Рішення адміністративного суду від 2014-01-27 00:00:00+02

[PERSON] звернулася до суду з позовом, вказавши, що вона [INFO] народила дитину - доньку: [PERSON], у зв'язку з чим перебуває на обліку в Управлінні праці та соціального захисту населення Кіровської районної у м. Донецьку Ради та отримує допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку. В листопаді 2013р. вона звернулась до відповідача із заявою про перерахунок допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку. 25 листопада 2013 р., відповіддю за № К-46-5.1-6.2 УПСЗН Кіровської районної у м. Донецьку ради, їй було відмовлено у задоволені даної заяви. Розмір призначеної допомоги по догляду за дитиною до досягненню нею 3-х років визначено УПСЗН Кіровської районної у м. Донецьку ради, відповідно до «Порядку призначення і виплати допомоги при народженні дитини і допомоги по догляду за дитиною до досягнення ним 3-х річного віку особам, застрахованим в системі загальнообов'язкового державного соціального страхування», затвердженому Постановою КМ України від 11 січня 2007р. № 13, як різниця між 100 % прожиткового мінімуму, встановленому для працездатної особи і середньомісячним сукупним доходом сім'ї в розрахунку на одного члена сім'ї за попередні 6 місяців, але не менше 130 грн. На думку позивача [PERSON], відповідач, всупереч вимогам Закону України «Про державну допомогу сім'ям з дітьми», виплачує їй допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку у сумі меншій, ніж це передбачено нормами вказаного Закону. Просила суд ухвалити судове рішення, яким визнати дії Управління праці та соціального захисту населення Кіровської районної в м. Донецьку Ради щодо неправильного нарахування та виплати їй державної допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, неправомірними та зобов'язати відповідача здійснити нарахування та виплату за рахунок Державного бюджету України допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку у розмірі прожиткового мінімуму для дітей віком до 6 років на поточний рік, за період з 21 грудня 2011р. та до досягнення дитиною трирічного віку і стягнути з Державного бюджету України на її користь нараховану УПСЗН Кіровської районному у м. Донецьку ради допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку у розмірі прожиткового мінімуму для дітей віком до 6 років, з урахуванням фактично виплачених сум.. Крім того, просила стягнути в з відповідача на її користь грошові кошти в сумі 68, 82 грн., затрачені нею по сплаті держмита. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, до суду звернулася з клопотанням про розгляд справи без її участі, підтримавши свої позовні вимоги в повному обсязі. Представник відповідача - УПСЗН Кіровської районної у м. Донецьку ради в судове засідання не з'явився, про день та час розгляду справи був повідомлений належним чином, до суду звернувся з клопотанням про розгляд справи без їх участі, надавши суду заперечення, з яких вбачається, що позивачу [PERSON] була призначена допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, починаючи з 21 грудня 2011р. по 04 жовтня 2014р. у розмірі 130 грн. щомісячно, згідно діючому законодавству, а саме: Закону України «Про державну допомогу сім'ям з дітьми» та «Порядку призначення і виплати державної допомоги сім'ям з дітьми, затвердженому постановою КМ України від 27 грудня 2001р. № 1751 (зі змінами та доповненнями). В своїй позовній заяві щодо перерахунку та доплати їй допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку [PERSON] посилається на редакцію Закону України «Про державну допомогу сім'ям з дітьми», яка діяла на період 2007-2008 років, а на період виникнення та існування спірних правовідносин, діє інша редакція вказаного Закону України «Про державну допомогу сім'ям з дітьми», згідно з якою допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку надавалась і надається по теперішній час у розмірі, що дорівнює різниці між прожитковим мінімумом, встановленим для працездатних осіб та середньомісячним сукупним доходом сім'ї в розрахунку на одну особу за попередні шість місяців, але не менше 130 грн. Для призначення такої допомоги в розмірі, що перевищує мінімальний, отримувачем допомоги подається в управління праці та соціального захисту населення довідка про склад сім'ї, декларація про доходи та майновий стан, яка заповнюється на підставі довідок про доходи всіх членів сім'ї. Виплата допомоги в розмірі, що перевищує мінімальний, здійснюється протягом шести календарних місяців. Якщо особа, якій призначена допомога, після закінчення зазначеного строку не підтвердила право на призначення допомоги у розмірі, що перевищує мінімальний, допомога виплачується у мінімальному розмірі, а саме - 130 грн. З заявою про перерахунок допомоги у розмірі, що перевищує мінімальний, позивач [PERSON] до відповідача не зверталася. Таким чином, УПСЗН Кіровської районної у м. Донецьку Ради позивачу [PERSON] була сплачена допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку в установлених діючим законодавством розмірах. Крім того, спеціальним суб'єктом владних повноважень за Законом України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням», є Фонд соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, тому даний вид допомоги в більших розмірах повинен бути сплачений Фондом соціального страхування з тимчасової втрати працездатності. Крім того, позивач про порушення свого права, якщо вона вважала його порушеним, повинна була дізнатися при перших виплатах їй державної допомоги, а саме в травні 2012 р. Звернення позивача [PERSON] до відповідача із заявою з питання проведення перерахунку державної допомоги по догляду за дитиною до 3-х років за минулий час не є передбаченою законом можливістю досудового порядку вирішення спору в розумінні ч.4 ст.99 КАС України. Позивач на надала суду будь-яких доказів, які б підтверджували, що строк звернення до суду нею було пропущено з поважної причини. Таким чином, позивач безпідставно заявляє позовні вимоги щодо стягнення з відповідача вищевказаний вид допомоги за період з 21грудня 2011р. по 04 жовтня 2014р. включно, тобто за межами передбаченого законом шестимісячного строку. З огляду на вищевказане, здійснити перерахунок даного виду допомоги на умовах, вказаних [PERSON] у позові, відповідач не має правових підстав. Просили позивачу в задоволені позовних вимог відмовити в повному обсязі. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до переконання у тому, що позовні вимоги [PERSON] підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до вимог статті 46 Конституції України (254к/96-ВР) громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасово втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також в старості та в інших випадках, передбачених законом. До 01 січня 2008р. правовідносини щодо виплати допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку регулювалися Законом України «Про державну допомогу сім'ям з дітьми» № 2811-ХІІ від 21 листопада 1992р., дія якого поширювалася на осіб, не застрахованих в системі загальнообов'язкового державного соціального страхування та Законом України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням» (в редакції від 09 липня 2007 р.), який поширював свою дію на застрахованих у зазначеній системі осіб. Відповідно до ст.43 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням», допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку надається застрахованій особі у розмірі, що встановлюється правлінням Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, але не менше розміру прожиткового мінімуму, встановленого законом. Законом України «Про державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» (п.23,25), який набрав чинності 01 січня 2008р. були внесені відповідні зміни до Закону України «Про державну допомогу сім'ям з дітьми» та Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням». Зокрема, змінами до ст.13 Закону України «Про державну допомогу сім'ям з дітьми» його дію поширено на застрахованих осіб, а із Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням» були виключені статті 40-44, які передбачали право застрахованої особи на отримання вказаної допомоги. Рішенням Конституційного Суду України № 10рп/2008 визнано неконституційним пункт 25 розділу 2 Закону України «Про державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» щодо виключення статей 40-44 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням». Пунктом 2 розділу 2 Закону України «Про державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» передбачено, що розділ 2 цього Закону діє до 31 грудня 2008 року. Таким чином, з дня ухвалення Конституційним Судом України вказаного рішення відновили свою дію вищезазначені положення Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням», а з 1 січня 2009 року статті 13, 15 Закону України «Про державну допомогу сім'ям з дітьми». Оскільки ані Законом України «Про державний бюджет України на 2011 рік», ані іншими Законами не встановлювалось на 2011, 2012, 2013 роки інший, ніж у Законах № 2811-Х11 та № 2240-111 розмір допомоги, а дії Законів про бюджет діяли, відповідно, лише у 2009 р. та 2010 р., спірні правовідносини з 01 січня 2011р. регулюються Законами № 2811-Х11 та № 2240-111, а положення Постанови КМ України № 1751 від 27 грудня 2001р. у тій частині, в якій воно суперечить названим законам, застосуватися не може. Отже, з 01 січня 2011р. у відповідача -Управління праці та соціального захисту населення Кіровської районної у м. Донецьку Ради, виник обов'язок здійснювати виплату державної допомоги в розмірах, передбачених Законами № 2811-Х11 та 2240-111. Крім того, така правова позиція викладена в постанові Вищого адміністративного суду України від 21 серпня 2011р. по справі № К/9991/33496/12 та в постанові Верховного суду України від 25.12.2012 р. Виходячи з вищевикладеного, суд робить висновок, що до 1 січня 2009 року до даних правовідносин слід застосовувати Закон України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням» (в редакції від 09.07.2007 р.), а з 01 січня 2009 року - Закон України «Про державну допомогу сім'ям з дітьми». Статтею 46 Закону України від 26 грудня 2008р. № 835-VI «Про державний бюджет України на 2009 рік» та статтею 45 Закону України від 27 квітня 2010р. № 2154-VI «Про державний бюджет України на 2010 рік» передбачено, що у 2009 - 2010 роках допомога при народженні дитини та по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням», призначається і здійснюється в розмірах та порядку, визначених Кабінетом Міністрів України. Постановою КМ України від 27 грудня 2001 №1751 був затверджений Порядок призначення і виплати державної допомоги сім'ям з дітьми саме на виконання Закону України «Про державну допомогу сім'ям з дітьми», при цьому розмір та порядок виплати допомоги, відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням», не визначалися. Крім того, Законом України «Про Державний бюджет України на 2011 рік», Законом України «Про Державний бюджет України на 2012 рік» та Законом України «Про Державний бюджет України на 2013 рік» не встановлювався інший, ніж у Законі України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням», розмір виплати державної допомоги сім'ям з дітьми. Таким чином, оскільки у справі спір виник щодо виплати допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку за період з 21 грудня 2011р. по 21 грудня 2014р. особі, яка застрахована в системі соціального загальнообов'язкового державного соціального страхування, то за таких обставин суд приходить до переконання у тому, що на відносини щодо виплати допомоги такій особі у зазначеному періоді поширюються норми спеціального Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням», відповідно до статті 43 якого допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку надається застрахованій особі у розмірі, що встановлюється правлінням Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, але не менше розміру прожиткового мінімуму, встановленого законом. Відповідно до «Порядку призначення і виплати державної допомоги сім'ям з дітьми», призначає та сплачує допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку застрахованим та незастрахованим особам відповідне Управління праці та соціального захисту населення. Пунктом 17 вказаного «Порядку…» передбачено, що згідно зі ст. 13 Закону України «Про державну допомогу сім'ям з дітьми», право на виплату допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку має один з батьків дитини, усиновлювач, опікун, дідусь, бабуся або інший родич, який фактично здійснює догляд за дитиною. Так, згідно Свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого 13 жовтня 2011р. відділом державної РАЦС Кіровського РУЮ у м. Донецьку , актовий запис № 1181, позивач [PERSON] є матір'ю [PERSON], [INFO]. Як вбачається з довідки, виданої УПСЗ Кіровської районної у м. Донецьку Ради, позивач [PERSON] перебуває на обліку в Управлінні праці та соціального захисту населення Кіровської районної у м. Донецьку ради та їй, відповідно до Закону України «Про державну допомогу сім'ям з дітьми» та Постановки КМ України від 27 грудня 2001р. № 1751 (з доповненнями) та п.19 і п.22 «Порядку призначення і виплати державної допомоги сім'ям з дітьми», з [INFO] було призначено державну допомогу у розмірі 130 грн. щомісячно по догляду за дитиною [PERSON] до досягнення трирічного віку. Вказана допомога нарахована та виплачена у розмірі: за грудень 2011р. - 46, 13 грн.; за січень 2012 р. - 130 грн.; за лютий 2012 р. - 130 грн.; за березень 2012 р. - 130 грн.; за квітень 2012 р. - 130 р., за травень 2012 р. - 130 грн., за червень 2012 р. - 130 грн.; за липень 2012р. - 130 грн., за серпень 2012 р. - 130 грн.; за вересень 2012 р. - 130 грн.; за жовтень 2012 р. - 130 грн.; за листопад 2012 р. - 130 грн.; за грудень 2012 р. - 130 грн.; за січень 2013р. - 130 грн.; за лютий 2013 р. - 130 грн.; за березень 2013 р. - 130 грн.; за квітень 2013 р. - 130 грн.; за травень 2013 р. - 130 грн.; за червень 2013 р. - 130 грн.; за липень 2013 р. - 130 грн.; за серпень 2013 р. - 130 грн.; за вересень 2013 р. - 130 грн.; за жовтень 2013 р. - 130 грн. Загальна сума доходу за період з 21грудня 2011 р. по 31 жовтня 2013 р. становить 2906 грн. 13 коп. Судом встановлено, що відмовляючи позивачу [PERSON] у здійсненні перерахунку їй перерахунку допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку з моменту подачі нею заяви про перерахунок допомоги, тобто з листопада 2013р., відповідач діяв неправомірно, в порушення вимог чинного законодавства, в зв'язку з чим є підстави для визнання вказаних дій суб'єкта владних повноважень протиправними та часткового задоволення позовних вимог [PERSON] Відповідно до ст.99 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Як вбачається з матеріалів справи, позивач [PERSON], в порушення вимог ст. 99 КАС України, звернулась до адміністративного суду за захистом своїх прав, свобод та інтересів особи в строк, більше ніж два роки з того часу, коли вона дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів, тобто за межами передбаченого законом шестимісячного строку з дня, коли вона дізнався про порушення своїх прав, свобод чи інтересів, а тому суд вважає за необхідне відмовити позивачу [PERSON] в задоволенні позовних вимог в частині зобов'язання відповідача - УПСЗН Кіровської районної у м. Донецьку ради здійснити нарахування та виплату допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку за період більше шестимісячного строку, який обчислюється з дня, коли позивач дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Про своє порушене право позивач [PERSON] дізналася у грудні 2011р., тобто коли отримала державну допомогу, розмір якої, на її думку, не відповідає вимогам закону, але за захистом свого порушеного права позивачка звернулася лише 02 грудня 2013р., тобто з порушенням строків позовної давності. Крім того, позивачкою [PERSON] не надано суду переконливих доказів пропуску цього строку з поважних причин, у зв'язку з чим суд вважає, що позивач без поважних причин пропустила строк для звернення до суду з вищевказаним позовом. Проаналізувавши вищезазначене, суд робить висновок, що позивач [PERSON] отримувала суми допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку у розмірі значно меншому, ніж передбачено діючим законодавством, але суд визнає неправомірними дії Управління праці та соціального захисту населення Кіровської районної в м. Донецьку Ради щодо нарахування та виплати державної допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку та вважає за необхідне зобов'язати відповідача здійснити нарахування та виплату за рахунок Державного бюджету України допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку у розмірі прожиткового мінімуму для дітей віком до 6 років на поточний рік за період з 02 травня 2013р. до 02 грудня 2013 р. з урахуванням фактично виплачених сум, тобто за шість місяців з дня звернення [PERSON] до суду з даним позовом. Позовні вимоги [PERSON] щодо можливості зобов'язання відповідача щодо нарахування та виплати державної допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, тобто до 04 листопада 2014 р., не підлягають задоволенню з наступних підстав. Ст.2 КАС України встановлює, що до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень.. Тобто, в розумінні КАС України, порушення прав, свобод та інтересів учасників публічно-правових відносин може бути допущено з боку суб'єкта владних повноважень у вигляді будь-яких прийнятих рішень, вчинених дій чи допущеної бездіяльності. Відповідно, під час розгляду спору, суд може надати оцінку тим рішенням, діям чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень, які вже були прийняті, вчинені чи допущені на момент виникнення спору. Таким чином, КАС України не передбачає можливості зобов'язати відповідача вчиняти у майбутньому певні дії, виходячи тільки з теоретичної можливості допущення ним в подальшому порушень прав, свобод та інтересів позивача. Відповідно до ч. 1, 3 ст. 94 КАСУ, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України (або відповідного місцевого бюджету, якщо іншою стороною був орган місцевого самоврядування, його посадова чи службова особа). Якщо адміністративний позов задоволено частково, судові витрати, здійснені позивачем, присуджуються йому відповідно до задоволених вимог, а відповідачу - відповідно до тієї частини вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Враховуючи, що позовні вимоги [PERSON] задовольняються частково, суд вважає за необхідне стягнути з Державного бюджету України на користь [PERSON] суму сплаченого нею судового збору у розмірі 68, 82 грн. На підставі вищенаведеного,

Результат розгляду: partial