Рішення адміністративного суду від 2014-01-14 00:00:00+02

Постановою Запорізького окружного адміністративного суду від 07 серпня 2013 року задоволено позов фізичної особи - підприємця [PERSON] та визнано протиправним і скасовано податкове повідомлення - рішення від 12.10.2011 року №0001111702, яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання за платежем податок з доходів фізичних осіб від підприємницької діяльності у розмірі 133114,27 грн., в тому числі за основним зобов'язанням - 106491,41 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями - 26622,86 грн. Постанова суду мотивована встановленими обставинами справи, які свідчать про необґрунтованість доводів ДПІ щодо завищення позивачем у перевіреному періоді валових витрат та заниження валових доходів, що вплинуло на правильність визначення податкових зобов'язань та стало підставою для прийняття спірного податкового повідомлення-рішення. Крім цього, судом прийнято до уваги рішення суду в іншій справі, яким встановлено обставини, що свідчать про неправомірність дій ДПІ під час проведення перевірки, за наслідками яких позивачу збільшено суму грошового зобов'язання за платежем податок з доходів фізичних осіб від підприємницької діяльності. Не погодившись з постановою суду, Державна податкова інспекція у Жовтневому районі м.Запоріжжя Головного управління Міндоходів у Запорізькій області посилаючись на порушення норм матеріального права, неповне з'ясування обставин справи, подала апеляційну скаргу, в якій просила скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову постанову про відмову у задоволенні позовних вимог. Апеляційна скарга фактично обґрунтована висновками, які зроблено в акті перевірки та яких, на думку заявника апеляційної скарги, судом першої інстанції не надано належної правової оцінки. Перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду, в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, дослідивши матеріали справи, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що повноважними особами Державної податкової інспекції у Жовтневому районі м.Запоріжжя в період з 01.09.2011 року по 21.09.2011 р. проведено планову документальну перевірку ФОП [PERSON] з питань своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати усіх податків та зборів, а також дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.04.2009 року по 31.12.2010 р., за результатами якої складено Акт № 50/17-214/[NUMBER] від 28.09.2011 року. В акті перевірки, зокрема, зроблено висновки про порушення позивачем вимог: - пп. "в" п. 19.1 ст. 19 Закону України "Про податок з доходів фізичних осіб" №889-ІV від 22.05.2003 р., перекручення даних наданих в декларації про доходи за (2 кв. - 4 кв.) 2009, 2010, а саме заниження валових доходів за 2010 та завищення валових витрат за (2 кв. - 4 кв.) 2009, 2010; - п.2 ст.13 Декрету №13-92, занижено податок з доходів фізичних осіб від здійснення підприємницької діяльності на суму 106491,41 грн. в т.ч.: за 2-4 квартали 2009 в сумі 11068,14 грн., за 2010 в сумі 95423,27 грн. Висновків про заниження ФОП валового доходу ДПІ дійшла з огляду на наступне. 1. Відповідно обліку у Книзі №1 «Обліку доходів і витрат підприємця» по формі №10 та Книги №2 «Обліку доходів і витрат підприємця» по формі №1, банківських виписок, отримано валового доходу від реалізації товарів за 2010 рік в сумі 961447,52грн., у декларації про доходи одержані у 2010р. (вх.№1885 від 09.02.2011р.) задекларована сума валового доходу 951917,35грн., в результаті чого заниження валового доходу складає 9476,17грн., що призвело до порушення ст..13 ДКМУ «Про прибутковий податок громадян» №13-92. 2. Згідно банківських виписок фізичною особою-підприємцем отримано від: - ТОВ «Юз Моторс» платіжне доручення №441 від 21.05.2010р. в сумі 1764,0грн. (у т.ч. ПДВ 294,0грн.), за сумки технічного оснащення в кількості 6 шт. за ціною 245,0грн. (рахунок №СФ-0000185 від 19.05.2010.), але запис про отримання доходу від реалізації даного товару у книзі обліку доходів та витрат підприємця відсутній. Сума заниження валового доходу складає 1470грн. - ТОВ Апекс-Схід» платіжне доручення №536 від 28.05.2010р. в сумі 2100,0грн (у т.ч. ПДВ 350,0грн), за комплект чехлів КІА в кількості 4 шт. за ціною 437,5грн. (видаткова накладна №РН-0000187 від 25.05.2010р.), але в книзі обліку доходів та витрат підприємця зроблено запис про продаж комплекту чехлів КІА в кількості 3 шт. за ціною 437,50грн. Сума заниження валового доходу складає 437,50грн. - ТОВ «Едем-Авто» платіжне доручення №2121 від 03.08.2010р. в сумі 1920,0грн. (у ч.ч. ПДВ 320,0грн.), за сумку автомобільну тех..оснащення в кількості 8 шт. за ціною 200,0грн. (видаткова накладна №РН-0000273 від 12.07.2010р.), але в книзі обліку доходів та витрат підприємця зроблено запис про продаж сумки автомобільної тех..оснащення в кількості 7 шт. за ціною 200,0грн. Сума заниження валового доходу складає 200,0грн. - ТОВ «Автовинд» платіжне доручення №6559 від 10.11.2010р. в сумі 5232,0грн. (у т.ч. ПДВ 872,0грн.), за сумку автомобільну тех..оснащення в кількості 10 шт. за ціною 245,0грн., подушку автомобільну в кількості 10 шт. за ціною 62,50грн., термобокс з логотипом в кількості 2 шт. за ціною 117,5грн., авто косметичка в кількості 5 шт. за ціною 210,0грн. (видаткова накладна №РН-0000469 від 04.11.2010р.), але у книзі обліку доходів та витрат підприємця відсутній запис про продаж авто косметички в кількості 5 шт. за ціною 210,0грн. Сума заниження валового доходу складає 1050,0грн. - ТОВ «Мас-Авто» платіжне доручення №1607 від 14.12.2010р. в сумі 1440,0грн. (у т.ч. ПДВ 240,0грн.), за сумку технічного оснащення в кількості 6 шт. за ціною 200,0грн. (рахунок №СФ-0000529 від 08.12.2010р.), але запис про отримання доходу від реалізації даного товару у книзі обліку доходів та витрат підприємця відсутній. Сума заниження валового доходу складає 1200,0грн. Отже, підприємцем занижено валовий дохід по взаємовідносинам з ТОВ «Юз Моторс», ТОВ «Апекс-Схід», ТОВ «Едем-Авто», ТОВ «Автовинд», ТОВ «Мас-Авто» на суму 4357,50грн. Таким чином, ДПІ зроблено висновок про заниження ФОП валового доходу всього на суму 13833,67грн. Висновків про завищення ФОП валових витрат ДПІ дійшла з огляду на наступне. У перевіреному періоді ФОП [PERSON] мала господарські взаємовідносини, з приводу придбання товарів, з ТОВ «Матіз», ПП «Авалон-Д», ПП «[PERSON]». ДПІ вважає, що ФОП [PERSON] неправомірно задекларовані валові витрати по цим взаємовідносинам, оскільки такі витрати не пов'язані з господарською діяльністю. Висновок про не пов'язаність цих витрат з господарською діяльністю ФОП [PERSON] ДПІ робить з огляду на те, що такі витрати не підтвердженні належним чином оформленими первинними документами, а саме відсутні товарно-транспортні накладні, які б свідчили про факт транспортування товарів від постачальників до покупця. Крім цього, перевіркою встановлено взаємовідносини ФОП [PERSON] з ТОВ «Нова пошта», ТОВ «Делівері» з приводу надання транспортно - експедиційних послуг. Віднесення витрат до складу валових витрат по цим взаємовідносинам ДПІ також вважає неправомірним, оскільки відсутні видаткові накладні на відвантажений ФОП [PERSON] товар. Також, ДПІ вказує на неправомірність віднесення до складу валових витрат витрати на оплату послуг зв'язку у сумі 112,90грн. ТОВ «Оптима телеком», оскільки зазначені витрати не пов'язані з господарською діяльністю приватного підприємця, ФОП [PERSON] не має офісного приміщення. На підставі акту перевірки ДПІ прийнято податкове повідомлення-рішення 12.10.2011 року №0001111702, яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання за платежем податок з доходів фізичних осіб від підприємницької діяльності у розмірі 133114,27 грн., в тому числі за основним зобов'язанням - 106491,41 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями - 26622,86грн. Детальний розрахунок сум грошового зобов'язання та штрафних санкцій наведений на стор.29 том 4 справи. Правомірність та обґрунтованість зазначеного рішення відповідача є предметом спору, який передано на вирішення суду. Вирішуючи спірні правовідносини між сторонами та задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що спірне рішення ДПІ прийняте не на підставі та не у спосіб, що передбачені податковим законодавством, з огляду на не підтвердження тих порушень, які зазначені в акті перевірки. З такими висновками суду першої інстанції, у повному обсязі, суд апеляційної інстанції не може погодитись з наступних підстав. Так, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції щодо безпідставності доводів ДПІ про заниження позивачем валових доходів. Щодо доводів ДПІ про заниження позивачем валового доходу у розмірі 9476,17грн., суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити наступне. Як вбачається з акту перевірки та підтверджено матеріалами справи, у декларації про доходи одержані у 2010 році позивачем задекларована сума 951971,35грн., з якої і визначався розмір ПДФО. Натомість, вказана сума доходу, на думку ДПІ не відповідає фактичним грошовим коштам (доходу), які надійшли на рахунок позивача у 2010 році. За позицією ДПІ така сума становить 961447,52грн., що підтверджується банківськими виписками. В той же час, в акті перевірки не зазначено, які саме банківські виписки були перевірені ДПІ та з яких контролюючий орган встановив суму доходу за 2010 рік у розмірі 961447,52грн. Не наведено податковою службою і розрахунку валового доходу, оскільки в банківських виписках суми отриманих коштів включають у собі і суми ПДВ, так як позивач є платником ПДВ. Крім цього, з банківських виписок вбачається, що позивачем, 30.12.2010р., внесено на банківський рахунок 20000грн. власних коштів, з метою здійснення розрахунків з постачальниками (т.3 а.с.230). Оскільки, сума 20000грн. не є доходом у розумінні Закону України «Про податок з доходів фізичних осіб», то вона підлягає виключенню з загальної суми коштів, які надійшли на рахунок позивача. Акт перевірки не містить відомостей про те, що ДПІ було враховано вказані обставини та зазначену суму не прийнято до уваги при розрахунку валового доходу. Крім цього, надані позивачем банківські виписки за 2010 рік (т.3 а.с.183-231) не підтверджують зазначену ДПІ суму валового доходу за 2010 рік. Відповідно до розділу ІІ Порядку оформлення результатів документальних перевірок з питань дотримання податкового, валютного та іншого законодавства, затвердженого наказом ДПС України від 22.12.2010р. №984, у разі встановлення перевіркою порушень податкового законодавства за кожним відображеним в акті фактом порушення необхідно: чітко викласти зміст порушення з посиланням на конкретні пункти і статті законодавчих актів, що порушені платником податків, зазначити період (місяць, квартал, рік) фінансово-господарської діяльності платника податків та господарську операцію, в результаті якої здійснено це порушення, при цьому додати до акта письмові пояснення посадових осіб платника податків або його законних представників щодо встановлених порушень; зазначити первинні документи, на підставі яких вчинено записи у податковому та бухгалтерському обліку, навести регістри бухгалтерського обліку, кореспонденцію рахунків операцій та інші документи, пов'язані з обчисленням і сплатою податків і зборів, та докази, що підтверджують наявність факту порушення; у разі відсутності первинних документів або ненадання для перевірки первинних та інших документів, що підтверджують факт порушення, зазначити перелік цих документів; у разі відмови посадових осіб платника податків або його законних представників надати копії документів посадовій (службовій) особі органу державної податкової служби така особа складає акт у довільній формі, що засвідчує факт відмови, із зазначенням посади, прізвища, імені, по батькові платника податків (його законного представника) та переліку документів, які йому запропоновано подати, факт про складання такого акта відображається в акті документальної перевірки. Оскільки, в акті перевірки відсутні посилання на первинні документи (банківські виписки), з яких, начебто, ДПІ встановлено заниження валового доходу у розмірі 9476,17грн., не наведено обґрунтованого розрахунку отриманого позивачем валового доходу за 2010 рік, що вказувало б на заниження платником валового доходу, тобто не наведено доказів, які б підтверджували наявність факту порушення, то доводи відповідача про допущене позивачем порушення суд апеляційної інстанції вважає необґрунтованим. Необґрунтованими колегія суддів вважає і висновки ДПІ про заниження позивачем валового доходу по взаємовідносинам з ТОВ «Юз Моторс», ТОВ «Апекс-Схід», ТОВ «Едем-Авто», ТОВ «Автовинд», ТОВ «Мас-Авто» на суму 4357,50грн. Отриманий дохід та витрати на придбання товарів від вказаних контрагентів відображено позивачем у Книзі доходів і витрат, а саме по ТОВ «Юз Моторс» - 6 шт. сумок технічних по 245грн. на суму 1470грн. зазначені в день отримання оплати за них 28.05.2010. (т.3 а.с.249); дані по ТОВ «Апекс Схід» по відсутності одного чохла КІА за ціною 437,5грн. відображені 03.06.2010р. (т.3 а.с.230); по ТОВ «Едем-Авто» по відсутності сумки технічного оснащення за ціною 200грн. відображені 15.07.2010 (т.4 а.с.4); по ТОВ «Автовинд» по відсутності автокосметичок 5 шт. по ціні 210грн відображені 11.11.2010 (т.4 а.с.17); по ТОВ «Юма-Авто» по відсутності 6 шт. сумок технічного оснащення за ціною 200,0грн. відображено 30.11.2010р. (т.4 а.с.18). Отже, посилання ДПІ на те, що у книзі Обліку доходів і витрат по формі №10 ФОП [PERSON] було невірно відображено валовий дохід, в результаті чого занижено валовий дохід на суму 4357,50грн. (стор.11 Акту перевірки), є необґрунтованими. Таким чином, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції щодо безпідставності доводів ДПІ про заниження позивачем, у перевіреному періоді, валового доходу на загальну суму 13833,67грн. Погоджується колегія суддів і з висновками суду першої інстанції щодо безпідставності доводів ДПІ про завищення позивачем валових витрат по взаємовідносинам з ТОВ «Матіз», ПП «Авалон-Д», ПП «[PERSON]», ТОВ «Нова пошта», ТОВ «Делівері». Так, відповідно до ст..13 Декрету КМУ «Про прибутковий податок громадян» №13-92 від 26.12.92р. та додатку №7 до Інструкції про прибутковий податок з громадян, із змінами та доповненнями, які діяли на час виникнення спірних правовідносин, - до складу валових витрат, безпосередньо пов'язаних з одержанням доходів, належать витрати, які включаються до складу валових витрат виробництва (обігу) або підлягають амортизації згідно з Законом України «Про оподаткування прибутку підприємств». Відповідно з п.п. 5.1.ст. 5 Закону України "Про оподаткування прибутку підприємств", валові витрати виробництва та обігу (далі - валові витрати) - сума будь-яких витрат платника податку у грошовій, матеріальній або нематеріальній формах, здійснюваних як компенсація вартості товарів (робіт, послуг), які придбаваються (виготовляються) таким платником податку для їх подальшого використання у власній господарській діяльності. Відповідно до п.п. 5.2.1 п. 5.2. ст. 5 цього Закону, до складу валових витрат включаються суми будь-яких витрат, сплачених (нарахованих) протягом звітного періоду у зв'язку з підготовкою, організацією, веденням виробництва, продажем продукції (робіт, послуг) і охороною праці, у тому числі витрати з придбання електричної енергії (включаючи реактивну), з урахуванням обмежень, установлених пунктами 5.3-5.7 цієї статті. Згідно з пп.5.3.9 п.5.3 ст.5 Закону, не належать до складу валових витрат будь-які витрати, не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими документами, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення податкового обліку. Таким чином, наведеними нормами права визначено підстави за яких платник податків має право на віднесення понесених витрат, у зв'язку з придбавання товарів (робіт, послуг), до складу валових витрат. До таких підстав, зокрема, віднесено: понесення витрат, у зв'язку з господарською діяльністю платника, вказані витрати мають бути підтвердженими належним чином оформленими первинними документами. Встановлені обставини справи свідчать про те, що 01.11.2009 року між позивачем та ПП "МАТІЗ" укладено договір поставки, за умовами якого ПП "МАТІЗ" зобов'язалось передати позивачу у власність товар (т.2 а.с.59). Фактичне виконання сторонами умов договору підтверджується податковими накладними від 24.11.2009 р. №272, від 16.11.2009 р. №223, від 03.11.2009 р. №145, від 24.12.2009 р. №468, від 07.12.2009 р. №362, від 01.12.2009 р. №323, від 14.01.2010 р. №597, від 22.01.2010 р. №677, від 01.02.2010 р. №794, від 17.02.2010 р. №934, від 23.03.2010 р. №1259, від 15.03.2010 р. №1190, від 09.03.2010 р. №1137, від 01.03.2010 р. №1056, видатковими накладними та рахунками-фактурами. Оплата поставки товарів підтверджується банківськими виписками, розрахунок здійснювався у безготівковій формі (т.2 а.с.62-103). Між позивачем та ПП "[PERSON]" 12.05.2010 року укладений договір поставки товару №12/05, за умовами якого ПП "[PERSON]" зобов'язалось поставити на адресу позивача набори автомобільні, технічне оздоблення та автомобільні аксесуари (т.2 а.с.58). Виконання умов договору підтверджується податковими накладними від 01.04.2010 р. №11, від 14.04.2010 р. №543, від 19.04.2010 р. №758, від 12.05.2010 р. №1623, від 05.05.2010 р. №1357, видатковими накладними та рахунками-фактурами. Оплата поставки товарів підтверджується банківськими виписками, розрахунок здійснювався у безготівковій формі (т.2 а.с.104-115). 01.06.2010 року між позивачем та ПП "АВАЛОН-Д" був укладений договір поставки №061001, за умовами якого ПП "АВАЛОН-Д" зобов'язалось поставити позивачу набори автомобільні, технічне оздоблення та автомобільні аксесуари (т.2 а.с.57) На підтвердження виконання умов договору надано податкові накладні від 10.06.2010 р. №656, від 01.06.2010 р. №575, від 01.07.2010 р. №860, від 12.07.2010 р. №962, від 17.08.2010 р. №1313, від 10.08.2010 р. №1256, від 02.08.2010 р. №1175, від 14.09.2010 р. №1628, від 21.09.2010 р. №1690, від 03.09.2010 р. №1521, від 02.10.2010 р. №1892, від 01.11.2010 р. №2320, видаткові накладні та рахунки-фактури. Оплата поставки товарів підтверджується банківськими виписками, розрахунок здійснювався у безготівковій формі (т.2 а.с.119-145). Крім цього, встановлені обставини справи свідчать про те, що придбаний товар, у вище вказаних постачальників, позивачем використано у власній господарській діяльності (оптова торгівля автомобільними деталями та приладдям) та реалізовано іншим суб'єктам підприємницької діяльності, а саме: ТОВ "Дельта Моторс Крим" - договір поставки від 07.05.2009 №73 (т.1 а.с.221-236); ТОВ "ВТП "Інжпроект" - договір поставки від 03.02.2009 №35 (т.1 а.с.237-260); ТОВ "Торговий Дім - Ніко" - договір поставки від 01.06.2010 №03-Ф (т.1 а.с.261-273, т.2 а.с.1-2); ТОВ "ДП Автосистем" - договір поставки від 21.01.2009 №19 (т.2 а.с.3-19); ТОВ "Автоцентр Київ" - договір поставки від 14.06.2010 №ДПоЗЧ-06/10/003 (т.2 а.с.20-56). Отже, висновки ДПІ про завищення позивачем валових витрат по взаємовідносинам з ТОВ «Матіз», ПП «Авалон-Д», ПП «[PERSON]», з огляду на не пов'язаність цих витрат з господарською діяльністю позивача є необґрунтованими, оскільки встановлені обставини справи, як про факт поставки товарів, оплату їх вартості так і про використання придбаних товарів у власній господарській діяльності. Відсутність лише товарно-транспортних накладних не позбавляє господарські операції їх реального змісту, з урахуванням наявних податкових, видаткових накладних, оплати за поставлений товар (послуги) та подальшого використання товару у власній господарській діяльності платника податків, що у своїй сукупності підтверджує отримання товару (послуг) і як наслідок наявність у платника права на формування валових витрат. Правилами перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, затверджених наказом Міністерства транспорту України №363 від 14.10.1997р., визначено такий документ як товарно-транспортна накладна. Між тим, вказані Правила не встановлюють правил податкового обліку валових витрат платників податку, а лише встановлюють права, обов'язки та відповідальність власників автомобільного транспорту (перевізників). При цьому, документи обумовлені вказаними правилами, зокрема, товарно-транспортна накладна та подорожній лист, не є документами первинного бухгалтерського обліку, що підтверджують обставини придбання та продажу товарно-матеріальних цінностей. З огляду на викладені обставини, суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції про необґрунтованість доводів ДПІ щодо завищення позивачем валових витрат по взаємовідносинам з ТОВ «Матіз», ПП «Авалон-Д», ПП «[PERSON]». Необґрунтованими, колегія суддів вважає і висновки ДПІ щодо завищення позивачем валових витрат по взаємовідносинам з ТОВ «Нова пошта», ТОВ «Делівері». Встановлені обставини справи, які не спростовуються доводами апеляційної скарги, свідчать про те, що з метою поставки товарів позивачем укладено договір від 17.07.2009 №2678 з ТОВ "Нова пошта", за яким останній зобов'язався надавати транспортно-експедиторські послуги, згідно замовлень та експрес-накладних, а позивач сплачувати винагороду, згідно встановлених тарифів (т.3 а.с.157). Фактичне виконання сторонами умов договору підтверджується рахунками-фактурами, актами здачі-приймання робіт (надання послуг) (т.2 а.с.238-250, т.3 а.с.1-63). Також, між позивачем та ТОВ "Делівері" укладався договір транспортно-експедиційних послуг від 01.03.2011 №Д-2562, виконання якого підтверджується рахунком-фактурою від 25.10.2011 №682773, актом здачі-прийняття робіт (надання послуг) від 31.10.2011, калькуляцією акту виконаних робіт, податковою накладною від 25.10.2011 №8937. Таким чином, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про пов'язаність отриманих послуг від ТОВ «Нова пошта», ТОВ «Делівері» з господарською діяльністю позивача, а відтак і про обґрунтованість відображення позивачем цих витрат у складі валових витрат. В той же час, колегія суддів не може погодитись з висновками суду першої інстанції щодо необґрунтованості доводів ДПІ про неправомірність віднесення до складу валових витрат витрати на оплату послуг зв'язку у сумі 112,90грн. ТОВ «Оптима телеком». Так, згідно з висновками Акту перевірки (стор.16 Акту) ФОП [PERSON] безпідставно віднесено до складу валових витрат 2-4 кварталу 2009 року витрати на оплату послуг зв'язку в сумі 112,90грн. без ПДВ ТОВ «Оптима телеком». У судовому засіданні позивачем фактично вказане порушення не заперечувалось, з огляду на те, що у 2-4 кварталі 2009 року ФОП [PERSON] дійсно не займала офісне приміщення де був встановлений телефон, у зв'язку з чим послугами ТОВ «Оптима телеком» не користувалась, в той час як вартість наданих послуг сплачувала. Оскільки, позивачем відносились до складу валових витрат витрати по оплаті послуг, що не були використанні у господарській діяльності, то суд апеляційної інстанції погоджується з доводами ДПІ про неправомірність відображення цих витрат у складі валових витрат виробництва. Як вбачається з розрахунку податкових зобов'язань та штрафних санкцій (т.4 а.с.29) за вказане порушення позивачу донараховано 16,94грн. - основного зобов'язання та 4,24грн. - штрафних (фінансових) санкцій. Отже, у вказаній частині спірне податкове повідомлення-рішення відповідача слід визнати обґрунтованим. З урахуванням викладеного, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне апеляційну скаргу ДПІ задовольни частково, постанову суду першої інстанції скасувати та прийняти нову постанову про часткове задоволення позову. На підставі викладеного,

Результат розгляду: partial