Рішення адміністративного суду від 2014-02-26 00:00:00+02

13.02.2014 року позивач звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просив: визнати дії відповідача незаконними та зобов'язати відповідача здійснити перерахунок і виплату щорічної допомоги на оздоровлення в розмірі 5-ти мінімальних заробітних плат згідно ст.48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» №796-ХІІ за 2013 року. Ухвалою судді Балаклійського районного суду Харківської області від 14.02.2014 року відкрито скорочене провадження у справі з 13.08.2013 року у межах передбаченого ч.2 ст.99 КАС України шестимісячного строку звернення до суду. Позовні вимоги підтверджуються: паспортом позивача; посвідченням учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС в 1986 році категорії 2; письмовими запереченнями УСЗН Балаклійської РДА Харківської області. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що згідно він має статус учасника ліквідації наслідків на ЧАЕС в 1986 році категорії 2. Відповідно до ст.48 ЗУ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» він має право на отримання щорічної грошової допомоги на оздоровлення у розмірі 5-и мінімальних заробітних плат. В 2013 році відповідач провів йому виплату вказаної допомоги в значно меншому розмірі, ніж передбачено Законом. Відповідач надав письмові заперечення проти позову, в яких зазначив, що позивач як учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС 2 категорії отримав в грудні 2013 року щорічну допомогу на оздоровлення за 2013 рік в розмірі 100 гривень, яка нарахована за нормами Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та обчислена відповідно до постанови КМУ від 26.07.2005 року №562 «Про компенсаційні виплати особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». Вказує, що фінансування витрат, пов'язаних з реалізацією Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України. Зокрема, пунктом 4 Прикінцевих положень Закону України «Про Державний бюджет на 2013 рік» установлено, що норми і положення, в тому числі ст.48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» застосовуються в порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України виходячи з наявних фінансових ресурсів Державного бюджету України. Отже, розмір вищевказаної допомоги позивачеві обчислений відповідно до діючого законодавства. При прийнятті постанови суд керувався: - ст.ст. 19, 22, 46, ч.2 ст.152 Конституції України; - ст.ст. 48, 62, 63 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» №796-ХІІ від 28.02.1991р.; - Законом України «Про Державний бюджет України на 2013 рік» №5515-VI від 06.12.2012 року. З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] має статус учасника ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС в 1986 році категорії 2, що підтверджується посвідченням (а.с.6). У зв'язку з цим він щорічно отримує допомогу на оздоровлення, яка нараховується за нормами ЗУ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» з урахуванням постанови КМУ від 26.07.2005 року №562 «Про компенсаційні виплати особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». Згідно до ч.2 ст.6, ч.2 ст.19 Конституції України органи виконавчої влади здійснюють свої повноваження у встановлених цією Конституцією межах і відповідно до законів України; органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Закон України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» визначає основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їх життя і здоров'я та створює єдиний порядок визначення категорій зон радіоактивно забруднених територій, умов проживання і трудової діяльності на них, соціального захисту потерпілого населення. Статтею 48 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» визначено, що одноразова компенсація учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, які стали інвалідами внаслідок Чорнобильської катастрофи та сім'ям, які втратили годувальника із числа осіб, віднесених до учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та смерть яких пов'язана з Чорнобильською катастрофою, щорічна допомога на оздоровлення виплачується в порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України. Відповідно до ст.62 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» роз'яснення порядку застосування цього Закону проводиться у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, рішення якого є обов'язковими для виконання міністерствами та іншими центральними органами державної виконавчої влади, всіма суб'єктами господарювання незалежно від їхньої відомчої підпорядкованості та форм власності. Статтею 63 ЗУ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» передбачено, що фінансування витрат, пов'язаних з реалізацією цього Закону, здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету. Пунктом 4 Прикінцевих положень Закону України «Про Державний бюджет України на 2013 рік» установлено, що у 2013 році норми і положення статті 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів Державного бюджету України на 2013 рік. Згідно до п.3 ст.116 Конституції України Кабінет Міністрів України забезпечує, зокрема, проведення політики у сфері соціального захисту. Згідно з бюджетними призначеннями Кабінет Міністрів України встановлює розмір окремих видів компенсацій і допомог, зокрема у розмірах визначених постановами Кабінету Міністрів України від 26 липня 1996 року № 836 «Про компенсаційні виплати особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та від 12 липня 2005 року № 562 «Про щорічну допомогу на оздоровлення громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». Також, рішенням Конституційного Суду від 25 січня 2012 року № 3-рп/2012 встановлено, що однією з ознак України як соціальної держави є забезпечення загальносуспільних потреб у сфері соціального захисту за рахунок коштів Державного бюджету України виходячи з фінансових можливостей держави, яка зобов'язана справедливо і неупереджено розподіляти суспільне багатство між громадянами і територіальними громадами та прагнути до збалансованості бюджету України. При цьому рівень державних гарантій права на соціальний захист має відповідати Конституції України, а мета і засоби зміни механізму нарахування соціальних виплат та допомоги - принципам пропорційності і справедливості. Повноваження Кабінету Міністрів України щодо розробки проекту закону про Державний бюджет України та забезпечення виконання відповідного закону пов'язані з його функціями, в тому числі щодо реалізації політики у сфері соціального захисту та в інших сферах. Кабінет Міністрів України регулює порядок та розміри соціальних виплат та допомоги, які фінансуються за рахунок коштів Державного бюджету України відповідно до Конституції та законів України. Рішення Конституційного Суду України є обов'язковими до виконання на території України, остаточними і не можуть бути оскаржені. За таких обставин, суд приходить до висновку, що нарахування та виплата допомоги на оздоровлення [PERSON] у 2013 році здійснені відповідно до вимог чинного законодавства України. Відповідно до правил п.2 ч.1 ст.183-2 КАС України скорочене провадження застосовується в адміністративних справах щодо оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, виплат за загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням, інше. Для призначення справи до судового розгляду суд підстав не убачає. На підставі вищевикладеного,

Результат розгляду: denied