Рішення адміністративного суду від 2014-03-19 00:00:00+02

19 листопада 2013 року [PERSON] (далі - позивач) звернулась до суду з позовом до Управління Пенсійного фонду України в м. Краснодоні та Краснодонському районі Луганської області (далі - відповідач) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії. Позивач просила визнати дії відповідача неправомірними та зобов'язати перерахувати пенсію за період, починаючи з 23.08.2011 року з урахуванням сум матеріальної допомоги на оздоровлення та соціально-побутові потреби, суми індексації грошових доходів громадян, які не були включені при розрахунку пенсії. 24 грудня 2013 року до суду першої інстанції позивачем було надано додаток до адміністративного позову в якому позивач просила Зобов'язати відповідача перерахувати пенсію за період, починаючи з 23.08.2011 року з урахуванням сум матеріальної допомоги на оздоровлення та соціально-побутові потреби, а також суми індексації грошових доходів громадян, які не були включені при розрахунку пенсії. Перерахунок пенсії провести з урахуванням застосування коефіцієнта 84% зазначеного у листі відповідача від 14.11.2013 року № 34197/ог. Постановою Краснодонського міськрайонного суду Луганської області від 20 січня 2014 року позов було задоволено частково. Визнано протиправними дії Управління Пенсійного фонду України в м. Краснодоні та Краснодонському районі Луганської області щодо відмови [PERSON] у здійсненні перерахунку пенсії на підставі довідки про складові заробітної плати, що подається для призначення пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу», з урахуванням усіх складових заробітної плати, що повинні входити у розрахунок пенсій, а саме: матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, сум нарахованої індексації, з яких нараховані та фактично сплачені страхові внески у повному обсязі. Зобов'язано Управління Пенсійного фонду України в м. Краснодоні та Краснодонському районі Луганської області провести [PERSON] перерахунок нарахованої пенсії, в розмірі 84% від суми заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, виходячи з усіх складових заробітної плати, у тому числі матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, сум виплаченої щомісячної індексації заробітної плати, на які були нараховані та фактично сплачені страхові внески на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, з 01.11.2013 року. В іншій частині позовних вимог позивачу було відмовлено. Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову суду першої інстанції скасувати, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права та відмовити позивачу в задоволенні позовних вимог. В обґрунтування апеляційної скарги зазначив, що матеріальна допомога, індексація грошових доходів, грошова винагорода не належить до складових заробітної плати державного службовця. Судом першої інстанції помилково зазначено відсоток заробітної плати, відповідно до якого нараховується пенсія державним службовцям. Особи, які беруть участь у справі, у судове засідання не прибули, належним чином були повідомлені про дату, час і місце судового засідання. Відповідно до п.2 ч.1 ст. 197 КАС України, суд апеляційної інстанції розглядає справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами. Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а рішення суду першої інстанції необхідно залишити без змін з наступних підстав. Судом першої та апеляційної інстанції встановлено, що позивач перебуває на обліку у відповідача з 23.08.2011 року та отримує пенсію відповідно до Закону України «Про державну службу». 11 листопада 2013 року позивач звернулась до відповідача з заявою про перерахунок пенсії по заробітку з урахуванням матеріальної допомоги та 14.11.2013 року відповідачем у перерахунку пенсії позивачу відмовив. Як вбачається з довідки про заробітну плату від 24.12.2013 року № 6/5-1844, сума заробітної плати позивача за період з 01.08.2009 року по 31.07.2011 року, з якої сплачено страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування (а з 01 січня 2011 року - єдиний внесок на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування), становить 40605,57 грн., до якої включена матеріальна допомога на оздоровлення, матеріальна допомога на вирішення соціально-побутових питань та індексація заробітної плати. Відповідно до ст.37 Закону України «Про державну службу» пенсія державним службовцям призначається в розмірі 80 відсотків суми їх заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування. Частиною другою статті 33 цього Закону передбачено, що заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплати за ранги, надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок. Відповідно до частини першої статті 66 Закону України «Про пенсійне забезпечення» до заробітку для обчислення пенсії включаються всі види оплати праці (виплат, доходу), на які відповідно до Закону України "Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування" нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, в межах максимальної величини фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, оподатковуваного доходу (прибутку), сукупного оподатковуваного доходу (граничної суми заробітної плати (доходу), з яких справляються страхові внески (збори) до соціальних фондів, що діяла на день одержання зазначеного заробітку (виплат, доходу). Стаття 41 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" визначає виплати (доходи), що враховуються в заробітну плату (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії. Так, зокрема до такого доходу (заробітної плати) враховуються: суми виплат, отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно з цим Законом були фактично нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески; суми виплат, отримуваних застрахованою особою до набрання чинності цим Законом, у межах сум, на які відповідно до законодавства, що діяло раніше, нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування. За змістом наведених норм отримувані застрахованою особою суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, враховуються в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати. З урахуванням викладеного, колегія суддів погоджує висновок суду першої інстанції про те, що відповідачем безпідставно було відмовлено у здійсненні позивачеві перерахунку пенсії з урахуванням суми матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань та індексації заробітної плати, на які нараховувався збір на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування. Щодо вимог позивача про зобов'язання відповідача здійснити перерахунок та виплату пенсії в розмірі 84%, суд апеляційної інстанції зазначає наступне. Відповідно до ст. 37 Закону України "Про державну службу", яка була чинною на момент призначення позивачці пенсії, тобто на 23.08.2011 року, на одержання пенсії держслужбовців, мають право особи, що досягли встановленого законодавством пенсійного віку, за наявністю страхового стажу для чоловіків - не менш 25 років, для жінок - не менш 20 років, у тому числі стажу державної служби-не менш 10 років, та на час досягнення пенсійного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, що мають не менш 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорії посад державних службовців - незалежно від місця роботи на час досягнення пенсійного віку. Пенсія державним службовцям призначається в розмірі 80 % від суми їх заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі. За кожний повний рік роботи понад 10 років на державній службі пенсія збільшується на 1% заробітку, але не більше 90% заробітної плати. Законом України № 3668-V1 від 08.07.2011 року "Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи" внесені зміни в редакцію статті 37 та ст.37-1 Закону України "Про державну службу", які діють з 01.10.2011 року, відповідно до яких пенсія державним службовцям призначається в розмірі 80% суми їх заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування. Перерахунок пенсії здійснюється виходячи із сум заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування працюючого державного службовця відповідної посади та рангу на момент виникнення права на перерахунок пенсії. В даному випадку пенсійне забезпечення позивача здійснюється за двома нормативними актами: Законом України «Про державну службу» та Законом України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи». Порівняльний аналіз вказаних законів свідчить про те, що з однопредметних законодавчих норм однакової юридичної сили, що не визнані неконституційними в установленому порядку, підлягає застосуванню та, що прийнята пізніше. Тобто, Закон України від 08.07.2011 року № 3668-VІ «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» в даному випадку підлягає беззаперечному застосуванню. З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції постанова в цій частині позовних вимог прийнята з порушенням норм матеріального права, що є підставою для часткового скасування постанови та прийняття в цій частині нової постанови про відмову у задоволенні позовних вимог. На підставі вищевикладеного,

Результат розгляду: partial