Рішення адміністративного суду від 2014-01-24 00:00:00+02

Позивач - [PERSON]. звернулась до суду з позовом до Управління праці та соціального захисту населення Рівненського міськвиконкому про визнання неправомірними дій та зобов»язання до перерахування та виплати допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трьох років. Просить суд зобов»язати Управління праці та соціального захисту населення Рівненського міськвиконкому перерахувати та виплачувати їй домогу по догляду за дитиною, [PERSON], [INFO] до досягнення нею трирічного віку у розмірі прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, що визначається згідно із Законами України « Про державний бюджет» на відповідний рік, починаючи з дня, що на шість місяців передує даті звернення до адміністративного суду, до припинення виплати допомоги, з урахуванням виплачених сум Відповідач по справі - Управління праці та соціального захисту населення Рівненського міськвиконкому, подав письмові заперечення, в яких просять відмовити в задоволенні позовних вимог, посилаючись на правомірність своїх дій. Суд, визнав наявні матеріали достатніми для прийняття судового рішення в порядку скороченого провадження та ухвалення постанови відповідно до ч. 6 ст. 183-2 КАС України. Судом встановлено, що [PERSON] є матір»ю [PERSON], [INFO] та отримує допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку. Відповідно до пункту 23 Розділу 2 Закону України «Про державний бюджет України на 2008 рік та внесення змін до деяких законодавчих актів України» у Законі України "Про державну допомогу сім'ям з дітьми" у статті 13 слова "не застрахована в системі загальнообов'язкового державного соціального страхування" виключені та частина перша статті 15 викладена в такій редакції: "Допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку надається у розмірі, що дорівнює різниці між прожитковим мінімумом, встановленим для працездатних осіб, та середньомісячним сукупним доходом сім'ї в розрахунку на одну особу за попередні шість місяців, але не менше 130 гривень"; Пункт 3 розділу VIII "Прикінцеві положення" викладений у такій редакції: "Допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку надається у розмірі, що дорівнює різниці між: з 1 січня 2008 року - 50 відсотками, з 1 січня 2009 року - 75 відсотками, з 1 січня 2010 року - 100 відсотками прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб, та середньомісячним сукупним доходом сім'ї в розрахунку на одну особу за попередні шість місяців". Згідно п. 25 Розділу 2 «Внесення змін до деяких законодавчих актів України» Закону України «Про державний бюджет України на 2008 рік» у Законі України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням» статті 40-44 виключені. Таким чином з 01.01.2008 р. існує норма закону, відповідно до якої спірні правовідносини регулюються тільки Законом України "Про державну допомогу сім'ям з дітьми" і допомога виплачується саме за рахунок державного бюджету. Питання щодо порядку призначення допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку регулюється постановою Кабінету Міністрів України від 27 грудня 2001 року № 1751 "Про затвердження Порядку призначення і виплати державної допомоги сім'ям з дітьми" зі змінами внесеними, постановою Кабінету Міністрів України від 22 лютого 2008 року №57. Рішенням Конституційного Суду України від 22.05.2008 р. № 10-рп/2008 не були визнані неконституційними положення пункту 23 Розділу II Закону України «Про Державний бюджет на 2008 рік та внесення змін до деяких законодавчих актів України» стосовно визначення права як застрахованих так і незастрахованих осіб на допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку та розміру зазначеної допомоги. За чинними положеннями Закону України «Про державну допомогу сім'ям з дітьми» розмір допомоги залежить виключно від середньомісячного сукупного доходу сім'ї і надається у розмірі що дорівнює різниці між прожитковим мінімумом, встановленим для працездатних осіб та середньомісячним сукупним доходом сім'ї в розрахунку на одну особу за попередні шість місяців. Ч. 4 ст. 1 Закону України «Про державну допомогу сім'ям з дітьми» встановлено, що порядок призначення і виплати державної допомоги сім'ям з дітьми та перелік документів, необхідних для призначення допомоги за цим Законом, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Абзацом 3 п. 22 Порядку призначення і виплати державної допомоги сім'ям з дітьми, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 27 грудня 2001 року № 1751 передбачено, що для призначення допомоги у розмірі, що перевищує мінімальний (тобто 130 гривень), подається в установленому порядку довідка про склад сім'ї та декларація про доходи та майновий стан (заповнюється на підставі довідок про доходи кожного члена сім'ї). Оскільки Позивач зазначених документів не подала, тому допомога їй виплачувалася щомісячно у мінімальному розмірі (тобто 130,00 грн.). Закон України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням» від 18 січня 2001 року № 2240-ІІІ відповідно до Основ законодавства України про загальнообов'язкове державне соціальне страхування визначає правові, організаційні та фінансові основи загальнообов'язкового державного соціального страхування громадян на випадок тимчасової втрати працездатності, у зв'язку з вагітністю та пологами, у разі смерті, а також надання послуг із санаторно-курортного лікування та оздоровлення застрахованим особам та членам їх сімей. При цьому, положеннями статті 2 Закону № 2240-ІП визначено, що суб'єкти загальнообов'язкового державного соціального страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням, - застрахована особа або інша особа у випадках, передбачених статтями 45, 47 цього Закону, страхувальник та страховик; а страховик - Фонд соціального страхування з тимчасової втрати працездатності. Крім того, в ч.2 преамбули Закону «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням» чітко зазначено, що матеріальне забезпечення та соціальні послуги, що надаються за цим Законом, є окремим видом загальнообов'язкового державного соціального страхування громадян, що здійснюється Фондом соціального страхування з тимчасової втрати працездатності. За змістом ч. 1 ст. 50 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням» матеріальне забезпечення та соціальні послуги за загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням у зв'язку з Тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням, застрахованим особам призначаються та надаються за основним місцем роботи за рахунок сплачених застрахованими особами страхових внесків. Отже, норми Закону "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням" не поширюється на діяльність Управління праці та соціального захисту населення Рівненського міськвиконкому, так як управління не є органом Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності. Правові норми Закону України «Про державну допомогу сім'ям з дітьми» в редакції Закону України «Про державний бюджет України на 2008 рік та внесення змін до деяких законодавчих актів України» у часі прийняті пізніше за ст. 43 Закону "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням", вони повністю узгоджуються з іншими нормативними актами, які визначають порядок сплати допомоги і джерела фінансування цих виплат, а тому, аналізуючи викладені обставини, враховуючи, що законодавством функція виплати допомоги по догляду за дитиною визначена як державна, необхідно застосовувати і щодо застрахованих осіб і щодо незастрахованих осіб положення про розмір спірної допомоги, які визначені лише ст. 15 Закону України «Про державну допомогу сім'ям з дітьми». Крім того, згідно з положеннями частини другої статті 45 розділу V Закону України "Про Державний бюджет України на 2010 рік" від 27 квітня 2010 року № 2154-УІ допомога при народженні дитини та по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку відповідно до Закону України "Про державну допомогу сім'ям з дітьми" та Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням" призначається і здійснюється в розмірах і порядку, визначених Кабінетом Міністрів України. На даний час діє Порядок призначення і виплати державної допомоги сім'ям з дітьми, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 27 грудня 2001 р. № 1751, згідно пункту 22 якого відповідно до статті 15 Закону України «Про державну допомогу сім'ям з дітьми» допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку виплачується у розмірі, що дорівнює різниці між: з 01 січня 2008 року - 50 відсотками, з 01 січня 2009 року - 75 відсотками, з 01 січня 2010 року - 100 відсотками прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб, та середньомісячним сукупним доходом сім'ї в розрахунку на одну особу за попередні шість місяців, але не менш як 130 гривень. Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Враховуючи вищевикладене суд вважає, що УПСЗН Рівненського міськвиконкому, здійснивши Позивачу виплату допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку у 2013 роках в розмірі, встановленому чинними Законами України, станом на час проведення такої виплати діяло на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Законами України, тобто правомірно, а тому підстав для задоволення позовних вимог у частині зобов'язання нарахувати та виплатити суму недоплаченої допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку немає. Крім того, вимоги щодо нарахування та виплату державної соціальної допомоги на майбітнє заявлені в порушення ст. ст. 2, 6 КАС України передчасно, оскільки предметом адміністративного позову не можуть бути майбутні виплати соціальної допомоги, тому що правовідносини з виплати соціальної допомоги можуть змінитися або припинитися з підстав, передбачених законодавством. На підставі вищевикладеного,

Результат розгляду: denied