Рішення адміністративного суду від 2014-02-10 00:00:00+02

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом в якому зазначив, що 30 жовтня 2013 року його зупинив співробітник ДПС Трошин Роман Віталійович, нібито він порушив «Правила дорожнього руху». Незважаючи на його ґрунтовні заперечення щодо відсутності факту порушення ПДР, інспектор Трошин Р.В. виніс постанову про притягнення до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в сумі 425 гривень за вчинення правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП України,. Вважає , що інспектором ДАІ незаконно винесена постанова бо вважає, що відповідно до п.11.5. ПДР - «На дорогах, які мають дві і більше смуги для руху в одному напрямку, виїзд на крайню ліву смугу для руху в цьому ж напрямку дозволяється, якщо праві зайняті, а також для повороту ліворуч, розвороту або для зупинки чи стоянки на лівому боці дороги з одностороннім рухом у населених пунктах, коли це не суперечить правилам зупинки (стоянки).» Позивач вважає, що в даному пункті ПДР сказано лише про розташування транспортних засобів, і відсутня пряма заборона щодо руху по крайній лівій смузі. Крім того позивач зазначив, що взагалі не міг повернутися на праву смугу дороги, у зв'язку з тим, що ця смуга була зайнята автомобілем ДПС, в я кому знаходився інспектор ДПС Трошин Р.В. і з якого в цей час проводилась відеозйомка мого начебто порушення. Наполягає, що співробітником ДПС неправомірно звинувачено його в порушенні п.11.5 ПДР - оскільки п.11.5 прямо не забороняє рухатися в крайній лівій смузі, а лише визначає порядок розташування транспортних засобів на дорозі. Таким чином, вчиняючи дії щодо внесення неправдивих відомостей в постанову по справі про адміністративне правопорушення в частині статті, яка передбачає відповідальність і Вважає, що в його діях відсутній склад правопорушення, передбачений п.11.5 ПДР, тому просить постанову інспектора ДПС взводу ДПС м. Запоріжжя сержанта міліції Трошина Романа Віталійовича про адміністративне порушення № 874351 від 30.10.2013 року скасувати. В судовому засіданні позивач та його представник підтримали позов в повному обсязі, надали суду на огляд відеозапис, зроблений з відеореєстратора автомобіля «Рута 20», державний номер [NUMBER], 30.10.2013 року. Відповідач - інспектор ДПС взводу ДПС м. Запоріжжя сержант міліції Трошин Р.В. заперечує проти позову, суду пояснив, що гребля Дніпргес є аварійно небезпечною ділянкою, і згідно ПДР транспортні засоби повинні рухатися ближче до правої частини дороги, не кажучи вже про громадський транспорт. З самого початку руху по греблі, водій [PERSON] рухався по лівій смузі. Ствердження позивача, що він не мав можливості перестроїтись в правий ряд є безпідставними, бо його службовий автомобіль рухався на значній відстані від транспортного засобу позивача, і останній мав можливість неодноразово це зробити. Під час складання постанови він діяв відповідно до Інструкції з питань діяльності підрозділів ДПС ДАІ МВС, затвердженої Наказом № 111 від 27.03.2009 року Міністерства внутрішніх справ України та Законом України «Про дорожній рух» № 3353-ХІІ від 30.06.1993 року зі змінами на 19.01.2006 року. В судовому засіданні відповідач також надав суду відеозапис правопорушення .. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, оглянувши відеозапис, суд вважає, що позов є необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню виходячи з наступних підстав: Відповідно до статті 289 КУпАП України, скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови. Пунктом 3 частини 1 статті 288 КУпАП України, передбачено, що постанову іншого органу (посадової особи) про накладення адміністративного стягнення може бути оскаржено - у вищестоящий орган (вищестоящій посадовій особі) або в районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд, у порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України, з особливостями, встановленими цим Кодексом. Згідно частини 1 статті 104 Кодексу адміністративного судочинства України, до адміністративного суду має право звернутися з адміністративним позовом особа, яка вважає, що порушено її права, свободи чи інтереси у сфері публічно-правових відносин. Частиною 2 ст. 122 КУпАП передбачена відповідальність за порушення водіями транспортних засобів правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз'їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування водієм під час руху транспортного засобу засобами зв'язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди. Згідно ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. Відповідно до ст. 10 КУпАП адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків. Згідно із ст. 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Відповідно до ст. 71 ч. 2 КАС України, обов'язок доказування правомірності своїх дій повністю покладено на відповідача. Відповідно до п. 11.5 ПДР на дорогах, які мають дві і більше смуги для руху в одному напрямку, виїзд на крайню ліву смугу для руху в цьому ж напрямку дозволяється, якщо праві зайняті, а також для повороту ліворуч, розвороту або для зупинки чи стоянки на лівому боці дороги з одностороннім рухом у населених пунктах, коли це не суперечить правилам зупинки. З матеріалів справи вбачається, що інспектором ДПС взводу ДПС м. Запоріжжя сержантом міліції Трошиним Романом Віталійовичем, 30.10.2013 р. був складений протокол про притягнення [PERSON] до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП України. На підставі цього протоколу, було винесено постанову № АА2 № 874351 від 30.10.2013 р. про накладення на позивача штрафу в сумі 425 грн. В судовому засідання був оглянутий відеозапис, зроблений інспектором ДПС взводу ДПС м. Запоріжжя сержантом міліції Трошиним Романом Віталійовичем під час руху автомобіля «Рута 20», державний номер [NUMBER], по греблі Дніпрогес, на якому було зафіксовано правопорушення водія [PERSON], який дійсно рухався по лівій смузі. З даного відеозапису вбачається, що водій [PERSON], керуючи автомобілем «Рута 20», державний номер [NUMBER], рухався по лівій смузі шляху, як по греблі Дніпрогес, так і значному відрізку дороги після виїзду з Дніпрогесу , незважаючи на те, що неодноразово мав можливість перестроїтись на праву смугу, як того вимагає п.11.5 ПДР. В судовому засіданні був переглянутий, наданий позивачем, відеозапис руху автомобіля «Рута 20», під його керуванням. Але запис був зроблений з відеореєстратора, яким зафіксовано лише рух транспортного засобу через переднє лобове скло по тій же лівій смузі , без фіксування обстановки чи транспортних засобів зліва чи справа, тому не є доказом того, що службовий автомобіль інспектора ДПС Трошина Р.В. створив йому перешкоду при перестроюванні на праву смугу шляху. Відповідач надав до суду обґрунтовані пояснення на позов, при цьому, судом не встановлено, а позивачем не надано жодного доказу, що інспектор при складанні протоколу порушив норми чинного законодавства, тому, застосування до позивача адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 425 грн., на думку суду, є законним та обґрунтованим. Доводи позивача, що він не порушував правила дорожнього руху є необґрунтованими, надуманими, у зв'язку з чим, відповідно до ст. 280 КУпАП, такими, що не підлягають задоволенню.

Результат розгляду: denied