Рішення адміністративного суду від 2014-01-30 00:00:00+02

У грудні 2010 року [PERSON] звернулася в суд з позовом до Управління Пенсійного фонду України в Суворовському районі міста Одеси про зобов'язання здійснити перерахунок пенсії відповідно до статей 40, 42 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 9 липня 2003 року № 1058-IV (далі - Закон № 1058-IV) і підпункту 3 пункту 11 постанови Кабінету Міністрів України «Деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян» від 28 травня 2008 року № 530 з урахуванням показника середньої заробітної плати в середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні за 2008 рік, а саме: 1573,99 грн., та виплатити їй різницю між перерахованою і отриманою пенсією, яка утворилася з 1 травня 2009 року. Ухвалою Суворовського районного суду міста Одеси від 24 грудня 2010 року поновлено [PERSON] строк для звернення до суду. Постановою Суворовського районного суду міста Одеси від 2 лютого 2011 року, залишеною без змін ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 27 вересня 2011 року, позов задоволено. Зобов'язано Управління Пенсійного фонду України в Суворовському районі міста Одеси перерахувати пенсію [PERSON] відповідно до вимог статей 40, 42 Закону № 1058-IV і підпункту 3 пункту 11 постанови Кабінету Міністрів України «Деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян» від 28 травня 2008 року № 530 з урахуванням показника середньої заробітної плати в середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні за 2008 рік, а саме: 1573,99 грн. Зобов'язано відповідача виплатити позивачеві різницю між перерахованою і отриманою пенсією, яка утворилася з 1 травня 2009 року. У касаційній скарзі відповідач, посилаючись на порушення судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення судів першої та апеляційної інстанцій і прийняти нове рішення про відмову у задоволенні позову в повному обсязі. Касаційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав. Як встановлено судами першої та апеляційної інстанцій, позивач отримує пенсію за віком та продовжує працювати. Позивач звернувся до відповідача із заявою про проведення перерахунку пенсії як працюючому пенсіонеру згідно статті 42 Закону № 1058-IV, однак відповідачем було зроблено перерахунок пенсії, з яким позивач не погодився. Ухвалюючи рішення про задоволення позовних вимог суди попередніх інстанцій виходили з того, що відповідно до частини 4 статті 42 Закону № 1058-IV для перерахунку пенсії береться середня заробітна плата працівників, зайнятих у галузях економіки України, за календарний рік, що передує року звернення за перерахунком пенсії. Вищий адміністративний суд України не погоджується з висновками судів першої та апеляційної інстанцій виходячи з наступного. Частиною 4 статті 42 Закону № 1058-IV встановлено, що у разі якщо застрахована особа після призначення пенсії продовжувала працювати, провадиться перерахунок пенсії з урахуванням страхового стажу після призначення пенсії. Кожний наступний перерахунок пенсії провадиться не раніш як через два роки після попереднього перерахунку з урахуванням страхового стажу після призначення пенсії. Перерахунок пенсії здійснюється із заробітної плати (доходу), з якої була обчислена пенсія, або за періоди страхового стажу, зазначені в частині 1 статті 40 цього Закону. Дана редакція існує після визнаних такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), згідно з Рішенням Конституційного Суду України від 22 травня 2008 року № 10-рп/2008 змін, внесених підпунктом «б» підпункту 10 пункту 35 розділу 2 Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 28 грудня 2007 року № 107-VI. Аналіз наведеної норми дає підстави вважати, що показник заробітної плати для перерахунку пенсії визначається за двома можливими методами за вибором пенсіонера. За першим методом розрахунок пенсії здійснюється із тієї заробітної плати (доходу), з якої була обчислена пенсія. При застосуванні другого методу змінюються лише ті показники розрахунку заробітної плати, на які здійснюється посилання в цій нормі (за періоди страхового стажу, зазначені в частині 1 статті 40 цього Закону). За змістом частини 1 статті 40 Закону № 1058-IV для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд до 1 липня 2000 року, незалежно від перерв, та за весь період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року. Слова «за весь період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року» означають, що враховується вся заробітна плата, у тому числі і та, яку отримував пенсіонер після призначення пенсії. Заробітна плата для обчислення пенсії в обох випадках розраховується за формулою, наведеною в частині 2 статті 40 Закону № 1058-IV: Зп = Зс х (Ск : К), де: Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, у гривнях; Зс - середня заробітна плата працівників, зайнятих у галузях економіки України, за календарний рік, що передує року звернення за призначенням пенсії; Ск - сума коефіцієнтів заробітної плати (доходу) за кожний місяць (Кз1 + Кз2 + Кз3 + ... + КзN); К - кількість місяців страхового стажу, за які розраховано коефіцієнти заробітної плати (доходу) застрахованої особи. Тобто, заробітна плата, яку отримував пенсіонер, продовжуючи працювати після призначення йому пенсії, має значення для визначення додаткових коефіцієнтів заробітної плати за кожний відпрацьований місяць після призначення пенсії. Таким чином, у наведеній формулі обчислення заробітної плати Зп = Зс х (Ск : К) змінними показниками є (Ск : К). Зі змісту частини 4 статті 42 Закону № 1058-IV вбачається, що при обчисленні заробітної плати для перерахунку пенсії можуть бути змінені показники заробітної плати за періоди страхового стажу після призначення пенсії, але не визначено, за який календарний рік береться середня заробітна плата працівників, зайнятих у галузях економіки України. Виходячи з буквального тлумачення частини 2 статті 40 Закону № 1058-IV цей показник повинен бути незмінним, тобто таким, яким він був на час призначення пенсії. Таким чином, пенсіонер має право обрати метод обчислення заробітної плати для перерахунку пенсії, в тому числі і з урахуванням заробітної плати, яку він отримував до моменту перерахунку пенсії, але не має права вимагати застосування показника середньої заробітної плати працівників, зайнятих у галузях економіки України, за календарний рік, що передує року звернення за перерахунком пенсії, а тому відповідач обґрунтовано відмовив позивачеві у застосуванні показника середньої заробітної плати працівників в середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні за 2008 рік. Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що при ухваленні рішень суди попередніх інстанцій допустили порушення норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, оскільки перерахунок пенсії на підставі частини 4 статті 42 Закону № 1058-IV здійснюється із застосуванням показника середньої заробітної плати працівників, зайнятих у галузях економіки України, та розраховується за формулою, наведеною в частині 2 статті 40 цього Закону. При такому перерахунку зазначений показник середньої заробітної плати залишається незмінним, тобто таким, яким він був на час призначення пенсії, а тому підстави для задоволення позовних вимог відсутні. При таких обставинах, касаційну скаргу слід задовольнити, оскільки рішення судів першої та апеляційної інстанцій постановлені з порушенням норм права, правова оцінка обставинам у справі дана не вірно, а доводи касаційної скарги спростовують висновки судів попередніх інстанцій. Відповідно до статті 229 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції має право скасувати судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій та ухвалити нове рішення, якщо обставини справи встановлені повно і правильно, але суди першої та апеляційної інстанцій порушили норми матеріального чи процесуального права, що призвело до ухвалення незаконного судового рішення.

Результат розгляду: denied