Рішення адміністративного суду від 2014-01-29 00:00:00+02

[PERSON] звернувся із позовом про визнання незаконною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що інспектором ДПС 3-го взводу роти ДПС у Чернівецькій області Гривулом Д.Д. 06 січня 2014 року відносно нього було складено протокол про адміністративне правопорушення та винесена постанова про притягнення його до адміністративної відповідальності за ст.122 ч.2 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 425 гривень за те, що 06 січня 2014 року о 12 годині 55 хвилин, він, керуючи автомобілем ВАЗ-21070, д.н.з. [NUMBER], на 468км автодороги М.19 Доманово-Ковель-Чернівці-Тереблече, рухаючись за межами населеного пункту, не увімкнув ближнє світло фар. Однак вказаного правопорушення він не вчиняв, при цьому йому не було роз'яснено права згідно ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП. З підстав порушення відповідачем вимог, передбачених ст.ст. 33, 34, 245, 280, 283 КУпАП, просив позов задовольнити. Позивач [PERSON] підтримав заявлені вимоги з наведених підстав. Відповідач Гривул Д.Д. позову не визнав, заперечуючи тим, що позивачем було порушено вимоги п.9.8 ПДР, він керував транспортним засобом із увімкненими габаритними вогнями. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заявлені вимоги задоволенню не підлягають з наступних підстав. Встановлено, що 06 січня 2014 року інспектором ДПС 3-го взводу роти ДПС у Чернівецькій області Гривулом Д.Д. відносно [PERSON] складено протокол серії АБ2 № 309325 про адміністративне правопорушення та винесена постанова про притягнення його до адміністративної відповідальності за ст.122 ч.2 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 425 гривень за те, що 06 січня 2014 року о 12 годині 55 хвилин, він, керуючи автомобілем ВАЗ-21070, д.н.з. [NUMBER], на 468км автодороги М.19 Доманово-Ковель-Чернівці-Тереблече, рухаючись за межами населеного пункту, не увімкнув ближнє світло фар, чим порушив п.9.8 Правил дорожнього руху. На підставі вказаного протоколу винесено постанову серії АА2 № 029298 про накладення на [PERSON] штрафу у розмірі 425 гривень за адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.122 КУпАП. Як визначено ч. 3 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1). на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2). з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3). обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4). безсторонньо (неупереджено); 5). добросовісно; 6). розсудливо; 7). з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8). пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9). з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10). своєчасно, тобто протягом розумного строку. Згідно ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права та свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. При накладанні стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність. Згідно ч.2 ст.33 КУпАП при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність. Відповідно до ч.1 ст.69 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обгрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів. Відповідно до вимог ст.245 Кодексу України про адміністративні правопорушення завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення є: всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, вихованням громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності. Згідно ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Згідно п.1.11. Розпорядження МВС України № 466 від 21.05.2009р. «Про організацію роботи підрозділів ДАІ з профілактики правопорушень із застосуванням засобів фото- і кінозйомки, відеозапису» передбачено, що працівники Державтоінспекції під час винесення постанови про накладення стягнення за адміністративне правопорушення повинні неухильно дотримуватися вимог статей 33, 34 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Пунктом 12.1 Інструкції з оформлення працівниками Державтоінспекції МВС матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, затвердженої Наказом МВС України за № 77 від 26.02.2009 року, встановлена необхідність фіксації правопорушення за допомогою працюючих в автоматичному режимі спеціальних технічних засобів для забезпечення визначення суті правопорушення та чіткого зображення транспортного засобу, яким було вчинено правопорушення (його марку, колір, номерний знак) та, по можливості, водія, що знаходиться за кермом. Згідно п. 12.6 цієї Інструкції підставою для винесення постанови в справі про адміністративне правопорушення є матеріали щодо адміністративного правопорушення, зафіксованого за допомогою працюючих в автоматичному режимі спеціальних технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису. Частиною 1 статті 246 КУпАП передбачено, що порядок провадження в справах про адміністративні правопорушення в органах (посадовими особами), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення, визначається цим Кодексом та іншими законами України. Згідно ч.1 ст. 222 КУпАП органи внутрішніх справ (міліція) розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення правил дорожнього руху ( частини перша, друга та третя статті 122). Частиною 2 п. 3 ст.222 КУпАП передбачено, що від імені органів внутрішніх справ (міліції) розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право: за адміністративне правопорушення, передбачене частинами 2 та 3 ст.122 - працівники Державтоінспекції Міністерства внутрішніх справ України, які мають спеціальні звання. Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчинені, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Згідно абз.8 п. 9.8 ПДР з 1 жовтня по 1 травня на всіх механічних транспортних засобах поза населеними пунктами повинні бути ввімкнені денні ходові вогні, а в разі їх відсутності в конструкції транспортного засобу - ближнє світло фар. Включення ближнього світла вдень являється попереджувальним сигналом, а не освітлювальним. Попереджувальними сигналами є: г) увімкнення ближнього світла фар у світлу пору доби (п.9.1 ПДР). Відповідальність за порушення правил користування попереджувальними сигналами згадно КУпАП передбачена лише при початку руху, або зміні його напрямку. Пунктом 19.1 ПДР регламентуються правила користування ближнім світлом: в темну пору доби в умовах недостатньої видимості незалежно від ступеня освітлення дороги, а також у тунелях на ТЗ, що рухається мають бути ввімкнені наступні світлові пристрої: а) на всіх механічних ТЗ - фари ближнього (дальнього) освітлення; б) на мопедах (велосипедах) і гужових возах (санях) - фари або фон арі; в) на причепах та ТЗ, які буксируються, - габаритні фон арі. (Примітка. В умовах недостатньої відомості на механічних ТЗ дозволяється замість фар ближнього (дальнього) світла ввімкнути протитуманні фари. Відповідно до п. 19.4 ПДР в умовах недостатньої видимості дозволяється додатково включати ближнє світло або протитуманні фари. Відповідно до ч.2 ст.122 КУпАП порушення водіями транспортних засобів правил користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху або зміні його напрямку тягне за собою накладення штрафу від двадцяти п'яти до тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Отже, за ч.2 ст.122 КУпАП не передбачена відповідальність за порушення п.9.8 ПДР. Тобто, в Кодексу України про адміністративні правопорушення не прописана норма про відповідальність за порушення користування попереджувальними сигналами під час руху транспортного засобу, а разом з тим і використання протитуманних фар замість ближнього світла. Денні ходові вогні (ДХО) - це зовнішні світлові прилади. З точки зору ПДР він є попереджувальним сигналом. Вимоги до його ввімкнення містяться в розділі 9 ПДР «Попереджувальні сигнали», а не в розділі 19 ПДР «Користування зовнішніми світловими приладами». Отже, користування зовнішніми освітлювальними приладами регулюється розділом 19 ПДР, а користування попереджувальними сигналами - розділом 9 ПДР. Таким чином, за не ввімкнений за межами населеного пункту з 01 жовтня до 01 травня денний ходовий вогонь або ближнє світло настає відповідальність за ст.125 КУпАП. Згідно ч.2 ст.71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Наданий відповідачем відеозапис свідчить про те, що водій [PERSON] керував транспортним засобом ВАЗ-21070, д.н.з. [NUMBER], із увімкненим світлом фар. З огляду на встановленні обставини та визначенні відповідно до них правовідносини, приймаючи до уваги той факт, що будь-які відомості, які б спростовували зазначені позивачем обставини у суду відсутні, а відповідачем надані не були, суд приходить до висновку, що задоволення позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому вимоги позивача є обґрунтованими і підлягають задоволенню. Враховуючи наведене, ст.63 Конституції України, ст.ст. 7, 9, 14-1, 33, 34, 35, 222, 245, 251, 254, 258, 268, 280, 283, 289 КУпАП,

Результат розгляду: granted