Рішення адміністративного суду від 2014-03-26 00:00:00+02

Позивач звернувся до Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська з вищевказаним адміністративним позовом, в обґрунтування якого зазначив, що 14 грудня 2013 року щодо нього було винесено постанову по справі про адміністративне правопорушення, якою він був притягнутий до адміністративної відповідальності і на нього накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 грн. за правопорушення передбачене ч.2 ст.122 КУпАП. Позивач з даною постановою не згодний, оскільки вважає, що вона є незаконною, складена за відсутності належних доказів та з грубим порушенням законодавства, тому звернувся до суду з позовом в якому просить скасувати спірну постанову. У судовому засіданні позивач підтримав позов з підстав у ньому викладених. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Надав письмові заперечення, в яких посилався на безпідставність та необґрунтованість позову, просив у задоволенні позову відмовити, до заперечень надав диск з відеозаписом порушення. Враховуючи викладене, суд вважає можливим провести розгляд справи за відсутності відповідача та його представника. Вислухавши позивача, дослідивши матеріали даної адміністративної справи, оцінивши надані і добуті докази, суд приходить до наступного. Згідно ч.2 ст.19 Конституції України орган державної влади, місцевого самоврядування та їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб передбачений Конституцією та законами України. Відповідно до ч.2 ст.124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі. В обґрунтування звернення з позовом до адміністративного суду позивач посилався на норми Кодексу адміністративного судочинства України. За приписами ч. 1 ст. 5 КАС України адміністративне судочинство здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу та міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України. КАС України визначає повноваження адміністративних судів щодо розгляду справ адміністративної юрисдикції, порядок звернення до адміністративних судів і порядок здійснення адміністративного судочинства. Згідно зі ст.3 КАС України справою адміністративної юрисдикції є переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень. За правилами ч.2 ст.2 КАС України до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єкта владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дії їй бездіяльності Конституцією чи іншими законами України встановлено інший порядок судового провадження. Судом встановлено, що 14 грудня 2013 року щодо позивача інспектором ДПС РДПС ДАІ Дніпропетровського МУ Тесленко В.П. було складено протокол про адміністративне правопорушення, в якому зазначено обставини вчинення правопорушення позивачем і кваліфіковано дії останнього за ч.2 ст. 122 КУпАП. 14 грудня 2013 року інспектором ДПС РДПС ДАІ Дніпропетровського МУ Тесленко В.П. було винесено постанову по справі про адміністративне правопорушення АА2 №913950, згідно якої позивач був притягнутий до адміністративної відповідальності і на нього накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 грн. за правопорушення передбачене ч.2 ст.122 КУпАП. Правовідносини, які виникли між сторонами урегульовані нормами Правил дорожнього руху України, Кодексу України про адміністративні правопорушення, Кодексу адміністративного судочинства України. Пунктом 3 ч. 1 ст. 288 КУпАП передбачено, що може бути оскаржено постанову іншого органу (посадової особи) про накладення адміністративного стягнення - у вищестоящий орган (вищестоящій посадовій особі) або в районний, в районний у місті, міський чи міськрайонний суд, у порядку визначеному Кодексом адміністративного судочинства України, з особливостями, встановленими законом. Згідно ст. 289 КУпАП, скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу. Відповідачем було надано суду диск з відеозаписом порушень ПДР з боку позивача, який було досліджено у судовому засіданні. Суд критично оцінює пояснення позивача в частині відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення, оскільки вони спростовуються дослідженими матеріалами справи, текстом протоколу та спірної постанови наявних в матеріалах справи, відеозаписом порушення. Таким чином, оцінюючи усі докази, які були досліджені у судовому засіданні у їх сукупності суд вважає, що позивачем не надано суду належних та достатніх доказів в обґрунтування позовних вимог, тому позовні вимоги задоволенню не підлягають. На підставі вищевикладеного,

Результат розгляду: denied