Рішення адміністративного суду від 2014-02-27 00:00:00+02

[PERSON] звернувся до суду із позовом до Управління праці та соціального захисту населення в Іллічівському районі м. Маріуполя Донецької області про визнання неправомірними, зобов'язання надання компенсації, передбаченої чинним законодавством України. В обгрунтування своїх позовних вимог вказує, що він є пенсіонером за віком і з 01 травня 1986 року отримує пенсію. У зв'язку з тим, що він до виходу на пенсію працював на ДВАТ «Першотравенське шахтобудівельне управління № 4», він користувався пільгами відповідно до Гірничого закону України, а саме отримував компенсацію на оплату комунальних послуг. В жовтні 2013 року він переїхав з родиною до м. Маріуполя і звернувся до УПСЗН в Іллічівському районі м. Маріуполя з заявою щодо отримання компенсації на оплату електроенергії, газу, центрального опалення згідно положень ст. 43 Гірничого закону України. Згідно відповіді УПСЗН в Іллічівському районі м. Маріуполя від 17 жовтня 2013 року, а також відповіді Департаменту соціального захисту населення Донецької обласної державної адміністрації від 21 листопада 2013 року йому відмовлено в компенсації, оскільки отримання пільг працівниками шахтобудівельних підприємств законодавством не передбачено. Просить суд задовольнити позов та визнати дії відповідача неправомірними і зобов'язати відповідача провести розрахунок та сплатити компенсацію за оплату електроенергії, газу та центрального опалення. В судовому засіданні позивач [PERSON] підтримав свої позовні вимоги та просив їх задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, просив справу розглянути без його участі, надав суду письмові заперечення, відповідно до яких в задоволенні позову просив відмовити, посилаючись на те, що відповідно до Гірничого закону право на отримання пільг мають особи, які пропрацювали на підприємстві з видобутку (переробки) вугілля, а питання надання компенсації працівникам (пенсіонерам) шахтобудівельних підприємств законодавством не врегульовано. Суд, вислухавши позивача, дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] з 01 травня 1986 року є пенсіонером. Відповідно до записів в трудовій книжці [PERSON] 21 лютого 1968 року був прийнятий на роботу в шахтобудівельне управління № 4 комбінату «Дніпрошахтбуд» прохідником з повним робочим днем під землею. Наказом № 1 від 02 січня 1986 року [PERSON] переведений до гірничого цеху підземним гірником 3 розряду з повним робочим днем в шахті того ж підприємства. 04 листопада 1994 року [PERSON] звільнений за власним бажанням у зв'язку із виходом на пенсію. Відповідно до ст. 2 Гірничого закону України дія вказаного закону поширюється на правовідносини у сфері діяльності гірничих підприємств установ, організацій, гірничих об'єктів (далі - гірничі підприємства), що займаються розвідкою, розробкою, видобутком та переробкою корисних копалин і веденням гірничих робіт, будівництвом, ліквідацією або консервацією гірничих підприємств, науково-дослідною роботою, ліквідацією аварій у межах території України, її континентального шельфу та виключної (морської) економічної зони, незалежно від їх форми власності та підпорядкування, а також підприємства, установи, організації, громадян України, іноземних юридичних та фізичних осіб, осіб без громадянства. Відповідно до ст. 4 Гірничого закону України об'єктами гірничих відносин є, серед інших, проектування, будівництво (реконструкція, технічне переоснащення), експлуатація, ліквідація або консервація гірничих підприємств. Статтею 43 Гірничого закону України передбачено, що підприємства з видобутку вугілля та вуглебудівні підприємства безоплатно надають вугілля на побутові потреби у розмірі, що визначається колективним договором, таким категоріям осіб: працівникам з видобутку (переробки) вугілля та вуглебудівних підприємств за переліком професій, що затверджується Кабінетом Міністрів України. Особи, які мають право на безоплатне отримання вугілля на побутові потреби, але проживають у будинках, що мають центральне опалення, отримують компенсацію за оплату електроенергії, газу та центрального опалення житла, що виплачується за рахунок субвенцій з державного бюджету місцевим бюджетам. Судом встановлено, що позивач працював за професіями прохідник та підземний гірник, які входять до Переліку професій працівників з видобутку (переробки) вугілля та працівників вуглебудівних підприємств, яким безоплатно надається вугілля на побутові потреби і до складу загального місячного або річного оподатковуваного доходу яких не включається вартість такого вугілля, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 березня 2011 р. № 303. Позивач зареєстрований та проживає в [ADDRESS], тобто в будинку з центральним опаленням. Таким чином, суд приходить до висновку, що дії відповідача щодо відмови в компенсації позивачеві оплати електроенергії, газу та центрального опалення житла, є неправомірними, у зв'язку з чим позов підлягає задоволенню.

Результат розгляду: granted