Рішення адміністративного суду від 2014-03-24 00:00:00+02

В січні 2014 року [PERSON] (надалі позивач) звернувся до суду з позовом до прокурора Волноваського району Донецької області Хмелевського Д.А. (надалі відповідач), в якому просив: « - Визнати протиправною бездіяльність відповідача при розгляді заяви позивача щодо реагування на рішення суду від 14.01.2011 року у справі про адміністративне правопорушення, яке на теперішній час не відповідає вимогам чинного законодавства України, у зв'язку із скасуванням постанов про визнання мене винним у причинах виникнення пожежі. - Зобов'язати відповідача прийняти рішення щодо постанови суду від 14.01.2011 року, яка на теперішній час не відповідає вимогам чинного законодавства України.» В обґрунтування позовних вимог позивач послався на те, що 20.11.2013 року він звернувся до відповідача з заявою про вжиття заходів прокурорського реагування на рішення Волноваського районного суду Донецької області від 14.01.2011 року, оскільки через скасування постанови про відмову в порушенні кримінальної справи, яка містила висновки про винність позивача у виникненні пожежі та лягла в основу цього судового рішення, на даний час воно є таким, що не відповідає вимогам чинного законодавства України. Відповіддю на вказану заяву [PERSON] прокурор Волноваського району Донецької області повідомив заявника про неможливість внесення протесту на вказане судове рішення за спливом строку, передбаченого ст.290 КУпАП. Проте вказану відмову відповідача вжити заходи прокурорського реагування щодо скасування постанови Волноваського районного суду Донецької області від 14.01.2011 року позивач вважає незаконною, посилаючись на те, що прокурор, усвідомлюючи, що постанова суду від 14.01.2011 року є остаточною і оскарженню не підлягає, не відновив порушені права позивача та своєю бездіяльністю щодо не внесення протесту залишив в силі постанову суду, яка на даний час є незаконною. При цьому, позивач погоджується, що на момент винесення постанови від 14.01.2011 року у Волноваського районного суду Донецької області були підстави прийняти саме таке рішення, оскільки на той час була діючою постанова про відмову в порушенні кримінальної справи від 08.11.2010 року. Відповідач проти позову заперечив. Надав суду письмові заперечення на адміністративний позов, в яких зазначив, що сутність діяльності прокурора з нагляду за додержанням законів про права і свободи людини і громадянина , в тому числі у справах про адміністративні правопорушення, полягає в здійсненні ним від імені держави специфічної діяльності, яка спрямована на отримання й аналіз інформації про порушення законів, і у разі необхідності - застосуванні заходів реагування з метою усунення порушень закону, поновлення порушених прав. Вказував, що в листопаді 2013 року до прокуратури Волноваського району Донецької області надійшла заява [PERSON], в якій він просив про вжиття заходів прокурорського реагування у виді оскарження постанови суду, прийнятої за результатами розгляду скарги заявника у справі про адміністративне правопорушення. Зазначена заява [PERSON] була розглянута у відповідності до вимог Законів України «Про звернення громадян» та «Про прокуратуру». В ході проведення перевірки за зверненням позивача, прокурором були вжиті заходи щодо перевірки законності і обґрунтованості постанови про адміністративне правопорушення, тобто прокурор встановив, чи дійсно в діях особи, яку притягнуто до відповідальності є склад правопорушення, чи правильно оформлені документи у справі, чи не перевищила посадова особа, яка розглянула справу, свої повноваження тощо. Також під час перевірки було встановлено, що 14.01.2011 року суддею Волноваського районного суду Донецької області відмовлено у задоволенні позовних вимог [PERSON] з приводу скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 175 КУпАП, а строки для внесення документу прокурорського реагування на час розгляду звернення позивача вже вийшли. Про результати розгляду заяви [PERSON] було повідомлено листом від 02.12.2013 року за вих. № 82-756/1912. Посилаючись на зазначене та стверджуючи, що прокурор Волноваського району Донецької області розглянув заяву позивача у встановлений строк, відповідно до завдань прокурорського нагляду та приписів законодавства, жодним чином не порушив права позивача, передбачені чинним законодавством, відповідач просив суд у задоволенні позову [PERSON] відмовити у повному обсязі. (а.с.31-34) У судове засідання, призначене на 24 березня 2014 року, сторони, будучи належним чином повідомленими про день, час та місце судового розгляду справи, не прибули. Від позивача до суду надійшла телеграма, в якій він просив розглянути справу за його відсутністю. Відповідач про причини неявки представника у судове засідання не повідомив, заяв про відкладення розгляду справи від відповідача не надходило. У відповідності до положень ч.4, ч.6 ст.128 Кодексу адміністративного судочинства України справа розглядається у порядку письмового провадження, на підставі доказів, наявних у матеріалах справи. Виходячи із змісту заявлених позовних вимог, доводів адміністративного позову та заперечень на нього, предметом спору у даній справі є наявність або відсутність неправомірної бездіяльності з боку прокурора Волноваського району Донецької області під час розгляду і вирішення заяви [PERSON], законність відмови прокурора Волноваського району Донецької області у внесенні протесту на постанову Волноваського районного суду Донецької області від 14.01.2011 року, прийняту за результатами розгляду скарги [PERSON] на постанову у справі про адміністративне правопорушення та як наслідок, наявність підстав для зобов'язання відповідача внести протест на вищезазначене судове рішення. Дослідивши матеріали справи, встановивши обставини, що мають значення для вирішення спору та перевіривши їх доказами, наданими сторонами, визначившись із правовою нормою, що підлягає застосуванню до спірних правовідносин, суд дійшов наступного. З копій акту про пожежу (а.с.9) та постанови про відмову в порушенні кримінальної справи від 08.11.2010 року (а.с.13) судом встановлено, що 29 жовтня 2010 року в приміщенні гаражів кооперативу «Металург», розташованих в смт. Донське Волноваського району Донецької області виникла пожежа, в результаті якої була пошкоджена покрівля гаражів № 251 та №247, знищена покрівля гаражів № 248, №249, №250, а також майно, що знаходилось в цих гаражах. Жертв та постраждалих внаслідок пожежі не було. Збиток від пожежі склав 117222,00 грн. Причиною пожежі стало порушення правил пожежної безпеки при влаштуванні та експлуатації металевої печі («буржуйки»), яка знаходилася в прибудові до гаражу № 250, власником якого є [PERSON] В порушенні кримінальної справи було відмовлено на підставі ст.6 п.2 КПК України, у зв'язку з відсутністю складу злочину, передбаченого ст.194 ч.2 та ст.270 КК України та постановлено винного у пожежі [PERSON] притягнути до адміністративної відповідальності. 24.11.2010 року відносно [PERSON] за порушення п.п.5.2.11, 5.2.12 НАПБ А.01.001-2004, за ст.175 КУпАП складено протокол про адміністративне правопорушення ДОП № 163761.(а.с.10) У той же день матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно [PERSON] було розглянуто та постановою головного держінспектора з пожежного нагляду Волноваського ГУ МНС України в Донецькій області від 24.11.2010 року, позивача визнано винним у скоєні правопорушення, передбаченого ст.175 КУпАП та на нього накладений штраф у розмірі 34,00 грн. Не погодившись з притягненням до адміністративної відповідальності, позивач звернувся до Волноваського районного суду Донецької області з позовом до управління ГУ МНС України в Донецькій області та головного державного інспектора з пожежного нагляду Волноваського РВ ГУ МНС Анциферова А.П., третя особа [PERSON] про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності. За результатами розгляду вказаного адміністративного позову постановою Волноваського районного суду Донецької області від 14.01.2011 року по справі № 2а-53(2011) відмовлено у задоволенні позовних вимог [PERSON] При цьому, із змісту зазначеного судового рішення вбачається, що висновки суду про винність позивача у виникненні пожежі та правомірності постанови про притягнення його до адміністративної відповідальності за ст.175 КУпАП ґрунтуються на показах представника відповідача Волноваського РВ ГУ МНС, [PERSON] та її представника, досліджених судом матеріалах перевірки № 184 про пожежу та матеріалах справи № 343 про адміністративне правопорушення відносно позивача. (а.с.11-12) Тобто, доводи позивача, наведені у позовній заяві щодо постановлення 14.01.2011 року Волноваським районним судом Донецької області рішення на підставі постанови про відмову у порушенні кримінальної справи від 08.11.2010 року є таким, що не відповідає встановленим обставинам справи. Із змісту позовної заяви, листа прокуратури Донецької області від 16.12.2011 року за вих. № 04/2/1-9056-11 встановлено, що постанова про відмову в порушенні кримінальної справи від 08.11.2010 року була скасована прокуратурою Донецької області, матеріали направлені для проведення додаткової перевірки, із вказівками щодо проведення певних дій, як то визначення розміру шкоди, допиту власника гаражу № 251 тощо. В подальшому, а саме 20.01.2012 року начальником Волноваського МВ ГУ Держтехногенбезпеки у Донецькій області за фактом виникнення пожежі 29.10.2010 року в кооперативі «Металург» була винесена нова постанова про відмову у порушенні кримінальної справи, яка постановою Волноваського районного суду Донецької області від 05.11.2012 року по справі № 4/0506/125/12 була теж скасована у зв'язку із неналежним виконанням органом, що проводив перевірку, вказівок прокурора, наданих при попередньому скасуванні постанови про відмову в порушенні кримінальної справи від 08.11.2010 року. (а.с. 15-17) 18.11.2013 року [PERSON] звернувся до прокурора Волноваського району Донецької області з заявою «про винесення протесту на рішення суду у справі про адміністративне правопорушення», в якій просив : « винести протест щодо скасування рішення суду від 14.10.2011 року, як такого, що на теперішній час не відповідає вимогам чинного законодавства України». Заяву [PERSON] обґрунтував тим, що протокол про адміністративне правопорушення від 24.11.2010 року ДОП № 163761 та постанова про притягнення його до адміністративної відповідальності за ст.175 КУпАП від 24.11.2010 року, є незаконними, оскільки постанову про відмову в порушенні кримінальної справи від 08.11.2010 року, на підставі якої їх було винесено, - скасовано. Як наслідок, і судове рішення від 14.01.2011 року, прийняте за результатами розгляду його позову про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності, теж є таким, що на даний час не відповідає вимогам чинного законодавства. (а.с.5-7) З письмових заперечень відповідача, копії листа прокуратури Волноваського району Донецької області за вих. № 2871 від 28.11.2013 року судом встановлено, що під час розгляду заяви [PERSON] прокурором вивчались та були витребувані матеріали, необхідні для прийняття рішення за заявою позивача. За результатами розгляду заяви [PERSON] відповідач дійшов висновку про відсутність підстав для вжиття заходів реагування прокурорського нагляду, оскільки постанова про адміністративне правопорушення є законною внаслідок наявності в діях особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності складу правопорушення, документи, що це підтверджують оформлені правильно, постанова про адміністративне правопорушення винесена повноважною особою. Листом від 02.12.2013 року за вих. № 82-756/1912 відповідач повідомив [PERSON] про рішення, прийняте за результатами розгляду його звернення, вказавши на не оскарження в апеляційному порядку ним особисто, як позивачем по справі, постанови суду від 14.01.2011 року. Крім того, посилаючись на ст.290 КУпАП прокурор Волноваського району Донецької області зазначив про сплив 10-денного строку, встановленого для внесення протесту на постанову суду. (а.с.36) З зазначеним рішенням відповідача позивач не погодився, звернувшись до суду з даним адміністративним позовом. Вирішуючи спір, що виник між сторонами, суд виходить з наступних мотивів та положень діючого законодавства. Щодо тверджень позивача про протиправну бездіяльність відповідача при розгляді його заяви суд зазначає, що відповідно до Словника законодавчих термінів неправомірна бездіяльність - це певна форма поведінки особи, яка полягає у невиконанні нею дій, які вона повинна була і могла вчинити відповідно до покладених на неї посадових обов'язків і згідно з законодавством України. Відповідно до ч.1 ст. 12 Закону України «Про прокуратуру» прокурор розглядає заяви і скарги про порушення прав громадян та юридичних осіб, крім скарг, розгляд яких віднесено до компетенції суду. За змістом ст. 15 Закону України «Про звернення громадян» органи державної влади та їх посадові особи, до повноважень яких належить розгляд заяв (клопотань), зобов'язані об'єктивно і вчасно розглядати їх, перевіряти викладені в них факти, приймати рішення відповідно до чинного законодавства і забезпечувати їх виконання, повідомляти громадян про наслідки розгляду заяв (клопотань). Відповідь за результатами розгляду заяв (клопотань) в обов'язковому порядку дається тим органом, який отримав ці заяви і до компетенції якого входить вирішення порушених у заявах (клопотаннях) питань, за підписом керівника або особи, яка виконує його обов'язки. Рішення про відмову в задоволенні вимог, викладених у заяві (клопотанні), доводиться до відома громадянина в письмовій формі з посиланням на Закон і викладенням мотивів відмови, а також із роз'ясненням порядку оскарження прийнятого рішення. Згідно зі ст. 20 Закону України «Про звернення громадян» звернення розглядаються і вирішуються у термін не більше одного місяця від дня їх надходження. Оскільки судом встановлено, що отримавши заяву [PERSON], прокурор Волноваського району Донецької області: розглянув заяву позивача та перевірив викладені у ній факти ( витребував з суду документи, необхідні для вирішення порушених у заяві питань, провів перевірку законності і обґрунтованості постанови про адміністративне правопорушення, встановив правильність оформлення документів у справі, пересвідчився, що особа, яка прийняла рішення про притягнення заявника до адміністративної відповідальності діяла у межах своїх повноважень тощо); за результатами проведеної перевірки прийняв рішення про відмову у задоволенні вимог, яке виклав у письмовій формі із зазначенням мотивів відмови, посиланням на Закон та роз'ясненням порядку оскарження; прийняте рішення довів до відома заявника, тобто виконав усі дії, визначені ст.15 Закону України «Про звернення громадян», суд приходить до висновку про відсутність з боку відповідача неправомірної бездіяльності щодо розгляду заяви [PERSON] Отже, позовні вимоги [PERSON] в частині визнання протиправною бездіяльності відповідача при розгляді заяви позивача є необґрунтованими, в зв'язку з чим задоволенню не підлягають. Що стосується доводів позивача про неправомірність відмови відповідача внести протест на постанову Волноваського районного суду Донецької області від 14.01.2011 року та вимог про зобов'язання відповідача вчинити зазначені дії, суд зазначає наступне. Відповідно до положень ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Функції прокуратури закріплені у ст.5 Закону України «Про прокуратуру». Зокрема, у вказаній статті наведено, що прокуратура України становить єдину систему, на яку відповідно до Конституції України та цього Закону покладаються такі функції: 1) підтримання державного обвинувачення в суді; 2) представництво інтересів громадянина або держави в суді у випадках, визначених законом; 3) нагляд за додержанням законів органами, які проводять оперативно-розшукову діяльність, дізнання, досудове слідство; 4) нагляд за додержанням законів при виконанні судових рішень у кримінальних справах, а також при застосуванні інших заходів примусового характеру, пов'язаних з обмеженням особистої свободи громадян. На прокуратуру не може покладатися виконання функцій, не передбачених Конституцією України і цим Законом. Статтею 20 Закону України «Про прокуратуру» визначені повноваження прокурора. Відповідно до ч. 2 зазначеної статті при виявленні порушень закону прокурор у межах своєї компетенції має право: 1) вносити подання; 2) у встановленому законом порядку ініціювати притягнення особи до дисциплінарної, адміністративної відповідальності, складати протокол про адміністративне правопорушення та починати досудове розслідування; 3) звертатися до суду в передбачених законом випадках. З наведених правових норм вбачається, що здійснення прокурором певних заходів прокурорського реагування є його правом, а не обов'язком, тобто диспозитивними повноваженнями, право на здійснення яких він наділений в залежності від власних висновків про наявність або відсутність порушень законодавства у кожному конкретному випадку. Перебирання ж судом на себе функцій прокуратури з аналізу певної ситуації чи документа, прийняття рішення про їх відповідність чинному законодавству та вирішення питання щодо наявності підстав для вжиття заходів прокурорського реагування буде втручанням суду в дискреційні повноваження відповідача, що є неприпустимим у відповідності до положень Конституції України та явно виходить за межі завдань адміністративного судочинства. Зважаючи на викладене, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення вимог [PERSON] про вчинення дій з оскарження судового рішення, в зв'язку з чим позовні вимоги про зобов'язання відповідача прийняти рішення щодо постанови суду від 14.01.2011 року задоволенню не підлягають. При цьому, суд вважає за необхідне вказати на те, що звертаючись до прокуратури Волноваського району Донецької області, [PERSON] вимагав внесення протесту на постанову Волноваського районного суду Донецької області від 14.01.2011 року, ухвалену в адміністративній справі № 2а-53(2011) за правилами, встановленими КАС України, місцевим загальним судом, як адміністративним судом. Отже, судове рішення, опротестування якого вимагав позивач, є рішенням в адміністративній справі, а не рішенням у справі про адміністративне правопорушення, яким за матеріалами справи є постанова головного держінспектора з пожежного нагляду Волноваського РВ ГУМНС України в Донецькій області Анциферова А.П. від 24.11.2010 року про притягнення [PERSON] до адміністративної відповідальності. Відтак, порядок оскарження та перегляду постанови Волноваського районного суду Донецької області від 14.01.2011 року врегульований саме Кодексом адміністративного судочинства України, а не КУпАП, на положення якого помилково посилаються сторони. Внесення ж прокурором протесту на судове рішення, ухвалене в адміністративній справі, діючим адміністративним процесуальним законодавством не передбачено. Участь прокурора у розгляді адміністративної справи в інтересах громадянина відповідно до положень ч.2 ст.60 КАС України можлива за умови доведення ним факту неможливості громадянином самостійно здійснювати представництво своїх інтересів. В ході розгляду даної справи таких обставин судом не встановлено. Враховуючи вищезазначене, приймаючи до уваги, що судом не встановлено будь-яких порушень діючого законодавства з боку відповідача, суд приходить до висновку про безпідставність заявленого позову та в його задоволенні відмовляє. Відповідно до положень ст.94 КАС України судові витрати стягненню та відшкодуванню не підлягають.

Результат розгляду: denied