Рішення адміністративного суду від 2014-02-20 00:00:00+02

27.01.2014 [PERSON] (далі - позивач), звернувся до суду з адміністративним позовом до відділу Держземагенства у Бахмацькому районі Чернігівської області (далі - відповідач), в якому просить суд скасувати державну реєстрацію Державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯМ № 962457, виданого на ім'я [PERSON]. Ухвалою суду від 28.01.2014 до участі у справі залучено третю особу на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Реєстраційна служба Бахмацького районного управління юстиції Чернігівської області (далі - третя особа). В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що рішенням Бахмацького районного суду Чернігівської області від 03.04.2013 визнано незаконним рішення Бахмацької міської ради Чернігівської області 24-ої сесії шостого скликання від 30.05.2012 в частині затвердження проекту землеустрою щодо відведення та надання у власність земельної ділянки гр. [PERSON] та визнано недійсним Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯМ № 962457, виданого на ім'я [PERSON]. Звернувшись із заявою до відповідача про скасування реєстрації державного акту на право власності на земельну ділянку позивач отримав відмову у зв'язку з тим, що діючим законодавством не передбачені повноваження органів Держземагенства в частині реєстрації чи скасування реєстрації державних актів на право власності на земельні ділянки. Таким чином вважає, що наявність у державному реєстрі відомостей про державну реєстрацію права власності на земельну ділянку, при відсутності правовстановлюючого документу на таку земельну ділянку, не відповідає а ні меті, а ні завданням, які покладено законом на відповідача, як суб'єкта владних повноважень щодо забезпечення ведення Державного земельного кадастру, зокрема, щодо повноти відомостей про всі земельні ділянки. Позивач в судове засідання не з'явився, про час, дату та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надіслав телефонограму, в якій просив справу розглянути у його відсутності. Відповідач та третя особа, будучи належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, в судове засідання не з'явилися. Надіслали на адресу суду заяви, в яких просили справу розглянути без участі їх представників. Крім того, відповідачем суду надані письмові заперечення, в яких відповідач посилається на те, що діяв правомірно, оскільки рішенням Бахмацького районного суду Чернігівської області визнано недійсним державний акт на право власності на земельну ділянку, який виданий на ім'я [PERSON] серії ЯМ № 962457, а не його реєстрація. Також зазначив, що в зв'язку з набранням чинності з 01.01.2013 Закону України «Про Державний земельний кадастр» та Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», повноваження територіальних органів Держземагентства у частині державної реєстрації державних актів на земельну ділянку та на право постійного користування земельною ділянкою, договорів оренди (суборенди ) земельних ділянок, земельного сервітуту, користування чужою земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис), користування чужою земельною ділянкою для забудови (суперфіцій) припинилися, а отже, і скасування реєстрації державних актів на право власності на земельні ділянки, також припинилося. Третя особа в заяві зазначила, що органи державної реєстрації прав, утворені відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», не є правонаступниками органів земельних ресурсів, а тому не наділені повноваженнями щодо державної реєстрації та скасування державної реєстрації Державних актів на право власності на земельну ділянку. Орган державної реєстрації прав проводить державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, а не документів, що їх посвідчують. Скасування реєстрації державного акта на право власності на земельну ділянку не є компетенцією реєстраційної служби. Розглянувши подані сторонами документи і матеріали справи, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню із наступних підстав. Дані правовідносини регулюються Законом України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців». Судом встановлено, що 03.04.2013 Бахмацьким районним судом Чернігівської області прийнято рішення по справі № 728/145/13-ц, відповідно до якого позов [PERSON] до Бахмацької міської ради Чернігівської області, [PERSON] про визнання незаконним рішення 24-ї сесії 6 скликання виконкому Бахмацької міської ради Чернігівської області від 30.05.2012 в частині затвердження проекту землеустрою щодо відведення і надання у власність земельної ділянки [PERSON] та визнання недійсним державного акту на право приватної власності на землю - задоволено. Визнано незаконним рішення Бахмацької міської ради Чернігівської області 24-ї сесії 6 скликання від 30.05.2012 в частині затвердження проекту землеустрою щодо відведення та надання у власність земельної ділянки [PERSON] та визнано недійсним державний акт на право власності на земельну ділянку, виданий на ім'я [PERSON] (серія ЯМ №962457) (а.с.10-14). Як вбачається з матеріалів справи, за наданою інформацією Відділу Держземагентства у Бахмацькому районі Чернігівської області, позивач звертався до Відділу Держземагентства у Бахмацькому районі Чернігівської області з питанням скасування реєстрації державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯМ 962457, виданого на ім'я [PERSON], посилаючись на рішення Бахмацького районного суду Чернігівської області № 728/145/13-ц, номер провадження 2/728/117/2013 року, що підтверджується листом від 24.12.2013 № 31-25-0.8-673/2-13 (а.с.15-16) та йому відмовлено у здійсненні такої реєстрації. Визначаючись щодо заявленого адміністративного позову, суд виходив з наступного. З 01.01.2013 змінено порядок реєстрації речових прав на нерухоме майно та запроваджено відповідний Державний реєстр - єдину державну інформаційну систему, що містить відомості про права на нерухоме майно, їх обтяження, а також про об'єкти та суб'єктів цих прав. Отже, функції з державної реєстрації прав ті їх обтяжень передано новоутвореній Державній реєстраційній службі України (Укрдержреєстр), її територіальним структурним підрозділам та державним реєстраторам, які у своїй діяльності насамперед керуються чинним Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від від 01.07.2004 року № 1952. Крім того, частиною другою статті 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» зазначено, що державний реєстратор вносить записи до Державного реєстру прав про скасування державної реєстрації прав у разі скасування, на підставі рішення суду, рішення про державну реєстрацію прав до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав. Аналізуючи вищевикладене, суд зазначає, що державний реєстратор вносить записи до Державного реєстру прав про скасування державної реєстрації прав у разі скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав. Порядок ведення Поземельної книги і Книги записів реєстрації договорів оренди землі, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 09.09.2009 № 1021 «Про затвердження порядків ведення Поземельної книги і Книги записів про державну реєстрацію державних актів на право власності на земельну ділянку та на право постійного користування земельною ділянкою, договорів оренди землі (станом на час проведення державної реєстрації), відповідно до якого було здійснено реєстрацію Державного акта серії ЯМ № 962457, виданого на ім'я [PERSON], на даний час втратили чинність. Як встановлено судом, рішенням по справі № 728/145/13-ц визнано недійсним лише Державний акт на право власності на земельну ділянку на ім'я [PERSON] (серія ЯМ № 962457), тобто правовстановлюючий документ, а не його реєстрація. Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Отже, суд може зобов'язати суб'єкта владних повноважень вчинити лише те, що передбачено Конституцією та законами України. За таких обставин, суд вважає вимоги відповідача про скасування реєстрації Державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯМ № 962457 безпідставними, оскільки такий спосіб законом не передбачено. Відповідно до статті 71, 86 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. З урахуванням викладеного, оцінивши надані сторонами докази та матеріали справи у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов [PERSON] не підлягає задоволенню, оскільки такий спосіб відновлення порушеного права суперечить встановленому правовому порядку. Відповідно до частини другої статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони - суб'єкта владних повноважень, суд присуджує з іншої сторони всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати, пов'язані із залученням свідків та проведенням судових експертиз.

Результат розгляду: denied