Рішення адміністративного суду від 2014-01-21 00:00:00+02

Державна фінансова інспекція в Чернівецькій області звернулась з адміністративним позовом, в якому просила суд (з урахуванням заяви про зменшення позовних вимог) зобов'язати Кострижівську селищну раду виконати вимоги Кіцманської міжрайонної державної фінансової інспекції від 22.03.2013 року № 24-26-1/235 в частині проведення претензійно-позовної роботи з орендарями земельних ділянок щодо стягнення орендної плати за використання земельних ділянок на загальну суму 83515,41 грн. та проведення претензійно-позовної роботи щодо повернення зайво виплачених коштів в сумі 5301,54 грн., в іншому випадку стягнути з особи , винної у зайвих грошових виплатах, кошти в сумі 5301,54 грн. і провести перерахунок, та відповідні взаємозвірки щодо сум внесків до державних цільових фондів та повернути зайво сплачені кошти в сумі 176,61 грн. В обґрунтування своїх вимог позивач посилався на те, що на виконання п.4.3.6.1. Плану контрольно-ревізійної роботи Кіцманської міжрайонної державної фінансової інспекції на IV квартал 2012 року, працівниками Кіцманської міжрайонної Державної фінансової інспекції проведено ревізію формування та виконання селищнього бюджету, фінансового - господарської діяльності установ, що утримуються за рахунок цього бюджету у Кострижівській селищній раді за 2009-2012 роки. Оскільки в ході ревізії були виявлені численні порушення, які зафіксовані в акті ревізії від 11.03.2013 року № 26-22/26, на підставі статті 10 Закону України «Про державну контрольно-ревізійну службу в Україні» на адресу відповідача 22.03.2013 року за вих. № 24-26-13/235 були направлені письмові вимоги про усунення виявлених ревізією порушень та встановлено термін подання інформації про їх виконання до 17.05.2013 року. Однак, відповідачем не забезпечено виконання зазначених вимог в повному обсязі, при цьому , що згідно із ч.2 ст. 15 Закону законні вимоги службових осіб державного фінансового контролю є обов"язковими для виконання службовими особами об'єктів, що контролюються. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог. Представник відповідача проти позову в судовому засіданні заперечив, з підстав викладених у запереченні від 21.01.2014 року за вих. № 15, вказував на те, оскільки суб"єкти господарювання, які оформлюють договори на землю, сплачують лише земельний податок у вигляді плати за землю чи орендної плати, а тому правильність обчислення і справляння цього податку здійснюється органами державної податкової служби. Представник відповідача в судовому засіданні зазначив, що Кострижівська селищна рада в силу своїх повноважень не має ні обов'язку, ні права зобов"язувати землекористувачів укладати договори оренди та здійснювати державну реєстрацію правочину. Крім того, представник відповідача Піцек С.І в судовому засіданні зазначив, що Кострижівською селишною радою було проведено претензійно-правову роботу з орендарями земельних ділянок, що підтверджується відповідями на претензійні листи та договорами про реструктуризацію боргу по орендній платі за землю за період з 2009-2012 рр. На підставі ч. 3 ст. 160 КАС України в судовому засіданні проголошено вступну та резолютивну частини постанови. Про час складання постанови у повному обсязі повідомлено після проголошення вступної та резолютивної частини з урахуванням вимог ст. 167 КАС України. Суд, вивчивши доводи позову та заперечень проти нього, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши зібрані по справі докази в їх сукупності, проаналізувавши зміст норм матеріального і процесуального права, які врегульовують спірні правовідносини, вважає що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з таких підстав та мотивів. З матеріалів справи встановлено, що на виконання п.4.3.6.1. Плану контрольно-ревізійної роботи Кіцманської міжрайонної державної фінансової інспекції на IV квартал 2012 року, на підставі направлень від 18.12.2012 року за №178, №177, №176, №175, №174, виданого начальником Кіцманськогої міжрайонної державної фінансової інспекції, начальником інспекції Вирстюком О.І, заступником начальника Стусом Г.Г., головним держфінінспектором Лукащук М.В., провідним держфінінспектором Лукащук М.В. та держфінінспектором Андрощук Л.В. проведено ревізію формування та виконання селищного бюджету, фінансової-господарської діяльності установ, що утримуються за рахунок цього бюджету у Кострижівській селишній раді за 2009-2012 роки. Ревізію проведено з 18.12.2012 по 04.03.2013 року з відома селищнього голови Піцека Сергія Івановича та головного бухгалтера Бурдун Любов Андріївни. За результатами проведеної ревізії встановлено ряд фінансових порушень, які зафіксовані в акті ревізії № 26-22/26 від 11.03.2013 року. На підставі п. 7 ст. 10 Закону, листом Кіцманської міжрайонної Держфінінспекції від 22.03.2013 року за №24-26-13/335 направлено відповідачеві вимоги про усунення виявлених ревізією порушень чинного законодавства та встановлено термін подання інформації про їх виконання до 17.05.2013 року. Однак, відповідачем не забезпечено виконання вимог Кіманської міжрайонної державної фінансової інспекції, до вказаного терміну. З метою виконання вимог ревізії в примусовому порядку, позивач звернувся до суду з позовом про зобов'язання відповідача виконати вимоги Кіцманської міжрайонної державної фінансової інспекції від 22.03.2013року №24-26-13/235 в частині проведення претензійно-позовної роботи з орендарями земельних ділянок щодо стягнення орендної плати за використання стягнення орендної плати за використання земельних ділянок на загальну суму 83515,41 грн. та проведення претензійно-позовної роботи щодо повернення зайво виплачених коштів в сумі 5301,54 грн., в іншому випадку стягнути з особи , винної у зайвих грошових виплатах, кошти в сумі 5301,54 грн. і провести перерахунок та відповідні взаємозвірки щодо сум внесків до державних цільових фондів та повернути зайво сплачені кошти в сумі 176,61 грн. До вказаних правовідносин суд застосовує наступні положення законодавства та робить висновки по суті спору. Статтею 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Закон України "Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні" від 26.01.1993 №2939-ХІІ ( далі - Закон України №2939) визначає правові та організаційні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні. Пунктами 7, 8, 10 статті 10 Закону України №2939 визначено, що органу державного фінансового контролю надається право: пред'являти керівникам та іншим особам підприємств, установ та організацій, що контролюються, обов'язкові до виконання вимоги щодо усунення виявлених порушень законодавства, вилучати в судовому порядку до бюджету виявлені ревізіями приховані і занижені валютні та інші платежі, ставити перед відповідними органами питання про припинення бюджетного фінансування і кредитування, якщо отримані підприємствами, установами та організаціями кошти і позички використовуються з порушенням чинного законодавства; порушувати перед відповідними державними органами питання про визнання недійсними договорів, укладених із порушенням законодавства, у судовому порядку стягувати у дохід держави кошти, отримані підконтрольними установами за незаконними договорами, без установлених законом підстав та з порушенням законодавства; звертатися до суду в інтересах держави, якщо підконтрольною установою не забезпечено виконання вимог щодо усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства з питань збереження і використання активів. Згідно ст.15 Закону України №2939, законні вимоги службових осіб органу державного фінансового контролю є обов'язковими для виконання службовими особами об'єктів, що контролюються. Підпунктами 15, 17 п.6 Положення про Державну фінансову інспекцію України, затвердженого указом Президента України від 23.04.2011року №499/2011 визначено, що Державній фінансовій інспекції надано право пред'являти керівникам та іншим службовим особам підконтрольних установ, що ревізуються, вимоги щодо усунення виявлених порушень законодавства з питань збереження і використання державної власності та фінансів, вилучати в судовому порядку до бюджету виявлені ревізіями приховані і занижені валютні та інші платежі, ставити перед відповідними органами питання про припинення бюджетного фінансування і кредитування, якщо отримані підприємствами, установами та організаціями кошти і позички використовуються з порушенням чинного законодавства. Проте, дане право варто розглядати у контексті з нормами статті 10 зазначеного вище Закону, які встановлюють обов'язок службових осіб об'єктів, що ревізуються, виконувати лише законні вимоги службових осіб державної фінансової інспекції. Отже, органи Державної фінансової інспекції під час пред'явлення підконтрольним установам, що ревізуються, вимог щодо усунення виявлених порушень законодавства та, обираючи спосіб усунення цих порушень, повинні виходити з того, щоб при виконанні цих вимог у зазначений спосіб підконтрольні суб'єкти не вчиняли нових порушень чинного законодавства. Що стосується пунктів №1, №2 вимог, щодо проведення претензійно-правової роботи з орендарями земельних ділянок щодо стягнення орендної плати за використання земельних ділянок, а саме: [PERSON], ПП [PERSON], ПП [PERSON], ПП [PERSON], ПП [PERSON], ПП [PERSON], ПП [PERSON], ПП [PERSON], ПП [PERSON], ТзДВ «Наша Надія», ПП [PERSON],суд зазаначає наступне. Так, ревізією з питань дотримання законодавства при використанні фізичними та юридичними особами земельних ділянок, на умовах укладених із селищною радою договорів оренди нарахування та сплати ними орендної плати, встановлено випадки неналежного виконання орендарями зобов"язань, передбачених договорами оренди. Таким чином, на думку представника позивача, в порушення вимог умов Договорів оренди землі, у зв'язку із не внесенням орендарями плати за оренду земельних ділянок, місцевими бюджетами недоотримано доходів на загальну суму 5544,55 грн., чим відповідно завдано збитків місцевим бюджетам на вказану суму. Крім того, ревізією встановлено факти використання фізичними та юридичними особами земельних ділянок в межах Селищної ради протягом 2009-2012 років без укладання договорів оренди землі, що, на думку суб'єкта владних повноважень, є порушенням вимог ст.206 Земельного кодексу України. Внаслідок допущеного порушення місцевим бюджетам завдано збитків на загальну суму 39724,45 гривень. Також, під час проведення в ході ревізії обстеження земельних ділянок встановлено два випадки використання земельних ділянок площею більшою ніж зазначено в договорах оренди. Так, в межах населеного пункту [ADDRESS] на договірній основі використовуються земельні ділянки ПП [PERSON], а саме: - по [ADDRESS] - площею 0,2 га, згідно договору від 12.02.2008 року - укладеного з Селищною радою, в той час, як фактично проведеним обстеженням встановлено, що підприємець користується земельною ділянкою за вищезазначеною адресою - площею 0,5460 га, яка огороджена залізобетонною огорожею; - по [ADDRESS] - площею 0,09 га, згідно договору від 12.02.2008 року, в той час, як фактично проведеним обстеженням встановлено, що підприємець користується земельною ділянкою за вищезазначеною адресою - площею 0,1152 га, на якій знаходиться будівля старої лікарні (на яку зазначений суб'єкт має правовстановлюючі документи). Внаслідок використання вказаним приватним підприємцем земельних ділянок в більших розмірах, ніж передбачено договором, без наявності прав на їх використання, позивач вважає, що місцевим бюджетам завдано збитків на загальну суму 40151,93 гривень. При цьому, під час ревізії Селищної ради було відшкодовано кошти в розмірі 106,38 грн. та 1799,14 грн. З метою усунення встановлених вище порушення, листом-вимогою Кіцманської міжрайонної державної фінансової інспекції від 22.03.2013 року №24-26-13/235 від відповідача вимагалось, зокрема, провести претензійно-позовну роботу з орендарями щодо стягнення орендної плати за використання земельних ділянок в сумі 83515,41 гривень.. Визначаючись щодо заявлених позовних вимог, суд керується та виходить з наступного. Відповідно до Земельного кодексу України (далі - ЗК України) земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Використання власності на землю не може завдавати шкоди правам і свободам громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію і природні якості землі. Закон України "Про оренду землі" від 06.10.1998 № 161-ХIV (далі - Закон №161) визначає оренду землі як засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності (стаття 1). Статтею 2 вказаного Закону визначено, що відносини, пов'язані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України (надалі - ЦК України), цим Законом, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі. Згідно зі статтею 13 Закону №161 договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. Відповідно до статті 21 Закону №161 орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою. Згідно з п.п. 288.1, 288.2, 288.3 ст. 288 Податкового кодексу України підставою для нарахування орендної плати за земельну ділянку є договір оренди такої земельної ділянки. Платником орендної плати є орендар земельної ділянки. Об'єктом оподаткування є земельна ділянка, надана в оренду. Згідно акту ревізії №26-22/26 від 11.03.2013р. встановлено випадки використання земельних ділянок в межах населеного пункту, без укладення договорів оренди з [PERSON], ПП [PERSON], ПП [PERSON], ПП [PERSON], ПП [PERSON], ПП [PERSON], ПП [PERSON], ПП [PERSON], ПП [PERSON], ТзДВ «Наша Надія», ПП [PERSON] Частиною 1 ст. 626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Відповідно до ч. 1 ст. 3 ЦК України загальними засадами цивільного законодавства є свобода договору. Принцип свободи договору, закріплений частиною 1 ст. 627 ЦК України, в якій вказано, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Таким чином, якщо інше не встановлено договором оренди земельної ділянки, обов'язок внесення орендної плати у орендаря виникає після укладення в письмовій формі та державної реєстрації договору (статті 15, 20 ЗУ "Про оренду землі") та після фактичної передачі земельної ділянки у користування згідно акту приймання-передачі (ст. 17 ЗУ "Про оренду землі"). Зважаючи на обставини викладені в акті перевірки, суд вважає за доцільне зауважити, що Кострижівська селищна рада відповідно до своїх повноважень не має ні обов'язку, ні права зобов'язати землекористувача укласти договір оренди та здійснити державну реєстрацію правочину. Суд вважає також безпідставними твердження позивача, що ПП [PERSON], використовуються земельні ділянки площею більшою, ніж зазначено в договорах оренди, з огляду на наступне. Відповдно до акту від 17.01.2014 року в процесі проведення інвентаризації земельної ділянки по вул. Буковинська 11 було здійснено контрольні заміри по її зовнішньому периметру (дана ділянка огороджена з чотирьох сторін муром та залізобетонною огорожею). На ній розміщено кафе, літня танцювальна площадка, ділянка забудови та дві ділянки засадженні садом. В результаті проведеного обміру даної земельної ділянки визначили її площу - вона відповідно становить 0,42 га. Відповідно до договору купівлі продажу від 27.05.2003 року Кострижівська селищна рада (продавець) зобов"язувалась передати у всласність [PERSON] (покупця) кафе, танцмайданчик, сарай, вбиральню, які знаходяться в [ADDRESS]. Відповідно до Рішення Кострижівської селищної ради № 250-18/2005 від 03.02.2005 року [PERSON] надано дозвіл на виготовлення проекту відводу земельної ділянки площею 0,10 га в [ADDRESS] для будівництва житлового будинку та господарських споруд. Відповідно до рішення Кострижівської селищної ради № 207-9/2008 від 25.01.2008 року [PERSON] надано в оренду земельну ділянку площею 0,20 га для обслуговування кафе-бару в [ADDRESS]. Відповідно до договору №8 від 12.02. 2008 року, укладеного між Кострижівською селищною радою та ПП [PERSON], останій користується земельною ділянкою, що знаходиться в [ADDRESS], площею 0,20 га та зобов"язується слачувати кошти з розрахунку річної орендної плати за землю відповідно до грошової оцінки земельної ділянки за фактичне землекористування. Відповідно до договору № 9 від 12.02. 2008 року, укладеного між Кострижівською селищною радою та ПП [PERSON], останій користується земельною ділянкою, що знаходиться в [ADDRESS], площею 0,09 га та зобов"язується сплачувати кошти з розрахунку річної орендної плати за землю відповідно до грошової оцінки земельної ділянки за фактичне землекористування. Відповідно до акта від 17.04.2014 року в процесі проведення інвентаризації земельної ділянки по [ADDRESS] було встановлено, що дана ділянка чітких межових знаків чи огороджень не має. На ній розміщено приміщення старої лікарні. Площа земельної ділянки під спорудою старої лікарні становить орієнтовно становить 0,04 га. Відповідно до ст.13 Закону України " Про оренду землі " від 06.10.1998 № 161-XIV Договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. На підставі викладеного, твердження позивача, що ПП [PERSON] використовувались земельні ділянки площею більшою, ніж зазначено в договорах оренди , судом не може бути взято до уваги, оскільки по [ADDRESS] частина земель, а саме 0,22 га є приватною власністю ПП [PERSON], що підтверджується договором купівлі-продажу від від 27.05.2003 року та Рішенням Кострижівської селищної ради № 250-18/2005 від 03.02.2005 р., а земельна ділянка, яка знаходиться по [ADDRESS], становить тільки 0,04 га, що підтверджується актом від 17.04.2014 року. Згідно з п. 3 Положення про Державну фінансову інспекцію України, затвердженого Указом Президента України від 23 квітня 2011 року N 499/2011 (надалі - Положення), основними завданнями Держфінінспекції України є реалізація державної політики у сфері державного фінансового контролю, а також внесення пропозицій щодо її формування. Відповідно до п. 4 Положення Держфінінспекція України відповідно до покладених на неї завдань здійснює державний фінансовий контроль за використанням і збереженням державних фінансових ресурсів, необоротних та інших активів, правильністю визначення потреби в бюджетних коштах та взяттям зобов'язань, ефективним використанням коштів і майна, станом і достовірністю бухгалтерського обліку, і фінансової звітності у міністерствах та інших органах виконавчої влади, державних фондах, фондах загальнообов'язкового державного соціального страхування, бюджетних установах і суб'єктах господарювання державного сектору економіки, а також на підприємствах установах та організаціях, які отримують (отримували у періоді, який перевіряється) кошти бюджетів усіх рівнів, державних фондів та фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування або використовують (використовували у періоді, який перевіряється) державне чи комунальне майно (далі - підконтрольні установи), за дотриманням законодавства на всіх стадіях бюджетного процесу щодо державного і місцевих бюджетів; дотриманням законодавства про державні закупівлі, аналогічне закріплено і в п. 4 Положення про державні фінансові інспекції в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, затвердженого наказом Міністерства фінансів України 03.10.2011 р. № 1236. Згідно зі ст. 2 Бюджетного кодексу бюджетний процес - регламентований бюджетним законодавством процес складання, розгляду, затвердження, виконання бюджетів, звітування про їх виконання, а також контролю за дотриманням бюджетного законодавства. Проаналізувавши визначення терміну "бюджетний процес" та склад бюджетного законодавства, суд приходить до висновку, що питання податкового законодавства та оренди комунального майна не відносяться до бюджетного законодавства, тому контроль за їх дотриманням не є складовою бюджетного процесу. Судом встановлено, що з метою усунення виявлених ревізією порушень, відповідач 15.04.2013року надіслав ТзДВ "Наша Надія" претензійний лист №156 та надіслав претензійний лист №156 від 15.04.2013 року ФОП [PERSON] Крім того, між Кострижівською селищною радою та ФОП [PERSON], ФОП [PERSON], ФОП [PERSON], ФОП [PERSON] укладено договори від 16.01.2013 року про реструктуризацію сплати заборгованості по орендній платі за землю за період з 2009-2012 рр. Судом встановлено, що відповідач звернувся до прокуратури Заставнівського району, в якому просив прокурора Заставнівського району, в зв"язку із тим, що в бюджеті Кострижівської селищної ради не передбачені кошти на судові витрати для подання позовних заяв до Господарського суду, вжити заходи щодо стягнення заборгованості за землі комунальної власності Кострижівської селищної ради за 2009-2012 роки з наступних суб"єків господарювання, а саме: ФОП [PERSON], ТзДВ «Наша Надія», ФОП [PERSON], ФОП [PERSON], ФОП [PERSON] Таким чином, суд вважає, що відповідачем фактично проведено заходи претензійно-правової роботи з перерахуванню до місцевого бюджету коштів в сумі 269768,37 грн. Разом з тим, суд вважає, що п.1 та п.2 вимоги Кіцманської міжрайонної державної фінансової інспекції від 22.03.2013 року №24-25-13/731, якими від відповідача вимагалось провести претензійно-позовну роботу з орендарями земельних ділянок щодо стягнення орендної плати за використання земельних ділянок на загальну суму 83515,41 грн. не відповідає положенням ст.15 Закону України №2939, з наступних підстав. Відповідно до п.п. 14.1.136. п.14.1. ст. 14 Податкового кодексу України орендна плата за земельні ділянки державної і комунальної власності - обов'язковий платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою (далі у розділі XIII - орендна плата). Розділом XIII цього Кодексу врегульовано питання плати за землю. Згідно п.п. 9.1.10. п. 9.1. ст. 9 Податкового кодексу України, плата за землю належить до загальнодержавних податків та зборів. Згідно п. 288.7. ст. 188 Податкового кодексу України податковий період, порядок обчислення орендної плати, строк сплати та порядок її зарахування до бюджетів застосовується відповідно до вимог статей 285 - 287 цього розділу. Згідно ст. 19 Податкового кодексу України контролюючі органи здійснюють, зокрема, такі функції: адміністрування податків, зборів, платежів; контролюють своєчасність подання платниками податків та платниками єдиного внеску передбаченої законом звітності (декларацій, розрахунків та інших документів, пов'язаних з обчисленням і сплатою податків, зборів, платежів), своєчасність, достовірність, повноту нарахування та сплати податків, зборів, платежів; здійснюють відстрочення, розстрочення та реструктуризацію грошових зобов'язань та/або податкового боргу, недоїмки із сплати єдиного внеску, а також списання безнадійного податкового боргу; здійснюють контроль за додержанням виконавчими органами сільських і селищних рад порядку прийняття та обліку податків і зборів від платників податків, своєчасністю і повнотою перерахування зазначених сум до бюджету; забезпечують визначення в установлених цим Кодексом, іншими законами України випадках сум податкових та грошових зобов'язань платників податків, застосування і своєчасне стягнення сум, передбачених законом штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) за порушення податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи. Відповідно до п. 41.1. ст. 41 Податкового кодексу України контролюючими органами є органи доходів і зборів - центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування єдиної державної податкової, державної митної політики в частині адміністрування податків і зборів, митних платежів та реалізує державну податкову, державну митну політику, забезпечує формування та реалізацію державної політики з адміністрування єдиного внеску, забезпечує формування та реалізацію державної політики у сфері боротьби з правопорушеннями при застосуванні податкового та митного законодавства, а також законодавства з питань сплати єдиного внеску, його територіальні органи. Також слід врахувати, що до набрання чинності Податковим кодексом України, дане питання було врегульовано Законом України "Про плату за землю", а саме, відповідно до ст. 27 Закону, контроль за правильністю обчислення і справляння земельного податку, а також орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності здійснювався органами державної податкової служби. Отже, контролюючим органом, який уповноважений здійснювати контроль за своєчасністю, достовірністю, повнотою нарахування та сплатою податків, в тому числі і орендної плати за землю, - є органи доходів і зборів. Пунктом 19 Порядку проведення інспектування Державною фінансовою інспекцією, її територіальними органами, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 20.04.2006 року № 550 встановлено, що якщо під час ревізії виявлено факти порушення законодавства, вжиття заходів щодо яких не належить до компетенції контролюючого органу (зокрема, з питань обігу готівки, валютних операцій, формування об'єкта та/або бази оподаткування, ціноутворення, управління державним майном, дотримання антимонопольного законодавства та інших), посадові особи контролюючого органу невідкладно письмово повідомляють про це керівнику контролюючого органу чи його заступнику, які забезпечують інформування відповідних державних органів про такі факти. Відповідно до ст. 11 Закону України № 2939 проведення планових виїзних ревізій здійснюється органами державного фінансового контролю одночасно з іншими органами виконавчої влади, уповноваженими здійснювати контроль за нарахуванням і сплатою податків та зборів. Порядок координації проведення планових виїзних перевірок органами виконавчої влади, уповноваженими здійснювати контроль за нарахуванням і сплатою податків та зборів, визначається Кабінетом Міністрів України. Постановою Кабінету Міністрів України від 27.12.2010року №1234"Про затвердження Порядку координації проведення планових виїзних перевірок органами виконавчої влади, уповноваженими здійснювати контроль за нарахуванням і сплатою податків та зборів" відповідно до пункту 77.5 статті 77 Податкового кодексу України та статті 11 Закону України №2939 затверджено Порядок координації проведення планових виїзних перевірок органами виконавчої влади, уповноваженими здійснювати контроль за нарахуванням і сплатою податків та зборів. Пунктом 6 Порядку координації проведення планових виїзних перевірок органами виконавчої влади, уповноваженими здійснювати контроль за нарахуванням і сплатою податків та зборів встановлено, що у разі виявлення органом державного фінансового контролю в ході проведення планової виїзної ревізії фактів, що можуть свідчити про порушення вимог податкового або іншого законодавства, контроль за додержанням яких покладено на контролюючі органи, інформація про такі факти подається відповідному контролюючому органові. В ході судового розгляду встановлено, що під час здійснення ревізії Кострижівської селищної ради посадовими особами Кіцманської міжрайонної державної фінансової інспекції не забезпечено виконання пункту 19 Порядку проведення інспектування Державною фінансовою інспекцією, її територіальними органами, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 20.04.2006 року № 550, ст. 11 Закону України № 2939 та Постанови Кабінету Міністрів України від 27.12.2010року № 1234, що призвело до винесення Кіцманською міжрайонною державною фінансовою інспекцією п.1 та п.2 вимоги від 22.03.2013року №24-26-13/235, якою вимагалось від Кострижівської селещної ради проведення претензійно-позовної роботи з орендарями щодо стягнення орендної плати за використання земельних ділянок. З системного аналізу вищезазначених нормативно правових актів, суд дійшов висновку, що п.1 ,п.2 вимоги Кіцманської міжрайонної державної фінансової інспекції від 22.03.2013року №24-26-13/235, про проведення Кострижівською селещною радою претензійно-позовної роботи проведення претензійно-позовної роботи з орендарями щодо стягнення орендної плати за використання земельних ділянок не відповідає ст. 15 Закону України №2939 та є незаконними, оскільки контроль за своєчасністю нарахування, сплатою та стягненням в судовому порядку орендної плати за землю, яка є загальнодержавним податком, належить до компетенції органів доходів і зборів. Враховуючи встановлені обставини у справі та відповідні їм правовідносини, суд вважає, що позовні вимоги в частині проведення претензійно-позовної роботи з орендарями земельних ділянок щодо стягнення орендної плати за використання стягнення орендної плати за використання земельних ділянок на загальну суму 83515,41 грн. є необґрунтованими, безпідставними та винесеними без врахування всіх обставин, що мають значення для такої вимоги, у зв'язку з чим задоволенню не підлягає. У процесі судового розгляду справи, позивач, як суб'єкт владних повноважень не довів правомірність своїх позовних вимог, в частині проведення претензійно-позовної роботи з орендарями земельних ділянок щодо стягнення орендної плати за використання земельних ділянок на загальну суму 83515,41 грн. В частині позовних вимог щодо зобов'язання виконати п. 5 вимог Кіцманської міжрайонної державної фінансової інспекції, а саме: зобов'язати Кострижівську селищну раду провести претензійно-позовну роботу щодо повернення зайво виплачених коштів в сумі 5301,54 грн. в іншому випадку стягнути з особи, винної у зайвих грошових виплатах, кошти в сумі 5301,54 грн. і провести перерахунок та відповідні взаємозвірки щодо сум внесків до державних цільових фондів та повернути зайво сплачені кошти в сумі 176,61 грн., слід зазначити наступне. Згідно з Розпорядженням Кострижівського селищного голови №8-р б/д на період з 01.05.2010 року по 26.05.2010 року, в зв'язку зі збільшенням об'єму робіт, спеціаліста-землевпорядника Селищної ради переведено на повний посадовий оклад (ставку), в той час як штатним розписом передбачено лише 0,5 ставки штатної одиниці спеціаліста-землевпорядника, тобто без наявної вакантної посади на 1,0 штатної одиниці. При цьому, зміни до штатного розпису апарату управління Селищної ради внесено не було та сесією Селищної ради не затверджувалися. Даний факт також не заперечувався в судовому засіданні представником відповідача. Судом досліджено довідку від 09.01.2013 року № 26-22/7 зустрічної звірки щодо документального підтвердження кількості землекористувачів та площі земельних ділянок по Кострижівській селищній раді в 2009-2011 роках. Зустрічною звіркою, проведеною у Відділі Держземагенства в Заставнівському районі, дані про збільшення об'єму робіт землевпорядника Кострижівської селиищної ради, у зв'язку із збільшенням землекористувачів чи площ земельних ділянок, які розміщені в адмінмежах Кострижівської селищної ради, не підтвердилися, а навпаки, порівнюючи з минулим роком кількість власників землі та землекористувачів зменшилось на 8, а загальні дані залишились без змін. Таким чином, внаслідок утримання Селищною радою понадштатної одиниці землевпорядника (на 0,5 ставки), зайві витрати з оплати праці склали 486,54 грн., на яку зайво нараховано та сплачено внесків до державних цільових фондів в сумі 176,61 грн., що є порушенням Рішення 19 сесії 5 скликання «Про бюджет селища на 2010 рік» від 18.05.2010 року № 1-19/2010. Зазначене вище порушення призвело до взяття Селищною радою зобоов'язань з оплати праці понад кошторисні призначення, визначені рішенням про місцевий бюджет, що є порушенням ч.5 ст.51 Бюджетного кодексу України (який діяв до 08.07.2010 року) та ст.48 Бюджетного кодексу України від 08.07.2010 №2456-VI, відповідно до яких розпорядники бюджетних коштів беруть бюджетні зобов'язання та проводять видатки тільки в межах бюджетних асигнувань, встановлених кошторисами. Згідно з Розпорядженням Кострижівського селищного голови від 26.05.2010 року №13-р спеціаліст-землевпорядник звільнений з займаної посади з 26.05.2010 року, в зв'язку з виходом на пенсію. У зв'язку із зазначеним (збільшенням посадового окладу), при звільненні спеціаліста-землевпорядника, останньому було зайво нараховано та виплачено коштів в сумі 4815,00 гривень. Отже, внаслідок допущених порушень Селишній раді завдано шкоди (збитків) на загальну суму 5478,15 гривень. З вище наведеного, суд приходить до висновку, позовні вимоги в частині зобов"язання Кострижівською селищною радою провести претензійно-позовну роботу щодо повернення зайво виплачених коштів в сумі 5301,54 грн., в іншому випадку стягнути з особи, винної у зайвих грошових виплатах, кошти в сумі 5301,54 грн. і провести перерахунок та відповідні взаємозвірки щодо сум внесків до державних цільових фондів та повернути зайво сплачені кошти в сумі 176,61 грн., є обгрунтованими та підлягають задоволенню. У відповідності до вимог ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. Згідно ст. 86 цього Кодексу суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Відповідно до частини 5 статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України у разі відмови у задоволенні позовних вимог позивача, звільненого від сплати судових витрат, судові витрати, понесені відповідачем, компенсуються за рахунок Державного бюджету України. Оскільки відповідач не поніс жодних судових витрат, суд не вирішує питання про їх компенсацію. На підставі вище викладеного,

Результат розгляду: partial