Рішення адміністративного суду від 2014-01-28 00:00:00+02

[PERSON] звернувся в суд з адміністративним позовом до інспектора ДПС відділення дорожньо-патрульної служби ВДАІ міста Луцька Гуча В.М. про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення. Свій позов обґрунтовує тим, що постановою від 26.11. 2013 року серія ПС1 № 012053 в справі про адміністративне правопорушення його було притягнуто до адміністративної відповідальності, передбаченої ч.2 ст.122 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Вказану постанову вважає незаконною оскільки відсутні докази щодо проїзду світлофора на вимкнений сигнал додаткової секції. Вказує, що, керуючи автомобілем «Мерседес-Бенц» д.н.з. [NUMBER] в м. Луцьку по вул.Соборності він здійснив маневр на зелений сигнал світлофора, про що повідомив інспектору, однак його було притягнуто до адміністративної відповідальності, передбаченої ч.2 ст.122 КУпАП за проїзд світлофора на вимкнений сигнал додаткової секції. На підставі наведеного просить скасувати постанову в справі про адміністративне правопорушення від 26.11.2013 року серія ПС1 № 012053, а справу закрити у зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення. До початку розгляду справи позивач [PERSON] подав суду заяву про розгляд справи у його відсутності. Відповідач в судове засідання не з'явився, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, що підтверджується письмовою розпискою про вручення судової повістки. Відповідно до ч.1 ст. 41 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що 26.11.2013 року інспектором ДПС відділення дорожньо-патрульної служби ВДАІ міста Луцька Гуч В.М. була винесена постанова в справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 430 грн., у якій зазначено, що [PERSON] 26.11.2013 р. об 18 год. 05 хв. в в м.Луцьку по вул. Соборності проїхав регульоване перехрестя повертаючи праворуч на вимкнений сигнал додаткової секції, чим порушив п.8.7.3 «з» Правил дорожнього руху України. З протоколу про адміністративне правопорушення серії АВ2 № 179119 від 26.11.2013 р., вбачається, що у ньому інспектором було зазначено суть правопорушення, роз'яснено позивачу її права, передбачені ст.63 Конституції України, ст.268 КУпАП, а також повідомлено про час та місце розгляду справи. Крім того, в графі пояснення позивачем було вказано, що він проїхав регульоване перехрестя, повертаючи праворуч на зелений сигнал додаткової секції світлофора, що може підвердити свідок [PERSON] Згідно ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного суду України від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», встановлено, що зміст постанови повинен відповідати вимогам, встановленим статтями 283, 284 КУпАП. В ній зокрема, необхідно зазначити докази, на яких базується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення. З досліджених судом матеріалів не вбачається будь-яких належних та допустимих доказів, сукупність яких свідчила б про порушення позивачем п.8.7.3 «з» ПДР. Протокол про адміністративне правопорушення не є безумовним доказом скоєння [PERSON] адміністративного правопорушення. Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення, позивач не погодився зі змістом протоколу. Будь-яких об'єктивних даних: фотографій, схем, що свідчили б про проїзд регульованого перехрестя на вимкнений сигнал додаткової секції відповідачем не надано. Крім того, згідно ч.2 ст.71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. На основі викладеного суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити частково і скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення від 26.11.2013 року серія ПС1 №012053 про притягнення [PERSON] до адміністративної відповідальності у виді штрафу в розмірі 430 грн. Не підлягає до задоволення вимога позивача про закриття провадження в справі про адміністративне правопорушення, оскільки чинним законодавством встановлений інший порядок закриття провадження. На підставі ч.2 ст.122 КУпАП,

Результат розгляду: granted