Рішення адміністративного суду від 2014-01-28 00:00:00+02

15.06.2012 року [PERSON] звернувся до суду першої інстанції з адміністративним позовом до інспектора Державної автомобільної інспекції м. Іллічівськ - Лижненка Андрія Вікторовича, інспектора Державної автомобільної інспекції м. Іллічівськ - Кондратенка Костянтина Васильовича, інспектора Державної автомобільної інспекції м. Іллічівськ - Зеленюка Юрія Анатолійовича, за участю третьої особи - Головного управління Державної казначейської служби України в Одеській області про визнання протиправними дій інспектора Державної автомобільної інспекції у м. Іллічівськ Лижненка Андрія Вікторовича по оформленню 02.01.2012 року протоколу огляду і затримання автомобілю марки Тойота, сірого кольору, 2008 року випуску, д/н [NUMBER], який належить [PERSON] на праві власності; визнання протиправними дій інспекторів Державної автомобільної інспекції у м. Іллічівськ Лижненка Андрія Вікторовича та Кондратенка Костянтина Васильовича по розміщенню 02.01.2012 року на штрафмайданчик автомобілю марки Тойота, сірого кольору, 2008 року випуску, д/н [NUMBER], який належить [PERSON] на праві власності; стягнення з держави в особі Головного управління Державної казначейської служби України в Одеській області на користь [PERSON] матеріальної шкоди у сумі 22 247 гривень 25 копійок; стягнення з держави в особі Головного управління Державної казначейської служби України в Одеській області на користь [PERSON] моральної шкоди у сумі 20 000 гривень. Постановою Одеського окружного адміністративного суду від 17.09.2013 року адміністративний позов [PERSON] задоволено частково. Визнано протиправними дії інспектора Державної автомобільної інспекції у м. Іллічівськ Лижненка Андрія Вікторовича при оформленні 02.01.2012 року протоколу огляду і затримання автомобілю марки Тойота, сірого кольору, 2008 року випуску, д/н [NUMBER], який належить [PERSON] на праві власності. Визнано протиправними дії інспекторів Державної автомобільної інспекції у м. Іллічівськ Лижненка Андрія Вікторовича та Кондратенка Костянтина Васильовича по розміщенню 02.01.2012 року на арештмайданчик автомобілю марки Тойота, сірого кольору, 2008 року випуску, д/н [NUMBER], який належить [PERSON] на праві власності. Стягнуто з держави в особі Головного управління Державної казначейської служби України в Одеській області на користь [PERSON] матеріальну шкоду у сумі 2 247 гривень 25 копійок (дві тисячі двісті сорок сім гривень двадцять п'ять копійок). Стягнуто з держави в особі Головного управління Державної казначейської служби України в Одеській області на користь [PERSON] моральну шкоду у сумі 3 000 гривень (три тисячі гривень). В іншій частині позовних вимог відмовлено. Не погоджуючись з постановою суду першої інстанції, Головне управління Державної казначейської служби України в Одеській області та інспектор Державної автомобільної інспекції м. Іллічівськ Лижнєнко Андрій Вікторович подали апеляційні скарги на вказану постанову Одеського окружного адміністративного суду від 17.09.2013 року. Апелянти зазначають, що вказана постанова ухвалена з порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи. В своїй апеляційній скарзі інспектор Державної автомобільної інспекції м. Іллічівськ Лижнєнко Андрій Вікторович посилався на те, що при затриманні транспортного засобу, який належить [PERSON] посадові особи Державної автомобільної інспекції м. Іллічівськ діяли у відповідності до норм чинного законодавства, зокрема, Кодексу про адміністративні правопорушення України, Положення про Державну автомобільну інспекцію МВС, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України № 341 від 14.04.1997 року, Інструкції з оформлення працівниками Державтоінспекції МВС матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, затвердженої наказом МВС України від 26.02.2009 року, Інструкції з питань діяльності підрозділів дорожньо-патрульної служби Державтоінспекції МВС, затвердженої наказом МВС України від 27.03.2009 року № 111. Інспектор Державної автомобільної інспекції м. Іллічівськ Лижнєнко Андрій Вікторович зазначив, що згідно вказаних нормативно-правових актів до обов'язків працівників ДАІ відноситься забезпечення охорони місця пригоди та вжиття заходів до збереження слідів та речових доказів, зокрема, транспортних засобів для надання можливості встановити об'єктивну істину. Для цього, чинним законодавством працівникам ДАІ надано можливість вживати заходи щодо переміщення транспортних засобів - учасників пригоди на спеціальні майданчики для тимчасового їх зберігання, що і були здійснено в даному випадку. Відповідач посилається на те, що при затриманні транспортного засобу, який належить [PERSON] він діяв у відповідності до вимог чинного законодавства, а тому відсутні підстави для задоволення заявлених позовних вимог. Головне управління Державної казначейської служби України в Одеській області в своїй апеляційній скарзі зазначило, що зі змісту позовних вимог вбачається, що позивачеві була спричинена моральна та матеріальна шкода незаконними діями саме працівників ДАІ, у зв'язку з чим, на думку апелянта, відсутні підстави для стягнення моральної та матеріальної шкоди з Головне управління Державної казначейської служби України в Одеській області. На підставі викладеного в апеляційних скаргах ставиться питання про скасування постанови Одеського окружного адміністративного суду від 17.09.2013 року та постановлення нової, якою відмовити у задоволенні позовних вимог [PERSON] Відповідно до вимог п. 2 ч. 1 ст. 197 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на основі наявних у ній доказів, у разі неприбуття жодної з осіб, які беруть учать у справі, у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання. Розглянувши матеріали справи, дослідивши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення в межах апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав: Судом першої інстанції встановлено, що 02.01.2012 року інженер-програміст ВДАІ Іллічівського МВ ГУМВС України в Одеській області лейтенант міліції Лижнєнко А.В. та інспектор ДАІ ВДАІ Іллічівського МВ ГУМВС України в Одеській області старший лейтенант міліції Кондратенко К.В. несли службу на маршруті патрулювання по забезпеченню громадського порядку та безпеки дорожнього руху. Приблизно о 20:00 годині від громадянина, який, скориставшись своїм конституційним правом, побажав залишитись невідомим, надійшло повідомлення про те, що за адресою: місто Іллічівськ, вулиця Олександрійська, 127, з вини нетверезого водія скоєна дорожньо-транспортна пригода, постраждалі відсутні. При виїзді відповідачів на місце події було встановлено, що гр. [PERSON], керуючи т/з «Тойота Кемрі», рухаючись заднім ходом, не впевнившись, що це буде безпечно для інших учасників руху, здійснив зіткнення з іншим транспортним засобом, який був там припаркований. 02.01.2012 року інспектором ВДАІ Іллічівського МВ ГУМВС України ДАІ в Одеській області старшим лейтенантом міліції Кондратенком К.В. був складений відносно [PERSON] протокол про адміністративне правопорушення за ст. 130 ч. 1 КУпАП, в якому зазначено про те, що останній керував автомобілем у стані алкогольного сп'яніння та скоїв зіткнення з автомобілем ВАЗ 2107 [NUMBER], внаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження. Крім того, інспектором ВДАІ Іллічівського МВ ГУМВС України ДАІ в Одеській області старшим лейтенантом міліції Кондратенком К.В. був складений ще один протокол про адміністративне правопорушення за ст. 126 КУпАП відносно [PERSON] щодо порушення п. 2.1 Правил дорожнього руху, що виразилось у керуванні автомобілем «Тойота Кемрі», 2008 року випуску, д/н [NUMBER] без посвідчення водія, реєстраційних документів на автомобіль та страхового полісу. В той же день інспектором ДАІ м. Іллічівськ Лижнєнком А. В. був складений протокол огляду і затримання транспортного засобу (а/с. 91), а саме: автомобілю марки Тойота, сірого кольору, 2008 року випуску, д/н [NUMBER], затримання проведено у зв'язку з порушенням п. п. 2.1, 2.5 ПДР. Звертаючись з позовом до суду першої інстанції, [PERSON] зазначив, що 02.01.2012 року йому стало відомо про те, що [PERSON] виїхав на автомобілі «Тойота Кемрі», 2008 року випуску, д/н [NUMBER], який належить позивачу на праві власності, без його дозволу та був затриманий співробітниками ДАІ за адресою: м. Іллічівськ, вул. Олександрійська, 127 у зв'язку з ДТП. Після чого він виїхав на місце пригоди, надав співробітникам ДАІ Лижнєнку А.В., Кондратенку К. В. документи на автомобіль та попросив їх віддати автомобіль, якій належить йому на праві власності, однак, співробітники ДАІ відмовили йому та протиправно розмістили належний йому автомобіль на штрафайданчик. Позивач посилався на те, що відповідачами по справі незаконно був складений протокол огляду і затримання транспортного засобу від 02.01.2012 року, незаконно доставлено та розміщено автомобіль на арешт площадку, чим грубо порушено його права та законні інтереси як власника транспортного засобу. Задовольняючи позовні вимоги в частині визнання протиправними дій інспектора Державної автомобільної інспекції у м. Іллічівськ Лижненка Андрія Вікторовича по оформленню 02.01.2012 року протоколу огляду і затримання автомобілю, який належить [PERSON] на праві власності та визнання протиправними дій інспекторів Державної автомобільної інспекції у м. Іллічівськ Лижненка Андрія Вікторовича та Кондратенка Костянтина Васильовича по розміщенню 02.01.2012 року на штрафмайданчик вказаного автомобілю, суд першої інстанції посилався на те, що відповідачами не доведено необхідності тимчасового затримання транспортного засобу, оскільки причину можливо було усунути на місці події та в подальшому у відділі міліції, де [PERSON] було написано заяву про викрадення автомобіля. Колегія суддів суду апеляційної звертає увагу на наступне: Відповідно до пункту 1 Положення про Державну автомобільну інспекцію Міністерства внутрішніх справ, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 14.04.1997 № 341 державна автомобільна інспекція (Державтоінспекція) є головним органом, на який покладається забезпечення безпеки дорожнього руху в Україні, що входить до системи органів Міністерства внутрішніх справ України. Згідно з підпунктом 4 пункту 4 вищевказаного Положення Державтоінспекція повинна здійснювати контроль за дотриманням власниками (володільцями) транспортних засобів, а також громадянами, посадовими і службовими особами вимог Закону України "Про дорожній рух", правил, норм та стандартів з питань забезпечення безпеки дорожнього руху, а відповідно до підпункту 6 пункту 5 - забороняти подальший рух та відстороняти від керування транспортними засобами водіїв у випадках, передбачених Правилами дорожнього руху та іншими актами законодавства. З матеріалів справи вбачається, що 02.01.2012 року гр. [PERSON], керуючи т/з «Тойота Кемрі» в стані алкогольного сп'яніння без наявності документів, передбачених Правилами дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року № 1306, а саме: посвідчення водія, реєстраційних документів на автомобіль та страхового полісу, рухаючись заднім ходом здійснив зіткнення з іншим транспортним засобом, чим спричинив механічні пошкодження обох автомобілів. У зв'язку з виявленими порушеннями п.п. 2.1, 2.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року № 1306 інспектором ВДАІ Іллічівського МВ ГУМВС України ДАІ в Одеській області старшим лейтенантом міліції Кондратенком К.В. були складені відносно [PERSON] протоколи про адміністративні правопорушення серії ВН1 № 418655 та серії ВН1 № 418654 та в подальшому здійснено затримання транспортного засобу на штраф майданчик (а.с. 88, 89). Крім того, інспектором ВДАІ Іллічівського МВ ГУМВС України ДАІ в Одеській області старшим лейтенантом міліції Кондратенком К.В. винесено постанову по справі про адміністративне правопорушення серії ВН1 № 057454 від 02.01.2012 року, згідно якої гр. [PERSON] притягнуто до адміністративної відповідальності та накладено стягнення у вигляді штрафу у розмірі 423 грн. за порушення ст. 126 КУпАП, що виразилось у керуванні транспортним засобом без посвідчення водія, реєстраційних документів на автомобіль та без страхового полісу (а.с. 90). Згідно п. 2.1 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року № 1306 (далі - Правил) водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі, зокрема, а) посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії; б) реєстраційний документ на транспортний засіб; поліс (сертифікат) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів або документи, які підтверджують звільнення від обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на території України. П. 2.5 Правил водій повинен на вимогу працівника міліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп'яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин. З пояснень свідків гр. [PERSON] та гр. [PERSON] вбачається, що на вимогу інспектора ДАІ пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп'яніння [PERSON] відмовився від огляду, однак визнав, що знаходився в стані алкогольного сп'яніння. Відповідальність за порушення норм права щодо керування транспортним засобом особою, яка не має відповідних документів на право керування таким транспортним засобом та керування транспортним засобом особою в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, передбачена ст. 126 та ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення. В свою чергу, ст. 2652 КпАП України (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) передбачена можливість тимчасового затримання транспортних засобів у випадках, передбачених цим Кодексом. Так, у разі наявності підстав вважати, що водієм вчинено порушення, передбачені частинами першою, другою, третьою, четвертою, шостою і сьомою статті 121, статтями 121-1, 126, частинами першою, другою, третьою і четвертою статті 130, статтями 132-1, 206-1 цього Кодексу, працівник Державної автомобільної інспекції тимчасово затримує транспортний засіб шляхом блокування або доставляє його для зберігання на спеціальний майданчик чи стоянку (якщо розміщення затриманого транспортного засобу суттєво перешкоджає дорожньому руху), в тому числі за допомогою спеціального автомобіля - евакуатора. Про тимчасове затримання робиться відповідний запис у протоколі про адміністративне правопорушення. Порядок тимчасового затримання та зберігання транспортних засобів на спеціальних майданчиках та стоянках та їх повернення визначається Порядком тимчасового затримання та зберігання транспортних засобів на спеціальних майданчиках і стоянках, затвердженим постановою Кабінету міністрів України від 17.12.2008 року № 1102 (далі - Порядок). Так згідно п. 2 Порядку тимчасове затримання транспортного засобу уповноваженою особою Державтоінспекції проводиться у випадках, передбачених статтею 265-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, зокрема у разі, коли неможливо усунути причину затримання на місці виявлення адміністративного правопорушення, і передбачає примусове припинення використання такого транспортного засобу шляхом його блокування за допомогою технічних пристроїв або доставлення на спеціальний майданчик чи стоянку, якщо транспортний засіб створює значні перешкоди дорожньому руху. Таким чином, нормами діючого законодавства передбачено право працівників Державної автомобільної інспекції тимчасово затримати транспортний засіб шляхом доставки його для зберігання на спеціальний майданчик чи стоянку у разі наявності підстав вважати, що особою вчинено порушення, передбачене, зокрема, ст. 126, та ч. 1, 2, 3, 4 ст. 130 КпАП України. В даному випадку, матеріалами справи, підтверджено, що гр. [PERSON] керував транспортним засобом марки Тойота, сірого кольору, 2008 року випуску, д/н [NUMBER], який належить [PERSON] на праві власності, без наявності посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії, без реєстраційного документу на транспортний засіб та без полісу (сертифікату) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, про що він власноруч зазначив у протоколі про адміністративне правопорушення серії ВН1 № 418654 (а.с. 89), а також в стані алкогольного сп'яніння. Зазначене підтверджується протоколами про адміністративне правопорушення із поясненнями по суті порушення [PERSON] від 02.01.2012 року серії ВН1 № 418655 та серії ВН1 № 418654, поясненнями відібраними у гр. [PERSON] та гр. [PERSON], постановою по справі про адміністративне правопорушення серії ВН1 № 057454 від 02.01.2012 року, поясненнями гр. [PERSON] та гр. [PERSON], постановами Овідіопольського районного суду Одеської області від 02.02.2012 року та апеляційного суду Одеської області від 05.06.2012 року (а.с. 58-59, 79-82, 88, 89, 90, 94, 95). В свою чергу, посилання позивача на те, що ним, після прибуття на місце пригоди, були надані співробітникам ДАІ всі необхідні документи на автомобіль не підтверджуються матеріалами справи. В поданих до суду запереченнях та апеляційних скаргах інспектор Державної автомобільної інспекції у м. Іллічівськ Лижненко Андрій Вікторович зазначив, що документи на автомобіль, а також посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії, та поліс (сертифікату) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності на місці пригоди співробітникам ДАІ надані не було. Зазначене підтверджується також поясненнями самого гр. [PERSON] (а.с. 79, 94), протоколом про адміністративне правопорушення за ст. 126 Кодексу про адміністративні правопорушення України, складеним відносно гр. [PERSON], в якій останнім здійснено відмітку про те, що документи він забув вдома (а.с. 89), та постановою по справі про адміністративне правопорушення, складеною інспектором ВДАІ Іллічівського МВ ГУМВС України ДАІ в Одеській області старшим лейтенантом міліції Кондратенком К.В. (а.с. 90), згідно якої гр. [PERSON] притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення ст. 126 КУпАП, що виразилось у керуванні транспортним засобом без посвідчення водія, реєстраційних документів на автомобіль та без страхового полісу Зазначена вище постанова по справі про адміністративне правопорушення оскаржена в судовому порядку не була, що свідчить про те, що гр. [PERSON] було визнано той факт, що він здійснював керування транспортним засобом без наявності відповідних документів, зокрема, реєстраційних документів на автомобіль, посвідчення водія та полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності, у зв'язку з чим і був притягнутий до відповідальності. Крім того, у додатку до протоколу огляду і затримання транспортного засобу № 9011 інспектором Державної автомобільної інспекції у м. Іллічівськ Лижненком Андрієм Вікторовичем було здійснено запис про відсутність технічного паспорту на автомобіль, посвідчення водія та страхового полісу, що підтверджено підписом гр. [PERSON] (а.с. 47). Колегія суддів суду апеляційної інстанції критично ставиться до висновку суду про те, що власник автомобілю [PERSON], прибувши на місце ДТП ще до складання протоколу, надав інспекторам Державної автомобільної інспекції у м. Іллічівськ всі документи на транспортний засіб. Такий висновок суду першої інстанції ґрунтується лише на показах гр. [PERSON], який прибув разом з [PERSON] та є його родичем (чоловіком доньки), про що зазначив сам [PERSON] в своїй поясненнях від 02.01.2012 року (а.с. 77-78). Зважаючи на зазначене покази цього свідка не можуть вважатись об'єктивними. В свою чергу, вказані обставини не підтверджуються письмовими доказами, наданими суду. Враховуючи викладене, колегія суддів суду апеляційної інстанції вважає, що в даному випадку були наявні підстави для тимчасового затримання транспортного засобу марки Тойота, сірого кольору, 2008 року випуску, д/н [NUMBER], яким керував гр. [PERSON] та розміщення його на арешмайданчику, а тому позовні вимоги [PERSON] про визнання протиправними дій інспекторів Державної автомобільної інспекції м. Іллічівськ по розміщенню зазначеного вище автомобілю на арештмайданчику є необґрунтованими та задоволенню не підлягають. В свою чергу, колегією суддів суду апеляційної інстанції в ході надання юридичної оцінки правомірності дій працівників Державної автомобільної інспекції м. Іллічівськ по тимчасовому затриманню транспортного засобу марки Тойота д/н [NUMBER] та розміщенню його на арешт майданчику були виявлені порушення відповідачами порядку транспортування транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до арештмайданчика. Так, згідно Порядку тимчасового затримання та зберігання транспортних засобів на спеціальних майданчиках і стоянках, затвердженим постановою Кабінету міністрів України від 17.12.2008 року № 1102 уповноваженим особам Державтоінспекції забороняється брати участь у здійсненні блокування або евакуації транспортних засобів у випадках, не передбачених законом. П. 3 зазначеного Порядку встановлено, що доставлення транспортного засобу на спеціальний майданчик чи стоянку здійснюється за допомогою спеціальних автомобілів - евакуаторів (далі - евакуатор), у тому числі тих, що належать підприємствам, установам та організаціям, які провадять діяльність, пов'язану з транспортуванням транспортних засобів, і з якими Державтоінспекцією укладені в установленому порядку договори. Для доставлення транспортного засобу на спеціальний майданчик чи стоянку уповноважена особа Державтоінспекції викликає евакуатор через чергового по підрозділу Державтоінспекції. Після прибуття евакуатора уповноважена особа Державтоінспекції робить у присутності двох свідків і представника підприємства, установи або організації, яким належить евакуатор, запис у протоколі про адміністративне правопорушення про тимчасове затримання транспортного засобу. У разі коли доставити транспортний засіб на спеціальний майданчик чи стоянку неможливо, уповноважена особа Державтоінспекції проводить його затримання шляхом блокування з дотриманням, умов безпеки дорожнього руху. В поданому адміністративному позові [PERSON] посилався на те, що в порушення Порядку тимчасового затримання та зберігання транспортних засобів на спеціальних майданчиках і стоянках, затвердженим постановою Кабінету міністрів України від 17.12.2008 року № 1102 інспекторами ДАІ евакуатор для доставлення автомобілю марки Тойота, д/н [NUMBER] на арештмайданчик не викликався, а автомобіль був доставлений на арештмайданчик безпосередньо співробітниками ДАІ Лижнєнком А.В. та Кондтратенком К.В. В свою чергу, доказів виклику евакуатора для транспортування автомобілю марки Тойота, д/н [NUMBER] на арештмайданчик та транспортування транспортного засобу саме спеціальним автомобілем відповідачами надано не було, що свідчить про допущення інспекторами Державної автомобільної інспекції м. Іллічівськ порушення порядку транспортування транспортного засобу на арештмайданчик, передбаченого п. 3 Порядку затримання та зберігання транспортних засобів на спеціальних майданчиках і стоянках, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.12.2008 року № 1102, що виразилось у транспортуванні автомобіля з місця дорожньо-транспортної пригоди до арештмайданчика власними силами без залучення спеціальних автомобілів - евакуаторів. Згідно ч. 2 ст. 11 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, і не може виходити за межі позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог тільки в разі, якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін чи третіх осіб, про захист яких вони просять. Враховуючи зазначені положення Кодексу адміністративного судочинства України, а також встановлене порушення, допущене інспекторами Державної автомобільної інспекції м. Іллічівськ, колегія суддів суду апеляційної інстанції приходить до висновку про необхідність для повного захисту прав, свобод та інтересів позивача визнати протиправними дії інспекторів Державної автомобільної інспекції м. Іллічівськ Лижненка Андрія Вікторовича та Кондратенка Костянтина Васильовича по транспортуванню з місця дорожньо-транспортної пригоди до арештмайданчика транспортного засобу марки «Тойота» д/н [NUMBER] власними силами без залучення спеціальних автомобілів - евакуаторів - тобто вийти за межі позовних вимог. Однією з позовних вимог [PERSON] була вимога про визнання протиправними дій інспектора Державної автомобільної інспекції у м. Іллічівськ Лижненка Андрія Вікторовича по оформленню 02.01.2012 року протоколу огляду і затримання автомобілю марки Тойота, сірого кольору, 2008 року випуску, д/н [NUMBER], який належить [PERSON] на праві власності. Колегія суддів суду апеляційної інстанції звертає увагу на наступне: Процедура оформлення працівниками Державної автомобільної інспекції МВС (далі - Державтоінспекція МВС) матеріалів про адміністративні порушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, тимчасового затримання транспортного засобу, здійснення тимчасового вилучення посвідчення водія, талона про проходження державного технічного огляду, ліцензійної картки на транспортний засіб та організацію діловодства в підрозділах Державтоінспекції МВС з питань забезпечення безпеки дорожнього руху на момент виникнення спірних правовідносин визначалась Інструкцією з оформлення працівниками Державтоінспекції МВС матеріалів про адміністративні порушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху. Згідно розділу 8 вказаної Інструкції, чинної на момент затримання інспекторами ДАІ транспортного засобу марки Тойота, д/н [NUMBER], який належить [PERSON] на праві власності, про тимчасове затримання транспортного засобу (блокування) працівником Державтоінспекції МВС робиться відповідний запис у протоколі про адміністративне правопорушення, і в присутності свідків та працівника, якому передається транспортний засіб для транспортування, складаються протокол про адміністративне правопорушення та акт огляду та тимчасового затримання транспортного засобу (додаток 11). В свою чергу, при затриманні транспортного засобу марки «Тойота» д/н [NUMBER] інспектором Державної автомобільної інспекції у м. Іллічівськ Лижненком Андрієм Вікторовичем не було складено акту огляду та тимчасового затримання транспортного засобу по формі, встановленій Інструкцією з оформлення працівниками Державтоінспекції МВС матеріалів про адміністративні порушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху (додаток 11), а складено протокол огляду і затримання транспортного засобу, складання якого не передбачено чинним законодавством. При цьому, акт огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, який передбачений додатком 11 Інструкції суттєво відрізняється за формою та змістом від протоколу огляду і затримання транспортного засобу, складеного інспектором ДАІ м. Іллічівськ Лижнєнком А.В., зокрема, акт містить більш розгорнуту інформацію щодо прийняття транспортного засобу для переміщення на арештмайданчик чи стоянку та прийняття його на зберігання. Зважаючи на зазначене, інспектором Державної автомобільної інспекції м. Іллічівськ Лижненком А.В. було допущено порушення норм чинного законодавства, що виразилось у не складанні акту огляду та тимчасового затримання транспортного засобу марки Тойота, сірого кольору, 2008 року випуску, д/н [NUMBER], який належить [PERSON] на праві власності. Крім того, позивач також заявив вимоги про стягнення з держави в особі Головного управління Державної казначейської служби України в Одеській області на його користь матеріальної шкоди в сумі 22 247,25 грн. та моральної шкоди в розмірі 20 000 грн. Згідно зі статтею 56 Конституції України кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень. Судом першої інстанції вірно встановлено, що відповідно до ч. 1 ст. 1167 Цивільного Кодексу України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Відповідно до статті 23 Цивільного кодексу України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Аналогічний висновок викладено у постанові Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», в якому зазначено, що під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. При цьому, у позовній заяві про відшкодування моральної шкоди має бути зазначено, в чому полягає ця шкода, яким неправомірними діями чи бездіяльністю заподіяно позивачеві, з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами цей розмір підтверджується. Обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд першої інстанції вірно зазначив, що юридичною підставою відповідальності є заподіяння шкоди фізичній особі у результаті прийняття незаконного рішення, вчинення неправомірних дій. В даному випадку, судом апеляційної інстанції було встановлено, що дії відповідачів по розміщенню належного [PERSON] автомобілю марки Тойота, д/н [NUMBER] на арештмайданчику були правомірними, у зв'язку з чим порушень прав та інтересів позивача відповідачами допущено не було. Зважаючи на зазначене та враховуючи, що діями відповідачів не були порушені права та інтереси [PERSON] та не було завдано позивачеві шкоди, колегія суддів вважає, що позовні вимоги в частині відшкодування моральної шкоди задоволенню не підлягають. З цих же підстав не підлягають задоволенню позовні вимоги [PERSON] щодо відшкодування матеріальної шкоди. Оскільки судом першої інстанції при повному встановленні фактичних обставин справи порушено норми матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, постановлене судове рішення на підставі ст. 202 КАС України підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення.

Результат розгляду: partial