Рішення адміністративного суду від 2014-02-25 00:00:00+02

Управління Пенсійного фонду України в м. Броварах та Броварському районі Київської області звернулось до суду з позовом про стягнення з фізичної особи-підприємця [PERSON] заборгованості по сплаті страхових внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування у сумі 878 грн. 34 коп. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що внаслідок несплати фізичною особою - підприємцем [PERSON], яким у 2010 році обрано спосіб оподаткування доходів за фіксованим розміром податку, страхових внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування за жовтень - грудень 2010 року, у відповідача утворилася заборгованість перед Управлінням Пенсійного фонду України в м. Броварах та Броварському районі Київської області у вказаному вище розмірі. Територіальні органи Пенсійного фонду України в силу закону здійснюють контроль за правильністю нарахування, своєчасністю і повнотою надходження страхових внесків, нарахованих та/або не сплачених у період до 1 січня 2011 року, в тому числі нарахованих внесків, строк сплати яких на 1 січня 2011 року не настав, а також стягнення заборгованості по сплаті страхових внесків, у зв'язку з чим позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача суми вказаної заборгованості. Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 5 лютого 2014 року відкрито скорочене провадження у даній справі. Сторони належним чином повідомлені про розгляд справи в порядку скороченого провадження, про що свідчать наявні у матеріалах справи повідомлення про вручення позивачу рекомендованого поштового відправлення (а.с. 14) та конверт, направлений на адресу відповідача, який повернувся до суду із відміткою підприємства поштового зв'язку «за закінченням терміну зберігання» (а.с. 15). На час прийняття рішення у даній справі заперечення проти позову або заява про визнання позову від відповідача до суду не надходили. Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, враховуючи принципи рівності сторін, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, виходячи з наступного. [PERSON] (реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER], місце проживання: [ADDRESS]) зареєстрований як фізична особа - підприємець 27.04.2007 (копія витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців (а.с. 8). Судом встановлено, що фізичною особою-підприємцем [PERSON] обрано особливий спосіб оподаткування шляхом сплати протягом 2010 року фіксованого податку, а отже відповідач є страхувальником у розумінні положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058-IV. В силу приписів підпункту 4 пункту 8 розділу ХV «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058-IV відповідач з липня 2010 року зобов`язаний нараховувати страхові внески у розмірі 33,2 % на суми, що визначаються ним самостійно з урахуванням частини перерахованого до Пенсійного фонду України фіксованого податку, але не більше розміру страхового внеску, обчисленого від максимальної величини фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу, оподатковуваного доходу (прибутку), загального оподатковуваного доходу, з якої сплачуються страхові внески, та не менше за розмір мінімального страхового внеску. Мінімальний страховий внесок розраховується виходячи з розміру мінімальної заробітної плати, визначеної статтею 53 Закону України «Про Державний бюджет України на 2010 рік» від 27.04.2010 № 2154-VI, та становить, відповідно: з 1 липня 2010 року - 294 грн. 82 коп. на місяць (888,00 грн. х 33,2 % = 294,82 грн.); з 1жовтня 2010 року - 301 грн. 12 коп. на місяць (907,00 грн. х 33,2 % = 301,12 грн.); з 1 грудня 2010 року - 306 грн. 10 коп. на місяць (922,00 грн. х 33,2 % = 306,10 грн.). У період з липня по грудень 2010 року 10 % сплаченого відповідачем фіксованого податку, що складає 10 грн. 00 коп. щомісячно, у відповідності до приписів пункту 2 розділу II «Прикінцеві положення» Закону України «Про внесення змін до Декрету Кабінету Міністрів України «Про прибутковий податок з громадян» від 13.02.1998 № 129/98-ВР перераховувались до Пенсійного фонду України. Крім того, грошові кошти у сумі 854 грн. 46 коп. перераховані відповідачем в рахунок сплати страхових внесків за липень - вересень 2010 року. Разом з тим, страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування за жовтень - грудень 2010 року, розмір яких з урахуванням частини фіксованого податку, що перерахована до Пенсійного фонду України, повинен становити не менше мінімального розміру страхового внеску, відповідачем не сплачено. У зв'язку з порушенням фізичною особою - підприємцем [PERSON] платіжної дисципліни позивачем у відповідності до вимог Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058-IV направлено відповідачу вимогу від 03.01.2014 № 988 про сплату боргу у сумі 878 грн. 34 коп., яка була отримана ним особисто 07.01.2014, про що свідчить наявна у матеріалах справи копія повідомлення про вручення рекомендованого поштового відправлення (а.с. 7). Обов`язок щодо сплати страхових внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування у розмірі 878 грн. 34 коп. у встановлені законодавством строки відповідачем не виконано, у зв`язку з чим позивач звернувся до суду з даним позовом. На час винесення рішення по суті заявлених позовних вимог доказів про сплату зазначеної суми або оскарження вимоги Управління Пенсійного фонду України в м. Броварах та Броварському районі Київської області від 03.01.2014 № 988 відповідачем суду надано не було. При прийнятті постанови в порядку скороченого провадження суд враховує положення наступних нормативно - правових актів: абзац 1 частини першої, частину другу статті 4 Основ законодавства України про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від 14.01.1998 № 16/98-ВР, абзац 9 статті 1, статтю 5, частину першу статті 7, пункт 3 статті 11, пункт 5 статті 14, частину першу статті 15, пункт 6 частини другої статті 17, частини третю, шосту статті 18, частини шосту, дванадцяту статті 20, частини другу, третю статті 106, підпункти 2, 4 пункту 8 розділу ХV «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058-IV (у редакції Закону України від 08.07.2010 № 2461-VI, який набрав чинності 17.07.2010), статтю 4 Закону України «Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування» від 26.06.1997 № 400/97-ВР, статтю 53 Закону України «Про Державний бюджет України на 2010 рік» від 27.04.2010 № 2154-VI, абзаци 5, 6 пункту 7 розділу VIII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» від 08.07.2010 № 2464-VI, частину першу статті 14 Декрету Кабінету Міністрів України від 26.12.1992 № 13-92 «Про прибутковий податок з громадян», пункт 2 розділу II «Прикінцеві положення» Закону України «Про внесення змін до Декрету Кабінету Міністрів України «Про прибутковий податок з громадян» від 13.02.1998 № 129/98-ВР, пункт 8.2 Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, затвердженої постановою правління Пенсійного фонду України від 19.12.2003 № 21-1. Виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, беручи до уваги ту обставину, що суму заборгованості до Управління Пенсійного фонду України в м. Броварах та Броварському районі Київської області у розмірі 878 грн. 34 коп. відповідач у встановлені законодавством строки не сплатив; наявність у нього вказаної заборгованості підтверджується доказами, що містяться у матеріалах справи; доказів погашення відповідачем зазначеної заборгованості на день винесення рішення не надано, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог та вважає їх такими, що підлягають задоволенню. Оскільки спір вирішено на користь суб'єкта владних повноважень, звільненого від сплати судового збору, а також за відсутності витрат позивача - суб'єкта владних повноважень, пов'язаних із залученням свідків та проведенням судових експертиз, судові витрати (судовий збір) стягненню з відповідача не підлягають.

Результат розгляду: granted