Рішення адміністративного суду від 2014-03-12 00:00:00+02

[PERSON] звернулася до Придніпровського районного суду м. Черкаси з адміністративним позовом до Управління пенсійного фонду України в м. Черкасах Черкаської області про визнання відмови неправомірною та зобов'язання відповідача здійснити перерахунок пенсії з дня призначення пенсії з урахуванням інших виплат (суми: за квітень 2009 року - 5071 грн., за листопад 2009 року - 26425 грн., за липень 2010 року - 5228 грн., за вересень 2010 року - 6080 грн., за березень 2011 року - 5256 грн.) та подальшої її виплати Постановою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 16 січня 2014 року в задоволенні позову [PERSON] до управління Пенсійного фонду України в м. Черкасах Черкаської області про визнання відмови незаконною та зобов'язання здійснити перерахунок пенсії - відмовлено. Не погоджуючись з вказаною постановою суду першої інстанції, позивач звернулася з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення та винести нове, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі, посилаючись на порушення судом норм права. Відповідно до положень ч.1 ст.41 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності осіб, які беруть участь у справі (у тому числі при розгляді справи у порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється Дослідивши матеріали справи, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід задовольнити частково, а постанову суду першої інстанції - скасувати з постановленням нової постанови про часткове задоволення позову, виходячи з наступного. Статтею159 КАС України передбачено, що судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Відповідно до п.3 ч.1 ст.198, п.4 ч.1 ст.202 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції суд апеляційної інстанції скасовує її та ухвалює нове рішення, якщо визнає, що судом першої інстанції порушено норми матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи. Вирішуючи спір, суд першої інстанції врахував вимоги статті 99 КАС України та з урахуванням того, що позивач знала про своє порушене право з вересня 2011 року, а звернулася до суду з позовом лише 19.11.2013 року - відмовив у задоволенні позову. Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне. Судом апеляційної інстанції з матеріалів справи встановлено, що позивач з 15.03.2011 року перебуває на обліку у відповідача, їй було призначено пенсію по інвалідності, як інваліду ІІ групи загального захворювання відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове пенсійне страхування», а з 01.04.2011 року відповідно до заяви позивач їй було призначено пенсію за віком відповідно до Закону України «Про державну службу». 28.08.2013 року позивач звернулась до відповідача із заявою про включення в розрахунок з урахуванням всіх складових заробітної плати, але листом від 29.08.2013р. відповідач відмовив у перерахунку пенсії, з посиланням на те, що законодавством не передбачено урахування до заробітної плати «інших виплат», крім тих, які визначені як складові заробітної плати відповідно до ст. 33 зазначеного Закону /а.с.17-18/. Відповідно до довідки Департаменту пенсійного забезпечення Черкаської міської ради від 14.11.2013 № 203, затвердженої Постановою правління Пенсійного фонду України від 14.02.2011р. №5-1 про складові заробітної плати (за останні 24 календарні місяці роботи або будь-які 60 календарних місяців роботи підряд перед зверненням за пенсією), що подається для призначення пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу», виданої [PERSON], до них включені інші виплати, в тому числі матеріальна допомога на оздоровлення, матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань, грошова винагорода /постанова КМУ від 24.02.2003 року №212 у редакції постанови КМУ від 02.10.2003 року №1563/, з яких сплачені страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування /а.с.22/. Даючи правову оцінку обставинам справи та діям відповідача, колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду зазначає наступне. За змістом статті 37 Закону «Про державну службу» пенсія державним службовцям призначається в розмірі 80 відсотків від сум їх заробітної плати, на які нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування. Відповідно до ч. 2 ст. 37-1 Закону, перерахунок пенсії здійснюється виходячи із сум заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування працюючого державного службовця відповідної посади та рангу на момент виникнення права на перерахунок пенсії. У частині першій статті 1 Закону України «Про оплату праці» встановлено, що заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу. Таким чином, призначення державному службовцю пенсії та її перерахунок здійснюється з сум їх заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування. Відповідно до ст. 33 Закону України «Про державну службу» заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплати за ранги, надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок. Посадові оклади державних службовців установлюються залежно від складності та рівня відповідальності виконуваних службових обов'язків. Державним службовцям можуть установлюватися надбавки за високі досягнення у праці і виконання особливо важливої роботи, доплати за виконання обов'язків тимчасово відсутніх працівників та інші надбавки і доплати, а також надаватися матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань. Умови оплати праці державних службовців, розміри їх посадових окладів, надбавок, доплат і матеріальної допомоги визначаються Кабінетом Міністрів України. Згідно ст. 2 Закону України «Про оплату праці» структура заробітної плати складається з основної, додаткової та інших заохочувальних та компенсаційних виплат, до яких належать виплати у формі винагород за підсумками роботи за рік, премії за спеціальними системами і положеннями, компенсаційні та інші грошові і матеріальні виплати, які проводяться понад встановлені зазначеними актами норми. Закон України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» не містить визначення заробітної плати, на підставі якої здійснюється розрахунок пенсій. Відповідно до Постанови КМ України №865 від 31.05.2000 року розмір виплат (крім посадових окладів, надбавок за ранг або кваліфікаційні класи, класний чин або спеціальні звання, вислугу років), що включаються в заробіток для обчислення пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу», визначається за вибором того, хто звернувся за пенсією, за останні 24 календарні місяці роботи, яка дає право на даний вид пенсії, підряд перед зверненням за пенсією або за будь-які 60 календарних місяців такої роботи підряд перед зверненням за пенсією незалежно від наявності перерв протягом цього періоду на даній роботі. Форма довідки про складові заробітної плати, що подається для призначення пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу» визначається постановою Пенсійного фонду України «Про затвердження форм довідок про заробітну плату, що подаються для призначення (перерахунку) пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу» від 30.10.2008 року №19-11. Постановою Окружного адміністративного суду м. Києва по справі №2а-4753/09/2670 від 13.08.2010 року вищезазначену постанову Пенсійного фонду України визнано такою, що не відповідає правовим актам вищої юридичної сили щодо не включення до складових заробітної плати виплат, які передбачені чинним законодавством. Вказаною постановою судом зроблено висновок, що чинне законодавство як загальне, так і спеціальне відносить до складу заробітної плати також інші виплати. При цьому слід враховувати, що надбавки, запроваджені нормативно-правовими актами, матеріальна допомога належить до додаткових видів грошового забезпечення й приймаються в розрахунок при нарахуванні пенсії особам, які отримували такі надбавки під час перебування на державній службі. Постановою правління Пенсійного Фонду України від 14.02.2011р. №5-1, яка набула законної сили 04.03.2011р., скасовано попередню форму довідки про складові заробітної плати (за останні 24 календарні місяці роботи або за будь-які 60 календарних місяців роботи підряд перед зверненням за пенсією), що подається для призначення пенсії відповідно до ЗУ «Про державну службу» та затверджено нову. В нову форму довідки введено додаткову колонку «Інші виплати». Крім того, статтею 66 Закону України «Про пенсійне забезпечення» врегульовано види оплати праці, що враховуються при обчисленні пенсії. Відповідно до ч. 1 ст. 66 цього Закону до заробітку для обчислення пенсії включаються всі види оплати праці (виплат, доходу), на які відповідно до Закону України «Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування» нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, в межах максимальної величини фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, оподатковуваного доходу (прибутку), сукупного оподатковуваного доходу (граничної суми заробітної плати (доходу), з яких справляються страхові внески (збори) до соціальних фондів, що діяла на день одержання зазначеного заробітку (виплат, доходу). Стаття 41 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» визначає виплати (доходи), що враховуються в заробітну плату (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії. Так, зокрема до такого доходу (заробітної плати) враховуються: суми виплат, отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно з цим Законом були фактично нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески; суми виплат, отримуваних застрахованою особою до набрання чинності цим законом, у межах сум, на які відповідно до законодавства, що діяло раніше, нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування. За змістом наведених норм отримувані застрахованою особою суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, враховуються в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати. Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом України у постановах від 20.02.2012 року у справі № 21-430а11 та від 28.05.2013 року у справі № 21-97а13. Відповідно до ст. 244-2 КАС України рішення Верховного Суду України, прийняте за результатами розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначені норми права, та для всіх судів України. Суди зобов'язані привести свою судову практику у відповідність з рішенням Верховного Суду України. Таким чином, судом апеляційної інстанції встановлено, що позивач має право на перерахунок пенсії з урахуванням інших виплат, що входять до складу заробітної плати та з яких були нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування. Однак, відповідно до положень статті 99 КАС України адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. За частиною 1 ст. 100 КАС України, адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд за заявою особи, яка його подала, не знайде підстав для поновлення строку, про що постановляється ухвала. Як вбачається з матеріалів справи, [PERSON] звернулася до суду з адміністративним позовом 19.11.2013 року згідно штампу вхідної кореспонденції Придніпровського районного суду м. Черкас за вх№25292 та просила зобов'язати відповідач здійснити перерахунок її пенсії з дня призначення пенсії, тобто позовні вимоги в частині зобов'язання здійснити перерахунок пенсії з 01.04.2011 року по 18.05.2013 року підлягають залишенню без розгляду, з огляду на пропущення позивачем строку звернення до суду. Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що відповідач діяв не на підставі та не у спосіб, який передбачений Конституцією та законами України, у зв'язку з чим, колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню, оскільки судом першої інстанції допущено неправильне застосуванням норм матеріального та процесуального права судом першої інстанції, що призвело до неправильного вирішення справи.

Результат розгляду: partial