Рішення адміністративного суду від 2014-03-11 00:00:00+02

У грудні 2013 року [PERSON] звернувся з адміністративним позовом до Білогородської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області про визнання дій протиправними, скасування рішення та зобов'язання вчинити дії, посилаючись на те, що на виконання постанови Києво-Святошинського районного суду Київської області від 29.08.2013 року щодо повторного розгляду Білогородською сільською радою Києво-Святошинського району Київської області його клопотання про виділення земельної ділянки у власність для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд орієнтовним розміром до 0.25 га в адміністративних межах с. Білогородка без його погодження, рішенням відповідача № 404/18 від 17.10.2013 року 26-ої сесії 6-го скликання Білогородської сільської ради клопотання було залишено без задоволення з зазначенням мотиву відмови « на підставі невідповідності місця розташування об'єкта» На думку позивача, вказане рішення є неправомірним, таким, що порушує його права та законні інтереси, гарантовані йому Конституцією України та нормами чинного законодавства. Посилаючись на вищевикладені обставини, позивач просив визнати протиправними дії відповідача щодо прийняття вказаного рішення, скасувати його, зобов'язати Білогородську сісльку раду винести на пленарне засідання її сесії та повторно розглянути його клопотання щодо надання земельної ділянки, прийняти належне, у відповідності до чинного законодавства України рішення, здійснити судовий контроль за виконанням цього рішення. В судове засідання позивач не з'явився, просив розглядати справу без його участі, позовні вимоги підтримав. Відповідач свого представника в судове засідання не направив, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений. Суд, перевіривши матеріали справи та наявні в ній докази, знаходить, що позов задоволенню не підлягає з таких підстав. За правилами ст. 81 Земельного кодексу України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі безоплатної передачі із земель державної і комунальної власності. Відповідно до ст. 116 ЗК України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону. Безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться у разі одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом. Передача земельних ділянок безоплатно у власність громадян у межах норм, визначених цим Кодексом, провадиться один раз по кожному виду використання. В силу ст. 118 ЗК України громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються викопіювання з кадастрової карти (плану) або інші графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до Ради міністрів Автономної Республіки Крим. Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об'єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку. Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки розробляється за замовленням громадян суб'єктами господарювання, що є виконавцями робіт із землеустрою згідно із законом, у строки, що обумовлюються угодою сторін. Згідно ст. 122 ЗК України сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб. Відповідно до ст. 26 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються такі питання вирішення відповідно до закону питань регулювання земельних відносин. Судом установлено, що на виконання постанови Києво-Святошинського районного суду Київської області від 29.08.2013 року щодо повторного розгляду Білогородською сільською радою Києво-Святошинського району Київської області клопотання [PERSON] про виділення земельної ділянки у власність для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд орієнтовним розміром до 0.25 га в адміністративних межах с. Білогородка без його погодження, рішенням відповідача № 404/18 від 17.10.2013 року 26-ої сесії 6-го скликання Білогородської сільської ради клопотання було залишено без задоволення з зазначенням мотиву відмови "на підставі невідповідності місця розташування об'єкта". Вказане рішення є правомірним, обґрунтованим, ухвалене з зазначенням причини відмови у клопотанні та посиланням на положення ст. 118 ЗК України та ЗУ «Про місцеве самоврядування в Україні». Підстав передбачених законом для визнання дій відповідача протиправними та скасування рішення Білгородської сільської ради, суд не вбачає. Відповідно до ст. 11 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов задоволенню не підлягає. Враховуючи вищевикладене та на підставі ст.ст. 81, 116, 118, 122 Земельного кодексу України, ст. 26 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" та

Результат розгляду: denied