Рішення адміністративного суду від 2014-02-04 00:00:00+02

в липні 2013 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до управління Пенсійного фонду України в Крижопільському районі Вінницької області, третя особа без самостійних вимог кооператив "Гірник" про визнання рішення про відмову в призначенні пенсії протиправним, зобов'язання призначити та виплатити пенсію. Постановою Крижопільського районного суду Вінницької області від 06 листопада 2013 року позов [PERSON] задоволено частково. Не погоджуючись з висновком суду першої інстанції, відповідач та третя особа подали апеляційні скарги, в яких просять скасувати постанову суду першої інстанції як необґрунтовану, прийняту з порушенням норм матеріального права та прийняти нову постанову, якою відмовити у задоволенні позову. [PERSON] у судовому засіданні з апеляційними скаргами не погодився, вважаючи рішення суду першої інстанції законним та обгрунтованим. В судовому засіданні представник відповідача та представник третьої особи підтримали доводи апеляційних скарг, просили скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким відмовити позивачу в повному обсязі. Відповідно до частини 1статті 195 КАС України перегляд судового рішення суду першої інстанції здійснюється в межах апеляційних скарг. Заслухавши суддю-доповідача, позивача, представника позивача, представника відповідача, представника третьої особи, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційних скарг, колегія суддів встановила наступне. У вересні 2011 року [PERSON] звернувся до управління Пенсійного фонду України у Крижопільському районі Вінницької області із заявою про призначення пільгової пенсії, однак йому було відмовлено з тих підстав, що він не має необхідного пільгового стажу. Не погодившись з відмовою у призначенні пільгової пенсії управління Пенсійного фонду України в Крижопільському районі Вінницької області позивач звернувся до суду. Відповідно до пункту "а" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи: працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за Списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць: чоловіки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах; жінки - після досягнення 45 років і при стажі роботи не менше 15 років, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах. Працівникам, які мають не менше половини стажу роботи з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням віку, передбаченого статтею 12 цього Закону, на 1 рік за кожний повний рік такої роботи чоловікам і на 1 рік 4 місяці - жінкам. Згідно з статтею 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України. Пунктом 3 Порядку підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів від 12 серпня 1993 р. № 637, визначено, що за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи. Позивачем при оформленні пенсії надано належним чином оформлену трудову книжку. Відповідачем не надано пояснень та належних обгрунтувань застосування для визначення пільгового трудового стажу позивачу Порядку підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів. Суд погоджується із запереченням відповідача про те, що до пільгового трудового стажу зараховується лише повний робочий день на посадах за Списком № 1. Разом з тим, відповідач безпідставно не зарахував позивачу до пільгового трудового стажу окремі періоди. Так, відповідно до довідки №1 від 03 жовтня 2011 року виданою кооперативом "Гірник" [PERSON] (а.с.18), про те що , позивач працював повний робочий день на кооперативі "Гірник" в період з 01 березня 2004 року до 01 вересня 2004 року, з 01 квітня 2005 року до 30 вересня 2005 року, з 01 травня 2006 року до 20 грудня 2006 року, з 01 травня 2007 року до 26 грудня 2008 року, з 01 травня 2009 року до 01 листопада 2009 року, з 01 березня 2010 року до 01 жовтня 2010 року на посаді машиніста каменерізної машини, що передбачена Списком № 1 розділом 1 підрозділом 1а. Згідно з випискою з наказу № 36 від 31 жовтня 2003 року [PERSON] прийнятий на роботу помічника машиніста каменерізної машини з повним робочим днем в підземних умовах праці. Наказом №33 від 12 жовтня 2003 року робота шахти була переведена на неповний робочий місяць. Колегія суддів зазначає, що установлення працівникові протягом терміну дії трудового договору неповного робочого часу дозволяє стаття 56 Кодексу Законів про працю України. Відповідно до цієї законодавчої норми неповний робочий час може встановлюватися як неповний робочий тиждень чи неповний робочий день. Так як, законодавством України не визначено поняття неповний робочий місяць, а доказів того, що позивач в цей час, працював неповний робочий день не надано, тому період роботи позивача помічником каменерізної машини з 31 жовтня 2003 року до 01 вересня 2004 року слід зарахувати до пільгового стажу. Наказом № 58 від 01 жовтня 2010 року, у зв'язку з відсутністю реалізації готової продукції в осінньо-зимовий період, роботу шахти переведено по скороченому робочому дню. Відповідно з 01 березня 2011 року робота шахти переведена на повний робочий день, але наказом № 17 від 03 травня 2011 року робота шахти продовжена по скороченому дню. Таким чином період роботи позивача весною на кооперативі "Гірник" з 01 березня 2011 року до 03 травня 2011 року потрібно також зарахувати до пільгового стажу. Відповідно до пункту 1 Порядку проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01 серпня 1992 року № 442 атестація робочих місць за умовами праці проводиться на підприємствах і організаціях незалежно від форм власності й господарювання, де технологічний процес, використовуване обладнання, сировина та матеріали є потенційними джерелами шкідливих і небезпечних виробничих факторів, що можуть несприятливо впливати на стан здоров'я працюючих, а також на їхніх нащадків як тепер, так і в майбутньому. Згідно з пунктом 4 Порядку проведення атестації робочих місць за умовами праці атестація проводиться атестаційною комісією, склад і повноваження якої визначається наказом по підприємству, організації в строки, передбачені колективним договором, але не рідше одного разу на 5 років. Відповідальність за своєчасне та якісне проведення атестації покладається на керівника підприємства, організації. Оскільки обов'язок проведення атестації робочих місць покладено на керівників підприємств, то її не проведення не може позбавляти громадян їх права на призначення пенсії на пільгових умовах згідно Списку № 1 відповідно до статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення». Таким чином, колегія суддів дійшла висновку, що період роботи позивача на кооперативі "Гірник" з 31 жовтня 2003 року до 01 вересня 2004 року, з 01 квітня 2005 року до 30 вересня 2005 року, з 01 травня 2006 року до 20 грудня 2006 року, з 01 травня 2007 року до 26 грудня 2008 року, з 01 травня 2009 року до 01 листопада 2009 року, з 01 березня 2010 року до 01 жовтня 2010 року та з 01 березня 2011 року до 03 травня 2011 року потрібно зарахувати, як пільговий стаж за Списком № 1. Згідно вищевикладеного, колегія суддів, вважає, що апеляційні скарги необхідно задовольнити частково, постанову суду першої інстанції скасувати та прийняти нову, якою адміністративний позов задовольнити частково. Відповідно до статті 202 КАС України підставою для скасування судового рішення та ухвалення нового рішення є невідповідність висновків суду обставинам справи, що призвело до неправильного вирішення справи.

Результат розгляду: partial