Рішення адміністративного суду від 2014-04-03 00:00:00+03

Товариство з обмеженою відповідальністю «Т.В.Д.» звернулося до суду з адміністративним позовом до Державної податкової інспекції у Сихівському районі м.Львова Головного управління Міндоходів у Львівській області, в якому просить визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення - рішення № 0001132210 від 01 листопада 2013 року в частині штрафної санкції. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач нарахував штрафну санкцію в розмірі 50% від суми визначеного податкового зобов»язання у податковому повідомленні - рішенні № 0001132210 від 01 листопада 2013 року , посилаючись на те, що 29.12.2011 року були винесені податкові повідомлення-рішення №0003522321 та №0003552321. Вважає, що відповідач повинен був застосувати штрафну санкцію у розмірі 25% суми визначеного податкового зобов»язання, так як податкові повідомлення-рішення від 29.12.2011 року скасовано постановою Львівського окружного адміністративного суду від 28.05.2012 року, станом на 01.11.2013 року справа перебувала на розгляді в апеляційному суді. Вважає, що як грошове зобов»язання, так і штрафні санкції неузгодженими, а тому податкове повідомлення - рішення № 0001132210 від 01 листопада 2013 року в частині штрафної санкції протиправним. Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав з підстав викладених в позовній заяві, просив задовольнити в повному обсязі, надав пояснення аналогічно до викладеного в позовній заяві. Відповідачем подано до суду заперечення на позов, в якому проти позову заперечує, просить суд відмовити позивачу у задоволенні адміністративного позову. Свої заперечення обґрунтовує тим, що оскільки контролюючим органом повторно протягом 1095 днів визначена сума податкового зобов»язання з податку на додану вартість, таке порушення тягне за собою накладення на платника податків штрафу у розмірі 50 % суми нарахованого податкового зобов»язання. Вважає, посилання позивача на постанову Львівського окружного адміністративного суду від 28.05.2012 року необґрунтованими, так як дана постанова не набрала законної сили. Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечив, надав пояснення, аналогічні викладеним у запереченні на позов, просив у задоволенні позовних вимог відмовити повністю. Суд, заслухавши думку представників сторін, розглянувши матеріали справи, дослідивши надані докази, даючи правову оцінку спірним правовідносинам, виходив з наступного. 01 листопада 2013 року Державною податковою інспекцією у Сихівському районі м.Львова Головного управління Міндоходів у Львівській області винесено податкове повідомлення - рішення № 0001132210 від 01 листопада 2013 року, у якому визначено суму штрафу у розмірі 50 % суми нарахованого податкового зобов»язання в розмірі 251503 грн. Державною податковою інспекцією у Сихівському районі м. Львова 29.12.2011р. прийнято податкове повідомлення-рішення №0003522321 про збільшення позивачеві грошового зобов'язання за платежем податок на додану вартість в сумі 1381382 грн. (основний платіж - 1381381 грн., штрафні (фінансові) санкції - 1 грн.) та податкове повідомлення-рішення №0003552321 про зменшення позивачеві від'ємного значення податку на додану вартість в сумі 3908 грн. Позивач оскаржує податкове повідомлення-рішення № 0001132210 від 01 листопада 2013 року в частині накладення штрафу у розмірі 50% суми нарахованого податкового зобов»язання, так як податкові повідомлення-рішення №0003522321 та №0003552321 від 29.12.2011р. постановою Львівського окружного адміністративного суду від 28.05.2012 року визнані протиправними та скасовані, а тому грошове зобов»язання є неузгодженим. Відповідно до п. 123.1 ст. 123 Податкового кодексу України у разі якщо контролюючий орган самостійно визначає суму податкового зобов'язання, зменшення суми бюджетного відшкодування та/або від'ємного значення суми податку на додану вартість платника податків на підставах, визначених підпунктами 54.3.1, 54.3.2, 54.3.4, 54.3.5, 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, це тягне за собою накладення на платника податків штрафу в розмірі 25 відсотків суми визначеного податкового зобов'язання, завищеної суми бюджетного відшкодування. При повторному протягом 1095 днів визначенні контролюючим органом суми податкового зобов'язання з цього податку, зменшення суми бюджетного відшкодування тягне за собою накладення на платника податків штрафу у розмірі 50 відсотків суми нарахованого податкового зобов'язання, завищеної суми бюджетного відшкодування. Зміст положень п. 123.1 ст. 123 Податкового кодексу України вказує на те, що визначення податковим органом суми податкового зобов»язання тягне обов'язкове застосування до платника податків штрафних санкцій. У той же час, наведеною нормою диференційовано розмір такого штрафу в залежності від повторності виявлення протиправного діяння. При цьому, відповідальність за вказаним пунктом Податкового кодексу України настає не за те, що контролюючий орган самостійно визначив суму податкового зобов'язання, або зменшення суми бюджетного відшкодування та/або від'ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, а за ті дії чи бездіяльність платників податків, які утворили підстави для контролюючого органу самостійно визначити суми податкового зобов'язання, зменшити суми бюджетного відшкодування тощо. Визначення грошового зобов»язання відповідно до Податкового кодексу України здійснюється контролюючим органом шляхом винесення податкового повідомлення-рішення. При цьому, первинним є факт визначення податковим органом такого складу податкового правопорушення, як заниження або завищення суми податкових зобов»язань, мірою відповідальності за яке є штрафна (фінансова) санкція, диференційована в залежності від повторності виявлення такого порушення. Правовий аналіз п. 123.1 ст. 123 Податкового кодексу України дає підстави дійти висновку про те, що ознаки повторності виникають в тому випадку, коли визначення податковим органом податкового зобов'язання або зменшення бюджетного відшкодування відбувається після того, як протягом останніх 1095 днів контролюючим органом вже було вчинено дії по зменшенню бюджетного відшкодування або визначенню податкового зобов'язання відносно одного і того самого платника податків. Відповідно до п.14.1.39 Податкового кодексу України грошове зобов'язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов'язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв'язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності. Відповідно до ч.4 п.56.18 ст.56 Податкового кодексу України при зверненні платника податків до суду з позовом щодо визнання недійсним рішення контролюючого органу грошове зобов»язання вважається неузгодженим до дня набрання судовим рішенням законної сили. Виходячи з вищенаведеного, суд вважає, що так як грошове зобов»язання, визначене у податкових повідомленнях-рішеннях №0003522321 та 0003552321 від 29.12.2011р. є неузгодженим, то у відповідача не було підстав вважати, що позивачем порушено вимоги податкового законодавства повторно протягом 1095 днів, а тому позовні вимоги слід задовольнити та визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 01 листопада 2013 р. №0001132210, в частині штрафної санкції на суму 125 751,50грн. На підставі ст.94 вищенаведеного Кодексу із урахуванням того, що рішення ухвалене на користь позивача, який не є суб'єктом владних повноважень, суд вважає, що всі здійснені ним документально підтверджені судові витрати слід стягнути з Державного бюджету України.

Результат розгляду: granted