Рішення адміністративного суду від 2014-03-29 00:00:00+02

Управління соціального захисту населення Первомайської міської ради Миколаївської області звернулось до суду з адміністративним позовом до [PERSON] про стягнення надміру виплачених коштів, в сумі 13410,78 грн. та судового збору. В обґрунтування позовних вимог посилалось на те, що 08 лютого 2013 р. [PERSON] звернулася до Управління соціального захисту населення Первомайської міської ради Миколаївської області (далі - Управління) із заявою про призначення допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, а 18 лютого 2013 р. - із заявою про призначення державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім'ям, вказавши, що додаткових доходів, крім заявлених, сім'я не отримує, зокрема, чоловік - [PERSON] не працює, але перебуває на обліку в Первомайському МРЦЗ як безробітний з 11 лютого 2013 р., про що надала довідку від 18 лютого 2013 р. Відповідно до Закону України "Про державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім'ям" відповідачка має право на такий вид державної допомоги, як малозабезпечена сім'я, що має середньомісячний сукупний доход нижчий від прожиткового мінімуму для сім'ї. При наступному зверненні відповідачки 09 серпня 2013 р. із заявою про призначення державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім'ям, [PERSON] також вказала, що додаткових доходів, крім заявлених, сім'я не отримує, а чоловік - [PERSON] не працює, але перебуває на обліку в Первомайському МРЦЗ як безробітний вже з 05 серпня 2013 р., про що надала довідку від 12 серпня 2013 р. 03 вересня 2013 р. відповідачка до Управління надала довідку з Первомайського МРЦЗ про те, що її чоловік - [PERSON] був знятий з обліку в Первомайському МРЦЗ як безробітний ще з 15 лютого 2013 р., в зв'язку з невідвідуванням ЦЗ більше 30 календарних днів без поважної причини. Тобто, на момент звернення до Управління 18 лютого 2013 р. із заявою про призначення державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім'ям, відповідачка не мала права на призначення цього виду допомоги. При виявленні цього факту, відділом державних допомог та соціальних гарантій Управлінням відповідачці було запропоновано добровільно повернути надмірно виплачені кошти за період з 01 лютого 2013 р. по 31 липня 2013 р. в сумі 13410,78 грн. Про відсутність бажання щодо добровільного повернення коштів, [PERSON] написала власноруч заяву від 06 лютого 2013 р., де з сумою переплати не погоджується, оскільки має на утриманні 5 дітей. Тому, оскільки у разі неповернення надміру виплачених коштів по державній соціальній допомозі малозабезпеченим сім'ям добровільно, Управління вирішує питання про їх стягнення у судовому порядку згідно п.28 Постанови КМУ від 24 лютого 2003 р. N 250 "Про затвердження Порядку призначення і виплати державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім'ям", просять стягнути з відповідачки вказану суму на користь Управління та судовий збір. В судовому засіданні представник позивача підтримала позовні вимоги в повному об'ємі, підтвердила викладені в позовній заяві обставини, просить задовольнити позов. Відповідачка в судовому засіданні заперечувала проти задоволення позовних вимог позивача. При цьому в судовому засіданні відповідачка пояснила, що на час звернення до Управління із заявою про призначення соціальної допомоги малозабезпеченим сім'ям і протягом всього періоду, за який позивач вимагає від неї повернення безпідставно отриманих коштів, не знала і не могла знати про те, що її чоловіка [PERSON] знято з обліку як безробітного з 15.02.2013 р., і це при тому, що він був постановлений на такий облік 11.02.2013 р. Про наявність цих обставин вона могла дізнатись лише при отриманні довідки від 03.09.2013 р., в якій про це було зазначено. Тому рахує, що відсутня її вина в навмисному наданні недостовірних чи прихованих відомостей при зверненні до Управління за призначенням вищевказаної допомоги, тому просить в задоволенні позову відмовити. Вислухавши пояснення представника позивача, відповідачки, показання свідка [PERSON], дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача не підлягають задоволенню. Із пояснень сторін, матеріалів справи та показань свідка вбачається, що 18 лютого 2013 р. відповідачка звернулась до позивача із заявою про призначення державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім'ям, вказавши, що додаткових доходів, крім заявлених, сім'я не отримує, зокрема, чоловік - [PERSON] не працює, але перебуває на обліку в Первомайському МРЦЗ як безробітний з 11 лютого 2013 р. Вказані обставини підтверджуються довідкою Первомайського МРЦЗ від 18.02.2013 р. Відомостей про зняття [PERSON] з обліку ця довідка не містить. 09.08.2013 р. відповідачка знову звернулась до позивача із заявою про призначення державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім'ям, де також вказала, що додаткових доходів, крім заявлених, сім'я не отримує, а чоловік - [PERSON] не працює, але перебуває на обліку в Первомайському МРЦЗ як безробітний з 05 серпня 2013 р. Вказані обставини підтверджуються довідкою Первомайського МРЦЗ від 12 серпня 2013 р. Відомостей про зняття [PERSON] з обліку ця довідка не містить. 03.09.2013 р. відповідачка до позивача надала довідку з Первомайського МРЦЗ про те, що її чоловік - [PERSON], який постановлений на облік 11.02.2013 р., був знятий з обліку в Первомайському МРЦЗ як безробітний з 15.02.2013 р., в зв'язку з невідвідуванням ЦЗ більше 30 календарних днів без поважної причини. Відповідно до п. 10 Порядку призначення і виплати державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім'ям, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 24.02.2003 р. N 250 (далі - Порядок) соціальна допомога не призначається у разі, коли працездатні члени малозабезпеченої сім'ї не працюють, не служать, не вчаться за денною формою навчання у загальноосвітніх, професійно-технічних, вищих навчальних закладах I-IV рівня акредитації протягом трьох місяців, що передують місяцю звернення за призначенням державної соціальної допомоги (крім осіб, які в установленому порядку визнані безробітними та за інформацією центрів зайнятості не порушують законодавство про зайнятість щодо сприяння своєму працевлаштуванню; осіб, які доглядають за дітьми до досягнення ними трирічного віку або за дітьми, які потребують догляду протягом часу, визначеного у медичному висновку лікарсько-консультативної комісії, але не більше ніж до досягнення ними шестирічного віку; осіб, які доглядають за інвалідами I групи або дітьми-інвалідами віком до 18 років, за інвалідами II групи внаслідок психічного розладу, а також за особами, які досягли 80-річного віку; фізичних осіб, які надають соціальні послуги). Відповідно до п. 12 Порядку, у разі коли особами, які входять до складу сім'ї, навмисно подано недостовірні відомості чи приховано відомості, що вплинули або могли вплинути на встановлення права на соціальну допомогу та визначення її розміру, виплата соціальної допомоги припиняється з місяця, в якому виявлено порушення. На наступний строк допомога може бути призначена не раніше ніж через шість місяців починаючи з першого числа місяця виявлення порушення. Відповідно до п. 25 Порядку, виплата раніше призначеної соціальної допомоги припиняється, якщо сім'єю приховано або навмисно подано недостовірні дані про її доходи та майновий стан, що вплинули на встановлення права на соціальну допомогу і визначення її розміру, внаслідок чого були надміру виплачені кошти, - з місяця, в якому виявлено порушення; Відповідно до ст. 1166 ЦК України, особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкода завдана не з її вини. Суд вважає, що в судовому засіданні не доведено факту наявності умисних дій відповідачки, спрямованих на навмисне подання недостовірних відомостей чи приховування відомостей, що вплинули або могли вплинути на встановлення права на соціальну допомогу та визначення її розміру, а також не доведено, що шкода позивачеві завдана саме з її вини. Наведене є підставою для відмови в задоволенні позову. В силу ст. 94 КАС України, судові витрати у справі слід віднести за рахунок держави.

Результат розгляду: denied