Рішення адміністративного суду від 2014-01-25 00:00:00+02

На розгляд Львівського окружного адміністративного суду 29.11.2013 року надійшла позовна заява Державної податкової інспекції у Франківському районі м. Львова Головного управління Міндоходів у Львівській області до Дочірнього підприємства «Авіста-Захід» (далі - ДП «Авіста-Захід») з вимогою стягнути з відповідача грошові кошти в розмірі 8090,74 грн., що знаходяться на рахунках в установах банків та інших фінансових установах, обслуговуючих такого платника податків, в рахунок погашення податкового боргу. Така заборгованість відповідача виникла з податку на додану вартість, а саме у зв'язку із неподанням (несвоєчасним поданням) податкової звітності за червень 2011 року - лютий 2012 року. Ухвалою суду від 19.12.2013 року відкрито скорочене провадження у даній справі та надано відповідачу строк для подання заперечення проти позову або заяви про визнання позову та роз'яснено наслідки такого неподання. Позивач відповідно до п. 11 ст. 35 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) вважається належним чином повідомленим про розгляд справи в порядку скороченого провадження, що підтверджується наявним в матеріалах справи поштовим конвертом із відміткою відділення поштового зв'язку: «за закінченням терміну зберігання» /а.с.17/. З врахуванням того, що на адресу суду від відповідача не надходило заперечень проти позову, суд вважає за можливе, відповідно до вимог ч. 3 ст. 183-2 КАС України, розглядати справу в порядку скороченого провадження одноособово, без проведення судового засідання та виклику осіб, які беруть участь у справі. ДП «Авіста-Захід» згідно з витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців зареєстроване як юридична особа 12.12.2003 року з присвоєнням коду ЄДРПОУ 31527414 /а.с.12-13/. З 01 січня 2011 року відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визнання вичерпного переліку податків та зборів, що справляється в Україні, порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства, регулюються Податковим кодексом України. Відповідно до ст. 16 Податкового кодексу України (далі - ПК України) платники податків зобов'язані сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи. Як встановлено з позовної заяви та підтверджується матеріалами справи, податковий борг відповідача виник за результатами камеральної перевірки даних, задекларованих у податковій звітності з податку на додану вартість, на підставі якої складено акт № 982/15-2/31527414 від 01.08.2012 року /а.с.5/. Вищевказаним актом встановлено неподання (несвоєчасне подання) податкової звітності з податку на додану вартість. На підставі акту від 01.08.2012 року винесено податкове повідомлення-рішення № 0004531530 від 17.09.2012 року на суму 8160,00 грн. (за штрафними (фінансовими) штрафами (санкціями)) /а.с.7/. Доказів оскарження вищевказаного податкового повідомлення-рішення до матеріалів справи не долучені. Відтак, з врахуванням часткової переплати в сумі 69,26 грн., у відповідача наявною є заборгованість з податку на додану вартість в сумі 8090,74 грн., що підтверджується зворотним боком облікової картки платника податків /а.с.8, 9/. Відповідно пункту 14.1.175. статті 14 ПК України податковий борг - сума грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), самостійно узгодженого платником податків або узгодженого в порядку оскарження, але не сплаченого у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання. Строки сплати податкового зобов'язання визначені ст. 57 ПК України, відповідно до п. 57.3. у разі визначення грошового зобов'язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підп. 54.3.1-54.3.6 п. 54.3 ст. 54 цього Кодексу, платник податків зобов'язаний сплатити нараховану суму грошового зобов'язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження контролюючого органу. На виконання вимог ст. 59 ПК України податковим органом надіслано відповідачу податкову вимогу № 1426 від 24.10.2012 року на суму 8090,74 грн. /а.с.4/. Доказів оскарження вимоги суду не надано. Відтак, суми податкових зобов'язань відповідача є узгодженими та у встановлені законом с троки до бюджету не сплачені, тобто визнаються сумою податкового боргу (узгоджена сума податкового зобов'язання, не сплачена платником податків у встановлений термін). Згідно з пп. 95.1-95.3 ст. 95 ПК України, орган державної податкової служби здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі. Стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 60 календарних днів з дня надіслання такому платнику податкової вимоги. Стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання органам державної податкової служби, у розмірі суми податкового боргу або його частини. Отже, сума податкового зобов'язання відповідача, що визначена податковим органом, є узгодженою та у встановлені строки до бюджету не сплачена та становить 8090,74 грн., що підтверджується також довідкою про суми податкового боргу платника податків /а.с.10/. Відповідачем суду доказів на підтвердження факту вжиття заходів щодо погашення заборгованості перед бюджетом не представлено, не надано доказів на спростування позовних вимог. З врахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що позовні вимоги Державної податкової інспекції є обґрунтованими, підтверджені належними доказами у справі та належить задовольнити. Відповідно до ч. 4 ст. 94 КАС України у справах, в яких позивачем є суб'єкт владних повноважень, а відповідачем - фізична чи юридична особа, судові витрати, здійснені позивачем, з відповідача не стягуються.

Результат розгляду: granted