Рішення адміністративного суду від 2014-01-21 00:00:00+02

09.11.2009 [PERSON] звернулась до суду з позовом до Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю в АР Крим про визнання відмови незаконною та зобов'язання прийняти до експлуатації закінчений будівництвом жилий будинок. Постановою Київського районного суду м. Сімферополя АР Крим від 03.02.2010 позов [PERSON] задоволено. Визнано незаконною відмова Інспекції ДАБК АР Крим у прийнятті до експлуатації закінчений будівництвом приватний жилий будинок [ADDRESS]. Інспекцію ДАБК АР Крим зобов'язано прийняти в експлуатацію самовільно збудовані на літ. «А» 2-й поверх (10,10х9,60), жилою площею - 51,2 кв.м, загальною площею - 83,2 кв.м; мансарда на літ. «А» (6,53Х9,64), загальною площею; тамбур літ «а1» 2-1 поверх (2,00х2,20); прибудова літ. «АЗ» 2-1 поверх (4,10х1,0), навіс літ. «а2» поверховий: 1-й поверх (4,04х2,20), 2-й поверх (2.17х5,0+5,51Х1,90), розташовані в [ADDRESS] (т.1 а.с.68-69). Не погодившись з постановою суду, [PERSON] звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить постанову суду скасувати та прийняти нову постанову, якою відмовити у задоволенні позову [PERSON] У судове засідання 21.01.2014 представник відповідача не з'явився, про день, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином. Представники [PERSON] у судовому засіданні підтримали апеляційну скаргу з підстав, викладених у ній. Представник позивача з апеляційною скаргою не погодився, вважаючи рішення суду першої інстанції законним та обґрунтованим. Обговоривши доводи апеляційної скарги, вислухавши учасників процесу, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Згідно з матеріалами справи [PERSON] звернулась до відповідача із заявою про прийняття до експлуатації закінчений будівництвом приватний будинок [ADDRESS] (т.1 а.с.10). Листом №7/1-5663 від 25.09.2009 Інспекція ДАБК АР Крим відмовила у прийняття об'єкту до експлуатації з підстав відсутності дозволу на виконання будівельних робіт (т.1 а.с.11). Згідно зі статтею 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування,їх посадові та службові особи зобов'язані діяти на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Відповідно до частини 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо; добросовісно; розсудливо; з дотримання принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку. Згідно зі статтею 29 Закону України «Про планування та забудову території» (у редакції на час виникнення спірних правовідносин) дозвіл на виконання будівельних робіт - документ, що засвідчує право замовника та підрядника на виконання підготовчих (якщо підготовчі роботи не були виконані раніше відповідно до дозволу на виконання підготовчих робіт) і будівельних робіт, підключення об'єкта будівництва до інженерних мереж та споруд. Дозвіл на виконання будівельних робіт надається інспекціями державного архітектурно-будівельного контролю. Замовник та підрядник для одержання дозволу на виконання будівельних робіт подають до відповідної інспекції державного архітектурно-будівельного контролю письмову заяву, до якої додаються: 1) документи від замовника будівництва: документ, що засвідчує право власності чи користування земельною ділянкою, або договір суперфіцію; проектна документація на будівництво, погоджена та затверджена в порядку, визначеному законодавством; відомості про здійснення авторського і технічного нагляду; копія документа, що посвідчує право власності на будинок чи споруду, або письмової згоди його власника на проведення зазначених робіт (у разі здійснення реконструкції, реставрації, капітального ремонту об'єктів містобудування). Судом першої інстанції встановлено, що на підставі договору дарування та договору купівлі-продажу [PERSON] на праві власності належить домоволодіння [ADDRESS] (т.1 а.с.5, 52-55, 56-57). На підставі державного акту на право власності на землю серії ЯЕ №069195 від 04.04.2008 позивачу також належить земельна ділянка площею 0,0412, яка розташована під зазначеним домоволодінням. На замову позивача фірмою «Рапід» був розроблений проект переобладнання житлового будинку №06.118-АР, (т.1 а.с.45-51). Відповідно до листа Міністерства соціальної політики і архітектури АР Крим №195 проект переобладнання жилого будинку виготовлений у відповідності з вимогами ДБН В.2.2-15-2005 та Правилами пожежної безпеки України. Проект узгоджено районним відділом архітектури, міською санітарно-епідеміологічною станцією, ГУ МНС України в АР Крим позивачем проведено реконструкцію домоволодіння (т.1 а.с.9). Згідно з технічним висновком Кримського республіканського підприємства «Проектний інститут проектування об'єктів комунального будівництва «Кримкомунпроект» конструкція конструкції будівлі відповідають нормативним вимогам по забезпеченню надійної в безпечної експлуатації (т.1 а.с.12-32). Рішенням виконавчого комітету Київської районної ради м. Сімферополя від 27.02.2007 №43 (т.1 а.с.6) затверджено висновок міжвідомчої комісії виконкому щодо можливості збереження самовільно збудованих об'єктів з подальшою здачею до експлуатації, позивача зобов'язано здати будівлі до експлуатації в установленому законом порядку (т.1 а.с.8). Державною приймальної комісії затверджено акт прийому до експлуатації закінченого будівництвом реконструйованого будинку. На час виникнення спірних правовідносин діяв Порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів, затверджений постановою Кабінету Міністрів від 22.09.2004. У відповідності з пунктом 29 цього Порядку датою введення в експлуатацію закінченого будівництвом об'єкта є дата затвердження акта державної приймальної комісії про прийняття в експлуатацію цього об'єкта органом виконавчої влади чи органом місцевого самоврядування. Також суд першої інстанції врахував, що 09.10.2009 позивачу видано дозвіл №1689 на виконання будівельних робіт щодо реконструкції жилого будинку [ADDRESS] (а.с.60). Суд першої інстанції у рішенні від 03.02.2010 зазначив, що під час проведення [PERSON] реконструкції домоволодіння права суміжних співвласників порушені не були, що підтверджується рішенням судової палати у цивільних справах Апеляційного суду АР Крим від 08.12.2009 за позовом [PERSON], [PERSON] до [PERSON] про усунення перешкод у користуванні власністю та знесення самочинно реконструйованого об'єкту у вищезазначеній справі №104/08 (т.1 а.с.62-64). З урахуванням викладеного судова колегія погоджується з висновком суду першої інстанції щодо обґрунтованості позовних вимог. 22.11.2010 [PERSON] звернувся з апеляційною скаргою на рішення суду першої інстанції. Згідно з частиною першою статті 185 Кодексу адміністративного судочинства України особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та обов'язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку постанови суду першої інстанції повністю або частково. В апеляційні скарзі [PERSON] зазначає про порушення його прав з посиланням на висновки експертиз №2950 від 16.04.2007 і №1073 від 31.07.2009 у цивільній справі №2-104/08, оскільки реконструкція будинку позивача створює загрозу пошкодження та руйнування будинку позивача. Ухвалою Верховного суду України від 30.06.2010 касаційну скаргу [PERSON] задоволено частково. Рішення Апеляційного суду АР Крим від 08.12.2009 у справі №104/08 в частині відмови у задоволенні позову [PERSON] та виконавчого комітету Сімферопольської міської ради скасовано. Справу в цій частині про знесення самочинно реконструйованого об'єкту передано на новий розгляд до апеляційного суду (т.1 а.с.82-84). Рішенням Апеляційного суду АР Крим від 09.11.2010 у справі №104/08 [PERSON] відмовлено у задоволенні позову до [PERSON] про знесення самочинно зведеної споруди та про усунення перешкод у користуванні власністю (т.2 а.с.111-112). Зазначеним судовим рішенням також встановлено, що доводи [PERSON] про порушення [PERSON] інтересів суміжних землекористувачів та власників сусідніх будинків є необґрунтованими, ніяких даних про порушення норм інсоляції будинку [PERSON] або створення загрози обвалу спірної будівлі не здобуто. Згідно з частиною першою статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. На підставі викладеного колегія суддів вважає, що факт порушення судовим рішенням від 03.02.2010 прав та інтересів [PERSON] не знайшов свого підтвердження, тому апеляційна скарга [PERSON] не підлягає задоволенню. Разом з цим, колегія суддів звертає увагу, що предметну підсудність адміністративних справ визначає стаття 18 Кодексу адміністративного судочинства України. У відповідності з цією статтею місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні: - адміністративні справи, у яких однією зі сторін є орган чи посадова особа місцевого самоврядування, посадова чи службова особа органу місцевого самоврядування, крім тих, які підсудні окружним адміністративним судам; - усі адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності; - усі адміністративні справи щодо спорів фізичних осіб з суб'єктами владних повноважень з приводу обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг; - адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби щодо виконання ними рішень судів у справах, передбачених пунктами 1 - 4 частини першої цієї статті; - адміністративні справи щодо примусового повернення в країну походження або третю країну та примусового видворення іноземців та осіб без громадянства за межі території України. Окружним адміністративним судам підсудні адміністративні справи, у яких однією зі сторін є орган державної влади, інший державний орган, орган влади Автономної Республіки Крим, обласна рада, Київська або Севастопольська міська рада, їх посадова чи службова особа, крім випадків, передбачених цим Кодексом, та крім справ з приводу їхніх рішень, дій чи бездіяльності у справах про адміністративні проступки та справ, які підсудні місцевим загальним судам як адміністративним судам. Відповідачем у справі є Інспекція Державного архітектурно-будівельного контролю в АР Крим - державний орган, тобто дана справа підсудна окружному адміністративному суду. З урахуванням викладеного судова колегія вважає, що справа розглянута неповноважним судом. Згідно з пунктом 4 статті 202 Кодексу адміністративного судочинства України підставами для скасування постанови суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є розгляд і вирішення справи неповноважним судом.

Результат розгляду: partial