Рішення адміністративного суду від 2014-03-18 00:00:00+02

17.02.2014 року управління Пенсійного фонду України в м. Калуші та Калуському районі Івано-Франківської області (надалі - позивач) звернулося до суду з адміністративним позовом до Відкритого акціонерного товариства "Оріана" (надалі - відповідач) про стягнення заборгованості в сумі 3607,71 грн. Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідачем видано довідку гр. [PERSON] без вихідного номера та дати, за підписом керівника Корпана В.М. на начальника відділу кадрів Долошицької Л.М., на підставі якої останньому призначено та виплачується пенсія. Однак, у ході проведення перевірки на предмет достовірності зазначеної довідки, встановлено факт розбіжності даних, що призвело до переплати пенсії гр. [PERSON] на суму 3607,71 грн., внаслідок чого, просить суд винести рішення, яким стягнути з відповідача вищевказану суму боргу. Представник позивача в судове засідання не з'явився, однак на адресу суду направив клопотання про розгляд справи без його участі. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, хоча належним чином був повідомлений про дату, час та місце проведення судового засідання, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення. Відповідно до частини 4 статті 128 КАС України, неприбуття відповідача, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, без поважних причин розгляд справи може не відкладатися і справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів. Розглянувши матеріали адміністративної справи, дослідивши наявні докази, судом установлено наступне. Згідно досліджених матеріалів пенсійної справи, позивач перебуває на обліку в управлінні Пенсійного фонду України в м. Калуші та Калуському районі Івано-Франківської області. 08.12.2003 року [PERSON] звернувся з заявою до УПФУ в м. Калуші та Калуському районі Івано-Франківської області про донарахування стажу роботи. На підтвердження своєї роботи, до заяви надав довідку, видану ВАТ "Оріана", без вихідного номера та дати, за підписом керівника Корпана В.М. на начальника відділу кадрів Долошицької Л.М. Згідно даної довідки [PERSON] працював з 01.03.1988 року по 3011.2000 року електрогазозварником, зайнятим на ремонті, профілактиці, обслуговуванні технологічного устаткування в цеху з виробництва чотирьоххлористого вуглецю і перхлоретилену (сполуки хлору), в цеху з виробництва хлорованих вуглеводів з повним робочим днем по Списку № 1. 16.09.2013 року головним спеціалістом з призначення пенсії УПФУ в м. Калуші та Калуському районі Івано-Франківської області [PERSON] проведено зустрічну перевірку щодо достовірності видачі пільгової довідки [PERSON] про стаж роботи за період з 01.03.1988 року по 30.11.2000 року, що дає право на пенсію на пільгових умовах по списку № 1, за результатами якої складено акт перевірки за № 602 від 16.09.2013 року, відповідно до якого встановлено, що з 01.11.1999 року [PERSON] переведено в цех з виробництва хлорованих вуглеводів електрогазозварником, зайнятим на ремонті, профілактиці обслуговуванні технологічного устаткування. Однак, як встановлено, в книзі наказів за 1999 рік міститься наказ № 73 від 16.02.1999 року "Про затвердження результатів атестації робочих місць". Даний наказ затверджує Перелік професій і посад працівників заводу "Каустик", яким підтверджено право на пільгове пенсійне забезпечення, передбачене ЗУ "Про пенсійне забезпечення". Посади електрозварника в цеху по виробництву соляної кислоти в Переліку не передбачено. Як вбачається з матеріалів справи, 19.09.2013 року УПФУ в м. Калуші та Калуському районі Івано-Франківської області було направлено лист до ВАТ "Оріана" № 8206/03 про відкликання довідки про пільговий стаж роботи [PERSON] за період з 01.03.1988 року по 30.11.2000 року та надання нової підтверджуючої довідки про його пільговий стаж. Однак, на сьогоднішній день нової довідки ВАТ "Оріана" не надано. У зв'язку з викладеним, позивачем проведено розрахунок переплати по пенсійній справі № 114492 гр. [PERSON] за період з 01.01.2004 року по 30.11.2013 року та встановлено, що переплата пенсії гр. [PERSON] за вказаний період складає 3607,71 грн. При наданні правової оцінки обґрунтованості позовних вимог позивача суд виходив із наступного. Відповідно до положень статті 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Держава, у відповідності до вимог Конституції України, гарантує всім непрацездатним громадянам України право на матеріальне забезпечення за рахунок суспільних фондів споживання шляхом надання трудових і соціальних пенсій. Соціальну захищеність пенсіонерів гарантує також Закон України "Про пенсійне забезпечення" (надалі - Закон). Згідно статті 1 даного Закону, громадяни України мають право на державне пенсійне забезпечення за віком, по інвалідності, у зв'язку з втратою годувальника та в інших випадках, передбачених цим Законом, яке здійснюється органами Пенсійного фонду України. Положеннями статті 101 Закону встановлено, органи, що призначають пенсії, мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі. Підприємства та організації несуть матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну громадянам або державі внаслідок несвоєчасного оформлення або подання пенсійних документів, а також за видачу недостовірних документів і відшкодовують її. Відповідно до статті вимог статті 103 вказаного Закону України, суми пенсії, надміру виплачені пенсіонерові внаслідок зловживань з його боку (в результаті подання документів з явно неправильними відомостями, неподання відомостей про зміни у складі членів сім'ї тощо), стягуються на підставі рішень органу, що призначає пенсії. Окрім того, слід зазначити, що Закон України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" також визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов'язкового державного пенсійного страхування, в тому числі, призначення, перерахунок і виплати пенсій. Водночас, положеннями пункту 1 статті 50 вищевказаного Закону, встановлено, що суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду чи в судовому порядку. Відрахування з пенсії проводяться в установленому законом порядку на підставі судових рішень, ухвал, постанов і вироків (щодо майнових стягнень), виконавчих написів нотаріусів та інших рішень і постанов, виконання яких, відповідно до Закону, провадиться в порядку, встановленому для виконання судових рішень. Пунктом 1 частини 1 статті 14 вказаного Закону України визначено поняття страхувальника, яким є роботодавці - підприємства, установи і організації, створені відповідно до законодавства України, незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання, об'єднання громадян, профспілки, політичні партії (у тому числі філії, представництва, відділення та інші відокремлені підрозділи зазначених підприємств, установ, організацій, об'єднань громадян, профспілок, політичних партій, які мають окремий баланс і самостійно ведуть розрахунки із застрахованими особами). З огляду на викладене, суд констатує, що передумовами для стягнення надміру виплачених пенсій є: як зловживання збоку пенсіонера (в результаті подання документів з явно неправильними відомостями, неподання відомостей про зміни у складі членів сім'ї тощо), так і подання страхувальником недостовірних даних. Системний аналіз положень статті 101 Закону України "Про пенсійне забезпечення" і статті 50 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" вказує на те, що при вирішенні питання відповідальності суб'єкта у правовідносинах з відшкодування надмірно виплачених пенсій, з'ясуванню підлягають обставини, в наслідок яких виникли підстави для переплати і чиї дії, бездіяльність чи інші події (факти) стали приводом і підставою для такої необґрунтованої виплати пенсії. В судовому засіданні зловживань з боку пенсіонера не встановлено. Відповідач на спростування своєї вини не надав суду будь-яких належних та допустимих доказів на підтвердження обставин зловживання з боку гр. [PERSON] з приводу складання, формування і видачі довідки про розмір заробітної плати, а отже й підстав для стягнення з пенсіонера суми переплат, що склалася у зв"язку із недостовірними даними, що зазначені у довідках про заробітну плату, у суду немає. Внаслідок чого, такі кошти, на думку суду слід стягнути з відповідача, посадовими особами якого і допущені вказані неточності в довідці про розмір заробітної плати. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до переконання, що вимоги позивача є обгрунтованими, а позов таким, що підлягає до задоволення. На підставі статті 124 Конституції України,

Результат розгляду: granted