Рішення адміністративного суду від 2014-02-11 00:00:00+02

Постановою Ялтинського міського суду Автономної Республіки Крим від 12.11.2013 у задоволені адміністративного позову відмовлено. Не погодившись з даним рішенням суду, Обслуговуючий кооператив "Гаражно-будівельний кооператив "Табак" звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить постанову Ялтинського міського суду Автономної Республіки Крим від 12.11.2013 скасувати та прийняте нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги. Ухвалою Севастопольського апеляційного адміністративного суду від 05.12.2013 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою "Гаражно-будівельного кооперативу "Табак", проведено необхідні підготовчі дії, передбачені статтею 190 Кодексу адміністративного судочинства України, які достатні для закінчення підготовки та призначення справи до апеляційного розгляду. Ухвалою Севастопольського апеляційного адміністративного суду від 05.12.2013 закінчено підготовку та призначено справу до апеляційного розгляду. Розпорядженням голови Севастопольського апеляційного адміністративного суду від 21.01.2014 року у складі судової колегії було здійснено заміну судді Горошко Н.П. на суддю Кобаля М.І. Ухвалою Севастопольського апеляційного адміністративного суду від 21.01.2014 розгляд справи було відкладено на 11.02.2014 року. Розпорядженням голови Севастопольського апеляційного адміністративного суду від 11.02.2014 року у складі судової колегії було здійснено заміну судді Кобаля М.І на суддю Горошко Н.П. У судовому засіданні, призначеному до розгляду на 11.02.2014, представник позивача підтримав апеляційну скаргу, просив її задовольнити, постанову суду першої інстанції скасувати, прийняте нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги.. Представник відповідача заперечував проти задоволення апеляційної скарги, просив залишити її без задоволення, постанову суду першої інстанції просив залишити без змін. Судова колегія, розглянувши справу в порядку статті 195 Кодексу адміністративного судочинства України, вислухавши пояснення представників сторін, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом норм матеріального та процесуального права, вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи, рішенням Виконавчого комітету Ялтинської міської ради від 25.07.2013 року №637 було зобов'язано Інспекцію по благоустрою м. Ялта демонтувати самовільно встановлені металеві гаражі в районі пересічення вул. Червоних Партизан та Південнобережного шосе в м. Ялта, що стало підставою для звернення позивача до суду з даним позовом. Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що право позивача не порушено, оскільки гаражі встановлені самовільно на землях Ялтинської міської ради. Будь-яких документів підтверджуючих права власності на металеві гаражі суду позивачем не надано. Спірне рішення Виконавчого комітету прийняте відповідачем у відповідності та в межах повноважень, згідно Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні". Судова колегія не погоджується з висновком суду першої інстанції щодо наявності повноважень відповідача при прийнятті оскаржуваного рішення, виходячи з наступного. Згідно обставин справи, між сторонами виник спір щодо законності рішення Виконавчого комітету Ялтинської міської ради №637 від 25.07.2013. Відповідно до статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України. Відповідно до ст. 10 Закону України "Про благоустрій населених пунктів" від 06.09.2005, № 2807-IV, до повноважень сільських, селищних і міських рад у сфері благоустрою населених пунктів належить: 1) затвердження місцевих програм та заходів з благоустрою населених пунктів; 2) затвердження правил благоустрою територій населених пунктів; 3) створення в разі необхідності органів і служб для забезпечення здійснення спільно з іншими суб'єктами комунальної власності благоустрою населених пунктів, визначення повноважень цих органів (служб); 4) визначення на конкурсних засадах підприємств, установ та організацій (балансоутримувачів), відповідальних за утримання об'єктів благоустрою. 2. До повноважень виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належить: 1) забезпечення виконання місцевих програм та здійснення заходів з благоустрою населених пунктів; 2) організація забезпечення на території населеного пункту чистоти і порядку, дотримання тиші в громадських місцях; 3) організація місць відпочинку для населення; 4) затвердження схем санітарного очищення населених пунктів та впровадження систем роздільного збирання побутових відходів; 5) здійснення самоврядного контролю за станом благоустрою та утриманням територій населених пунктів, інженерних споруд та об'єктів, підприємств, установ та організацій, майданчиків для паркування транспортних засобів (у тому числі щодо оплати послуг з користування майданчиками для платного паркування транспортних засобів), озелененням таких територій, охороною зелених насаджень, водних об'єктів тощо; 6) визначення місць стоянок транспортних засобів та майданчиків для паркування на об'єктах благоустрою; 7) визначення графіків роботи зовнішнього освітлення території; 8) визначення на об'єктах благоустрою місць розміщення громадських вбиралень; 9) залучення на договірних засадах коштів і матеріально-технічних ресурсів юридичних та фізичних осіб для здійснення заходів з благоустрою населених пунктів; 10) визначення обсягів пайової участі власників тимчасових споруд торговельного, побутового, соціально-культурного чи іншого призначення в утриманні об'єктів благоустрою; 11) визначення в установленому порядку розміру відшкодувань юридичними та фізичними особами за забруднення довкілля та інші екологічні збитки, спричинені порушенням законодавства у сфері благоустрою та охорони навколишнього природного середовища; 12) інформування населення про здійснення заходів з благоустрою населених пунктів; 13) участь у проведенні щорічного всеукраїнського конкурсу "Населений пункт найкращого благоустрою і підтримки громадського порядку"; 14) видача дозволу на порушення об'єктів благоустрою у випадках та порядку, передбачених цим Законом. (стаття 10 із змінами, внесеними згідно із Законом України від 17.02.2011 р. N 3038-VI, у редакції Закону України від 17.05.2012 р. N 4710-VI. Згідно підпункту 5 пункту 2.5 Правил благоустрою території м. Ялти, які затверджені рішенням 32-ої сесії 6-го скликання Ялтинської міської ради від 26 червня 2013 року №38, у разі виявлення самовільно встановлених об'єктів зовнішньої реклами, вивісок, торговельних лотків, палаток, павільйонів, кіосків, металевих конструкцій будь-яких видів огорож і конструкцій, що обмежують пішохідний і автомобільний рух по території благоустрою, гаражів, торгового обладнання, торгового інвентарю (столи, стільці, табурети, відра, тази, ваговимірювальні прилади, парасолі, тара тощо), фото - інвентарне та обладнання, звуко- підсилювальної апаратури, стопперів всіх видів, металевих обмежувачів руху / парковок (« краби», «жаби», «сигнальні ковпаки») тощо вони підлягають негайному демонтажу і вивозу, з наступним відшкодуванням вартості проведених робіт з демонтажу та вивезенню з осіб винних у цьому, шляхом подання відповідних позовних заяв до суду. Відповідно до статті 40 Закону України "Про благоустрій населених пунктів" від 06.09.2005, № 2807-IV, самоврядний контроль у сфері благоустрою населених пунктів здійснюється сільськими, селищними, міськими радами та їх виконавчими органами. Для здійснення контролю за станом благоустрою населених пунктів, виконанням Правил благоустрою території населеного пункту, в тому числі організації озеленення, охорони зелених насаджень і водойм, створення місць відпочинку громадян, утримання в належному стані закріплених за підприємствами, установами, організаціями територій, сільські, селищні, міські ради можуть утворювати інспекції з благоустрою населених пунктів. Самоврядний контроль за станом благоустрою населених пунктів здійснюється шляхом: 1) проведення перевірок території; 2) розгляду звернень підприємств, установ, організацій та громадян; 3) участі в обговоренні проектів благоустрою територій населених пунктів, іншої технічної документації з питань благоустрою і внесення відповідних пропозицій на розгляд органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій; 4) подання позовів до суду про відшкодування шкоди, завданої об'єктам благоустрою внаслідок порушення законодавства з питань благоустрою населених пунктів, Правил благоустрою території населеного пункту. Положення про інспекцію з благоустрою населених пунктів затверджується відповідною сільською, селищною або міською радою на підставі Типового положення, яке затверджується центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері житлово-комунального господарства. (частина четверта статті 40 із змінами, внесеними згідно із Законом України від 17.05.2012 р. N 4710-VI). Відповідно до Закону України "Про місцеве самоврядування" до повноважень відповідача не відноситься вирішення питань щодо припинення права власності громадян. Згідно ст. 393 ЦК України, правовий акт органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, який не відповідає закону і порушує права власника, за позовом власника майна визнається судом незаконним та скасовується. Приймаючи рішення, що оскаржується, відповідач перевищив свої повноваження. Виходячи з наведеного, Виконавчий комітет Ялтинської міської ради при прийнятті рішення №637 від 25.07.2013 про демонтаж металевих гаражів, перевищив надані законом повноваження, тому вказане рішення відповідача являється протиправним та підлягає скасуванню, як прийняте з перевищенням наданих повноважень. Щодо інших висновків суду першої інстанції, судова колегія зазначає наступне. Згідно зі ст. 1 Закону України "Про кооперацію" від 10.07.2003, № 1087-IV, кооперація - система кооперативних організацій, створених з метою задоволення економічних, соціальних та інших потреб своїх членів. Відповідно до ст. 3 Закону України "Про кооперацію" від 10.07.2003, № 1087-IV, метою кооперації є задоволення економічних, соціальних та інших потреб членів кооперативних організацій на основі поєднання їх особистих та колективних інтересів, поділу між ними ризиків, витрат і доходів, розвитку їх самоорганізації, самоуправління та самоконтролю. Основними завданнями кооперації є: підвищення життєвого рівня членів кооперативів, захист їх майнових інтересів і соціальних прав; створення системи економічної і соціальної самодопомоги населення та суб'єктів господарювання; залучення у виробництво товарів, робіт, послуг, додаткових трудових ресурсів, підвищення трудової і соціальної активності населення; створення і розвиток інфраструктури, необхідної для провадження господарської та іншої діяльності кооперативів з метою зростання матеріального добробуту їх членів та задоволення потреб у товарах і послугах; сприяння сталому розвитку та становленню засад демократичного розвитку суспільства. Згідно з ст. 6 Закону України "Про кооперацію" від 10.07.2003, № 1087-IV, кооператив є первинною ланкою системи кооперації і створюється внаслідок об'єднання фізичних та/або юридичних осіб на основі членства для спільної господарської та іншої діяльності з метою поліпшення свого економічного стану. Відповідно до завдань та характеру діяльності кооперативи поділяються на такі типи: виробничі, обслуговуючі та споживчі. За напрямами діяльності кооперативи можуть бути сільськогосподарськими, житлово-будівельними, садово-городніми, гаражними, торговельно-закупівельними, транспортними, освітніми, туристичними, медичними тощо. (частина друга статті 6 із змінами, внесеними згідно із Законом України від 20.11.2012 р. N 5495-VI). Кооператив є юридичною особою, має самостійний баланс, розрахунковий та інші рахунки в установах банків, печатку із своїм найменуванням. Відповідно до ст. 19 Закону України "Про кооперацію" від 10.07.2003, № 1087-IV, Для досягнення мети своєї діяльності кооператив набуває та використовує майно, фінансові та інші ресурси. Джерелами формування майна кооперативу є: вступні, членські та цільові внески його членів, паї та додаткові паї; майно, добровільно передане кооперативу його членами; кошти, що надходять від провадження господарської діяльності; кошти, що надходять від створених кооперативом підприємств, установ, організацій; грошові та майнові пожертвування, благодійні внески, гранти, безоплатна технічна допомога юридичних і фізичних осіб, у тому числі іноземних; інші надходження, не заборонені законодавством. Кооператив є власником будівель, споруд, грошових та майнових внесків його членів, виготовленої продукції, доходів, одержаних від її реалізації та провадження іншої передбаченої статутом діяльності, а також іншого майна, придбаного на підставах, не заборонених законом. Володіння, користування та розпорядження майном кооперативу здійснюють органи управління кооперативу відповідно до їх компетенції, визначеної статутом кооперативу. Відповідно до ст. 19-1 Закону України "Про кооперацію" від 10.07.2003, № 1087-IV, Член житлово-будівельного, дачно-будівельного, гаражно-будівельного, житлового, дачного, гаражного чи іншого відповідного кооперативу має право володіння, користування, а за згодою кооперативу - і розпоряджання квартирою, дачею, гаражем, іншою будівлею, спорудою або приміщенням кооперативу, якщо він не викупив це майно. У разі викупу квартири, дачі, гаража, іншої будівлі, споруди або приміщення член житлово-будівельного, дачно-будівельного, гаражно-будівельного, житлового, дачного, гаражного кооперативу чи іншого відповідного кооперативу стає власником цього майна. Право власності на таке майно у члена кооперативу виникає з моменту державної реєстрації цього права відповідно до закону. (частина друга статті 19 1 із змінами, внесеними згідно із Законом України від 04.07.2013 р. N 402-VII).Положення цієї статті не застосовуються до об'єктів права власності кооперативів, діяльність яких регулюється спеціальними законами. (Закон доповнено статтею 19 1 згідно із Законом України від 04.06.2009 р. N 1448-VI). Згідно підпункту 1.1 пункту 1 Статуту обслуговуючого кооперативу "Гаражно-будівельний кооператив "Табак", обслуговуючий кооператив "Гаражно-будівельний кооператив "Табак" (далі іменовано "КООПЕРАТИВ"), створений його засновниками по рішенню установчих зборів кооперативу від 10 грудня 2009р., протокол №1, на добровільних засадах відповідно норм Конституції України, Господарського Кодексу України, Цивільного Кодексу України, Закону України "Про кооперацію" від 10 липня 2003 року №1087 - та іншими нормативно-правовими актами. Відповідно до підпункту 2.1 пункту 2 Статуту обслуговуючого кооперативу "Гаражно-будівельний кооператив "Табак", метою кооперативу є задоволення потреб членів кооперативу в організації будівництва та обслуговування гаражів, що належать їм на праві приватної власності (після будівництва), для розміщення, збереження і обслуговування транспортних засобів на основі поєднання їх особистих та колективних інтересів, поділу між ними ризиків і витрат, розвитку їх самоорганізації, самоуправління та самоконтролю. Згідно з підпунктом 2.2 пункту 2 Статуту обслуговуючого кооперативу "Гаражно-будівельний кооператив "Табак", основними завданнями КООПЕРАТИВУ є: -створення і розвиток інфраструктури гаражів на основі загально розробленого та затвердженого архітектурного проекту, для розміщення, збереження та обслуговування транспортних засобів членів КООПЕРАТИВУ з метою задоволення потреб у послугах; - акумулювання фінансових коштів і матеріальних ресурсів членів КООПЕРАТИВУ; - будівництво гаражів на основі загально - розробленого та затвердженого архітектурного проекту за рахунок пайових внесків своїх членів; - будівництво інженерних мереж та необхідної інфраструктури з дотриманням, екологічних, санітарно - гігієнічних, протипожежних та інших вимог; - управління нерухомістю; - утримання бази КООПЕРАТИВУ, з її інфраструктурою; є підвищення життєвого рівня членів КООПЕРАТИВУ, захист їх майнових інтересів і соціальних прав; - створення системи економічної і соціальної самодопомоги членів КООПЕРАТИВУ; - сприяння сталому розвитку та становленню засад демократичного розвитку суспільства. Кооператив зареєстрований в органах ДПІ м. Ялта (рішення №23/562 від 29.03.2010), як неприбуткова організація. Як вбачається з матеріалів справи, в кооперативі зареєстровано 43 особи, які мають гаражі, і які є членами кооперативу. Доказів викупу гаражів, реєстрації права власності за членами кооперативу суду не надано. Таким чином, судова колегія вважає, що права позивача прийнятим рішенням є порушеними і він є належним позивачем у справі. Разом з цим, судова колегія вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, оскільки доказів демонтажу металевих гаражів сторонами не надано. Правова оцінка, яку суд першої інстанції дав обставинам справи, суперечить вимогам процесуального і матеріального права, а доводи апеляційної скарги щодо їх неправильного застосування є обґрунтованими. Судове рішення не є законним і обґрунтованим та може бути скасовано з підстав, що наведені в апеляційній скарзі. Все вищенаведене дає судовій колегії право для висновку, що апеляційна скарга підлягає залишенню частковому задоволенню, а постанова суду першої інстанції - скасуванню.

Результат розгляду: partial