Рішення адміністративного суду від 2014-01-23 00:00:00+02

04 серпня 2011 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до Управління Пенсійного фонду України в Апостолівському районі Дніпропетровської області, в якому просить визнати протиправними дії Управління Пенсійного фонду України в Апостолівському районі Дніпропетровської області зробити донарахування основної та додаткової пенсії за шкоду заподіяну здоров'ю відповідно до ст.ст. 50,54 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». Ухвалою Апостолівського районного суду Дніпропетровської області від 08 серпня 2011 року позов [PERSON] до Управління Пенсійного фонду України в Апостолівському районі Дніпропетровської області про визнання протиправними дій, -залишено без розгляду. Постановою Апостолівського районного суду Дніпропетровської області від 19 жовтня 2011 року позов задоволено частково: визнано дії відповідача відносно позивача щодо нарахування та виплати основної та додаквової пенсії учаснику ліквідації на ЧАЕС першої категорії, за 2011 рік - неправомірними та зобов'язано відповідача провести перерахунок та виплатити позивачу провести перерахунок та виплату додаткової пенсії, як постраждалому наслідок Чорнобильської катастрофи другої категорії в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком відповідно до вимог ст.51 Закону № 796-II за період з 20.03.2011 року по 22.07.2011 року з урахуванням проведених виплат. Перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваної постанови суду першої інстанції, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до статті 159 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права, обґрунтованим - ухвалене судом на підставі повного та всебічного з'ясування обставин в адміністративній справі, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні. Як слідує з оскаржуваного рішення, судом першої позивач є потерпілою особою внаслідок Чорнобильської та користується пільгами встановленими ст. 51 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та має право на отримання додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю у розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії за віком. Проте, такі висновки суду першої інстанції не відповідають обставинам справи виходячи з наступного. Судом апеляційної інстанції встановлено і матеріалами справи підтверджено, що позивач є постраждалим внаслідок Чорнобильської катастрофи 1-ї категорії, та має інвалідність 3 групи, у зв'язку з чим на нього поширюються положення Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». Відповідно до ч.4. ст.54 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» розмір пенсії для інвалідів, щодо яких встановлено зв'язок з Чорнобильською катастрофою, по 3 групі інвалідності не може бути нижчим, як 6 мінімальних пенсій за віком. Відповідно до ст. 50 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», особам віднесеним до I категорії, які є інвалідами 3 групи, призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю інвалідів, щодо яких встановлено зв'язок з Чорнобильською катастрофою у розмірі - 50 % мінімальної пенсії за віком. Відповідач у справі не заперечує проти статусу позивача постраждалого внаслідок Чорнобильської катастрофи 1-ї категорії, встановлення позивачу інвалідності 3 групи, пов'язаної з захворюванням внаслідок аварії на ЧАЕС, а також факту перебування позивача на обліку в Управління Пенсійного фонду України в м. Кіровограді Кіровоградської області та його права на отримання основної і додаткової пенсії відповідно до статті 50 та ч.4 ст. 54 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». Предметом спору у цій справі є правильність проведення відповідачем нарахування та виплати позивачу сум основаної та додаткової пенсії, як особі, що постраждала внаслідок аварії на Чорнобильський АЕС, а також правильність застосування відповідачем нормативно-правових актів під час нарахування і виплати позивачу пенсії за Законом України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». З матеріалів справи вбачається, що при проведенні розрахунку пенсії позивача, відповідачем застосовано положення постанови Кабінету Міністрів № 1 від 03.01.2002 року, № 530 від 28.05.2008 року та інших постанов уряду, що за висновками суду першої інстанції є неправомірним, і колегія суддів з таким висновком суду погоджується бо таке нарахування суперечить положенням ч.4 ст.9 Кодексу адміністративного судочинства України, згідно якого у разі невідповідності нормативно-правового акта Конституції України, закону України, міжнародному договору, згода на обов'язковість якого надана Верховною радою України, або іншому правовому акту, суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу. думку колегії суддів Виходячи із загальних засад пріоритетності законів над підзаконними актами, колегія суддів приходить до висновку, що при визначенні розміру пенсії позивачеві, застосуванню підлягають норми ст.ст. 50, 54 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», за якими, застосуванню підлягає розмір прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, встановленого в законі про Державний бюджет України на відповідний рік із якого визначається мінімальний розмір пенсії за віком, а не положення постанов Кабінету Міністрів України, які істотно звужують обсяг встановлених законом прав . Що стосується обчислення пенсії, то у відповідності до статей 50, 54 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», під час визначення розміру пенсії та щомісячної додаткової пенсії за шкоду заподіяну здоров'ю, за основу їх нарахування повинна братись мінімальна пенсія за віком. Згідно ч.1 ст.28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» мінімальний розмір пенсії за віком за наявності у чоловіка 25 років страхового стажу встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом. Положення ч.3 ст.28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», з якого випливає, що мінімальний розмір пенсії за віком, встановлений абзацом першим частини першої цієї статті, застосовується виключно для визначення розмірів пенсій, призначених згідно з цим законом, на думку колегії суддів не є перешкодою для застосування даної величини (мінімального розміру пенсії за віком) до обрахування інших пенсій чи доплат пов'язаних з мінімальною пенсією за віком, оскільки чинним законодавством не встановлено іншого крім передбаченого ч.1 цієї статті мінімального розміру пенсії за віком. Відповідно до ч.3 ст. 67 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», яка набрала чинності з 31.10.2006 року, у разі збільшення розміру прожиткового мінімуму, для осіб які втратили працездатність, визначеного законом, підвищується розмір пенсії, визначений відповідно до ст. 54 цього закону, а також розмір додаткової пенсії за шкоду заподіяну здоров"ю, особам, віднесеним до 1,2,3,4 категорій, та розмір щомісячної компенсації сім'ям за втрату годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи. Перерахунок пенсії здійснюється з дня встановлення нового розміру прожиткового мінімуму. Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що підставою для перерахунку пенсії є встановлення нового розміру прожиткового мінімуму, а сам перерахунок здійснюється з дня встановлення цього мінімуму. Таким чином новий мінімальний розмір пенсії за віком залежить від нового розміру прожиткового мінімуму. Оскільки позивачеві слід визначати пенсію, виходячи з мінімальної пенсії за віком, яка встановлюється в розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, то в разі збільшення розміру цього прожиткового мінімуму перерахунок пенсії позивачеві повинен проводитись виходячи з нового розміру мінімальної пенсії за віком. Тому відмова відповідача у проведенні такого перерахунку у разі встановлення розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом є протиправною. Суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити, що пенсія є періодичним платежем, виплата якої, за загальним правилом не обмежена у часі. Отже, вирішуючи питання про зобов'язання здійснити перерахунок та виплатити відповідні періодичні платежі, суд не має підстав обмежувати орган, відповідальний за здійснення їх перерахунку і виплати, певним часовим проміжком, крім випадків, передбачених законом. Між тим, Законом України "Про внесення змін до Закону України "Про Державний бюджет України на 2011 рік" від 14 червня 2011 року, прикінцеві положення Закону доповнено пунктом 4, відповідно до якого встановлено, що у 2011 році норми і положення статей 39, 50, 51, 52, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявного фінансового ресурсу бюджету Пенсійного фонду України на 2011 рік. 06 липня 2011 року Кабінетом Міністрів України було прийнято Постанову №745 "Про встановлення деяких розмірів виплат, що фінансуються за рахунок коштів державного бюджету", яка набула чинності 23 липня 2011 року, відповідно до пунктів 1, 3 якої. встановлено розміри виплат особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи. Відповідно до пунктів 3,4 частини 1 статті 202 Кодексу адміністративного судочинства України підставами для скасування судового рішення та ухвалення нового рішення є невідповідність висновків суду обставинам справи та порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання. Враховуючи те, що в адміністративному позові позивач просить зобов'язати відповідача провести перерахунок та виплату щомісячної додаткової пенсії згідно ст.ст.50,54 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», а судом першої інстанції зроблено висновок про те, що позивач користується пільгами встановленими ст. 51 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», що свідчить про невідповідність висновків суду обставинам справи та порушення норм матеріального, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову постанову.

Результат розгляду: partial