Рішення адміністративного суду від 2014-02-10 00:00:00+02

Позивач звернувся до Кіровоградського окружного адміністративного суду з позовом (а.с. 28-30) до відповідачів про: - визнання протиправними дії державного реєстратора прав на нерухоме майно щодо реєстрації за [PERSON] права власності на земельну ділянку, яка розташована за адресою: [ADDRESS] (кадастровий номер 3521110100500580067); - визнання протиправним та скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 03.06.2013р. індексний номер 2795329 від 03.06.2013р.; - зобов'язання реєстраційної служби Гайворонського районного управління юстиції скасувати реєстрацію права власності [PERSON] на земельну ділянку, яка розташована за адресою: [ADDRESS] (кадастровий номер 3521110100500580067). Ухвалою суду від 10.02.2014р. здійснено заміну неналежного відповідача - реєстраційну службу Гайворонського районного управління юстиції, на належного - Головне управління юстиції в Кіровоградській області (а.с.158). Ухвалою суду від 10.02.2014р. розгляд справи вирішено здійснювати у письмову провадженні (а.с.159). В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що в ході розгляду цивільної справи про поділ майна подружжя, яка розглядається Гайворонським районним судом Кіровоградської області, йому стало відомо, що державним реєстратором прав на нерухоме майно Гайворонського районного управління юстиції Ганджою Ігорем Анатолійовичем 03.06.2013р. прийнято рішення про державну реєстрацію за [PERSON] прав на нерухоме майно - земельну ділянку площею 0,1 га яка розташована за адресою: [ADDRESS]. Позивач, з посланням на норми Земельного кодексу (статті 12, 118, 186-6) вказує на те, що дії державного реєстратора є протиправними, оскільки передача [PERSON] земельної ділянки відбувалась на підставі рішення Гайворонської міської ради від 06.08.2009р. №1413, яким зокрема було передбачено строки виготовлення проекту землеустрою - 3 місяці. [PERSON] проектна документація була виготовлена лише у 2011 році, а тому, на думку позивача рішення Гайворонської міської ради від 06.08.2009р. №1413 є недійсним, і, відповідно є недійсним рішення Гайворонської міської ради від 01.03.2012р. №713 про передачу у власність [PERSON] земельної ділянки. Крім того, позивач вказує, що на час прийняв оскаржуваного рішення земельна ділянка, яка передана у власність [PERSON] перебувала під обтяженням на підставі ухвали Гайворонського районного суду від 12.02.2013р. Відповідачем - державним реєстратором прав на нерухоме майно Гайворонського районного управління юстиції Ганджою Ігорем Анатолійовичем подано письмові заперечення на позов, вимоги не визнаються зважаючи на їх безпідставність, оскільки рішення про державну реєстрацію прав на земельну ділянку за [PERSON] прийнято у повній відповідності з вимогами Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та ПКМУ від 22.06.2011р. №703 «Про Порядок державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Розглянувши долучені до справи документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 15 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація прав та їх обтяжень проводиться в такому порядку: 1) прийняття і перевірка документів, що подаються для державної реєстрації прав та їх обтяжень, реєстрація заяви; 2) встановлення факту відсутності підстав для відмови в державній реєстрації прав та їх обтяжень, зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та/або їх обтяжень; 3) прийняття рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, відмову в ній або зупинення державної реєстрації; 4) внесення записів до Державного реєстру прав; 5) видача свідоцтва про право власності на нерухоме майно у випадках, встановлених статтею 18 цього Закону; 6) надання витягів з Державного реєстру прав про зареєстровані права та/або їх обтяження. З матеріалів справ вбачається, що державним реєстратором 03.06.2013р. від [PERSON] була прийнята зава про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (а.с. 115). Одночасно із заявою було подано пакет документів необхідних для вчинення реєстраційної дії (а.с. 116-122). На підставі вказаних документів державним реєстратором вчинено реєстраційну дію з державної реєстрації прав та їх обтяжень, що підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (а.с. 58), а [PERSON] одержано свідоцтво про право власності на нерухоме майно (а.с. 57). Суд не вбачає в діях державного реєстратора порушень вимог ч. 1 ст.15 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" від 01.07.2004, № 1952-IV та п.12 Постанови Кабінету міністрів України від 22.06.2011, № 703 "Про затвердження Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень і Порядку надання інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно". Зокрема, державним реєстратором на виконання вимог пп.4 ч.1 п.12 Постанови Кабінету міністрів України від 22.06.2011, № 703, встановлено відсутність обтяжень прав на нерухоме майно (земельну ділянку за адресою [ADDRESS], кадастровий номер 3521110100500580067), зареєстрованих відповідно до закону (а.с.120,125). З огляду на викладене, суд не приймає посилання позивача на перебування, під час прийняття рішення про реєстрацію права власності, земельної ділянки під обтяженням згідно ухвали Гайворонського районного суду від 12.02.2013р., оскільки зазначене обтяження не зареєстровано у встановленому законом порядку у Державному реєстрі. Також, з приводу вказаних доводів позивача суд зазначає, що ухвала Гайворонського районного суду датована 12.02.2013р. (а.с. 60-65), в той час, як рішення Гайворонської міської ради щодо передачі [PERSON] земельної ділянки №1413, 713 приймались 06.08.2009р. та 01.03.2012р. відповідно, а тому з об'єктивних причин ухвала суду не могла обмежити право Гайворонської міської ради приймати рішення щодо розпорядження земельною ділянкою. Крім того, суд критично ставиться до посилання позивача, в обґрунтування позовних вимог, на недійсність рішень Гайворонської міської ради від 06.08.2009р. №1413 та від 01.03.2012р. №713, оскільки позивачем не надано жодного доказу щодо скасування зазначених рішень або визнання їх нечинним. Зважаючи на викладене, суд приходить до висновку, що в задоволені позовних вимог належить відмовити.

Результат розгляду: denied