Рішення адміністративного суду від 2014-03-26 00:00:00+02

[PERSON] 01.10.2013 р. звернулась до Приморського районного суду м. Маріуполя Донецької області з позовом до управління праці та соціального захисту населення Приморського району Маріупольської міської ради Донецької області (далі - УПСЗН) про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії, просила визнати неправомірними дії відповідача щодо відмови у виплаті допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку в розмірі прожиткового мінімуму, встановленого для дітей віком до 6 років, зобов'язати відповідача здійснити перерахунок та виплату допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку із розрахунку прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб з березня 2010 р., зобов'язати відповідача виплачувати позивачу щомісячну допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку в розмірі прожиткового мінімуму для дітей віком до 6 років. Постановою Приморського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 25.04.2012 р. позов задоволено, визнані неправомірними дії відповідача щодо нарахування та виплати [PERSON] державної допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку всупереч ст. 15 Закону України «Про державну допомогу сім'ям з дітьми» в період з 20.07.2010 р. до дати досягнення дитиною трирічного віку з урахуванням фактичних виплат; зобов'язано відповідача здійснити нарахування та виплату за рахунок коштів Державного бюджету на користь позивача державну допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку відповідно до положень ст. 15 Закону України «Про державну допомогу сім'ям з дітьми» в розмірі прожиткового мінімуму для дітей віком до 6 років за період з 20.07.2010 р. до дати досягнення дитиною трирічного віку з урахуванням фактичних виплат, але не більше ніж на період дії ст. 15 Закону України «Про державну допомогу сім'ям з дітьми». В апеляційній скарзі відповідач з посиланням на порушення судом першої інстанції норм матеріального права апелянт просить скасувати постанову, ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову, зазначає, що в межах бюджетних асигнувань управління правильно виплачувало допомогу позивачу, виходячи з розмірів, встановлених Порядком призначення та виплати державної допомоги сім'ям з дітьми, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України №1751 від 27.12.2001 р. Ухвалою Донецького апеляційного адміністративного суду від 26.03.2014 р. позов [PERSON] до управління праці та соціального захисту населення Приморського району Маріупольської міської ради Донецької області про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії в частині зобов'язання здійснити перерахунок щомісячної допомоги по догляду за дитиною з липня 2010 р. по 01.04.2013 р. залишений без розгляду. Справа судом першої інстанції у відповідності до ст. 183-2 КАС України розглянута в порядку скороченого провадження, у зв'язку з чим апеляційний перегляд здійснюється в порядку письмового провадження відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 197 КАС України. Колегія суддів, перевіривши доводи апеляційної скарги матеріалами справи, вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом апеляційної інстанції встановлено, що [PERSON] має на утриманні дитину [PERSON], [INFO], перебуває на обліку в управлінні праці та соціального захисту населення Приморського району Маріупольської міської ради Донецької області та отримує грошову допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку. Позивач отримувала грошову допомогу по догляду за дитиною в розмірі 130 грн. щомісячно. До 1 січня 2008 року - дати набрання чинності Законом України від 28.12. 2007 "Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України" (далі - Закон №107-VI) - правовідносини щодо виплати допомоги регулювалися Законом №2811-ХІІ, дія якого поширювалася на осіб, не застрахованих в системі загальнообов'язкового державного соціального страхування (стаття 13) та Законом № 2240-III, який поширював свою дію на застрахованих у зазначеній системі осіб. Розмір допомоги також визначався цими Законами. Зокрема, статтею 43 Закону № 2240-III було передбачено, що допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку надається застрахованій особі у розмірі, що встановлюється правлінням Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, але не менше розміру прожиткового мінімуму, встановленого законом. Пунктами 23, 25 розділу ІІ Закону № 107-VI були внесені відповідні зміни до Закону № 2811-ХІІ та Закону № 2240-III. Зокрема, змінами до статті 13 Закону № 2811-ХІІ його дію поширено на застрахованих осіб, а із Закону № 2240-III було виключено статті 40-44. Конституційний Суд України рішенням від 22 травня 2008 року № 10-рп/2008 визнав неконституційними низку положень Закону № 107-VI, в тому числі й пункт 25 розділу II Закону № 107-VI щодо виключення статей 40-44 Закону № 2240-III. Пунктом 2 розділу ІІІ Закону № 107-VI було передбачено, що розділ II цього Закону діє до 31 грудня 2008 року. Таким чином, з часу проголошення Рішення № 10-рп/2008 Конституційним Судом України відновили свою дію вищезазначені положення Закону № 2240-III, а з 1 січня 2009 року - статті 13, 15 Закону № 2811-ХІІ. Статтею 46 Закону України від 26 грудня 2008 № 835-VI "Про Державний бюджет України на 2009 рік" та статтею 45 Закону України від 27 квітня 2010 року № 2154-VI "Про Державний бюджет України на 2010 рік" (далі - Закон № 2154-VI) передбачено, що у 2009, 2010 роках допомога при народженні дитини та по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку відповідно до Закону № 2240-ІІІ призначається і здійснюється в розмірах і порядку, визначених Кабінетом Міністрів України. Порядок призначення і виплати державної допомоги сім'ям з дітьми був затверджений постановою Кабінету Міністрів України 27 грудня 2001 року № 1751 саме на виконання Закону № 2811-ХІІ (пункт 1). Новий акт уряду на виконання статті 45 Закону № 2154-VI не приймався. Розміри і порядок виплати допомоги відповідно до Закону № 2240-III на виконання статті 45 Закону № 2154-VI Кабінетом Міністрів України не визначалися. В подальшому, ані Законом України «Про Державний бюджет на 2012 рік», ані Законом України «Про Державний бюджет на 2013 рік», ані іншими законами не встановлювався інший розмір допомоги, ніж в Законах №2811-ХІІ та №2240-ІІІ. Відтак, є обґрунтованими позовні вимоги в частині визнання неправомірними дій відповідача щодо невиплаті позивачу допомоги по догляду за дитиною в розмірі, встановленому законодавством, за період з 01.04.2013 р. по 13.05.2013 р., та зобов'язання здійснити перерахунок допомоги за вказаний період. З урахуванням викладеного колегія суддів прийшла до висновку, що судом першої інстанції постанова прийнята з порушенням норм процесуального права, що є підставою для скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення.

Результат розгляду: partial