Рішення адміністративного суду від 2014-01-27 00:00:00+02

Позивачка 10.09.2013 року звернулась в суд з позовом до управління Пенсійного фонду України в Любешівському районі Волинської області про визнання дій неправомірними та зобов'язання здійснити перерахунок пенсії. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що вона отримує пенсію за віком, призначену відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та статті 55 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». При призначенні їй пенсії, збільшуючи її на 1%, відповідач керувався тільки Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», тобто порушив право позивача на пільговий характер розрахункової величини, визначений ч. 2 ст. 56 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». У зв'язку з наведеним просить визнати неправомірними дії управління Пенсійного фонду України в Любешівському районі, зобов'язати відповідача провести перерахунок та виплату пенсії з її збільшенням на 1 % заробітку за кожен рік роботи понад мінімальний стаж 15 років в межах шестимісячного строку звернення до суду. Звернути постанову до негайного виконання. Постановою Любешівського районного суду Волинської області від 29 вересня 2013 року задоволено позовні вимоги частково. Зобов'язано управління Пенсійного фонду України в Любешівському районі Волинської області, починаючи з 09.08.2013 року, провести перерахунок та виплату пенсії [PERSON] відповідно до ч. 2 ст.56 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» із збільшенням пенсії на 1 % заробітку за кожний рік роботи понад стаж 15 років, але не вище 75 % заробітку. Суд виходив з того, що порівнюючи положення ч. 2 ст.56 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та ч. 1 ст. 28 Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», випливає, що для громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, підвищення до пенсії за понад встановлений мінімальний стаж роботи, має пільговий характер власне щодо тривалості трудового стажу та величини, з якої проводиться розрахунок. Не погодившись із зазначеним судовим рішенням, сторона відповідача подала апеляційну скаргу, з якої із-за порушення норм матеріального та процесуального права, невідповідності висновків суду обставинам справи, просить його скасувати та прийняти рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог. В основному покликається на те, що оскільки, позивачці призначено пенсію відповідно до Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» (з наступними змінами) і перерахунки пенсії проводилися згідно норм вище вказаного Закону, то і вказані підвищення до пенсії за понаднормовий стаж здійснювалися відповідно до вимог ст. 28 цього ж Закону, а саме за кожний повний рік страхового стажу понад 20 років для жінок. У разі неприбуття жодної з осіб, які беруть участь у справі, у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання, суд апеляційної інстанції може розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на основі наявних у ній доказів (п.2 ч. 1 ст. 197 КАС України із змінами і доповненнями, внесеними згідно із Законом України від 07.07.2010 року N 2453-VI), що є достатнім для розгляду даної справи. Судова колегія заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши підстави апеляційної скарги, прийшла до наступного. Відповідно до ст. 202 КАС України суд апеляційної інстанції скасовує судове рішення та ухвалює нове, коли має місце зокрема неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, недоведеність таких обставин, невідповідність висновків суду обставинам справи та порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи чи питання. Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що [PERSON] є потерпілою від наслідків Чорнобильської катастрофи 1 категорії, що підтверджено відповідним посвідченням. Із розпоряджень про призначення та перерахунок пенсії вбачається, що позивачка з 30.03.1999 року по 14.04.2005 року, з 01.07.2010 року по 12.03.2012 року отримувала пенсію по інвалідності; з 13.03.2012 року по 26.06.2012 року, та з 10.12.2012 року по даний час - по віку. Згідно із ст. 56 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» право на пенсію в повному розмірі мають громадяни, віднесені до категорій 1, 2, 3, 4 за умови стажу роботи, не меншого, ніж 20 років для чоловіків, 15 років для жінок, зі збільшенням пенсії на 1 % заробітку за кожний рік роботи понад установлений стаж, але не вище за 75 % заробітку, а громадянам, які відпрацювали за списком № 1, - чоловіки - 10 років і більше, жінки - 7 років 6 місяців і більше - не вище за 85 % заробітку. Відповідно до ст. 28 Закону України від 09.07.2003 року «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» за кожний повний рік страхового стажу понад 25 років чоловікам і 20 років жінкам, пенсія за віком збільшується на 1% розміру пенсії, обчисленої відповідно до ст. 27 цього Закону, але не більше ніж на 1% мінімального розміру пенсії за віком, зазначеного в абзаці першому цієї частини. Отже, відповідно до вимог чинного законодавства позивачці і призначена та виплачується доплата до пенсії за віком за понаднормовий стаж роботи. Згідно з п. 13 «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», у разі, якщо особа має право на отримання пенсії відповідно до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та цього Закону, призначається одна пенсія за її вибором. Оскільки позивач отримує пенсію, призначену відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», то і її збільшення повинно проводитися відповідно ж до цього Закону. Отже, застосуванню до спірних правовідносин підлягають положення ст. 28 Закону України від 09.07.2003 року «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування». З матеріалів справи вбачається, що позивачка 13.03.2012 року по 26.06.2012 року, та з 10.12.2012 року по даний час отримувала пенсію по віку, а відтак нарахування та виплата позивачці щомісячної доплати до пенсії за кожний повний рік стажу роботи має проводитись понад 20 років, шляхом збільшення пенсії на 1 % заробітку за кожний рік роботи понад 20 років, але не вище 75% заробітку, так як розрахунок пенсії позивачці здійснюється відповідно до вимог чинного законодавства в порядку, передбаченому Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування». Проаналізувавши вищенаведене, судова колегія вважає, що доводи апеляційної скарги являються суттєвими і складають підстави для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, які призвели до неправильного вирішення справи, а також має місце невідповідність висновків суду обставинам справи.

Результат розгляду: denied