Рішення адміністративного суду від 2014-01-30 00:00:00+02

Чернігівська об'єднана державна податкова інспекція Головного управління Міндоходів у Чернігівській області (далі - Чернігівська ОДПІ) звернулась до суду з адміністративним позовом про стягнення з фізичної особи-підприємця [PERSON] (далі - ФОП [PERSON].) податкового боргу по податку з доходів фізичних осіб в сумі 1020,00 грн. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач є платником податків і зобов'язаний сплачувати належні суми податків і зборів (обов'язкових платежів) у встановлені законодавством терміни, однак всупереч ст. 16 Податкового кодексу України має вищезазначений податковий борг. Представник позивача та відповідач через канцелярію суду подали заяви про розгляд справи за їх відсутності. Дослідивши матеріали справи, доводи позовної заяви, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав. ФОП [PERSON] (іден. номер [NUMBER]) зареєстрована Чернігівською районною державною адміністрацією 09.02.2011 та перебуває на податковому обліку в Чернігівській ОДПІ. Відповідач у відповідності до п. 15.1 ст. 15 Податкового кодексу України (далі - ПК України) є платником податку та згідно пп. 16.1.3, 16.1.4 п. 16.1 ст. 16 цього Кодексу зобов'язаний подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством, декларації, звітність та інші документи, пов'язані з обчисленням і сплатою податків та зборів, сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи. Згідно пп. 14.1.175 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України податковий борг - сума грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), самостійно узгодженого платником податків або узгодженого в порядку оскарження, але не сплаченого у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання. Виходячи із аналізу правових норм, що регулюють обов'язки платника податків, під час дослідження позовних вимог судом встановлено, що відповідно до розрахунку позивача станом на момент звернення до суду відповідач має податковий борг по податку з доходів фізичних осіб в сумі 1020,00 грн, що підтверджується: - податковим повідомленням-рішенням від 03.10.2012 № 0043951740, яким збільшено суму грошового зобов'язання за платежем, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування за штрафними (фінансовими) санкціями в розмірі 170,00 грн (вручено 03.10.2012, а. с. 8); - податковим повідомленням-рішенням від 07.05.2013 № 0001141700, яким збільшено суму грошового зобов'язання за платежем, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування в розмірі 1020,00 грн (вручено 07.05.2013, а. с. 9). Зазначені податкові повідомлення-рішення були прийняті на основі акта камеральної перевірки податкової декларації про майновий стан і доходи від 17.04.2013 № 44/17-124/[NUMBER] (а. с. 6). Відповідно п. 177.5 ст. 177 Податкового кодексу України фізичні особи - підприємці подають до органу державної податкової служби податкову декларацію за місцем своєї податкової адреси за результатами календарного року у строки, встановлені цим Кодексом для річного звітного податкового періоду, в якій також зазначаються авансові платежі з податку на доходи. Згідно пп. 49.18.5. п.49.18 ст.49 Податкового кодексу України податкові декларації, подаються за базовий звітний (податковий) період, що дорівнює календарному року для платників податку на доходи фізичних осіб - підприємців - протягом 40 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) року. Так, п. 120.1 ст. 120 Податкового кодексу України передбачає, що за неподання або несвоєчасне подання платником податків або іншими особами, зобов'язаними нараховувати та сплачувати податки, збори податкових декларацій (розрахунків), - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 170 гривень, за кожне таке неподання або несвоєчасне подання. Ті самі дії, вчинені платником податків, до якого протягом року було застосовано штраф за таке порушення, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 1020 гривень за кожне таке неподання або несвоєчасне подання. Підпунктом п. 54.3 ст. 54 ПК України контролюючий орган зобов'язаний самостійно визначити суму грошових зобов'язань, зменшення (збільшення) суми бюджетного відшкодування та/або зменшення (збільшення) від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток або від'ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством, якщо платник податків не подає в установлені строки податкову (митну) декларацію. Відповідно п. 57.3 ст. 57 ПК України у разі визначення грошового зобов'язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов'язаний сплатити нараховану суму грошового зобов'язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення - рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу. Пунктом 59.1 ст. 59 ПК України у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, орган державної податкової служби надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення. Згідно з п. 59.3 ст. 59 ПК України податкова вимога надсилається не раніше першого робочого дня після закінчення граничного строку сплати суми грошового зобов'язання. На виконання вказаних норм та з метою погашення податкової заборгованості Чернігівською ОДПІ надіслано відповідачу податкову вимогу від 02.10.2013 № 105-17 на суму 1020,00 грн (вручено 03.10.2013, а. с. 10). Також, встановлено, що податковий борг визначений у податковій вимозі в повному обсязі не погашався, що підтверджується копією облікової картки платника податків (а. с. 19-21), а тому у відповідності до п. 59.5 ст. 59 ПК України нова вимога не надсилалася (не вручалася). За таких обставин, суд приходить до висновку, що податковий борг виник внаслідок несплати відповідачем узгодженого податкового зобов'язання, а передбачені чинним законодавством заходи не призвели до погашення вказаного податкового боргу. Контроль за правильністю нарахування, повнотою і своєчасністю сплати податків і зборів, у відповідності до ст. 61 ПК України, здійснюється органами, зазначеними у ст. 41 ПК України. З огляду на встановлене, суд зазначає, що відповідно п. 87.1 ст. 87 Податкового кодексу України, суд визнав позовні вимоги про стягнення податкового боргу по податку з доходів фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування в розмірі 1020,00 грн, такими, що підтверджені належними та допустимими доказами і такими, що підлягають задоволенню. Судові витрати по справі згідно ч. 4 ст. 94 Кодексу адміністративного судочинства України з відповідача не стягуються. Враховуючи вищевикладене та

Результат розгляду: granted