Рішення адміністративного суду від 2014-01-16 00:00:00+02

Позивач звернувся до Одеського окружного адміністративного суду із позовом до управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Одеській області, в якому просить визнати протиправною та скасувати постанову про відмову у відкритті виконавчого провадження (відмову в прийнятті до провадження виконавчого документа) від 16 грудня 2013 року, винесену старшим державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Одеській області Середою Валерією Юріївною у виконавчому провадженні №41213302 за результатами розгляду заяви [PERSON] про відкриття виконавчого провадження по примусовому виконанню виконавчого листа по адміністративній справі №815/2992/13-а, виданого 03.12.2013 року Одеським окружним адміністративним судом. В обґрунтування своєї правової позиції позивач зазначив, що дії старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Одеській області Середи В.Ю. є протиправними та суперечать приписам чинного законодавства України. В судовому засіданні позивач підтримав заявлені позовні вимоги та просив їх задовольнити. Представник відповідача в судовому засіданні проти заявленого адміністративного позову заперечувала зазначивши, діяла в межах наданих Законом України «Про виконавче провадження» повноважень. Заслухавши пояснення позивача та представника відповідача, дослідивши обставини, якими обґрунтовуються позовні вимоги, перевіривши їх доказами, судом встановлено наступне. Постановою Одеського окружного адміністративного суду від 21.05.2013 р. по справі № 815/2992/13-а, адміністративний позов [PERSON] задоволений у повному обсязі. Визнано протиправним та скасувано рішення державного реєстратора прав на нерухоме майно реєстраційної служби Біляївського міськрайонного управління юстиції в Одеській області Рогачко Павла Олександровича про зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень № 710796 від 05.03.2013 року. Визнано протиправним та скасування рішення державного реєстратора прав на нерухоме майно реєстраційної служби Біляївського міськрайонного управління юстиції в Одеській області Рогачко Павла Олександровича про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень №1251043 від 29.03.2013 року. Зобов'язано державного реєстратора прав на нерухоме майно реєстраційної служби Біляївського міськрайонного управління юстиції в Одеській області Рогачко Павла Олександровича провести державну реєстрацію права власності на квартиру, що розташована за адресою: [ADDRESS], на підставі заяви [PERSON], прийнятої 22.02.2013 року за реєстраційним номером 267029, та доданих до неї документів. Вказана постанова набрала законної сили 05 листопада 2013 року. Виконавчий лист видано 03.12.2013 року. 10.12.2013 року позивачем подано до Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Одеській області виконавчий лист разом із заявою про відкриття виконавчого провадження. 23.12.2013 року [PERSON] поштою отримав постанову старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Одеській області Середи Валерії Юріївни від 16.12.2013 року про відмову у відкритті виконавчого провадження (відмову в прийнятті до провадження виконавчого документа). На думку позивача оскаржувана постанова є незаконною та такою, що суперечить положенням п. 3 ч.1 ст.18 Закону України «Про виконавче провадження», іншим нормам чинного законодавства, у зв'язку з чим підлягає скасуванню. Надаючи належну правову оцінку спірним правовідносинам суд виходив з наступного. Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Закон України «Про виконавче провадження» визначає умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку. Згідно з ч. 1 ст. 2 Закону України «Про виконавче провадження», примусове виконання рішень в Україні покладається на Державну виконавчу службу, яка входить до системи органів Міністерства юстиції України. Примусове виконання рішень здійснюється державною виконавчою службою на підставі виконавчих документів, визначених цим Законом. Відповідно до цього Закону підлягають виконанню державною виконавчою службою, зокрема такі виконавчі документи, виконавчі листи, що видаються судами, і накази господарських судів. Згідно до ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», у виконавчому документі зазначаються: 1) назва і дата видачі документа, найменування органу, прізвище та ініціали посадової особи, що його видали; 2) дата прийняття і номер рішення, згідно з яким видано документ; 3) повне найменування (для юридичних осіб) або ім'я (прізвище, власне ім'я та по батькові) (для фізичних осіб) стягувача і боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), ідентифікаційний код суб'єкта господарської діяльності стягувача та боржника (для юридичних осіб), індивідуальний ідентифікаційний номер стягувача та боржника (для фізичних осіб - платників податків) або номер і серія паспорта стягувача та боржника для фізичних осіб - громадян України, які через свої релігійні або інші переконання відмовилися від прийняття ідентифікаційного номера, офіційно повідомили про це відповідні органи державної влади та мають відмітку в паспорті громадянина України, а також інші дані, якщо вони відомі суду чи іншому органу, що видав виконавчий документ, які ідентифікують стягувача та боржника чи можуть сприяти примусовому виконанню, зокрема, дата народження боржника та його місце роботи (для фізичних осіб), місцезнаходження майна боржника, рахунки стягувача та боржника тощо; 4) резолютивна частина рішення; 5) дата набрання законної (юридичної) сили рішенням; 6) строк пред'явлення виконавчого документа до виконання. У разі якщо рішення ухвалено на користь кількох позивачів або проти кількох відповідачів, а також якщо належить передати майно, що перебуває в кількох місцях, у виконавчому документі зазначаються один боржник та один стягувач, а також визначається, в якій частині необхідно виконати таке рішення, або зазначається, що обов'язок чи право стягнення є солідарним. Виконавчий документ повинен бути підписаний уповноваженою посадовою особою із зазначенням її прізвища та ініціалів і скріплений печаткою. Скріплення виконавчого документа гербовою печаткою є обов'язковим у разі, якщо орган (посадова особа), який видав виконавчий документ, за законом зобов'язаний мати печатку із зображенням Державного Герба України. Законом можуть бути встановлені також інші додаткові вимоги до виконавчих документів. Відповідно до ст. 19 Закону України «Про виконавче провадження», державний виконавець відкриває виконавче провадження на підставі виконавчого документа, зазначеного в статті 17 цього Закону: 1) за заявою стягувача або його представника про примусове виконання рішення; 2) за заявою прокурора у випадках представництва інтересів громадянина або держави в суді; 3) у разі якщо виконавчий лист надійшов від суду на підставі ухвали про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду в порядку, встановленому законом; 4) в інших передбачених законом випадках. Відповідно до п. 6 ч.1 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження», державний виконавець відмовляє у відкритті виконавчого провадження у разі невідповідності виконавчого документа вимогам, передбаченим статтею 18 цього Закону, у разі відсутності у виконавчому документі, зокрема, ідентифікаційного коду боржника. Як вбачається з матеріалів справи у виконавчому листі по справі № 815/2992/13-а ідентифікаційник код боржника не зазначено. З урахуванням викладеного, суд прийшов до висновку, що відповідач при розгляді питання про відкриття виконавчого провадження, дотримався приписів Закону України "Про виконавче провадження" і, як наслідок, прийняв законне і обгрунтоване рішення. Відповідно до ст.11 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Результат розгляду: denied