Рішення адміністративного суду від 2014-03-18 00:00:00+02

Дирекція теплопостачання (далі-позивач) звернулася в суд із адміністративним позовом до Тисменицької об'єднаної державної податкової інспекції ГУ Міндоходів в Івано-Франківській області (далі-відповідач) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішеня № 0001132200 від 14.10.2013 року. Постановою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 28.11.2013 року позов задоволено, скасовано податкове повідомлення-рішення Тисменицької об'єднаної державної податкової інспекції ГУ Міндоходів в Івано-Франківській області від 14.10.2013 року №0001132200. Постанова суду першої інстанції мотивована тим, що відповідач не вживши належних заходів щодо повідомлення позивача про наявність розбіжностей у реєстрах виданих та отриманих податкових накладних, не надавши можливості самостійно усунути такі недоліки та незважаючи на право платника уточнити податкові зобов'язання без застосування штрафних санкцій, безпідставно прийняв оскаржуване податкове повідомлення-рішення. Не погоджуючись з прийнятою постановою, її в апеляційному порядку оскаржив відповідач - Тисменицька об'єднана державна податкова інспекція ГУ Міндоходів в Івано-Франківській області, яка покликаючись на неповне з»ясування судом обставин, що мають значення для справи, порушення судом норм матеріального і процесуального права, що призвело до безпідставного задоволення позовних вимог, просить оскаржувану постанову суду скасувати та прийняти нову постанову, якою в позові відмовити повністю. В обґрунтування апеляційних вимог покликається на те, що відсутність факту реєстрації платником податку - продавцем товарів/послуг податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних та порушення порядку заповнення податкової накладної не дає права покупцю на включення сум податку на додану вартість до податкового кредиту та не звільняє продавця від обов»язку включення суми податку на додану вартість, вказаної в податковій накладній, до суми податкових зобов»язань за відповідний звітний період. Таким чином, відсутність реєстрації податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних впливає на правовий стан платників податків. Покупець товарів позбавляється права на формування податкового кредиту за рахунок відповідних сум, а відносно продавця може бути проведено позапланову перевірку. Заслухавши суддю - доповідача, перевіривши матеріали справи та апеляційну скаргу в межах наведених у ній доводів, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу слід задовольнити з наступних підстав. Судом першої інстанції встановлено те, що між позивачем та НАК "Нафтогаз України" укладено договір №13/2605-БО-15 від 28.12.2012 року про передачу у власність покупцю у 2013 році природного газу, згідно договору покупець зобов'язаний здійснити оплату виключно грошовими коштами шляхом 100% поточної оплати протягом місяця поставки газу (а.с. 88-93). На виконання вказаного договору НАК "Нафтогаз України" виписано 31.03.2013 року податкову накладну №7652 на загальну суму 478103,27 грн., в тому числі ПДВ в сумі 79683,88 грн. (а.с. 87). Позивачем податкова накладна від 31.03.2013 року №7652 по контрагенту НАК "Нафтогаз України" була включена до складу податкового кредиту за серпень 2013 року, згідно декларації поданої позивачем до податкового органу (а.с. 18-23). Тлумацьким відділенням Тисменицької ОДПІ листом від 26.09.2013 року за №175/10 повідомлено позивача про перевірку поданої декларації з ПДВ за серпень 2013 року та вказано, що відповідно до зазначеної декларації динаміка обсягів нарахованого до сплати податку на додану вартість не відповідає динаміці оподатковуваних обсягів постачання (втрати через невідповідність темпів росту обсягів постачання та нарахувань з ПДВ), також щодо надання інформації обгрунтованості формування податкового кредиту та податкових зобов'язань за серпень 2013 року (а.с. 134). Тисменицькою об'єднаною державною податковою інспекцією ГУ Міндоходів в Івано-Франківській області 09.10.2013 року на підставі пункту 200.10 ст.200 Податкового кодексу України проведено камеральну перевірку податкової звітності з податку на додану вартість за серпень 2013 року позивача, якою встановлено порушення пункту 201.10 ст.201 Податкового кодексу України, щодо неправомірного віднесення до складу податкового кредиту суми ПДВ у розмірі 79684,00 грн. за серпень 2013 року, про що складено акт №27/22-04/23806591 від 09.10.2013 року (а.с.11-13). 14.10.2013 року відповідачем на підставі акту перевірки від 09.10.2013 року № 27/22-04/23806591 та встановлених порушень п.201.10 ст. 201 ПК України, прийнято податкове повідомлення-рішення №0001132200, яким Дирекції теплопостачання збільшено суму грошового зобов'язання за платежем податок на додану вартість в розмірі 79684,00 грн. за основним платежем та за штрафними (фінансовими) санкціями в розмірі 19921,00 грн. (а.с.14). Приймаючи податкове повідомлення-рішення, податковий орган встановив факт включення позивачем до складу податкового кредиту декларації з ПДВ за серпень 2013 року, накладної від 31.03.2013 року №7652 по контрагенту НАК "Нафтогаз України", яка не зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних. Згідно з абз. 1 п. 201.10 ст. 201 цього ж Кодексу, податкова накладна видається платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, на вимогу покупця та є підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту. Відповідно до абз. 2 п. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України, при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов'язаний надати покупцю податкову накладну після реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних. З аналізу абз. 2 п. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України вбачається, що законодавець чітко визначив, що видача продавцем податкової накладної повинна здійснюватися лише після її реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних. Відповідно до пп. 14.1.60 п. 14.1 статті 14 Податкового кодексу України Єдиний реєстр податкових накладних - це реєстр відомостей щодо податкових накладних та розрахунків коригування, який ведеться центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику в електронному вигляді згідно з наданими платниками податку на додану вартість електронними документами. Підтвердженням продавцю про прийняття його податкової накладної та/або розрахунку коригування до Єдиного реєстру податкових накладних є квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі, яка надсилається протягом операційного дня. Датою та часом надання податкової накладної та/або розрахунку коригування в електронному вигляді до Державної податкової адміністрації України є дата та час, зафіксовані у квитанції. Відповідно до п. 11 підрозділу 2 розділу ХХ Перехідних положень Податкового кодексу України реєстрація податкових накладних платниками податку на додану вартість - продавцями в Єдиному реєстрі податкових накладних запроваджується для платників цього податку, у яких сума податку на додану вартість в одній податковій накладній становить: понад 1 мільйон гривень - з 1 січня 2011 року; понад 500 тисяч гривень - з 1 квітня 2011 року; понад 100 тисяч гривень - з 1 липня 2011 року; понад 10 тисяч гривень - з 1 січня 2012 року. Таким чином, податкова накладна №7652, виписана позивачу його контрагентом - НАК «Нафтогаз України» підлягала реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних. Порядок ведення Єдиного реєстру податкових накладних встановлюється Кабінетом Міністрів України. Покупець має право звіряти дані отриманої податкової накладної на відповідність із даними Єдиного реєстру податкових накладних (абз. 8 п. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України). Відповідно до абз. 9 п. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України відсутність факту реєстрації платником податку - продавцем товарів/послуг податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних та порушення порядку заповнення податкової накладної не дає права покупцю на включення сум податку на додану вартість до податкового кредиту та не звільняє продавця від обов'язку включення суми податку на додану вартість, вказаної в податковій накладній, до суми податкових зобов'язань за відповідний звітний період. Порядком ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затвердженого Кабінетом Міністрів України від 29.12.2010 № 1246 (надалі - Порядок) визначено механізм внесення відомостей, що містяться у податковій накладній та/або розрахунку коригування кількісних і вартісних показників до неї (далі - податкова накладна та/або розрахунок коригування), до Єдиного реєстру податкових накладних (далі - Реєстр) платників податку на додану вартість - продавців товарів (послуг), звіряння даних, що містяться у виданих платникам такого податку - покупцям товарів (послуг) податковій накладній та розрахунку коригування з відомостями, які містяться у Реєстрі. Відповідно до п. 8 Порядку для підтвердження прийняття податкової накладної та/або розрахунку коригування до реєстрації продавцю видається квитанція в електронній формі у текстовому форматі, у якій зазначаються реквізити зазначених документів, відповідність електронного документа формату (стандарту), затвердженому Державною податковою службою, результати перевірки електронного цифрового підпису, інформація про продавця, дата та час прийняття, реєстраційний номер, податковий період, за який подається податкова накладна та/або розрахунок коригування. Квитанція, на яку накладається електронний цифровий підпис Державної податкової служби, підлягає шифруванню та надсилається продавцеві засобами телекомунікаційного зв'язку. Примірник квитанції в електронній формі зберігається в Державній податковій службі. Пунктом 11 Порядку визначено, що квитанція, що підтверджує факт реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування, надсилається протягом операційного дня продавцеві. Якщо протягом операційного дня продавцеві не надіслано квитанцію, що підтверджує прийняття (підтвердження реєстрації) або неприйняття податкової накладної та/або розрахунку коригування, такі податкова накладна та/або розрахунок коригування вважаються зареєстрованими. Як встановлено судом першої інстанції, позивачем до складу податкового кредиту за серпень 2013 року віднесено податок на додану вартість у розмірі 79683,88 грн., згідно з податковою накладної № 7653 від 31.03.2013, виписаною НАК «Нафтогаз України», яка не зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних. Зважаючи на приписи норм податкового законодавства та встановлені обставини справи, колегія суддів приходить до висновку про неправомірність віднесення позивачем до складу податкового кредиту за серпень 2013 року суми податку на додану вартість, згідно з податковою накладною № 7652 від 31.03.2013, незареєстрованою у Єдиному реєстрі податкових накладних, що є порушенням приписів абз. 9 п. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України. Згідно з підпунктом 198.6 статті 198 Податкового кодексу України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу. У разі коли на момент перевірки платника податку органом державної податкової служби суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними цим пунктом документами, платник податку несе відповідальність відповідно до цього Кодексу. Разом з тим, позивачем не надано доказів існування об'єктивної неможливості надати до податкової декларації за серпень 2013 заяви зі скаргою на продавця про порушення ним порядку реєстрації податкової накладної № 7652 в Єдиному реєстрі податкових накладних. Так, перевірка позивача проводилась Тисменицькою ОДПІ згідно з актом камеральної перевірки від 09.10.2013 року №27/22-04/23806591, а скаргу про відмову постачальника надати податкову накладну, позивачем подано 10.10.2013 року, тобто після проведення перевірки. За таких обставин, з огляду на те, що позивачем безпідставно відображено у складі податкового кредиту суми податку на додану вартість по податковій накладній, яка продавцем не зареєстровані в Єдиному реєстрі податкових накладних, і не реалізував свого права подання скарги на дії продавця, юридично правильним є висновок про відсутність у позивача права на відображення у складі податкового кредиту суми податку на додану вартість, що сформована на підставі податкової накладної, яка не зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних. Позивач покликається на відсутність у нього як платника податку - покупця обов'язку перевіряти наявність відповідної реєстрації. Втім, в силу наведених вище вимог закону обов»язковою умовою виникнення у платника податку - покупця права на податковий кредит є власне факт реєстрації платником податку - продавцем податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних, незалежно від перевірки покупцем цієї обставини. Згідно з пунктом 13 Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.12.2010 № 1246, з метою отримання інформації, що міститься у Реєстрі, покупець складає запит за допомогою спеціалізованого програмного забезпечення в електронному вигляді у форматі (відповідно до стандарту), затвердженому Державною податковою службою, та надсилає його засобами телекомунікаційного зв'язку Державній податковій службі. На запит покупця стосовно надання інформації, що міститься у Реєстрі, видається, зокрема, про податкову накладну та/або розрахунок коригування - витяг з Реєстру. Отже, чинним законодавством передбачена можливість перевірки покупцем наявності реєстрації податкової накладної у Єдиному реєстрі податкових накладних. У даному випадку позивач не скористався своїм правом перевірити відповідні відомості, тим самим взявши на себе ризик негативних наслідків своєї бездіяльності, зокрема, таких як неможливість документально підтвердити право на податковий кредит. А відтак оспорювану суму ПДВ було цілком правомірно донараховано позивачу, у зв'язку з чим у суду першої інстанції були відсутні передбачені законом підстави для скасування оспорюваного податкового повідомлення-рішення та задоволення даного позову. Колегія суддів приходить до висновку про те, що задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції прийняв рішення з порушенням норм матеріального та процесуального права. А тому, постанову Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 28.11.2013 року слід скасувати та прийняти нову постанову, якою в задоволенні позовних вимог відмовити з вищенаведених мотивів.

Результат розгляду: denied