Рішення адміністративного суду від 2014-01-28 00:00:00+02

14 листопада 2013 року позивач звернувся до Луганського окружного адміністративного суду з позовом до Комунального підприємства «Первомайський комбінат комунальних послуг» про стягнення заборгованості з податку на додану вартість у сумі 71 995,75 грн., в обґрунтування якого зазначив наступне. Комунальне підприємство «Первомайський комбінат комунальних послуг» зареєстровано виконавчим комітетом Первомайської міської ради Луганської області 10.02.2011 за №13881020000000636. Відповідач взятий на податковий облік в Первомайській об'єднаній державній податковій інспекції Головного управління Міндоходів у Луганській області 11.02.2011 за №16938. Станом на 11.11.2013 заборгованість відповідача з податку на додану вартість складає 71 995,75 грн., що підтверджується податковими деклараціями. З метою погашення податкового боргу відповідача податковим органом направлено на адресу Комунального підприємства «Первомайський комбінат комунальних послуг» податкову вимогу №15 від 04.03.2013. Таким чином, позивач просить суд стягнути з Комунального підприємства «Первомайський комбінат комунальних послуг» заборгованість з податку на додану вартість у сумі 71 995,75 грн. У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав у повному обсязі, надав пояснення, аналогічні викладеним у позові, та просив задовольнити позов. Представник відповідача у судовому засіданні позовні вимоги визнав у повному обсязі та проти задоволення позову не заперечував. Просив встановити спосіб та порядок виконання судового рішення згідно графіку погашення заборгованості Вислухавши пояснення представника позивача та представника відповідача, дослідивши матеріали справи, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог і наданих сторонами доказів, оцінивши докази відповідно до вимог ст.ст. 69-72 Кодексу адміністративного судочинства України, суд прийшов до наступного. Стаття 67 Конституції України передбачає, що кожен зобов'язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, установлених законом. Відповідно до п.п.14.1.156 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України, що набрав чинності з 01.01.2011, податкове зобов'язання - сума коштів, яку платник податків, у тому числі податковий агент, повинен сплатити до відповідного бюджету як податок або збір на підставі, в порядку та строки, визначені податковим законодавством. Відповідно до п.п.14.1.175 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України податковий борг-це сума грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), самостійно узгодженого платником податків або узгодженого в порядку оскарження, але не сплаченого у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання. Пунктом 54.1 статті 54 Податкового кодексу України визначено, що крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов'язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Згідно з п.57.1 Податкового кодексу України платник податків зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до п.п.20.1.18 п.20.1 ст.20 Податкового кодексу України органи державної податкової служби мають право звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, обслуговуючих такого платника, на суму податкового боргу або його частини. Відповідно до п.59.1 ст.59 Податкового кодексу України у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, орган державної податкової служби надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення. Згідно з п.95.1 ст.95 Податкового кодексу України орган державної податкової служби здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі. Пунктом 95.2 статті 95 Податкового кодексу України передбачено, що стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 60 календарних днів з дня надіслання такому платнику податкової вимоги. Суддею встановлено, що Комунальне підприємство «Первомайський комбінат комунальних послуг» зареєстровано виконавчим комітетом Первомайської міської ради Луганської області 10.02.2011 за №1 388 102 0000 000636 (арк. справи 17). Відповідача взято на податковий облік в Первомайській об'єднаній державній податковій інспекції Головного управління Міндоходів у Луганській області 11.02.2011 за №16938 (арк. справи 17 зв.бік). Комунальне підприємство «Первомайський комбінат комунальних послуг» зареєстровано платником податку на додану вартість, що підтверджується свідоцтвом №200087536 (арк. справи 21). На виконання вимог пункту 54.1 статті 54 Комунальне підприємство «Первомайський комбінат комунальних послуг» подало до Первомайської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Луганській області податкові декларації з податку на додану вартість від 15.10.2013 №9064828443 за вересень 2013 року, від 19.09.2013 №9058476091 за серпень 2013 року, від 09.08.2013 №9048854342 за липень 2013 року, від 11.07.2013 №9041183783 за червень 2013 року (арк. справи 7-14). Враховуючи уточнений адміністративний позов, сума податкового боргу з податку на додану вартість, що підлягає стягненню з Комунального підприємства «Первомайський комбінат комунальних послуг», складає 73142,75 грн. У відповідності до вимог п.59.1 ст.59 Податкового кодексу України 04 березня 2013 року податковим органом винесено податкову вимогу №15, яку отримано уповноваженим представником відповідача 04.03.2013, що підтверджується його особистим підписом на корінці податкової вимоги (арк. справи 20). Однак зазначені заходи не призвели до позитивних результатів, сума боргу в добровільному порядку відповідачем не сплачена. Таким чином, суддя приходить до висновку, що позовні вимоги Первомайської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Луганській області до Комунального підприємства «Первомайський комбінат комунальних послуг» про стягнення заборгованості з податку на додану вартість є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Крім того, відповідно до ч.1 ст.136 КАС України, позивач може відмовитися від адміністративного позову, а відповідач - визнати адміністративний позов протягом всього часу судового розгляду. Відповідачем позовні вимоги визнані в повному обсязі. Відповідно до ч.1 ст.257 КАС України у разі необхідності спосіб, строки і порядок виконання можуть бути визначені у самому судовому рішенні. У судовому засіданні відповідачем заявлено клопотання про встановлення порядку виконання судового рішення. Представник позивача не заперечував проти заявленого клопотання. Відповідно до ст.263 КАС України за наявності обставин, що ускладнюють виконання судового рішення (відсутність коштів на рахунку, відсутність присудженого майна в натурі, стихійне лихо тощо) сторона виконавчого провадження може звернутися до суду першої інстанції, що видав виконавчий лист, із заявою про відстрочення або розстрочення виконання судового рішення. Підставою для розстрочки виконання рішення можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у строк або встановленим судом способом. Враховуючи клопотання відповідача, відсутність заперечень з боку позивача, суд вважає за можливим відповідно до ч.1 ст.257 КАС України встановити спосіб та порядок виконання судового рішення шляхом розстрочення податкового боргу у розмірі 73142,75 грн. згідно наданого графіку. Питання по судових витратах не вирішується, оскільки позивач звільнений від їх сплати у встановленому порядку, а ст.94 Кодексу адміністративного судочинства України не передбачено їх стягнення у даних випадках.

Результат розгляду: granted