Рішення адміністративного суду від 2014-02-13 00:00:00+02

Артемівська об'єднана державна податкова інспекція Головного управління Міндоходів у Донецькій області звернулась до суду з адміністративним позовом до фізичної особи-підприємця [PERSON] про припинення підприємницької діяльності фізичної особи, мотивуючи свої вимоги тим, що зазначена фізична особа зареєстрована як суб'єкт підприємницької діяльності. Більше року відповідач не надає звітність щодо обчислення і сплати податків і інших обов'язкових платежів, у зв'язку з чим просили припинити підприємницьку діяльність фізичної особи. Згідно із ухвалою суду від 27 січня 2014 року розгляд справи здійснюється у порядку скороченого провадження суддею одноособово, без проведення судового засідання та виклику осіб, які беруть участь у справі відповідно до вимог ч. 4 ст. 183-2 КАС України. Відповідачу надсилалась копія зазначеної ухвали разом з копією позовної заяви та доданих до неї матеріалів, але конверт повернувся з відміткою «за зазначеною адресою не проживає». Згідно із ч. 11 ст. 35 КАС України розписку про одержання повістки (повістку у разі неможливості вручити її адресату чи відмови адресата її одержати) належить негайно повернути до адміністративного суду. У разі повернення поштового відправлення із повісткою, яка не вручена адресату з незалежних від суду причин, вважається, що така повістка вручена належним чином. За таких обставин, суд приходить до висновку, що відповідач був належним чином повідомлений про розгляд справи в порядку скороченого провадження. Дослідивши матеріали справи, оцінивши повідомлені позивачем обставини, вважаю, що у даному випадку наявні достатні підстави для прийняття рішення у справі. З матеріалів справи вбачається, що фізична особа - підприємець [PERSON] зареєстрована 19.02.2007 року (а.с. 5). Згідно акту Артемівської ОДПІ від 08.11.2013 року (а.с. 3), відповідачем податкова звітність не надавалась з 01.01.2011 року, тобто більше року. Як вбачається з довідки про відсутність заборгованості (а.с. 8), фізична особа - підприємець [PERSON] заборгованості з платежів перед бюджетом не має. У відповідності до п. 61.1. ст. 61 Податкового кодексу України податковий контроль - система заходів, що вживаються контролюючими органами з метою контролю правильності нарахування, повноти і своєчасності сплати податків і зборів, а також дотримання законодавства з питань проведення розрахункових та касових операцій, патентування, ліцензування та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи. Згідно із п.п. 20.1.37. п. 20.1. ст. 20 Податкового Кодексу України, контролюючі органи мають право: мають право, у тому числі у випадках, встановлених законом, звертатися до суду щодо припинення юридичної особи та підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця. Згідно із п. 67.2. ст. 67 Податкового кодексу України контролюючі органи в установленому законом порядку мають право звертатися до суду про винесення судового рішення щодо: припинення юридичних осіб або підприємницької діяльності фізичних осіб - підприємців; відміни державної реєстрації припинення юридичних осіб або підприємницької діяльності фізичних осіб - підприємців; скасування державної реєстрації змін до установчих документів. Статтею 238 Господарського кодексу України визначено, що за порушення встановлених законодавчими актами правил здійснення господарської діяльності до суб'єктів господарювання можуть бути застосовані уповноваженими органами державної влади або органами місцевого самоврядування адміністративно-господарські санкції, тобто заходи організаційно-правового або майнового характеру, спрямовані на припинення правопорушення суб'єкта господарювання та ліквідацію його наслідків. Відповідно до ч. 6 ст. 59 Господарського кодексу України, суб'єкт господарювання ліквідується, у тому числі, у разі скасування його державної реєстрації у випадках, передбачених законом. Частиною 2 статті 247 Господарського кодексу України визначено, що скасування державної реєстрації суб'єкта господарювання провадиться за рішенням суду, що є підставою для ліквідації даного суб'єкта господарювання відповідно до статті 59 цього Кодексу. Частиною 1 статті 239 цього Кодексу віднесено скасування державної реєстрації та ліквідацію суб'єкта господарювання до видів адміністративно-господарських санкцій. Як передбачено ст. 46 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців» підставою для постановлення судового рішення про припинення підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця, в тому числі, є неподання протягом року органам державної податкової служби податкових декларацій, документів фінансової звітності відповідно до закону. Отже, з урахуванням наведених норм, органи державної податкової служби у випадку неподання суб'єктом господарювання протягом року податкових декларацій, документів фінансової звітності відповідно до закону мають право звернутись до суду із позовом щодо припинення підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця.. Таким чином, оскільки судом встановлено, що фізична особа-підприємець [PERSON] не подає понад року органам державної податкової служби податкові декларації і інші документи фінансової звітності відповідно до закону, суд приходить до висновку про необхідність припинення підприємницької діяльності цієї фізичної особи. Відповідно до ч. 4 ст. 94 КАС України, судові витрати з відповідача не підлягають стягненню. На підставі викладеного,

Результат розгляду: granted