Рішення адміністративного суду від 2014-03-05 00:00:00+02

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача заборгованості у розмірі 5 038,04 грн. Позовні вимоги вмотивовані наявністю у відповідача податкової заборгованості у зв'язку з несплатою ним в установленому порядку самостійно задекларованих сум з податку на прибуток. Представник позивача щодо позову заперечив з огляду на необґрунтованість, просив відмовити в його задоволенні. Представник відповідача у судовому засіданні щодо позову заперечив з огляду на його необґрунтованість, просив відмовити в його задоволенні. Заслухавши пояснення учасників судового процесу, дослідивши та оцінивши докази, що містяться у справі, суд прийшов до висновку про необґрунтованість позовних вимог з огляду на таке. Відповідно до пункту 57.1 статті 57 Податкового кодексу України платник податків зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації. У відповідності до пункту 59.5 статті 59 Податкового кодексу України у разі, коли у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується, погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що виник після надіслання (вручення) податкової вимоги. Згідно з пунктом 95.1 статті 95 Податкового кодексу України орган державної податкової служби здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі. Згідно з пунктом 95.2 статті 95 Податкового кодексу України стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 60 календарних днів з дня надіслання такому платнику податкової вимоги. Відповідно до пункту 95.3 статті 95 Податкового кодексу України стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання органам державної податкової служби, у розмірі суми податкового боргу або його частини. Згідно з доводами позивача відповідачем до податкового органу подано такі декларації з податку на прибуток: - від 28 січня 2011 року № 331558 на суму 1 737,00 грн. за ІV квартал 2010 року; - від 27 квітня 2011 року № 121019 на суму 1 441,00 грн. за І квартал 2011 року; - від 08 серпня 2011 року № 188433 на суму 1 559,00 грн. за ІI квартал 2011 року; - від 09 лютого 2012 року № 9015914017 на суму 1 559, 00 грн. за 2011 рік. Як стверджує позивач, визначені в декларації суми відповідачем у повному обсязі не сплачені, у зв'язку з чим у нього виникла заборгованість перед бюджетом у розмірі 5 038,04 грн., на підтвердження чого позивачем надано облікову картку ТОВ «Серво Лайн». 05 листопада 2010 року позивачем стосовно відповідача винесено податкову вимогу форми «Ю» № 1/2838 на суму 1 443,00 грн., яка згідно з наданим позивачем повідомленням про вручення поштового відправлення направлена на адресу ТОВ «Серво Лайн» 25 серпня 2011 року та вручена йому 31 серпня 2011 року. Однак, випискою ПАТ «КБ «Хрещатик» по особовому рахунку ТОВ «Серво Лайн» підтверджується сплата останнім податку на прибуток за 4 квартал в розмірі 1 737,00 грн., за 1 квартал 2011 року в розмірі 1 700,00 грн., за ІІ квартал 2011 року 330,00 грн. та 1 500,00 грн., що разом складає 5 267,00 грн., що спростовує доводи позивача про заборгованість відповідача перед бюджетом. Окрім того, відповідачем надано до суду копію податкової декларації від 09 лютого 2012 року за 2011 рік, поданої ним до податкового органу, в рядку « 16» якої відсутні відомості про розмір податку на прибуток, визначений ТОВ «Серво Лайн», що належить сплатити. Згідно з поясненнями представника відповідача в судовому засідання наведене обґрунтовується тим, що протягом звітного періоду відповідач не здійснював господарську діяльність та не отримував прибуток. Ураховуючи наявність доказів сплати позивачем коштів згідно з вищевказаними деклараціями, суд не вбачає підстав для задоволення позову.

Результат розгляду: denied