Рішення адміністративного суду від 2014-03-24 00:00:00+02

21 лютого 2014 року [PERSON] звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Крюківського відділення Кременчуцького міського відділу міліції, Кременчуцького міського відділу міліції, третя особа: Відділення Державної автомобільної інспекції Кременчуцького міського відділу Управління Міністерства внутрішніх справ України в Полтавській області про зобов'язання повернути позивачу автомобіль ВМW - 5201 державний (реєстраційний) № [NUMBER] як добросовісному набувачу в такому стані, в якому він вилучався. В обґрунтування своїх позовних вимог зазначає, що 11.02.2011 приватним нотаріусом Київської області [PERSON] посвідчено довіреність, надану позивачу [PERSON] на автомобіль ВМW - 5201 державний (реєстраційний) № [NUMBER]. 14.03.2011 автомобіль було зупинено інспектором ВДАІ для перевірки документів. Свідоцтво про реєстрацію ТЗ та талон на проходження державного технічного огляду вилучені та направлені до науково-дослідного експертно-криміналістичного центру УМВС України в Полтавській області, автомобіль вилучено згідно акту огляду та тимчасового затримання транспортного засобу. Згідно висновків спеціалістів талон на проходження державного технічного огляду та свідоцтво про реєстрацію ТЗ не відповідають аналогічним бланкам документів, які перебувають в офіційному обігу та в них мається імітація голографічних елементів. Постановою дільничного інспектора Крюківського РВ КМУ УМВС України в Полтавській ст. лейтенанта Пижова М.В. від 16.03.2011 відмовлено в порушенні кримінальної справи за відсутністю в діях позивача складу злочину згідно п. 2 ст. 6 КПК України, до адміністративної відповідальності позивач також не притягувався. 26.10.2011 позивач звернувся з письмовим клопотанням до начальника ВДАІ Кременчуцького МУ ГУМВС України в Полтавській області про повернення автомобіля, на яке Управлінням державної автомобільної інспекції в Полтавській області листом № 11/М-135 від 01.06.2012 повідомлено позивача, що вилучений автомобіль знаходиться на майданчику тимчасового зберігання Крюківського РВ Кременчуцького МУ і вирішення питання щодо його повернення знаходиться поза компетенцією Державтоінспекції. Зазначає, що 20.06.2012 звернувся з письмовим клопотанням про повернення автомобіля до начальника Крюківського РВ Кременчуцького МУ, від якого письмової відповіді не отримав, а в усній розмові останній відмовився повертати автомобіль. Позивач вважає себе добросовісним набувачем майна та фактичним власником автомобіля, зазначає, що сплатив за нього [PERSON] кошти. Наголошує, що не повернення автомобіля порушує право власності позивача на вказаний автомобіль. 13 березня 2014 року до суду від Кременчуцького міського відділу УМВС України в Полтавській області надійшли письмові заперечення проти позову, в яких відповідач просить відмовити у задоволенні позову, посилаючись на те, що автомобіль ВМW - 5201 державний (реєстраційний) № [NUMBER] [PERSON] отримав на підставі довіреності в межах повноважень, визначених цією довіреністю: гр. [PERSON] уповноважує [PERSON] та [PERSON] користуватися, а також розпоряджатись від його імені /разом або окремо/ належним йому на підставі ТЗ [NUMBER], виданим Київським МРЕВ № 6 02.11.2004 р., автомобілем ВМW - 5201, випуску 1992 року, колір сірий, кузов № [NUMBER], реєстраційний номер [NUMBER]. З огляду на приписи ч. 3 ст. 238 та ст. 239 ЦК України вважає, що позивачем порушено положення представництва, оскільки позов до суду подано від свого імені. Вказує, що твердження позивача про те, що він фактично є власником та добросовісним набувачем автомобіля не підтверджено жодними доказами у справі. Зазначає, що відповідно до довідки Центру ДАІ 5302 з обслуговування м. Кременчука та Кременчуцького району, згідно автоматизованої системи управління обліком транспортних засобів та водіїв "ДАІ 2000" та бази даних "НАІС ДАІ", автомобіль ВМW - 5201 державний номер [NUMBER], кузов № [NUMBER] був зареєстрований по ВРЕР-6 в м. Києві за [PERSON], прож. [ADDRESS]. 22.06.2013 вказаний автомобіль знято з обліку та 13.07.2013 перереєстровано на гр. [PERSON] Відтак, автомобіль, який був вилучений у позивача, є автомобілем "двійником", правовий статус цього майна не визначено. Вважає доводи позивача про те, що [PERSON] є власником автомобіля надуманими, оскільки відповідний юридичний факт рішенням суду не встановлено. Крім того, пояснює, що Кременчуцький міський відділ УМВС України в Полтавській області, структурним підрозділом якого є Крюківський відділ міліції, є юридичною особою та включений до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців. У ході розгляду справи судом уточнено найменування відповідачів Крюківського відділу міліції Кременчуцького міського відділу УМВС України в Полтавській області та Кременчуцького міського відділу УМВС України в Полтавській області. Позивач та представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити. Представник відповідачів у судовому засіданні проти позову заперечував, просив відмовити у задоволенні позовних вимог. Представник третьої особи у судове засідання не з'явився, хоча у матеріалах справи наявні докази, що він належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи. Суд, заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, вивчивши та дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до наступних висновків. Матеріалами справи підтверджено, що 11.02.2011 гр. [PERSON] видано гр. [PERSON] та гр. [PERSON] довіреність (№ бланка 655505), якою за попередньою домовленістю сторін уповноважує гр. [PERSON] та гр. [PERSON] користуватися, а також розпоряджатися від імені [PERSON] (разом або окремо), (продати, здати в оренду, позичку) належним [PERSON] на підставі ТЗ [NUMBER], виданого Київським МРЕВ - 6, 02.11.2004 року, автомобілем марки та моделі ВМW - 520І, випуску 1992 року, колір сірий двигун, кузов № [NUMBER], реєстраційний № [NUMBER], зареєстрований там тоді ж. Вказаною довіреністю [PERSON] та гр. [PERSON] надано права у об'ємі, визначеному довіреністю. Довіреність видана строком на 25 років та дійсна до 11.02.2031, з правом передовіри, з правом виїзду за кордон в установленому порядку чинного законодавства. Вказана довіреність посвідчена 11.02.2011 приватним нотаріусом Київської області [PERSON] та зареєстрована в реєстрі за № 115 /а.с. 8/. 14.03.2011 під час нагляду за дорожнім рухом в м. Кременчук інспектором ВДАІ м. Кременчука ВДАІ з обслуговування м. Кременчука та АТІ УМВС України в Полтавській області ст. лейтенантом міліції О.О. Петренком спільно з сержантом міліції Акіменко О.М. о 07 год. 50 хв. по вул. І. Приходька зупинено автомобіль ВМW - 520І, д.н.з. [NUMBER], 1992 року випуску, сірого кольору, кузов № [NUMBER], що належить [PERSON] під керуванням [PERSON] по довіреності серії [NUMBER] /а.с. 66/. Вказаний автомобіль оглянуто та доставлено для зберігання на майданчик тимчасового утримання ВДАІ м. Кременчука, про що складено акт огляду та тимчасового затримання транспортного засобу від 14.03.2011 /а.с. 11/. Крім того, 14.03.2011 слідчим СВ Крюківського РВ КМУ УМВС України в Полтавській області лейтенантом міліції Акуловим О.Ю. вилучено у [PERSON] талон техогляду, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу та довіреність, про що складено протокол огляду місця події від 14.03.2011 /а.с. 65/. Постановою про відмову в порушенні кримінальної справи від 16.03.2011, винесеною ДІМ Крюківського РВ ст. лейтенантом міліції Пижовим М.В., в порушенні кримінальної справи за ст. 358 КК України відмовлено /а.с. 12/. Разом з тим, згідно висновку спеціаліста науково-дослідного експертно - криміналістичного центру УМВС України в Полтавській області № 190 від 24.03.2011 свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER], заповнене на ім'я [PERSON], не відповідає аналогічним бланкам свідоцтв, які перебувають в офіційному обігу. Всі реквізитні зображення (крім серійного номеру) нанесені за допомогою форм для плоского офсетного друку. Зображення серійного номеру нанесені струменевим способом за допомогою друкарського пристрою з відтворенням кольорового зображення струменево-краплинною технологією. В бланку мається імітація УФ захисту та двох голографічних елементів. В наданому свідоцтві про реєстрацію транспортного засобу ознак змін первинного змісту не виявлено /а.с. 13-14, 22/. 03.04.2012 транспортний засіб марки ВМW - 520І, д.н.з. [NUMBER], який було доставлено для зберігання на спеціальний майданчик 14.03.2011 у зв'язку з підробкою свідоцтва про реєстрацію, передано ВДАІ Кременчуцького МУ УМВС України в Полтавській області представнику Крюківського РВ КМУ згідно акту приймання - передачі транспортного засобу від 03.04.2012 /а.с. 63/. Матеріалами справи підтверджено, що транспортний засіб знаходиться на майданчику тимчасового зберігання транспортних засобів Крюківського ВМ Кременчуцького МВ УМВС, що підтверджується листом Крюківського ВМ Кременчуцького МВ УМВС України в Полтавській області від 12.03.2014 № 1/1957 /а.с. 49/ та не був повернутий [PERSON], що стало підставою для звернення до суду з даним позовом. Вирішуючи питання про наявність порушених прав позивача в публічно - правових відносинах із відповідачами, суд виходить із наступного. Відповідно до визначення, наведеного у частині 1 статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України, справа адміністративної юрисдикції (далі - адміністративна справа) - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень. Для визначення ознак публічно-правового спору суд повинен встановити, зокрема, наявність матеріально-правових відносин між учасниками спору. Публічно - правовий спір може виникати із конституційних, адміністративних, фінансових та інших правовідносин, зміст яких складає, з одного боку, обов'язок органу публічної адміністрації вчинити певний акт на користь особи і з іншого - право особи вимагати виконання цього обов'язку від органу публічної адміністрації як від носія владних повноважень. Більш того, особа повинна бути переконана у тому, що такі відносини перебувають у стані порушення норми або права. Спираючись на норми Конституції, як норми прямої дії, якими визначено зміст прав та свобод, особа має можливість вимагати від держави в особі органів публічної адміністрації належної організації та безпосереднього виконання кореспондуючих обов'язків. При цьому не будь-яке порушення суб'єктом владних повноважень своїх обов'язків кореспондує праву особи вимагати його припинення. Право на захист (задоволення позову) у особи -позивача в межах публічного охоронного відношення виникне за двох умов. По-перше, суд має встановити обов'язок органу влади вчинити певну дію (прийняти рішення). По-друге, має бути доведено правову заінтересованість особи у виконанні цього обов'язку саме на її користь. Закон у вигляді так званої "захисної норми" має гарантувати особі право вимагати від органу публічної адміністрації виконання певного обов'язку на свою користь. Процедура тимчасового затримання, зберігання транспортних засобів на спеціальних майданчиках і стоянках та їх повернення визначена Порядком тимчасового затримання та зберігання транспортних засобів на спеціальних майданчиках і стоянках, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 17.12.2008 № 1102. Пунктом 12 вказаного Порядку передбачено, що повернення тимчасово затриманого транспортного засобу, який зберігається на спеціальному майданчику чи стоянці, здійснюється за письмовим зверненням його водія, власника (співвласника) за умови оплати ним витрат, пов'язаних з транспортуванням та зберіганням такого транспортного засобу, та пред'явлення відповідного протоколу про адміністративне правопорушення. Позивач у позовній заяві стверджує, що 20.06.2012 він звернувся з письмовим клопотанням до начальника Крюківського районного відділу міліції Кременчуцького МУ ГУМВС України в Полтавській області, від якого письмової відповіді не отримав. На підтвердження своїх доходів позивач надав до суду копію клопотання про повернення автомобіля від 20.06.2012 /а.с. 60-61/. Однак, позивачем не надано суду жодних доказів направлення вказаного письмового клопотання від 20.06.2012 відповідачу. Натомість, листом Крюківського відділу міліції Кременчуцького міського відділу УМВС України в Полтавській області від 21.03.2014 № 1/2258 повідомлено, що гр. [PERSON] до Крюківського ВМ Кременчуцького МВ УМВС України в Полтавській області з письмовим клопотанням від 20.06.2012 року про повернення автомобіля ВМW - 520 І, д.н.з. [NUMBER], який був затриманий та тимчасово вилучений працівниками ВДАІ м. Кременчука не звертався /а.с. 62/. Таким чином, оскільки позивач не звертався до відповідачів з письмовими зверненнями щодо повернення транспортного засобу, у позивача відсутнє право вимагати виконання обов'язку від органу публічної адміністрації як від носія владних повноважень, а у відповідачів відсутній обов'язок вчинити дію на користь саме позивача. Стосовно доходів позивача про те, що він є власником автомобіля, суд вважає за необхідне зазначити наступне. Відповідно до частини 1 статті 328 Цивільного кодексу України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Частиною 1 статті 392 Цивільного кодексу України встановлено, що власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Разом з тим, позивачем не надано суду документа, який засвідчує його право власності на автомобіль ВМW - 520І, д.н.з. [NUMBER], а також судових рішень про визнання за [PERSON] права власності на вказаний автомобіль. Відповідно до копії довіреності від 11.02.2011, виданої гр. [PERSON], за попередньою домовленістю сторін, цією довіреністю гр. [PERSON] уповноважує гр. [PERSON] та гр. [PERSON] користуватися, а також розпоряджатися від імені [PERSON] (разом або окремо), (продати, здати в оренду, позичку) належним [PERSON] на підставі ТЗ [NUMBER], виданого Київським МРЕВ - 6, 02.11.2004 року, автомобілем марки та моделі ВМW - 520І, випуску 1992 року, колір сірий двигун, кузов № [NUMBER], реєстраційний № [NUMBER], зареєстрований там тоді ж. /а.с. 8/. Частиною 3 статті 244 Цивільного кодексу України передбачено, що довіреністю є письмовий документ, що видається однією особою іншій особі для представництва перед третіми особами. Довіреність на вчинення правочину представником може бути надана особою, яку представляють (довірителем), безпосередньо третій особі. Таким чином, видача гр. [PERSON] довіреності гр. [PERSON] та гр. [PERSON] не тягне за собою виникнення права власності у [PERSON] на вказаний транспортний засіб. З огляду на вищевикладене, суд відхиляє доводи позивача про те, що він є фактичним власником автомобіля ВМW - 520І, д.н.з. [NUMBER]. Оскільки позивач не звертався до відповідачів з письмовим клопотанням про повернення автомобіля та відповідно не отримував від них письмової відповіді з вказаного питання, суд вважає, що строк звернення до суду з даним позовом позивачем не пропущено. Підсумовуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовна вимога про зобов'язання повернути позивачу автомобіль ВМW - 5201 державний (реєстраційний) № [NUMBER] як добросовісному набувачу в такому стані, в якому він вилучався, - необґрунтована та задоволенню не підлягає. На підставі викладеного,

Результат розгляду: denied