Рішення адміністративного суду від 2014-02-11 00:00:00+02

Товариство з обмеженою відповідальністю «Агробудівельний альянс «Астра» звернулось до Львівського окружного адміністративного суду з позовом до Львівської митниці Міндоходів про визнання нечинним повідомлення-рішення від 26.07.2013 року №56. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає на неправомірне визначення відповідачем податкових зобов'язань з тих підстав, що код товару та розмір мита під час митного оформлення товарів визначає митниця, митне оформлення товарів завершено, розмір податкових зобов'язань є узгодженим, а отже повторно визначати такі відповідач не вправі. Поряд з цим вважає, що відповідачем класифікація ввезеного товару здійснена з порушенням вимог Українського класифікатора товару зовнішньоекономічної діяльності (надалі УКТ ЗЕД), оскільки розмитнений товар, а саме «зернова сільськогосподарська сівалка, несамохідна HORSCH Pronto 8 SW», що комплектується: бункер для посівного матеріалу SW 12000 SD» правомірно віднесено ним до коду товару 8432, в силу своїх технічних характеристик вказана машина не є причепом та напівпричепом або іншим несамохідним транспортним засобом чи їх частинами, як то вважає відповідач. Таким чином, позивач вважає незаконним та необґрунтованим повідомлення-рішення, прийняте митним органом та просить визнати його нечинним. Представник позивача у судовому засіданні позов підтримав та просив суд задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, надав суду заперечення у письмовій формі та просив суд у задоволенні позову відмовити. В обґрунтування заперечень вказав, що право митних органів здійснювати перевірки платників податків та обов'язок визначати податкові зобов'язання не обмежуються моментом закінчення митного оформлення та випуску товарів і випливають з положень Митного та Податкового кодексів України. На думку представника відповідача, повідомлення-рішення прийняте митним органом правомірно, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені законом, тому скасуванню вони не підлягають. Зазначив, що придбаний позивачем товар за своїми характеристиками представляє собою причіп з саморозвантаженям, який слід класифікувати саме за кодом 8716 20 00 00 УКТ ЗЕД як причеп з саморозвантаженням для використання в сільському господарстві. Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. На підставі наказу Львівської митниці від 25.05.2013 року №264 посадовими особами Львівської митниці проведено невиїзну документальну перевірку на предмет своєчасності , достовірності, повноти нарахування та сплати податків та зборів платником податків ТзОВ «Агробудівельний альянс «Астра» при здійсненні митного оформлення товарів за вантажною митною декларацією №209120000/2012/26297 від 13.08.2012 року. За результатами перевірки складено акт від 27.06.2013 року № 026/13/209000000/30050930, у якому зафіксовано порушення позивачем вимог Закону України «Про митний тариф» від 05.04.2011 року №2371-ІІІ та Закону України «Про податок на додану вартість» від 03.04.1997 року №168/97-ВР в частині правильності класифікації імпортованого товару, що призвело до заниження оподаткування митом та податком на додану вартість. Перевіркою встановлено, що позивачем на підставі вантажної митної декларації № 209120000/2012/26297 від 13.08.2013 року здійснено оформлення товару «машина сільськогосподарська: «зернова сільськогосподарська сівалка, несамохідна, причіпна, HORSCH Pronto 8 SW частково в розібраному стані, що комплектується: бункер для посівного матеріалу SW 12000 SD», підставка, перила для сходів бункера та кріплення для шнека, компактор середній, ось, башта розпридільника посівного матеріалу, компактор лівий/правий, середня рама з лапами, підставка з дисковою системою, серійний номер 23901282, рік виготовлення 2012, нова кільк.1-шт. Виробник Horsch maschines GmbH, торгівельна марка Horsch. Країна виробник «DE» за кодом згідно з УКТ ЗЕД 8432301900, (ставка ввізного мита - 0%) та сплачено податку на додану вартість в сумі 235 663,49 грн. Однак, за результатами перевірки посадові особи митного органу дійшли висновку, що при митному оформленні код товару визначено невірно. Ввезений позивачем товар, а саме «причіпний бункер типу SW 12000 SD» слід класифікувати за кодом згідно з УКТЗЕД 8716200000, «сівалка несамохідна причіпна точного висіву» за кодом згідно УКТЗЕД 8432301100. Згідно отриманої інформації з мережі Інтернет, в тому числі з веб-сайту фірми виробника встановлено, що висівний агрегат HORSCH Pronto 8 SW, являє собою широкозахватну (робоча ширина 8м) пневматичну зернову сівалку, що призначена для внесення посівного матеріалу(зерна) чи мінеральних добрив в грунт. Бункер для зерна SW 12000 SD являє собою напівпричіп, обладнаний двома ємкостями (загальний об'єм ємкостей 12000 л), які змонтовані на рамі з однією парою коліс, тагово-зчіпним пристроєм та обладнанням для само завантаження (гідравлічний шнек) і само розвантаження (пневматична система подачі висівного матеріалу на сівалку) зерна чи мінеральних добрив. Відповідно до інформації виробника розміщеної в мережі Інтернет, бункер для зерна SW 12000 SD не призначений для використання виключно з висівним агрегатом моделі HORSCH Pronto 8 SW, а є сумісний з іншими сівалками виробника. (Напр. HORSCH Pronto 9 SW, HORSCH Pronto 12 NT). Згідно Основних правил інтерпретації класифікації товарів для юридичних цілей, найбільш відповідають характеру такого товару дві товарні позиції: 8432 (машини сільськогосподарські, садові або лісогосподарські для підготовки або оброблення ґрунту; котки для газонів або спортивних майданчиків) та 8716 (причепи та напівпричепи; інші несамохідні транспортні засоби; їх частини). У коментарях до товарної позиції 8432 Пояснень до УКТ ЗЕД зазначається, що до неї, серед іншого включаються також машини сільськогосподарські причіпні або начіпні, які є змінним обладнанням для трактора. Відповідно до пункту (4) поясненню до товарної позиції 8432 до таких машин відносяться, серед іншого, сівалки, іноді встановлені на колесах, мають ящик, бункер або іншу ємкість, обладнані висівним або садильним апаратом. В поясненнях до товарної позиції 8432 визначено, що саме сівалки можуть бути встановлені на колесах (а не бункер), які мають ящик, чи бункер. Поряд з цим відповідно до вимог УКТЗЕД причепи та напівпричепи включаються до товарної позиції 8716. Транспортні засоби товарної позиції 8716 розраховані крім іншого на буксирування. Відповідно до пояснень товарної позиції 8716 терміни «причепи» і «напівпричепи» означають транспортні засоби, що призначені винятково до з'єднання з іншим транспортом. Також до цієї позиції включаються серед іншого самозавантажні причепи для сільськогосподарського використання. Згідно правил 1, 6 Основних правил інтерпретації УКТЗЕД, товар - «пневматична зернова сівалка HORSCH Pronto 8 SW» класифікується в товарній позиції 8432 30 11 00, а товар Бункер для зерна SW 12000 SD згідно висновків відповідача слід класифікувати у товарній позиції 8716 20 00 00. Не погоджуючись із висновками, викладеними в акті перевірки, позивач подав до відповідача заперечення на акт перевірки. Розглянувши заперечення позивача, Львівська митниця залишила акт перевірки без змін. За результатами перевірки Львівською митницею на підставі статей 41, 69 Митного кодексу України, Закону України «Про митний тариф» від 05.04.2011 року №2371-ІІІ, Закону України «Про податок на додану вартість» від 03.04.1997 року №168/97-ВР та пункту 123.1 статті 123 Податкового кодексу України прийнято податкові повідомлення-рішення від 26.07.2013 року № 56, за яким позивачу нараховано податкове зобов'язання зі сплати мита на товари, що ввозяться на територію України суб'єктами підприємницької діяльності у розмірі 47988,23 грн., та №57 за яким позивачу нараховано податкове зобов'язання зі сплати податку на додану вартість у розмірі 9597,65 грн. Не погоджуючись із прийнятим податковим повідомленнями рішеннями від 26.07.2013 № 56, за яким позивачу до нараховано податкове зобов'язання зі сплати мита на товари, що ввозяться на територію України суб'єктами підприємницької діяльності у розмірі 47988,23 грн., позивач оскаржив його до суду. Надаючи оцінку оскаржуваному рішенню суб'єкта владних повноважень, суд виходить з наступного. Як вбачається з акту перевірки, під час її проведення посадовими особами відповідача використовувався, зокрема, акт проведення митного огляду товарів, що переміщуються за вантажною митною декларацією № 209120000/2012/26297 від 13.08.2013 року. Позивачем у ВМД код товару згідно УКТ ЗЕД зазначений 8432301900. Відповідно до заявленого коду УКТ ЗЕД, згідно з положеннями Закону України «Про митний тариф» від 05.04.2011 року №2371-ІІІ, застосовано ставку мита - 0%. Відповідно до даних графи « 31» ВМД № 209120000/2012/26297 від 13.08.2013 року здійснено митне оформлення товару: зернова сільськогосподарська сівалка, несамохідна, причіпна, HORSCH Pronto 8 SW частково в розібраному стані, що комплектується: бункер для посівного матеріалу SW 12000 SD, підставка, перила для сходів бункера та кріплення для шнека, компактор середній, ось, башта розпридільника посівного матеріалу, компактор лівий/правий, середня рама з лапами, підставка з дисковою системою, серійний номер 23901282, рік виготовлення 2012, нова.кільк.1-шт. Виробник Horsch maschines GmbH, торгівельна марка Horsch. Країна виробник «DE». Отже, товар складається з двох складових - зернова сільськогосподарська сівалка, несамохідна, причіпна, HORSCH Pronto 8 SW та бункер для посівного матеріалу SW 12000 SD. Вирішуючи правильність питання, якому коду згідно з УКТ ЗЕД мав би відповідати даний товар, суд виходить з наступного. Пунктом 19 ст. 1 Митного кодексу України (далі - МК України) передбачено, що митними процедурами вважаються операції, пов'язані із здійсненням митного контролю за переміщенням товарів і транспортних засобів через митний кордон України, митного оформлення цих товарів і транспортних засобів, а також із справлянням передбачених законом податків і зборів. Згідно ст. 42 МК України, митні органи самостійно визначають форму та обсяг митного контролю, достатнього для забезпечення додержання законодавства України з питань митної справи при здійсненні митного оформлення вказаних товарів. Статтею 45 МК України встановлено, що особи, які переміщують товари і транспортні засоби через митний кордон України чи провадять діяльність, контроль за якою цим Кодексом покладено на митні органи, зобов'язані подавати митним органам документи та відомості, необхідні для здійснення митного контролю. Перелік документів, необхідних для здійснення митного контролю та митного оформлення товарів і транспортних засобів, що переміщуються через митний кордон України, затверджено Постановою Кабінету Міністрів України від 01.02.2006 року №80. До таких документів, належать, зокрема, митна декларація, документи, що містять відомості, необхідні для визначення коду товару згідно з УКТЗЕД. Статтею 54 МК України передбачено, що документи, необхідні для здійснення митного контролю, подаються митному органові при декларуванні товарів і транспортних засобів. Відповідно до ст. 81 МК України декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари і транспортні засоби, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення. Умови та порядок застосування форм декларування, перелік відомостей, необхідних для здійснення митного контролю та митного оформлення, визначаються Кабінетом Міністрів України. Декларування товарів і транспортних засобів здійснюється декларантами, які в силу ч. 2 ст. 88 зобов'язані здійснити декларування товарів і транспортних засобів відповідно до порядку, встановленого цим Кодексом; на вимогу митного органу пред'явити товари і транспортні засоби для митного контролю і митного оформлення; надати митному органу передбачені законодавством документи і відомості, необхідні для виконання митних процедур; сплатити податки і збори. Постановою Кабінету Міністрів України від 09.06.1997 року № 574 затверджено Положення про вантажну митну декларацію (далі - Положення). Згідно пункту 2 цього Положення, вантажна митна декларація - письмова заява встановленої форми, що подається митному органу і містить відомості про товари та транспортні засоби, які переміщуються через митний кордон України, митний режим, у який вони заявляються, а також іншу інформацію, необхідну для здійснення митного контролю, митного оформлення, митної статистики, нарахування податків, зборів та інших платежів. У графі 33 ВМД зазначається код товару згідно з УКТЗЕД. Відповідно до ст. 86 МК України митна декларація приймається митним органом, якщо встановлено, що в ній містяться всі необхідні відомості і до неї додано всі необхідні документи. Митний орган не має права відмовити в прийнятті митної декларації, якщо декларантом виконано всі умови, встановлені цим Кодексом. Відмова митного органу в прийнятті митної декларації повинна бути вмотивованою, а про причини відмови має бути письмово повідомлено декларанту. Згідно п. 3 Порядку здійснення митного контролю й митного оформлення товарів із застосуванням вантажної митної декларації, затвердженого наказом Державної митної служби України від 20.04.2005 року №314, під час прийняття ВМД до оформлення здійснюється, зокрема, за допомогою програмного забезпечення перевірка правильності заповнення декларантом ВМД. При здійснення митного контролю проводиться перевірка правильності класифікації та кодування товарів (згідно з поданими документами), перевірка правильності нарахування податків і зборів (обов'язкових платежів) за ВМД та застосування пільг у їх сплаті відповідно до законодавства. Відповідно до ст. 67 МК України українська класифікація товарів зовнішньоекономічної діяльності (УКТ ЗЕД) складається на основі Гармонізованої системи опису та кодування товарів та затверджується законом про Митний тариф України. В УКТ ЗЕД товари систематизовано за розділами, групами, товарними позиціями, товарними підпозиціями, найменування і цифрові коди яких уніфіковано з Гармонізованою системою опису та кодування товарів. Товарна номенклатура Митного тарифу України складається з трьох складових частин - Основних правил інтерпретації класифікації товарів, Приміток до розділів та груп та безпосередньо номенклатури товарів (текстовий опис угруповань (розділ, група - два знаки, позиція - чотири знаки, підпозиція - шість знаків, категорія - вісім знаків, підкатегорія - десять знаків) та їх цифрове позначення - код товарів). Ст. 312 МК України визначає порядок ведення Української класифікації товарів зовнішньоекономічної діяльності, який передбачає, зокрема, розроблення пояснень та рекомендацій з метою забезпечення однакового тлумачення і застосування УКТЗЕД; прийняття рішень щодо класифікації та кодування товарів в УКТЗЕД. Ведення порядку здійснюється спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі митної справи в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. З метою забезпечення єдиного тлумачення термінів, що використовуються в УКТЗЕД, та на виконання постанови Кабінету Міністрів України 12.12.2002 року №1863 «Про затвердження Порядку ведення Української класифікації товарів зовнішньоекономічної діяльності» наказом Державної митної служби України від 31.01.2004 року №68 затверджено Пояснення до Української класифікації товарів зовнішньоекономічної діяльності. Визначення коду товару, що ввозиться на митну територію України, здійснюється відповідно до Основних правил інтерпретації класифікації товарів, Приміток до розділів та груп, номенклатури товарів, що є невід'ємною частиною Закону України «Про митний тариф України» (чинного на час виникнення спірних правовідносин) та Пояснень до УКТЗЕД. Так, згідно Основних правил інтерпретації УКТ ЗЕД класифікація товарів в УКТ ЗЕД здійснюється за такими правилами: 1. Назви розділів, груп і підгруп наводяться лише для зручності користування УКТЗЕД; для юридичних цілей класифікація товарів в УКТЗЕД здійснюється виходячи з назв товарних позицій і відповідних приміток до розділів чи груп і, якщо цими назвами не передбачено іншого, відповідно до таких правил: 2. (a) будь-яке посилання в назві товарної позиції на будь-який виріб стосується також некомплектного чи незавершеного виробу за умови, що він має основну властивість комплектного чи завершеного виробу. Це правило стосується також комплектного чи завершеного виробу (або такого, що класифікується як комплектний чи завершений згідно з цим правилом), незібраного чи розібраного. 3. У разі якщо згідно з правилом 2 (b) або з будь-яких інших причин товар на перший погляд можна віднести до двох чи більше товарних позицій, його класифікація здійснюється таким чином: (a) перевага надається тій товарній позиції, в якій товар описується конкретніше порівняно з товарними позиціями, де дається більш загальний його опис. Проте в разі якщо кожна з двох або більше товарних позицій стосується лише частини матеріалів чи речовин, що входять до складу суміші чи багатокомпонентного товару, або лише частини товарів, що надходять у продаж у наборі для роздрібної торгівлі, такі товарні позиції вважаються рівнозначними щодо цього товару, навіть якщо в одній з них подається повніший або точніший опис цього товару; 6. Для юридичних цілей класифікація товарів у товарних підпозиціях, товарних категоріях і товарних підкатегоріях здійснюється відповідно до назви останніх, а також приміток, які їх стосуються, з урахуванням певних застережень, положень вищезазначених правил за умови, що порівнювати можна лише назви одного рівня деталізації. Для цілей цього правила також можуть застосовуватися відповідні примітки до розділів і груп, якщо в контексті не зазначено інше. Згідно Приміток 3 та 4 до розділу XVI Закону України "Про митний тариф України" та Пояснень до УКТ ЗЕД: 3. Комбіновані машини, які складаються з двох або більше машин, що становлять єдиний агрегат та інші машини, призначені виконувати дві або декілька доповнюючих або не пов'язаних між собою різних функцій, повинні класифікуватися за тією машиною або основною функцією, яка є головною у цьому виробі, якщо в контексті не зазначено інше. 4. Коли машина (включаючи комбінацію машин) складається з окремих комплектувальних вузлів (незалежно від того, розміщені вони окремо чи з'єднані між собою трубопроводами, трансмісійними механізмами, електричними кабелями або іншими пристроями), призначених для забезпечення одночасного виконання чітко визначених функцій, що включені до однієї з товарних позицій групи 84 або 85, тоді машину потрібно класифікувати у товарній позиції, що відповідає визначеній функції. Згідно Примітки 7 до групи 84 Закону України "Про митний тариф України" та Пояснень до УКТ ЗЕД: 7. Машина, призначена для виконання більш ніж однієї функції, класифікується за основною функцією так, якби вона була єдиною, для якої призначена машина. В товарній позиції 8432 класифікуються машини сільськогосподарські, садові або лісогосподарські для підготовки або оброблення ґрунту; котки для газонів або спортивних майданчиків, зокрема, розкидачі та розподільники органічних та мінеральних добрив. До цієї товарної позиції також включаються машини незалежно від виду тяги, застосовувані замість ручних інструментів для використання сільськогосподарських робіт у тому чисті і розкидання або внесення в грунт добрив, включаючи гній або інші органічні речовини, для поліпшення фізико-хімічних властивостей ґрунту. Машини, включені до цієї товарної позиції, можуть буксируватися тваринною тягою чи транспортним засобом (наприклад, трактором) або можуть буксируватися на будь-якому транспортному засобі. Водночас, у відповідності з поясненнями до товарної позиції 8432 до неї сівалки, садильники та розсадосадильні машини для насіння, цибулин, коренеплодів, розсади і т.п., іноді встановлені на колесах, мають ящик, бункер або іншу ємність, обладнані висівним або садильним апаратом, сошником та загортачем. Тобто, віднесення товару до товарної позиції 8432 здійснюється за умови, що сільськогосподарські машини застосовуються для використання виключно у сільськогосподарських роботах, у тому числі для внесення посівного матеріалу(зерна) чи мінеральних добрив в грунт. До товарної позиції 8716, згідно пояснень до УКТЗЕД (том 4 розділ XVII), включається група несамохідних транспортних засобів що мають одне колесо чи більше і які призначені для перевезення вантажів або людей, а саме причепи та напівпричепи. До причепів відносять саморозвантажні причепи для перевезення різних вантажів (фуражу, гною і т.п.) з рухомою підлогою для розвантаження; такі транспортні засоби можна укомплектовувати різними пристроями (пристроєм для подрібнювання гнойової маси, для січення фуражу і т.п.) для того, щоб пристосувати їх для використання як розкидач гною, фуражного кузову чи причепу для перевезення коренеплодів. При вирішенні спору суд виходить з наступних мотивів. Суд не приймає твердження позивача стосовно того, що митний орган не вправі повторно був визначати код товару та до нараховувати податкові зобов'язання так як товар було випущено в обіг, оскільки згідно п.п.54.3.6 п.54.3 ст.54 ПК України контролюючий орган зобов'язаний самостійно визначити суму грошових зобов'язань, зменшення (збільшення) суми бюджетного відшкодування та/або зменшення (збільшення) від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток або від'ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством, зокрема, якщо результати митного контролю, отримані після закінчення процедури митного оформлення та випуску товарів, свідчать про заниження або завищення податкових зобов'язань, визначених платником податків у митних деклараціях. Як встановлено судом, відповідачем фактично було віднесено зернову сільськогосподарську сівалку, несамохідну, причіпну, HORSCH Pronto 8 SW до товарної позиції 8716 за тими критеріями, що декларант вказав, що товар складається з двох складових - зернової сільськогосподарської сівалки HORSCH Pronto 8 SW та бункера для посівного матеріалу SW 12000 SD, сам же бункер згідно використаної відповідачем інформації виробника розміщеної в мережі Інтернет, а саме Бункер для зерна SW 12000 SD не призначений для використання виключно з висівним агрегатом моделі HORSCH Pronto 8 SW, а є сумісний з іншими сівалками виробника (Напр. HORSCH Pronto 9 SW, HORSCH Pronto 12 NT) та який оснащений з однією парою коліс, тягово-зчіпним пристроєм та обладнанням для само завантаження. Проте суд вважає позицію відповідача хибною, та такою, що не заслуговує на увагу, зважаючи на таке. Відповідно до положень ч. 2 ст. 183 Цивільного Кодексу України неподільною є річ, яку не можна поділити без втрати її цільового призначення. Згідно інструкції по експлуатації HORSCH Pronto 8 SW, «сіялка призначена для внесення посівного матеріалу та добрива. Використання в інших цілях, наприклад в якості транспортного засобу не відповідає її призначенню» (аркуш 4 інструкції). Згідно інструкції по експлуатації HORSCH SW 12000 SD, «бункер призначений для внесення посівного матеріалу та добрива. Використання в інших цілях, наприклад в якості транспортного засобу не відповідає призначенню» (аркуш 5 інструкції). Згідно технічних характеристик зернової сільськогосподарської сівалки HORSCH Pronto 8 SW, то така комплектується: бункер для посівного матеріалу SW 12000 SD», підставка, перила для сходів бункера та кріплення для шнека, компактор середній,ось, башта розпридільника посівного матеріалу, компактор лівий/правий, середня рама з лапами, підставка з дисковою системою, серійний номер 23901282. Бункер, ж для посівного матеріалу SW 12000 SD, є основною складовою частиною сівалки HORSCH Pronto 8 SW. Використання самого бункера без сівалки є не можливим, так як бункер являє собою ємкість для зерна чи іншого посівного матеріалу, сама ж сівалка призначена для внесення посівного матеріалу (зерна) чи інших мінеральних добрив в грунт, таке внесення можливе за наявності саме обладнаного на сівалці зазначеного бункера, а відтак сівалка є річчю неподільною, чого при визначенні коду не було враховано відповідачем. А тому, згідно Приміток 3, 4 до розділу XVI Закону України "Про митний тариф України" та Пояснень до УКТ ЗЕД, комбіновані машини, які складаються з двох або більше машин, що становлять єдиний агрегат та інші машини, призначені виконувати дві або декілька доповнюючих або не пов'язаних між собою різних функцій, повинні класифікуватися за тією машиною або основною функцією, яка є головною у цьому виробі. Головну ж функцію виконує сівалка, оскільки основною функцією сівалки є функція посіву, а саме призначена для внесення посівного матеріалу (зерна) чи інших мінеральних добрив в грунт. Дане твердження знаходить своє підтвердження листом виробника, в якому йдеться також про те, що бункер ж для посівного матеріалу SW 12000 SD, не може окремо використовуватись від самої сівалки, так як і остання без самого бункера. Не заслуговують на увагу та відхиляються судом доводи митного органу про необхідність окремого декларування бункера для посівного матеріалу SW 12000 SD як самостійного транспортного засобу за кодом 871620000, оскільки згідно з поясненнями до товарної позиції 8716 УКТ ЗЕД визначальною ознакою та основною функцією товарів даної позиції є те, що вони призначені для перевезення вантажів або людей. В даному ж випадку, бункер для посівного матеріалу SW 12000 SD є складовою сільськогосподарської сівалки HORSCH Pronto 8 SW, і хоча й має колеса, основною функцією його є саме посівні роботи, а не перевезення вантажів як таке. Таким чином, суд вважає, що позивачем було правильно класифіковано даний товар за кодом 8432301900, оскільки основною функцією сівалки є функція посіву, що притаманна саме сівалкам, вона має бункер, тобто обладнана висівним апаратом. Покликання представника відповідача на долучений до матеріалів справи лист директора Департаменту митної справи №99-24/1-02-02/1394 від 01.06.2013 року, відповідно до якого начальникам Запорізької, Львівської, Херсонської та Черкаської митниць надана інформація щодо класифікації самозавантажних бункерів у товарній під категорії 8716 20 00 00 УКТ ЗЕД, суд не бере до уваги, оскільки відповідно до ст. 9 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого вирішує справи відповідно до Конституції та законів України, міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, а також застосовує інші нормативно-правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, у межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією та законами України. У відповідності до вимог ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. Згідно п. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Однак, відповідачем не надано суду належних та достатніх доказів на підтвердження позиції щодо правомірності застосування норм податкового та митного законодавства, а відтак, відповідач не довів суду правомірність прийняття оскаржуваних рішень. Суд згідно ч. 6 ст. 71 КАС України вирішує справу на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ст. 86 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Виходячи із тих юридичних та фактичних наслідків, яких може потягнути за собою оскаржуваний акт, суд вважає за доцільне замінити спосіб захисту порушеного права позивача на визнання протиправним та скасування оскаржуваного повідомлення-рішення. З огляду на встановлене та беручи до уваги достатній і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог та вважає їх такими, що підлягають задоволенню. Щодо понесених позивачем судових витрат, то відповідно до вимог ст. 94 КАС України такі присуджуються йому з державного бюджету України.

Результат розгляду: granted