Рішення адміністративного суду від 2014-01-28 00:00:00+02

Публічне акціонерне товариство «Чернігівський річковий порт» (далі - ПАТ «Чернігівський річковий порт») звернулось до суду з адміністративним позовом до старшого державного інспектора з охорони навколишнього природного середовища Чернігівської області Зубка Володимира Миколайовича, Державної екологічної інспекції у Чернігівській області про визнання протиправним та скасування припису №228/04 від 10.07.2013, винесеного старшим державним інспектором з охорони навколишнього природного середовища Чернігівської області Зубком Володимиром Миколайовичем в частині змісту пункту два «у строк до 10.10.2013 року - забезпечити подання документів для отримання дозволу на розміщення лімітів, утворення та розміщення відходів до Департаменту екології та природних ресурсів Чернігівської ОДА» та в частині змісту пункту три «у строк до 10.08.2013 року забезпечити ведення обліку відпрацьованих відходів (відпрацьовані мастила, ветош та інше) згідно затвердженої форми №1-ВТ». Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 10.07.2013 старший державний інспектор з охорони навколишнього природного середовища Чернігівської області Зубок В.М. та державний інспектор з охорони навколишнього природного середовища Чернігівської області Сподаренко А.П., згідно направлення №740 здійснили планову перевірку ПАТ «Чернігівський річковий порт» щодо дотримання вимог природоохоронного законодавства. За результатами перевірки складено акт №228/04 від 10.07.2013 та винесено припис №228/04 від 10.07.2013. Позивач вважає частково припис №228/04 від 10.07.2013 протиправним та таким, що підлягає скасуванню, посилаючись на те, що відповідач під час перевірки, не володів об'єктивною та достовірною інформацією про діяльність позивача, яка є/може бути джерелом відходів, оскільки матеріали акту від 10.07.2013 не містять документально підтверджених даних про перелік відходів позивача та їх обсяги. Крім того, позивач зазначив, що вимога пункту 2 оскаржуваного припису від 10.07.2013 «оформити відповідний дозвіл та ліміти у строк до 10.10.2013» є такою, що суперечить нормам постанови Кабінету Міністрів України №1218 від 03.08.1998 «Про затвердження Порядку розроблення, затвердження і перегляду лімітів на утворення та розміщення відходів» (в редакції що діяла на момент проведення перевірки). Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав та просив його задовольнити в повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві. Старший державний інспектор з охорони навколишнього природного середовища Чернігівської області Зубок Володимир Миколайович в судове засідання не з'явився, надав суду клопотання в якому просив розглянути справу буз його участі за наявними матеріалами. Представник Державної екологічної інспекції у Чернігівській області в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, в їх задоволенні просив відмовити, та зазначив, що проведеною перевіркою ПАТ «Чернігівський річковий порт» встановлено, що підприємством не забезпечено отримання лімітів на утворення та розміщення відходів на 2013 рік та/або не здійснено належних дій щодо виключення ПАТ «Чернігівський річковий порт» з Переліку власників відходів по м. Чернігову, яким необхідно отримати ліміти на утворення та розміщення відходів. На підставі зазначеного, перевіряючими винесено припис №228/04 від 10.07.2013, а також був складений протокол про адміністративне правопорушення від 10.07.2013 №001116 та винесено постанову про накладення адміністративного стягнення від 10.07.2013 №261/04, яке сплачено посадовою особою позивача в повному обсязі. Також представник відповідача зазначив, що Держекоінспекція у Чернігівській області є контролюючим органом і не несе відповідальності за повідомлення чи неповідомлення підприємства у встановлені строки про необхідність подання та погодження проектів лімітів на утворення та розміщення відходів на наступний рік. Крім того, незаконність чи протиправність дій посадових осіб дозвільних органів не встановлено в порядку адміністративного судочинства, а тому відповідач вважає, що позивачем не вжито достатніх заходів для отримання лімітів у встановлені терміни. Заслухавши пояснення представників сторін, розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню, виходячи з наступного. 10.07.2013, на підставі наказу від 01.07.2013 №740 та направлення на проведення планової перевірки №740 (а.с.9) старшим державним інспектором з охорони навколишнього природного середовища Чернігівської області Зубком В.М. та державним інспектором з охорони навколишнього природного середовища Чернігівської області Сподаренком А.П., проведено планову перевірку ПАТ «Чернігівський річковий порт» щодо дотримання вимог природоохоронного законодавства в галузі охорони атмосферного повітря, водних ресурсів щодо поводження з відходами та небезпечними хімічними речовинами. У ході планової перевірки встановлено, що ПАТ «Чернігівський річковий порт» включено до Переліку власників відходів, яким необхідно отримати ліміти на утворення та розміщення відходів на 2013 рік, але дозвіл на розміщення та утворення відходів та ліміти на утворення та розміщення відходів у 2013 році підприємством отримані не були, чим порушено вимоги статей 32, 33 Закону України «Про відходи». За результатами перевірки складено акт №228/04 від 10.07.2013 (а.с.14-17) та винесено припис №228/04 від 10.07.2013 (а.с.18). Приписом №228/04 від 10.07.2013 зобов'язано позивача: 1) забезпечити отримання дозволу на викиди забруднюючих речовин в атмосферу від стаціонарних джерел викидів в атмосферне повітря (строк виконання - до 15.10.2013); 2) забезпечити подання документів для отримання дозволу на розміщення лімітів, утворення та розміщення відходів до Департаменту екології та природних ресурсів Чернігівської ОДА (строк виконання - до 10.10.2013); 3) забезпечити ведення обліку відпрацьованих відходів ( відпрацьовані мастила, ветош та інше) згідно затвердженої форми №1-ВТ (строк виконання - до 10.08.2013); 4) забезпечити на підприємстві заходи щодо запобіганню забрудненню водних об'єктів стічними водами (дощовими, сніговими) водами, що відводяться з території об'єкта (строк виконання - до 10.10.2013). Також, за результатами перевірки, державним інспектором з охорони навколишнього природного середовища Чернігівської області Сподаренком А.П складено протокол про адміністративне порушення №001110 від 10.07.2013 (а.с.62) та винесено постанову про накладення адміністративного стягнення від 10.07.2013 №261/04 (а.с.63). Відповідно до копії квитанції №6927.14.1 від 10.07.13 посадовою особою позивача сплачено суму штрафу в розмірі 850 грн. (а.с.64). Не погоджуючись з пунктами 2 та 3 припису №228/04 від 10.07.2013 позивач звернувся за захистом охоронюваних законом прав та інтересів до Чернігівського окружного адміністративного суду. Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд виходить з наступного. Закон України від 05.03.1998 року №187/98-ВР «Про відходи» (далі - Закон №187/98-ВР) визначає правові, організаційні та економічні засади діяльності, пов'язаної із запобіганням або зменшенням обсягів утворення відходів, їх збиранням, перевезенням, зберіганням, обробленням, утилізацією та видаленням, знешкодженням та захороненням, а також з відверненням негативного впливу відходів на навколишнє природне середовище та здоров'я людини на території України. Відповідно до статті 1 Закону №187/98-ВР відходи - будь-які речовини, матеріали і предмети, що утворилися у процесі виробництва чи споживання, а також товари (продукція), що повністю або частково втратили свої споживчі властивості і не мають подальшого використання за місцем їх утворення чи виявлення і від яких їх власник позбувається, має намір або повинен позбутися шляхом утилізації чи видалення; виробник відходів - фізична або юридична особа, діяльність якої призводить до утворення відходів; зберігання відходів - тимчасове розміщення відходів у спеціально відведених місцях чи об'єктах (до їх утилізації чи видалення); розміщення відходів - зберігання та захоронення відходів у спеціально відведених для цього місцях чи об'єктах. Стаття 17 Закону №187/98-ВР визначає обов'язки суб'єктів господарської діяльності у сфері поводження з відходами. Пункт «а» частини 1 статті 32 Закону №187/98-ВР передбачає, що з метою обмеження та запобігання негативному впливу відходів на навколишнє природне середовище та здоров'я людини забороняється, зокрема, вести будь-яку господарську діяльність, пов'язану з утворенням відходів, без одержання від уповноважених органів виконавчої влади у сфері поводження з відходами лімітів на обсяги утворення та розміщення відходів. Статтею 33 Закону №187/98-ВР встановлено, що зберігання та видалення відходів здійснюються відповідно до вимог екологічної безпеки та способами, що забезпечують максимальне використання відходів чи передачу їх іншим споживачам (за винятком захоронення). На кожне місце чи об'єкт зберігання або видалення відходів складається спеціальний паспорт, в якому зазначаються найменування та код відходів (згідно з державним класифікатором відходів), їх кількісний та якісний склад, походження, а також технічні характеристики місць чи об'єктів зберігання чи видалення і відомості про методи контролю та безпечної експлуатації цих місць чи об'єктів. Видалення відходів здійснюється відповідно до встановлених законодавством вимог екологічної безпеки з обов'язковим забезпеченням можливості утилізації чи захоронення залишкових продуктів за погодженням з центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері санітарного та епідемічного благополуччя населення. Зберігання та видалення відходів здійснюються в місцях, визначених органами місцевого самоврядування з врахуванням вимог земельного та природоохоронного законодавства, за наявності спеціальних дозволів, у яких визначені види та кількість відходів, загальні технічні вимоги, заходи безпеки, відомості щодо утворення, призначення, методів оброблення відповідно до встановлених лімітів та умови їх зберігання. Ліміти на обсяги утворення і розміщення побутових відходів не встановлюються. Стаття 34 Закону №187/98-ВР визначає вимоги щодо поводження з небезпечними відходами, а саме: усі небезпечні відходи за ступенем їх шкідливого впливу на навколишнє природне середовище та на життя і здоров'я людини відповідно до переліку небезпечних властивостей поділяються на класи- і підлягають обліку. Відповідний клас відходів визначається виробником відходів відповідно до нормативно-правових актів, що затверджуються спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади з питань екології та природних ресурсів за погодженням з центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері санітарного та епідемічного благополуччя населення. Також, стаття 35-1 Закону №187/98-ВР визначає вимоги щодо поводження з побутовими відходами. Правові, економічні та соціальні основи організації охорони навколишнього природного середовища в інтересах нинішнього і майбутніх поколінь визначає Закон України від 25 червня 1991 року №1264-XII «Про охорону навколишнього природного середовища» (далі - Закон №1264-XII ). Статтею 55 Закону №1264-XII встановлено, що суб'єкти права власності на відходи повинні вживати ефективних заходів для зменшення обсягів утворення відходів, а також для їх утилізації, знешкодження або розміщення. Розміщення відходів дозволяється лише за наявності спеціального дозволу на визначених місцевими радами територіях у межах установлених лімітів з додержанням санітарних і екологічних норм способом, що забезпечує можливість їх подальшого використання як вторинної сировини і безпеку для навколишнього природного середовища та здоров'я людей. Правила розроблення, затвердження і перегляду лімітів на утворення та розміщення відходів, у тому числі небезпечних, на території України визначає Порядок розроблення, затвердження і перегляду лімітів на утворення та розміщення відходів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 3 серпня 1998 р. №1218 (далі - Порядок) (у редакції на момент виникнення спірних правовідносин). Згідно пунктів 3, 4 та 7 Порядку ліміт на утворення відходів визначається їх власником у процесі діяльності на підставі дозволу на розміщення відходів та договору (контракту) на передачу відходів іншому власнику. Ліміт на утворення відходів розраховується на підставі нормативів утворення для кожного виду відходів за класами їх небезпеки і має дорівнювати сумарному обсягу відходів, розміщених на своїй території та переданих іншому власнику. Власникам відходів, які здійснюють лише їх розміщення, затверджується ліміт на розміщення відходів. Відповідно до пункту 10 Порядку місцеві державні адміністрації за погодженням з органами Мінекоресурсів на місцях до 1 лютого поточного року визначають перелік власників відходів, яким необхідно одержати ліміти на утворення та розміщення відходів на наступний рік (крім власників, які звільняються від одержання таких лімітів). Згідно пункту 20 Порядку відповідальність за правильність визначення нормативів утворення відходів, визначення лімітів утворення та розміщення відходів, несвоєчасне затвердження або незатвердження лімітів утворення та розміщення відходів несе власник відходів. Частиною 8 статті 7 Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" визначено, що припис - обов'язкова для виконання у визначені строки письмова вимога посадової особи органу державного нагляду (контролю) суб'єкту господарювання щодо усунення порушень вимог законодавства. Припис не передбачає застосування санкцій щодо суб'єкта господарювання. Припис видається та підписується посадовою особою органу державного нагляду (контролю), яка здійснювала перевірку. Як вбачається з матеріалів справи, публічне акціонерне товариство "Чернігівський річковий порт" внесено до Переліку власників відходів по м. Чернігову, яким необхідно отримати ліміти на утворення та розміщення відходів на 2013 рік (а.с. 84-86). Однак, позивачем не було отримано дозвіл на розміщення та утворення відходів та ліміти на утворення та розміщення відходів на 2013 рік. Як встановлено в судовому засіданні, позивач не вчиняв належних дій щодо виключення ПАТ "Чернігівський річковий порт" з Переліку власників відходів по м. Чернігову, яким необхідно отримати ліміти на утворення та розміщення відходів, або ж спрямованих на отримання такого дозволу, як у встановлений законодавством строк так і після винесення припису. Як вбачається з акту перевірки №228/04 від 10.07.2013, акт перевірки підписаний головним інженером товариства без жодних зауважень. За таких обставин, суд дійшов висновку, що відповідачі при винесенні оскаржуваного припису діяли у відповідності до вимог чинного законодавства. Крім того, суд зауважує, що станом на момент розгляду даної справи, термін виконання оскаржуваного припису закінчився. На підставі наказу від 11.11.2013 №1202 та направлення на проведення позапланової перевірки №1202 державним інспектором з охорони навколишнього природного середовища Чернігівської області Кириченко З.В., проведено позапланову перевірку ПАТ «Чернігівський річковий порт» щодо виконання вимог припису Державної екологічної інспекції у Чернігівській області №228/04 від 10.07.2013. За результатами перевірки складено акт №341/04 від 14.11.2013 (а.с.87-90). В ході перевірки встановлено, що підприємством частково не виконано пункти припису №228/04 від 10.07.2013. За результатами проведеної 14.11.2013 позапланової перевірки ПАТ «Чернігівський річковий порт» щодо виконання оскаржуваного припису винесений повторний припис від 14.11.2013 №341/04 (а.с.91), складено протокол про адміністративне порушення №001741 від 14.11.2013 (а.с.92) та винесено постанову про накладення адміністративного стягнення від 14.11.2013 №401/04, яка виконана посадовою особою позивача (а.с.93). З огляду на викладене, суд вважає, що позивачем не правильно обрано спосіб захисту порушеного права. Згідно з частиною 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та місцевого самоврядування зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Судом при вирішенні вищевказаного адміністративного позову було взято до уваги положення частини 3 статті 2 та частини 2 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України. Відповідач, як суб'єкт владних повноважень довів правомірність винесеного припису. Враховуючи вищевикладене, в задоволенні адміністративного позову Публічного акціонерного товариства "Чернігівський річковий порт" до старшого державного інспектора з охорони навколишнього природного середовища Чернігівської області Зубка Володимира Миколайовича, Державної екологічної інспекції у Чернігівській області про визнання протиправним та скасування припису в частинах необхідно відмовити повністю.

Результат розгляду: denied