Рішення адміністративного суду від 2014-01-17 00:00:00+02

Позивач звернувся до суду з позовом про визнання неправомірними дій та зобов'язання вчинити дії посилаючись на те, що він є пенсіонером і перебуває на обліку в Управлінні пенсійного фонду України міста Калуша та Калуського району Івано-Франківської обл. у зв'язку з чим отримує пенсію за віком на пільгових умовах. З 18.02.2013 року позивачу призначено пенсію за віком на пільгових умовах по списку №2 при загальному стажі роботи 29 років і 8 місяців. Перед виходом на пенсію позивач зібрав всі необхідні документи та подав довідку про заробітну плату для обчислення пенсії з 1986 р. по 1991р. В даній довідці було вказано про те, що в заробітну плату входить районний коефіцієнт та Північна надбавка. Однак, Управління пенсійного фонду України міста Калуша та Калуського району Івано-Франківської обл. нарахували позивачу пенсію з якою він не згідний, оскільки він пропрацював в районах Крайньої Півночі 14 років 11 місяців 15 днів. У зв'язку з цим 09.09.2013р. позивач звернувся з письмовою заявою до Управління пенсійного фонду України міста Калуша та Калуського району Івано-Франківської обл. щодо перерахування пенсійного стажу роботи в районах Крайньої Півночі в пільговому обчисленні. 03.10.2013р. відповідачем була надана відповідь № 216/М-15, відповідно до змісту якої Управління пенсійного фонду України міста Калуша та Калуського району Івано-Франківської обл. посилався на п. 5 Указу Президії ВР СРСР від 10.02.1960р. «Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі» передбачено пільги, щодо обчислення стажу роботи, тобто у кратності 1.5, що поширювалися на працівників, які уклали письмові трудові договори про роботу у Крайній Півночі на термін не менше 3 років. Тому у зв'язку із відсутністю в матеріалах пенсійної справи документів, в яких зазначається про укладення строкового трудового договору період роботи в районах Крайньої Півночі чи в місцях, прирівняних до районів Крайньої Півночі позивачу не зараховують 1.5 кратному розмірі. Підтвердження трудової діяльності від 04.03.1982р. по 18.02.1997р. а саме: в Тюменській області в Ханти-Мансійському та Ямало - Ненецькому автономних округах відображено у записах трудової книжки про те, що позивач дійсно працював в районах Крайньої Півночі вахтово-експедиційним методом. У судове засіданні позивач [PERSON] подав заяву, в якій просить визнати дії Управління пенсійного фонду України міста Калуша та Калуського району Івано-Франківської обл. неправомірними, щодо зарахування стажу роботи в районах крайньої Півночі з 04.03.1982р по 18.02.1997р. в одинарному розмірі. Зобов'язати Управління пенсійного фонду України міста Калуша та Калуського району Івано-Франківської обл. зарахувати стаж роботи у районах Крайньої Півночі з 04.03.1982р по 18.02.1997р. в пільговому обчисленні 1 рік за 1 рік 6 місяців. Зобов'язати Управління пенсійного фонду України міста Калуша та Калуського району Івано-Франківської обл. зробити перерахунок та виплату перерахованої пенсії з 18.02.2013р. Представник відповідача Управління пенсійного фонду в місті Калуші та Калуському районі Савчій П.В. у судове засіданні подав заяву про слухання справи у його відсутності та заперечення проти позовних вимог з підстав викладених у письмовому запереченні, зазначивши, що пільгове обчислення стажу роботи в районі Крайньої Півночі проводилось до 31.12.1990 р. відповідно до п. 5 прикінцевих положень «Про загальнообов'язкове пенсійне страхування». Тому УПФУ в м. Калуші та Калуському районі не має жодних законодавчо обґрунтованих підстав для зарахування стажу роботи на Крайній півночі після 01.01.1991р. А також пільгове обчислення страхового стажу провадиться на підставі трудової книжки або письмового трудового договору, або довідки в яких зазначено період роботи в районах Крайньої Півночі та користування пільгами передбаченими нормативно-правовими актами. Крім того, відповідачем звернуто увагу, що позивач звернувся до них із заявою про призначення пенсії 20.03.2013 року, а за захистом своїх прав 24.10.2013 року, а тому вважав за необхідність норми ст.ст. 99,100 КАС України. Суд, перевіривши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги слід задовольнити виходячи з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що з 18.02.2013р. позивачу призначено пенсію за віком на пільгових умовах по списку №2 при загальному стажі роботи 29 років і 8 місяців. 09.09.2013р. позивач звернувся з письмовою заявою до Управління пенсійного фонду України міста Калуша та Калуського району Івано-Франківської обл. щодо перерахування пенсійного стажу роботи в районах Крайньої Півночі в пільговому обчисленні (а.с.13). 03.10.2013р. УПФУ в м. Калуші та Калуському р-ні відмовив позивачу у задоволенні заяви посилаючись на п. 5 Указу Президії ВР СРСР від 10.02.1960р. «Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі» у зв'язку із відсутністю в матеріалах пенсійної справи документів, в яких зазначається про укладення строкового трудового договору період роботи в районах Крайньої Півночі чи в місцях, прирівняних до районів Крайньої Півночі (а.с. 14). Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень, та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Статтею 71 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна донести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Згідно ст. 86 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Відповідно до п.4 ст.24 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 09 липня 2003 року періоду трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу і порядку і умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше. Відповідно до п. 5 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» період роботи до 1 січня 1991 року в районах Крайньої. Півночі та місцевостях, прирівняних до Районів Крайньої півночі колишнього Союзу РСР, а також на острові Шпіцберген, зараховується до страхового стажу і порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло до 1 січня 1991року. Пільгове обчислення страхового стажу застосовується для осіб, які працювали в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, та на яких поширювалися пільги, передбачені для працюючих в районах Крайньої Півночі, та на місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, відповідно до Указу Президії Верховної Ради Союзу РСР від 10 лютого 1960 року «Про впорядкування пільг для осіб, які працювали в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі», (далі Указ від 10 лютого 1960 року), постанови Ради Міністрів Союзу РСР від 10 лютого 1960 року № 148 «Про порядок застосування Указу Президії Верховної Ради Союзу РСР від 10 лютого 1960 року «Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі», Указу Президії Верховної Ради Союзу РСР від 26 вересня 1967 року «Про розширення пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі». Відповідно до постанови Ради Міністрів СРСР від 10.11.1967 року №1029 Ханти-Мансійський округ відноситься до місцевості, прирівняної до районів Крайньої Півночі, Ямало-Ненецький автономний округ Тюменської області відноситься до районів Крайньої Півночі. За таких обставин, суд прийшов до висновку, що позивач [PERSON] має право на пільгове обчислення стажу в півтора разовому розмірі за період з 04.03.1982 по 18.02.1997 р. оскільки за даними, що містяться у його трудовій книжці вбачається та не викликає жодного сумніву той факт, що він працюючи в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, користувався пільгами, передбаченими Указом від 10 лютого 1960 року. Суд, не погоджується з думкою представника відповідача, що обов'язковою умовою надання пільг при обчисленні стажу роботи в районах Крайньої Півночі 1 рік роботи за 1 рік 6 місяців повинна бути наявність письмового трудового договору про роботу у вказаній місцевості з огляду на наступне: у п. 5 Розділу XV Прикінцевих положень закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» зазначено, що пільгове обчислення страхового стажу проводиться на підставі трудової книжки, або письмового трудового договору, або довідки в яких зазначено період роботи в районах Крайньої Півночі та місцевостях,- прирівняних до районів Крайньої Півночі, та користування пільгами, передбаченими вищезазначеними нормативно-правовими актами. Відповідно, наявність письмового трудового не є виключною і єдиною підставою для пільгового обчислення страхового стажу і вказана норма надає: особі можливість надавати вказані документи за її вибором. З огляду на фактичні обставини справи, суд констатує, що період роботи позивача за період з 04.03.1982 по 18.02.1997 р. в районах Крайньої Півночі та в місцевості, прирівняній до районів Крайньої Півночі, підтверджується трудовою книжкою, яка уточнює особливий характер праці чи умов праці, необхідних для призначення пільгової пенсії і яка підтверджує постійну зайнятість на пільговій роботі передбачену Указом Президії Верховної Ради Союзу РСР від 10 лютого 1960 року «Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі», Указом Президії Верховної Ради Союзу СРС від 26 вересня 1967 року «Про розширення пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі», а відмова відповідача у пільговому розрахунку стажу - безпідставна. Проаналізувавши вищенаведене, суд вважає, що позивачем надано всі докази, зокрема вказано в трудовій книжці, що він дійсно з 04.03.1982 по 18.02.1997 р. в районах Крайньої Півночі та в місцевості, прирівняній до районів Крайньої Півночі. За таких обставин, суд приходить до висновку, що дії Управління пенсійного фонду України в м. Калуші та Калуському районі щодо відмови у зарахуванні стажу роботи позивача в районах крайньої Півночі в одинарному розмірі визнати неправомірною та зобов'язати відповідача зарахувати стаж роботи у районах Крайньої Півночі з 04.03.1982р по 18.02.1997р. в пільговому обчисленні 1 рік за 1 рік 6 місяців. Згідно ст. 99 ч.2 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється 6-ти місячний строк,я кий, якщо не встановлено інше обчислюється з дня коли особа дізналася або повинна дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. З матеріалів справи вбачається, що позивач звернувся із заявою про призначення пенсії 20.03.2013 року, а за захистом своїх прав до суду 24.10.2013 року. А тому, з урахуванням вимог ст. 99 КАС України зобов'язати Управління пенсійного фонду України міста Калуша та Калуського району Івано-Франківської обл. зробити перерахунок та виплату перерахованої пенсії з 24.04.2013 року. На підставі викладеного та

Результат розгляду: partial