Рішення адміністративного суду від 2014-03-24 00:00:00+02

19.11.2012 року [PERSON] звернулася в суд з адміністративним позовом до Управління Пенсійного фонду України в м. Червонограді Львівської області про перерахунок пенсії посилаючись на те, що з 30.08.1995 року отримує державну пенсію незалежно від віку за умови зайнятості протягом повного робочого дня на підземних роботах по видобутку вугілля не менше 25 років за ст. 14 Закону України «Про пенсійне забезпечення» (далі - Закону № 1788-ХІІ). В листопаді 2012 року позивач звернувся до Управління Пенсійного фонду України в м. Червонограді про перерахунок пенсії відповідно до ст.ст. 1,8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» від 02.09.2008 року №345-VI (далі - Закону №345-VI). Проте, у перерахунку пенсії йому відмовлено. Відповідачем не зараховано до пільгового стажу його роботу в період з 23 серпня 1982 року по 03 червня 1996 року де він працював у Львівсько-Волинській геологорозвідувальній експедиції на посаді підземного електрослюсаря, помічника машиніста бурової установки, машиніста бурової установки та з повним робочим днем на підземних роботах. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що управління Пенсійного фонду України в м. Червонограді вказало на те, що норми Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» не поширюється на працівників геологорозвідувальних експедицій, так як вони не зайняті безпосередньо видобуванням корисних копалин, зокрема - вугілля. Таку відмову вважає незаконною, оскільки роботу у зазначений період він виконував з повним робочим днем у шахті, а відтак його посада відноситься до Списку № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці. Крім того вважає, що видобуток вугілля є неможливим без роботи працівників геологорозвідувальних експедицій. Просить позов задовольнити та зобов'язати відповідача перерахувати пенсію з 16 вересня 2008 р. з урахуванням вже проведених виплат відповідно до ст.ст. 1,8 ЗУ «Про підвищення престижності шахтарської праці». Постановою Червоноградського міського суду Львівської області від 11.03.2013 задоволено позов, зобов'язано Управління Пенсійного фонду України в м. Червонограді Львівської області здійснити [PERSON] з 16.09.2008 року перерахунок і виплату пенсії відповідно до ст.ст. 1, 8 Закону №345-VI, зарахувавши до пільгового стажу період його роботи у Львівсько-Волинській геологорозвідувальній експедиції в період з 23.08.1982р. по 3.06.1996р. на посадах підземного електрослюсаря, помічника машиніста бурової установки, машиніста бурової установки та з повним робочим днем на підземних роботах із врахуванням раніше виплачених сум. Не погодившись з таким рішенням суду першої інстанції, Управління Пенсійного фонду України в м. Червонограді Львівської області оскаржило його в апеляційному порядку та вважає постанову суду прийнятою з порушенням норм матеріального й процесуального права з неповністю з'ясованими обставинами справи, висновки якої не відповідають обставинам справи. При цьому апелянт обґрунтовує та мотивує свої вимоги аналогічно обґрунтуванням, викладеним у запереченні на адміністративний позов, зокрема зазначає, оскільки право на обчислення пенсії відповідно до статті 8 Закону №345-VI мають працівники, що видобувають вугілля, які відпрацювали повний робочий день (чоловіки не менш як 15 років) на підземних роботах за списком №1 виробництв, робіт, професій посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, норма зазначеної вище статті 8 не може бути застосована під час обчислення розміру пенсій працівників геологорозвідувальних експедицій. Також відповідача наполягав у своєму заперечення на позов та в апеляційній скарзі на застосуванні до позову ст. 99 КАС України - строку звернення до суду з адміністративним позовом. Враховуючи помилковість висновків суду, апелянт просить постанову суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову в повному обсязі. Заслухавши суддю доповідача, вивчивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід задовольнити частково з наступних підстав. Відповідно до ст. 62 Закону № 1788-ХІІ основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Судом першої інстанції встановлено, що підтверджується і записами в трудовій книжці про те, що [PERSON] в період з 23.08.1982р. по 03.06.1996р. працював в Червоноградській геологорозвідувальній партії підземного буріння при Львівсько-Волинській геологорозвідувальній експедиції на посаді підземного електрослюсаря 4 розряду, помічника машиніста бурової установки 4 розряду, машиніста бурової установки 5 розряду та з повним робочим днем на підземних роботах. Довідкою Львівсько-Волинської геологорозвідувальної експедиції №26 від 23.02.2012р. додатково підтверджено наявність трудового стажу для призначення спірної пенсії. Згідно трудової книжки позивача та обрахунку трудового стажу, проведеного відповідачем у запереченні на адміністративний позов загальний трудовий стаж [PERSON] станом на 31.05.2006р. становить 28 років 10 місяців 7 днів, з них стаж роботи за ст. 14 Закону України «Про пенсійне забезпечення» - 18 років 08 місяців 23 дні як працівника, який зайнятий на роботах за списком робіт і професій, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 31.03.19994р. №202, 05 років 09 місяців 12 днів як працівника провідних професій. Як зазначено в ст. 1 Закону №345-VI дія цього Закону поширюється на працівників, які видобувають вугілля, залізну руду, руди кольорових і рідкісних металів, марганцеві та уранові руди, працівників шахтобудівних підприємств, які зайняті на підземних роботах повний робочий день, та працівників державних воєнізованих аварійно-рятувальних служб (формувань) у вугільній промисловості - за Списком N 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженим Кабінетом Міністрів України (далі - шахтарі), та членів їх сімей. Відповідно до приписів ст. 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» мінімальний розмір пенсії шахтарям, які відпрацювали на підземних роботах не менш як 15 років для чоловіків та 7,5 років для жінок за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, встановлюється незалежно від місця останньої роботи, у розмірі 80 відсотків середньої заробітної плати шахтаря, але не менш як три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність. Для обчислення розміру пенсій за віком за кожний повний рік стажу роботи на підземних роботах до страхового стажу додатково зараховується по одному року. Згідно наказу №4-к від 01.07.1967р. в складі Львівсько-Волинського управління шахтної геології, розвідувального і технічного буріння було організовано Червоноградську геологорозвідувальну партію на базі шахтної геологічної і бурової служби тресту Червоноградвугілля з місцезнаходження в м. Червонограді та Нововолинську геологорозвідувальну партію на базі шахтної геологічної і бурової служби тресту Нововолинськвугілля з місцезнаходженням в м. Нововолинськ. Наказом №7 від 12.01.1999р. стверджено, що ДП «Львівсько-Волинська ГРУ ВО «Укрвуггеологія» реорганізовано шляхом виділення з нього структурного підрозділу «Червоноградська геологорозвідувальна партія підземного буріння» та включено його до складу ВАТ «Червоноградське ШПП» ДКХ «Укрзахідвугілля», яке стало його правонаступником з усіма правами та обов'язками. Як вбачається з листа ДП «Львіввугілля» від 07.06.2011р. №2/1205 встановлено, що наказом Міністерства вугільної промисловості був створений підрозділ «Червоноградська геологорозвідувальна партія підземного буріння», яка була підпорядкована Львівсько-Волинській геологорозвідувальній експедиції. Усі працівники Червоноградської геологорозвідувальної партії підземного буріння весь період діяльності експедиції були зайняті повний робочий день в шахті, займаючись підготовкою вугледобувних дільниць в шахтах, повністю причетні до видобутку вугілля і без виконання робіт працівників Червоноградської геологорозвідувальної партії підземного буріння, видобуток вугілля на дільницях був би неможливим, а відтак дані працівників причетні до видобутку вугілля. Згідно з роз'ясненням Міністерства праці та соціальної політики України від 18.02.2009 року № 1757/0/1409/010 та Пенсійного фонду України від 20.02.2009 року № 2927/0/0220 дія статей 1,8 ЗУ «Про підвищення престижності шахтарської праці» поширюється на працівників, професії, посади яких передбачені пунктами «а», «б» і «в» підрозділу 1 «Підземні роботи в шахтах, рудниках і копальнях на видобуванні корисних копалин, в геологорозвідці, на дренажних шахтах, на будівництві шахт, рудників, копалень» розділу 1 «Гірничі роботи» списку № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16.01.2003 року № 36. за умови зайнятості повний робочий день на підземних роботах в шахтах. Розділом 1 «Гірничі роботи» згаданого списку, пунктом 1.1 «а» віднесені усі робітники, зайняті повний робочий день на підземних роботах. Міністерство праці і соціальної політики України, виходячи з таких роз'яснень, в своєму листі від 12.10.2010 р. № 7141/039/161-10, вказало, що ст. 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» може бути застосована для обчислення розміру пенсії робітника геологорозвідувальної експедиції, якщо він дійсно був зайнятий безпосередньо видобуванням корисних копалин на підземних роботах повний робочий день, що має бути підтверджено відповідними документами. Факт роботи позивача у період з 23 серпня 1982 року по 03 червня 1996 року на посаді підземного електрослюсаря, помічника машиніста бурової установки, машиніста бурової установки та з повним робочим днем на підземних роботах сторонами не оспорюється. Процес видобування вугілля є складним, багатогранним та поетапним, що і підтверджується висновками роботодавця в особі ДП «Львіввугілля». Тому суд першої інстанції обґрунтовано зазначив, що висновок відповідача про відсутність підстав для здійснення перерахунку спірної пенсії позивачу з підстав, що працівники геологорозвідувальних експедицій, не зайняті безпосереднім видобуванням вугілля, є необґрунтованим. Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України зокрема органи державної влади, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Відповідно до ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а суд, згідно ст. 86 цього Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Аналізуючи чинне законодавство та обставини справи суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що суд першої інстанції обґрунтовано задовольнив вимоги позивача в частині зобов'язання відповідача здійснити перерахунок пенсії [PERSON] відповідно до ст.ст. 1, 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці», і зарахування до пільгового стажу періоду його роботи в Львівсько-Волинській геологорозвідувальній експедиції в період з 23 серпня 1982 року по 03 червня 1996 року на посаді підземного електрослюсаря, помічника машиніста бурової установки, машиніста бурової установки та з повним робочим днем на підземних роботах. Разом з тим, колегія суддів не може погодитися з позицією суду про задоволення позовних вимог про перерахунок пенсії позивача з 16.09.2008 року зважаючи на наступне. Суд апеляційної інстанції зазначає, що оскільки стосовно не нарахованих пенсій ніякими нормативно-правовими актами, крім КАС України, не визначено строк звернення до суду, то під час вирішення спорів, які виникають із вказаних правовідносин слід застосовувати шестимісячний строк звернення до суду. Відповідно до ч.ч. 1,2 ст. 99 КАС України адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Згідно ст. 100 КАС України адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд на підставі позовної заяви та доданих до неї матеріалів не знайде підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, про що постановляється ухвала. Відтак суд апеляційної інстанції приходить до висновку про необхідність застосування строку звернення до суду, визначеного ст. 99 КАС України, оскільки такий позивачем пропущено без поважних причин, а судом першої інстанції без достатніх правових задоволено позовні вимоги в частині, що вийшли за межі шестимісячного строку звернення до суду, а позовні вимоги в частині зобов'язання здійснити перерахунок спірної пенсії в період з 16.09.2008 р. по 18.05.2012 р. належить залишити без розгляду. Відповідно до ст. 159 КАС України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин у адміністративній справі, підтверджених такими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Суд першої інстанції, задовольняючи позов в повному обсязі, на зазначені вище положення закону та обставини справи уваги не звернув, що призвело до неправильного вирішення справи й відповідно до ч. 3,4 ст. 202 КАС України є підставою для скасування судового рішення та постановлення нового за яким позов слід задовольнити частково.

Результат розгляду: partial