Рішення адміністративного суду від 2014-01-17 00:00:00+02

Приватне акціонерне товариство "Артемівськ-спецавтотранс" (надалі - позивач) звернулося до Донецького окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління юстиції у Донецький області (надалі - відповідач) про визнання незаконною та скасування постанови № 41193766 від 11.12.2013 року про відкриття виконавчого провадження. Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 17 січня 2014 року було замінено неналежного відповідача Відділ примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції на належного - Головне управління юстиції у Донецький області. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 11 грудня 2013 року Відділом примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Донецькій області на підставі виконавчого напису №2437 від 17.10.2013 року винесено постанову № 41193766 про відкриття виконавчого провадження щодо примусового виконання вимоги ПАТ «ПУМБ» про погашення заборгованості у сумі 3597753,66 грн. шляхом звернення стягнення та реалізації нерухомого майна, а саме комплекс: який складається з: 1. Адмінбудівля - літ. Аа загальною площею 270,90 кв. м., 2. Бокси - літ. Б, В загальною площею 1278,60 кв.м., 3. ПММ - літ. Г загальною площею 93,20 кв.м., 4. Уборна - літ. Д загальною площею 14,20 кв.м., що розташовані за адресою: Донецька обл., м. Дртемівськ. вул. Тургенева, буд. 36. Зазначену постанову позивач отримав 19 грудня 2013 року. З вказаною постановою позивач не погоджувався у зв'язку з тим, що постанова відповідача винесена на підставі виконавчого напису нотаріуса №м2437 від 17.10.2013 року, а виконавчий напис оформлений на підставі Іпотечного договору №ГД/1-ЮР від 31 березня 2008 року, та вимоги ПАТ «ПУМБ» про усунення - порушення основного зобов'язання за кредитним договором №ГД/1-ЮР від 31.03.2008 року і додатками до нього. Пунктом 2.1. іпотечного договору передбачено, що за рахунок предмету іпотеки задовольняється вимоги у повному обсязі, включаючи сплачу процентів, неустойки, основної суми боргу, а також будь-яке збільшення цієї суми та/або процентів за основним зобов'язанням. Предметом іпотеки за Іпотечним договором є 1. Адмінбудівля - літ. Аа загальною площею 270,90 кв. м., 2. Бокси - .літ. Б, В загальною площею 1278,60 кв.м., 3. ПММ - літ. Г загальною площею 93,20 кв.м., 4. Уборна - літ. Д загальною площею 14,20 кв.м., що розташовані за адресою: Донецька обл., м. Артемівськ, вул. Тургенева, буд. 36, що належить на праві приватної власності Позивачу. В п.4 постанови державний виконавець наклав арешт на все майно, що належить позивачу та в п. 5 постанови заборонив позивачу здійснювати відчуження будь-якого майна, яке належить позивачу. Згідно вищевказаних норм державний виконавець не мав права накладати арешт на все майно позивача, а лише на предмет іпотеки. Крім того, позивач зазначив, що арешт всього майна перешкоджає його господарській діяльності та може призвести до його банкрутства. На підставі викладеного просив задовольнити позовні вимоги у повному обсязі (а.с.3-4). Представники позивача у судовому засіданні наполягали на задоволенні позовних вимог у повному обсязі аналогічно викладеному у позовній заяві. Представник відповідача проти позову заперечував, про що надав письмові заперечення, і зазначав, що на виконанні у відділі примусового виконання рішень перебуває виконавчий напис № 2437 від 17.10.2013 року виданий Приватним нотаріусом Донецького міського нотаріального округу [PERSON], про стягнення на нерухоме майно, а саме комплекс: який складається з: 1. адмінбудівля - літ. Аа загальною площею 270,90 кв.м,, 2, бокси - літ.Б, В загальною площею 1278,60 кв.м., 3. ПММ - літ. Г загальною площею 93,20 кв.м., 4. уборна - літ. Д загальною площею 14,20 кв.м., що розташовані за адресою: Донецька обл., м. Артемівськ, вул. Тургенева, буд. 36 та належить на праві приватної власності ВАТ "Артемівськ-спецавтотранс". За рахунок коштів отриманих від реалізації зазначеного майна задовольнити вимоги ПАТ "ПУМБ" для погашення заборгованості у сумі 3597753,66 грн. 11.12.2013 року державним виконавцем було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження та направлено сторонам виконавчого провадження. Постановою про відкриття виконавчого провадження державним виконавцем було накладено арешт на все майно боржника для забезпечення виконання виконавчого документа. Боржнику було надано строк для самостійного виконання відповідно до вимог ст.25 Закону України «Про виконавче провадження». Копію постанови про відкриття боржнику було надіслано рекомендованим листом з повідомленням про вручення. В п. З постанови про відкриття виконавчого провадження державним виконавцем було зазначено, що при невиконанні в наданий державним виконавцем для самостійного виконання строк виконати його в примусовому порядку зі стягненням з боржника виконавчого збору та витрат, пов'язаних з провадженням виконавчих дій. У зв'язку з чим державним виконавцем 08.01.2014 року згідно ст. 28 Закону України «Про виконавче провадження» винесено постанову про стягнення з боржника виконавчого збору та направлено боржнику, що підтверджує книга вихідної кореспонденції. Вказана постанова оскаржена не була. На підставі викладеного до суми боргу яка вказана державним виконавцем -3597753,66 грн., входить загальна сума боргу у розмірі 3594253,66 грн., та 3500,00 грн. - плата за вчинення виконавчого напису. Просив в задоволенні позову відмовити (а.с.28-29). Перевіривши матеріали справи, вирішивши питання чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин, суд встановив наступне. Згідно з п. 1 ч. 3 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Відповідно до ч.1 ст. 9 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Відповідно до ст.1 Законом України «Про виконавче провадження», виконавче провадження - це сукупність дій органів і посадових осіб, зазначених у цьому Законі, спрямованих на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які здійснюються на підставах, у спосіб та в межах повноважень, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, виданими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню. За приписами ст. 5 Закону України «Про виконавче провадження», основним завданням відділу є своєчасне, повне і неупереджене примусове виконання рішень, передбачених законом. Відповідно до статті 1,2 Закону України «Про державну виконавчу службу» державна виконавча служба входить до системи органів Міністерства юстиції України і здійснює виконання рішень судів, третейських судів та інших органів, а також посадових осіб відповідно до законів України. Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, визначений Законом України «Про виконавче провадження». Виконавче провадження, як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) є сукупністю дій органів і посадових осіб, зазначених у цьому Законі, спрямованих на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які здійснюються на підставах, у спосіб та в межах повноважень, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, виданими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню. Завданням державної виконавчої служби є своєчасне, повне і неупереджене примусове виконання рішень, передбачених законом. У своїй діяльності відділ державної виконавчої служби керується Конституцією України, законами України, актами Президента України та Кабінету Міністрів України, наказами Міністерства юстиції України і Головного управління юстиції Міністерства юстиції України в Автономній Республіці Крим, головних управлінь юстиції в областях, містах Києві та Севастополі. Судом встановлено, відповідно до умов іпотечного договору № ГД/1-ЮР від 31.03.2008 року, укладений між Публічним акціонерним товариством "Перший Український Міжнародний Банк", що є правонаступником Закритого акціонерного товариства "Донгорбанк" та Відкритим акціонернім товариством "Артемівськ-спецавтотранс", яке є майновим поручителем Асмолова В.П., за договором укладеним з метою забезпечення виконання зобов'язання за кредитним договором останнього (а.с.8-12). Публічне акціонерне товариство "Перший Український Міжнародний Банк" 09 грудня 2013 року звернулося з заявою № DON-61/2413 до Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції про відкриття виконавчого провадження в порядку ч. 2 п. 2 ст. 21 Закону України «Про виконавче провадження» (а.с.68-69). Постановою державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Донецький області від 11 грудня 2013 року відкрито виконавче провадження ВП №41193766 з примусового виконання виконавчого напису № 2437, що виданий 17 жовтня 2013 року про звернення стягнення на нерухоме майно, а саме комплекс: який складається з :1. адмінбудівля - літ. Аа загальною площею 270,90 кв.м., 2. бокси - літ Б,В загальною площею 1278,60 кв.м, 3. ПММ - літ. Г загальною площею 93,20 кв.м., 4. уборна - літ. Д загальною площею 14,20 кв.м., що розташовані за адресою: Донецька обл., м. Артемівськ, вул. Тургенева, буд. 36 та належить на праві приватної власності ВАТ "Артемівськ-спецавтотранс". За рахунок коштів отриманих від реалізації зазначеного майна задовольнити вимоги ПАТ "ПУМБ" для погашення заборгованості у сумі 3597753,66 грн. Накладено арешт на все майно, що належить боржнику - ПАТ "Артемівськ-спецавтотранс" у межах суми звернення стягнення 3594253,66 грн. Заборонено здійснювати відчуження будь-якого майна, яке належить боржнику лише в межах суми боргу. Арешт накласти з моменту надходження постанови. Вказаною постановою боржнику запропоновано виконати виконавчий напис у строк до семи днів з моменту винесення постанови (у разі виконання рішення про примусове виселення боржника - у строк до п'ятнадцяти днів) та зазначає, що у разі ненадання боржником документального підтвердження виконання виконавчого напису буде розпочате примусове виконання цього напису із стягненням з боржника виконавчого збору і витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій. (а.с. 6-7). 19 грудня 2013 року як зазначив позивач, він отримав зазначену постанову про відкриття виконавчого провадження від 11.12.2013 року ВП № 41193766. Постановою державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Донецький області від 08 січня 2014 року стягнуто з боржника виконавчий збір ВП №41193766 з примусового виконання виконавчого напису № 2437, що виданий 17 жовтня 2013 року про звернення стягнення на нерухоме майно, а саме комплекс: який складається з :1. адмінбудівля - літ. Аа загальною площею 270,90 кв.м., 2. бокси - літ Б,В загальною площею 1278,60 кв.м, 3. ПММ - літ. Г загальною площею 93,20 кв.м., 4. уборна - літ. Д загальною площею 14,20 кв.м., що розташовані за адресою: Донецька обл., м. Артемівськ, вул. Тургенева, буд. 36 та належить на праві приватної власності ВАТ "Артемівськ-спецавтотранс". За рахунок коштів отриманих від реалізації зазначеного майна задовольнити вимоги ПАТ "ПУМБ" для погашення заборгованості у сумі 3597753,66 грн. В добровільному порядку боржник не виконав виконавчий напис. На підставі ст. 28 Закону України "Про виконавче провадження" винесено постанову про виконавчий збір у розмірі 359775,36 грн. (а.с. 59). Відповідно до ч.2 ст. 3 Закону України "Про виконавче провадження" державною виконавчою службою підлягають виконанню такі виконавчі документи: виконавчі листи, що видаються судами, та накази господарських судів, у тому числі на підставі рішень третейського суду; ухвали, постанови судів у цивільних, господарських, адміністративних та кримінальних справах у випадках, передбачених законом; судові накази, виконавчі написи нотаріусів, постанови державного виконавця про стягнення виконавчого збору, витрат на проведення виконавчих дій та накладення штрафу. Частиною 1 ст. 5 Закону України "Про виконавче провадження" встановлено, що державний виконавець зобов'язаний вживати заходів примусового виконання рішень, встановлених цим Законом, неупереджено, своєчасно, повно вчиняти виконавчі дії. Положеннями ст. 24 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що державний виконавець зобов'язаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк пред'явлення виконавчого документа до виконання і цей документ відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, та пред'явлений до виконання до органу державної виконавчої служби за належним місцем виконання рішення. За заявою стягувача, з метою забезпечення виконання рішення про майнові стягнення, державний виконавець постановою про відкриття виконавчого провадження вправі накласти арешт на майно боржника (крім коштів) та оголосити заборону на його відчуження. Одночасно з винесенням такої постанови державний виконавець може провести опис і арешт майна боржника в порядку, визначеному цим Законом. Частиною 2 ст. 25 Закону України "Про виконавче провадження" встановлено, що державний виконавець протягом трьох робочих днів з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження. Стосовно твердження позивача про скасування оскарженої постанови про відкриття виконавчого провадження, суд зазначає наступне. Відповідно до ст. 3 Закону України "Про виконавче провадження" визначено, що виконавчі документи, що підлягають виконанню державною виконавчою службою. Зокрема, відповідно до цього Закону державною виконавчою службою підлягають виконанню виконавчі написи нотаріусів. За таких обставин, суд не приймає до уваги твердження позивача про безпідставність відкриття виконавчого провадження, адже відповідач зобов'язаний в порядку ст. 19 Конституції України діяти в межах та порядку встановлених законами України. З огляду на те, що поданий для виконання документ відноситься до виконавчих та відповідає вимогам ст. 19 Закону України "Про виконавче провадження" у відповідача відсутні були підстави для прийняття іншого рішення, ніж передбаченого ст. 24 Закону України "Про виконавче провадження" - відкриття виконавчого провадження. Стосовно твердження позивача про безпідставне та необґрунтоване застосування арешту на все майно та заборони на його відчуження, суд зазначає наступне. Частиною 2 ст. 55 Закону України "Про виконавче провадження" встановлено, що державним виконавцем за постановою про відкриття виконавчого провадження або за постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження може бути накладений арешт у межах суми стягнення за виконавчими документами з урахуванням витрат, пов'язаних з проведенням виконавчих дій на виконання на все майно боржника або на окремо визначене майно боржника. Статтею 62-1 Закону України "Про виконавче провадження" встановлено, що звернення стягнення на предмет іпотеки і його реалізація для задоволення вимог іпотеко держателя здійснюються відповідно до умов іпотечного договору. На майно, щодо якого встановлено іпотеку чи накладено заборону на відчуження, не може бути звернено стягнення для задоволення вимог стягувачів, які не є іпотеко держателями згідно із Законом України "Про іпотечне кредитування, операції з консолідованим іпотечним боргом та іпотечні сертифікати". У разі звернення стягнення на предмет іпотеки на підставі виконавчого напису нотаріуса на нотаріально посвідчених примірниках іпотечного договору та договору про іпотечний кредит чи на нотаріально посвідчених копіях цих документів або за рішенням суду орган державної виконавчої служби здійснює реалізацію предмета іпотеки в порядку, встановленому іпотечним договором. Матеріалами справи встановлено, а сторонами не оспорюєтся, що відповідно до умов договору № ГД/1-ЮР від 31.03.2008 року, укладеною між Публічним акціонерним товариством "Перший Український Міжнародний Банк", що є правонаступником Закритого акціонерного товариства "Донгорбанк" та Відкритим акціонернім товариством "Артемівськ-спецавтотранс", яке є майновим поручителем Асмолова В.П., а договори укладені з метою забезпечення виконання зобов'язання за кредитним договором останнього. Відповідно до ст. 11 Закону України «Про іпотеку» визначено, що майновий поручитель несе відповідальність перед іпотекодержателем за невиконання боржником основного зобов'язання виключно в межах вартості предмета іпотеки. У разі задоволення вимог іпотекодержателя за рахунок предмета іпотеки майновий поручитель набуває права кредитора за основним зобов'язанням. Стаття 27 Закону України "Про виконавче провадження" визначає початок примусового виконання рішень, і згідно з ч. 1 вказаної статті у разі ненадання боржником у строки, встановлені частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного виконання рішення, документального підтвердження повного виконання рішення державний виконавець на наступний день після закінчення відповідних строків розпочинає примусове виконання рішення. Так судом встановлено, що державним виконавцем винесена постанова про стягнення з боржника виконавчий збір у розмірі 359775,36 грн., за для виконання виконавчих дій, а тому державним виконавцем вірно накладено арешт на все майно боржника. Суд не приймає доводи позивача, стосовно накладення арешту на все майно, а не на арешт майна в межах вартості предмета іпотеки, оскільки відповідно до ч.1 с. 28 Закону України "Про виконавче провадження" визначено, що у разі невиконання боржником рішення майнового характеру у строк, встановлений частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного його виконання, постановою державного виконавця з боржника стягується виконавчий збір у розмірі 10 відсотків суми, що підлягає стягненню, або вартості майна боржника, що підлягає передачі стягувачу за виконавчим документом. У разі невиконання боржником у той самий строк рішення немайнового характеру виконавчий збір стягується в розмірі сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з боржника - фізичної особи і в розмірі вісімдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з боржника - юридичної особи. У зазначених розмірах виконавчий збір стягується з боржника також у разі повернення виконавчого документа без виконання за письмовою заявою стягувача та у разі самостійного виконання боржником рішення після початку його примусового виконання, зокрема шляхом перерахування коштів безпосередньо на рахунок стягувача. З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що відповідач при винесенні постанов про відкриття виконавчого провадження від 11.12.2013 року ВП № 41193766 діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Спірна постанова відповідає вимогам діючого законодавства, а тому позовні вимоги Приватного акціонерного товариства "Артемівськ-спецавтотранс" з підстав, якими позивач їх обґрунтовує, задоволенню не підлягають.

Результат розгляду: denied