Рішення адміністративного суду від 2014-03-05 00:00:00+02

Постановою Кіровського районного суду м.Донецька від 18 грудня 2013 року по адміністративній справі № 258/6418/13-а позовні вимоги [PERSON] задоволені частково. Визнані неправомірними дії Управління Пенсійного фонду України в Кіровському районі м.Донецька щодо відмови позивачу в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах по Списку №2; зобов'язано Управління Пенсійного фонду України в Кіровському районі м.Донецька призначити позивачу пенсію за віком на пільгових умовах по Списку №2 з 5 жовтня 2012 року з урахуванням періодів роботи з 01.02.1978 року по 01.12.1979 року та з 01.10.1981 року по 31.07.1991 року та стягнуті судові витрати. В іншій частині позовних вимог відмовлено. (а.с.46-50). В апеляційній скарзі відповідач просить скасувати постанову суду першої інстанції як прийняту з порушенням норм матеріального та процесуального права та прийняти нову постанову, якою у задоволені позовних вимог відмовити повністю. В судовому засіданні позивач та його представник заперечували проти доводів апеляційної скарги, просили залишити апеляційну скаргу без задоволення та рішення суду першої інстанції - без змін. За правилами частини першої статті 195 КАС України перегляд судового рішення суду першої інстанції здійснюється в межах апеляційних скарг. Колегія суддів, заслухавши суддю - доповідача, думку позивача та його представника, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, встановила наступне. Як встановлено в судовому засіданні та не оспорюється сторонами, позивач працював у період з 1 лютого 1978 року по 1 грудня 1979 року та у період з 1 жовтня 1981 року по 31 липня 1991 року в Донбаському ремонтно-будівельному спеціалізованому управлінні «Укрколорметремонт» за професією слюсаря з ремонту металургійного та цементного обладнання 3 розряду. Враховуючи загальний трудовий стаж позивача та характер його трудової діяльності, досягнувши 55-річного віку, тобто з 20.06.2012 р. він мав би можливість на отримання пенсії за віком за умови наявності з нього 25 років стажу роботи, з них не менше 12 років 6 місяців на посадах, передбачених Списком №2. Проте, станом на момент звернення до Пенсійного Фонду безспірним є факт того, що позивач має трудового стажу за Списком №2 - 1 рік 9 місяців 23 дні. Дані обставини підтверджуються наданими сторонами письмовими доказами: рішення відповідача №2763 від 09.01.2013 р. (а.с.16), копія трудової книжки позивача (а.с.11-14), довідки про підтвердження наявного трудового стажу (а.с.17,21). Спірним є питання щодо зарахування до пільгового стажу позивача, як роботи на посаді за Списком №2, періодів з 1 лютого 1978 року по 1 грудня 1979 року та з 1 жовтня 1981 року по 31 липня 1991 року в Донбаському ремонтно-будівельному спеціалізованому управлінні «Укрколорметремонт» за професією слюсаря з ремонту металургійного та цементного обладнання 3 розряду. Згідно ст.62 Закону України від 05.11.1991р. №1788-ХП основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України. На теперішній час цей порядок встановлений Постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993р. №637. Перелік виробництв, робіт, професій, посад і показників на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах - Список №2, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 16 січня 2003р. №36. Порядок застосування Списків №1 та №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах затверджений наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18 листопада 2005 р. №383. Згідно п.З цього Порядку при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. Таким чином, на період з 11.05.1986р. по 21.08.1992р. діяв Список №2, затверджений Постановою Ради Міністрів СРСР від 22.08.1956 №1173, Постановою Кабінету Міністрів СРСР від 26.01.1991 №10. Відповідно до Списків №2, що діяли в період з 1 лютого 1978 року по 1 грудня 1979 року та з 1 жовтня 1981 року по 31 липня 1991 року, посада слюсаря з ремонту металургійного та цементного обладнання не відноситься до посад, які дають право на отримання пенсії на пільгових умовах, проте посада слюсар ремонтний та черговий відноситься до таких посад. Колегія суддів погоджує висновок суду першої інстанції, що загальний перелік найменувань посад та професій в Україні міститься у класифікаторі професій ДК 003:2010. Системний аналіз змісту класифікатору професій надає можливість зрозуміти, що у зв'язку з розвитком промисловості та технічного устаткування розширюється й перелік професій. Як зазначено в а.2 Загальних положень класифікатору професій ДК 003:2010, професійні назви робіт, які наведені у Класифікаторі, рекомендовано застосовувати під час утворення нових назв професій та посад у зв'язку з розвитком нових видів економічної діяльності та технологій. В абзаці 21 Загальних положень класифікатору встановлено, що на підприємствах, в установах та організаціях записи про роботу вносять в установленому порядку до трудових книжок працівників відповідно до професійних назв робіт, зазначених у покажчику професійних назв робіт за кодами професій та абетковому покажчику професійних назв робіт. Від назв, зазначених у цих покажчиках, можуть утворюватися похідні назви професій (професійних назв робіт, посад) доданням похідних слів (провідний, головний, молодший, змінний, гірничий, третій та ін.), наведених у додатку В. За таких обставин, у разі, якщо запис про посаду в трудовій книжці працівника не відповідає переліку професій, зазначених в класифікаторі, то працедавець, відповідно до ст..62 Закону України від 05.11.1991р. №1788-ХІ1, повинен видати працівнику уточнюючу довідку з правильним зазначенням найменування посади. Позивачеві на виконання вимог вищезазначеної норми Закону видані довідки про роботу в Донбаському ремонтно-будівельному спеціалізованому управлінні «Укрколорметремонт» за періоди з 1 лютого 1978 року по 1 грудня 1979 року та з 1 жовтня 1981 року по 31 липня 1991 року (а.с.17,21,42), в яких зазначено, що він працював безпосередньо у ливарному цеху на посаді слюсаря ремонтного та чергового, що передбачена Списком №2. Таким чином, з урахуванням умов праці позивача в періоди з 1 лютого 1978 року по 1 грудня 1979 року та з 1 жовтня 1981 року по 31 липня 1991 року його робота за своїми характеристиками відносилась до професій і посад, які передбачені Списком №2, та дають право на отримання пенсії на пільгових умовах. Колегія суддів зазначає, що суд першої інстанції зробив правильний та обґрунтований висновок щодо факту наявності трудового стажу на посаді машиністу крану, що передбачено Списком №2, за період періоди з 1 лютого 1978 року по 1 грудня 1979 року та з 1 жовтня 1981 року по 31 липня 1991 року фактично підтверджується як довідкою з місця роботи, так і актом документальної перевірки, а тому дає право позивачеві на зарахування цього періоду до пільгового стажу за Списком №2 при зверненні до пенсійного фонду за призначенням пенсії, а дії відповідача в цій частині є неправомірними, оскільки право на отримання пенсії на пільгових умовах залежить від наявності стажу роботи із шкідливими і важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, а цей факт підтверджений. Неправильний чи невідповідний запис найменування посади в трудовій книжці не може бути підставою для відмови у реалізації права громадянина на отримання ним пенсії. Таким чином при обчисленні строку, який дає право позивачеві на отримання пенсії за віком на пільгових умовах, відповідач неправомірно не зарахував до стажу позивача період роботи з 1 лютого 1978 року по 1 грудня 1979 року та з 1 жовтня 1981 року по 31 липня 1991 року тривалістю 6 років 3 місяці 11 днів. Оскільки стаж роботи позивача на пільгових умовах за Списком №2 відповідач визнає тривалістю 1 рік 9 місяців 23 дні, то з додаванням до нього стажу за з 1 лютого 1978 року по 1 грудня 1979 року та з 1 жовтня 1981 року по 31 липня 1991 року загальний стаж роботи позивача на пільгових умовах за Списком №2 складатиме понад 12 років 6 місяців, що дає йому право на отримання пенсії за віком на пільгових умовах. Статтею 46 Конституції України громадянам гарантовано право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у старості. Відповідно до ч. З ст. 4 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» умови, норми та порядок пенсійного забезпечення визначаються виключно законами про пенсійне забезпечення. Згідно ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Виходячи з вищевикладеного колегія суддів погоджує висновок суду першої інстанції, що вказані дії відповідача слід визнати такими, що не відповідають закону, порушують право позивача, надане йому законом і гарантоване йому Конституцію України, а тому є протиправними. Однак, колегія суддів звертає увагу, що згідно частини 1 статті 45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» пенсія призначається з дня звернення за пенсією. В зв'язку з тим, що позивач звернувся до відповідача з заявою про призначення пенсії 10 жовтня 2012 року, то порушені права позивача підлягають відновленню з 10 жовтня 2012 року. На підставі викладеного, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції справа по суті вирішена правильно, але з помилковим застосуванням норм матеріального права, з огляду на зазначене апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, що обумовлює зміну постанови суду першої інстанції.

Результат розгляду: partial