Рішення адміністративного суду від 2014-04-01 00:00:00+03

В березні 2014 року [PERSON] звернувся до Іллічівського районного суду м.Маріуполя з адміністративним позовом до відповідача про визнання неправомірною та скасування постанови про адміністративне правопорушення, де зазначив, що 04 березня 2014 року приблизно о 10:50 годині, керуючи автомобілем ВАЗ 2102 держ.номер [NUMBER], він рухався по автомобільній дорозі Донецьк - Маріуполь 222 км без ввімкненого ближнього світла фар, після чого був зупинений інспектором ДАЇ на стаціонарному посту, який, посилаючись на відсутність ввімкненого ближнього світла фар або денних ходових вогнів, склав протокол про адміністративне правопорушення. Не погоджується із винесеною постановою і в обґрунтування позову посилається на неправильність кваліфікації його дій за ч.2 ст.122 статтею КУпАП та правильність притягнення його до адміністративної відповідальності за ст. 125 КУпАП, оскільки згідно пункту 9.1. Правил дорожнього руху України увімкнення ближнього світла фар у світлу пору доби є попереджувальним сигналом. У випадку із позивачем накладення штрафу за ч.2 ст.122 статтею КУпАП за порушення правил користування зовнішніми освітлювальними приладами у світлу пору доби є неправомірним. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, наполягав на їх задоволені на підставах зазначених у позові. Представник відповідача у судове засідання не з'явився, про час слухання справи повідомлений належним чином. Суд, дослідив позовну заяву та додані до неї докази, вважає, що позов не підлягає задоволенню, з наступних підстав. Судом встановлено, що постановою ПС1 № 144184 по справі про адміністративне правопорушення від 04 березня 2014 року на [PERSON] було накладено штраф у розмірі 425 гривень за адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення, так як позивач 04 березня 2014 року о 10.27 годині, керуючи автомобілем ВАЗ 2102 держ.номер [NUMBER], рухався по автомобільній дорозі Донецьк - Маріуполь 222 км без ввімкненого ближнього світла фар або денних ходових вогнів, чим порушив чим порушив пункт 9.8 ПДР України. Позивач підтверджує, що дійсно у вказаний в постанові час та місці він рухався на своєму автомобілі без ввімкненого ближнього світла фар або денних ходових вогнів. Проте не погоджується із кваліфікацією його дій. Вважає, що інспектор невірно кваліфікував його дії та помилково притягнув позивача до відповідальності за ч.2 ст. 122 КУпАП, а не за ст. 125 КУпАП. Згідно ч. 2 статті 122 КУпАП порушення водіями транспортних засобів правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз'їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування водієм під час руху транспортного засобу засобами зв'язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди, - тягнуть за собою накладення штрафу від двадцяти п'яти до тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Відповідно до пункту 9.8 Правил дорожнього руху України з 1 жовтня по 1 травня на всіх механічних транспортних засобах поза населеними пунктами повинні бути ввімкнені денні ходові вогні, а в разі їх відсутності в конструкції транспортного засобу - ближнє світло фар. Позивач не дотримався наведених вимог Правил дорожнього руху України Системний аналіз положень розділу 9 Попереджувальні сигнали та розділу 19 Зовнішні світлові прилади Правил дорожнього руху України дає підстави дійти висновку, що недотримання позивачем вимог пункту 9.8 ПДР України (відсутність ввімкнених денних ходових вогнів або ближнього світла фар) за своєю правовою природою є порушенням користування зовнішніми освітлювальними приладами та підпадає під нормативне регулювання частиною 2 статті 122 КУпАП. Позивач, стверджуючи що його дії кваліфіковано невірно, фактично не заперечує те, що він порушив вимоги п. 9.8 ПДР, а саме те, що він поза населеним пунктом керував транспортним засобом без ввімкнених денних ходових вогнів (ближнього світла фар). Відповідно до ч. 1 ст. КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ. Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення є, зокрема, своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності із законом. Згідно зі ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний на підставі досліджених доказів з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Відповідно до вимог ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Вина позивача в порушенні п. 9.8 ПДР, та вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП, доведена поясненнями позивача та фактичними даними, викладеними в протоколі серії АВ2 № 914246. З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що в діях позивача наявні ознаки правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП, його правомірно притягнуто до адміністративної відповідальності, тому у задоволенні позову слід відмовити. На підставі ч. 2 ст. 122 КУпАП,

Результат розгляду: denied