Рішення адміністративного суду від 2014-01-29 00:00:00+02

У липні 2011року позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив зобов'язати відповідача провести перерахунок пенсії відповідно до вимог ст.ст.40, 42 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" з застосуванням показника середньої заробітної плати працівників у середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, з якої сплачені страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування за 2009 рік. Позовні вимоги мотивовані тим, що він звернувся із заявою до відповідача про перерахунок пенсії за віком як працюючому пенсіонеру на підставі ст.42 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування". В порушення законодавства при проведенні перерахунку пенсії управління Пенсійного фонду України застосувало розмір середньої заробітної плати за 2007 рік, а не за попередній 2009 рік, що передує року звернення, як передбачено законом. Постановою Ленінського районного суду м. Миколаєва від 14.09.2011 року позовні вимоги задоволені частково. Визнано неправомірними дії відповідача стосовно відмови при проведенні перерахунку пенсії у застосуванні показника заробітної плати з 01.03.2010 року, зобов'язано відповідача здійснити позивачу перерахунок та виплату пенсії за віком відповідно до ст. 40 та ст. 42 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" із застосуванням показника середньої заробітної плати працівників у середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, з якої сплачені страхові внески, за 2009 рік. В апеляційній скарзі управління відповідач, посилаючись на порушення норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення спору, просить скасувати постанову та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити. Перевіривши правову оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, проаналізувавши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом першої інстанції встановлено, що позивач отримує пенсію за віком та продовжує працювати. Суд першої інстанції, задовольняючи позовні вимоги, послався на ті обставини, що відповідно ч.2 ст.42 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" при визначенні заробітної плати для обчислення береться середня заробітна плата працівників, зайнятих у галузях економіки України, за календарний рік, що передує року звернення за призначенням пенсії, тому при перерахунку пенсії управління ПФУ повинно застосовувати показник середньої заробітної плати за 2009 рік, що передує року звернення позивача про перерахунок пенсії. Проте колегія суддів з таким висновком суду першої інстанції не погоджується, та зазначає наступне. Згідно обставин справи між сторонами виник спір щодо дій відповідача при перерахунку пенсії працюючому пенсіонеру та застосування показника середньої заробітної плати працівників відповідно ст.ст.40,42 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування". Перерахунок пенсій працюючим пенсіонерам, у зв'язку із збільшенням середньої заробітної плати працівників, зайнятих у галузях економіки України та страхового стажу регулюється пунктом 4 статті 42 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" від 9 липня 2003 року № 1058-IV (з наступними змінами та доповненнями) (далі по тексту -Закон № 1058). Вказана норма закону передбачає, що у разі, якщо застрахована особа після призначення пенсії продовжувала працювати, провадиться перерахунок пенсії з урахуванням страхового стажу після призначення пенсії. Кожний наступний перерахунок пенсії провадиться не раніш як через 2 роки після попереднього перерахунку з урахуванням страхового стажу після призначення пенсії. Перерахунок пенсій здійснюється із заробітної плати (доходу), з якої була обчислена пенсія, або за періоди страхового стажу, зазначені в частині 1 статті 40 цього Закону. Наведена редакція існує після визнання Конституційним Судом України неконституційними змін, внесених підпунктом "б" підпункту 10 пункту 35 Розділу 2 Закону України «Про державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 28 грудня 2007 року рішенням від 22 травня 2008 року № 10-рп/2008. Скасовані зміни надавали можливість перераховувати пенсію із заробітної плати за періоди страхового стажу, зазначені в частині 1 статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати працівників в середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, з якої сплачено страхові внески та яка відповідно до цього Закону враховується для обчислення пенсії за календарний рік, що передує року перерахунку пенсії. Аналізуючи відновлену (діючу) норму абзацу 3 частини 4 статті 42 Закону № 1058 перерахунок пенсії здійснюється із заробітної плати (доходу), з якої була обчислена пенсія, або за періоди страхового стажу зазначені в частині першій статті 40 цього Закону. Частина перша статті 40 передбачає, що для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд до 1 липня 2000 року, незалежно від перерв, та за весь період страхового стажу, починаючи з 1 липня 2000 року. Відповідно до частини 2 статті 40 Закону № 1058 одним з показників, який враховується в формулі визначення заробітної плати (доходу) для обчислення пенсії є середня заробітна плата працівників, зайнятих у галузях економіки України, за календарний рік, що передує року звернення не за перерахунком, а за призначенням пенсії. При цьому колегія суддів зазначає, що термін "обчислення пенсії" у правовому розумінні тотожний терміну "призначення пенсії", а не перерахунку. Виходячи з наведеного при перерахунку пенсії не підлягає врахуванню показник середньої заробітної плати працівників в середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, з якої сплачено страхові внески та яка відповідно до Закону враховується для призначення пенсії, за календарний рік, що передує року перерахунку пенсії, у зв'язку з визнанням даних змін до Закону неконституційними, оскільки приписами Закону №1058 в редакції, чинній з 22 травня 2008 року, застосування такого показника при перерахунку пенсії не передбачене. Правове розуміння понять "середньої заробітної плати працівників, зайнятих у галузях економіки України" та "показник середньої заробітної плати працівників в середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, з якої сплачено страхові внески та яка, відповідно до цього закону враховується для обчислення пенсії за календарний рік, що передує року перерахунку пенсії" є різними правовими категоріями. Згідно змісту вищенаведених норм законів правила частини першої статті 40 Закону №1058 при перерахунку пенсії застосовуються з метою визначення періоду страхового стажу, за який може бути обчислена заробітна плата (дохід), а частина 2 цієї ж статті передбачає формулу для обчислення, а не перерахунку пенсії з застосуванням показника середньої заробітної плати працівників, зайнятих у галузях економіки України. Виходячи з наведеного середня заробітна плата працівників, зайнятих в галузях економіки України, за календарний рік, що передує року звернення за призначенням пенсії, використовується як складова для призначення пенсії відповідно до ч.2 ст.40 Закону №1058 і є величиною постійною, не змінною при перерахунку пенсії, на відміну від інших показників, які використовуються при визначенні заробітної плати (доходу) застрахованої особи для обчислення пенсії. Тобто під час перерахунку пенсії величина середньої заробітної плати (доходи) враховується та, яка використовувалася під час призначення пенсії. Таким чином колегія суддів вважає, що правові підстави для перерахунку пенсії позивача із застосуванням показника середньої заробітної плати працівників, зайнятих у галузях економіки за 2009 рік та показника середньої заробітної плати працівників у середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, з якої сплачені страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, відсутні, вказаний показник середньої заробітної плати застосовується виключно для призначення пенсії, застосування його для перерахунку є безпідставним. Зважаючи на все вище викладене, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції ухвалив рішення, неповно з'ясувавши всі обставини, що мають значення для справи, тому оскаржувану постанову необхідно скасувати та прийняти нову - про відмову у задоволенні позову.

Результат розгляду: denied