Рішення адміністративного суду від 2014-03-11 00:00:00+02

У лютому 2014 року позивач [PERSON] звернувся до суду з адміністративним позовом до УПФУ м. Дзержинська Донецької області про визнання дій неправомірними та перерахунок пенсії. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що він є учасником ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС, інвалідом ІІ групи за захворюванням, пов'язаними з роботами по ліквідації аварії, має статус інваліда війни, отримує пенсію по інвалідності в УПФУ м. Дзержинська. З моменту визнання його інвалідом та встановлення непрацездатності відповідачем йому виплачувалась пенсія у розмірі, що не відповідає положенню ЗУ «Про статус та соціальний захист громадян, постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи» (далі Закон), в перерахунку пенсії йому було відмовлено, у зв'язку з чим він звернувся до суду. Постановою Дзержинського міського суду Донецької області від 23.02.2010 року дії відповідача щодо відмови в перерахунку пенсії були визнані неправомірними, відповідач був зобов'язаний перерахувати пенсію у відповідності до ст.. 50,54 Закону, виходячи з розміру мінімальної пенсії за віком у відповідності до ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», ЗУ «про державний бюджет». Згідно постанови суду відповідачем проведено перерахунок пенсії йому в червні 2010 року, за період з 06.10.2010 року по 30.06.2010 року доплата виплачена у липні 2010 року, пенсія у встановленому законом порядку згідно постанови суду виплачувалась з жовтня 2011 року. З листопада 2011 року пенсія виплачується без урахування положень ст..50, 54 Закону. Він звернувся до відповідача з запитом, просив роз'яснити йому підстави для припинення виплати пенсії згідно постанови суду. 18.01.2012 року він отримав відповідь, з вказівкою на те, що виплати згідно постанови йому припинені внаслідок оновлення програмного забезпечення, виплата пенсії можливо буде поновлена, але до теперішнього часу пенсія і надалі виплачується без урахування положень ст.. 50, 54 Закону, у зв'язку з чим він вимушений звернутись до суду із вищезазначеним позовом. Також просив поновити йому строк звернення до суду із зазначеним позовом, пояснив, що строк ним пропущений за поважних причин, внаслідок поганого стану здоров'я. В судовому засіданні позивач наполягав на задоволенні заявлених вимог. Представник відповідача в суді з позовом не згодний, просив відмовити у його задоволенні, надав заперечення по справі, в яких зазначив, що [PERSON] з 06.12.2006 року має ІІ групу інвалідності, що виникла внаслідок виконання обов'язків по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС. На підставі постанови Дзержинського міського суду від 23 лютого 2010 року [PERSON] здійснено перерахунок пенсії по інвалідності з 06.10.2010 року у відповідності до ст.ст. 50,54 ЗУ «Про статус та соціальний захист громадян, постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи», виходячи з розміру мінімальної пенсії за віком, згідно ч.1 ст. 28 ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування». Нарахування пенсії за рішенням суду проведено, згідно з розпорядженням від 08.06.2010 року і доплату виплачено у липні 2010 року. 19.06.2011 року набрав чинності ЗУ від 14.06.2012 року № 3491-VI «Про внесення змін до Закону України «Про державний бюджет України на 2011 рік», яким передбачено, зокрема, що у 2011 році положення статей 50,54 ЗУ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28.02.1991 року № 796-ІІ застосовується у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявного фінансового ресурсу бюджету Пенсійного фонду України на 2011 рік. На виконання вимог вищезазначених Законів Кабінетом Міністрів України прийнято постанову від 06.07.2011 року № 745 «Про встановлення деяких розмірів виплат, що фінансується за рахунок коштів державного бюджету», яка набрала чинності 23.07.2011 року. Рішенням Конституційного Суду України від 26.12.2011 року № 20-рп/2011 та від 25.01.2012 року № 3-рп/2012 підтверджена законність повноважень Кабінету Міністрів України встановлювати розміри пенсійних виплат. У 2012 році відповідно до п.3 «Прикінцевих положень» ЗУ «Про державний бюджет України на 2012 рік» та у 2013 році відповідно до пункту 4 «Прикінцевих положень» Закону України «Про державний бюджет України на 2013 рік» встановлено, що норми і положення ст.ст. 50,54 Закону України «Про соціальний статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» застосовується в порядку та розмірах, встановлених КМУ виходячи з існуючого фінансового ресурсу Державного бюджету України та бюджету Пенсійного фонду України на відповідний рік. Внаслідок вищезазначеного розмір пенсії [PERSON] з листопада 2011 року виплачується без урахування доплат по рішенню суду та складав 1685,60грн. З 01.01.2012 року на підставі постанови КМУ від 23.11.2011 року № 1210 «Про підвищення рівня соціального захисту громадян, постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи» розмір пенсії перераховано, виходячи з заробітної плати, отриманої за роботу в зоні відчуження у 1987 році. Отже починаючи з 01.01.2011 року пенсія виплачується в розмірах встановлених діючим законодавством. Рішення суду від 23 лютого 2010 року виконано управлінням пенсійного фонду в м. Дзержинську в повному обсязі за період його розповсюдження на вказані правовідносини. Окрім того вважає, що позивачем пропущено строк звернення до суду із зазначеним позовом. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали по справі, суд приходить до наступного висновку. [PERSON] знаходиться на обліку в Управлінні пенсійного фонду України м. Дзержинська. З 06.12.2006 року має ІІ групу інвалідності, що виникла внаслідок виконання обов'язків по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС. Судом встановлено і не оспорюється сторонами, що УПФУ в м. Дзержинську на підставі постанови Дзержинського міського суду Донецької області суду від 23 лютого 2010 року, після набрання нею законної сили, виконало дане судове рішення, здійснивши перерахунок та виплату пенсії у визначеному Законом та цією постановою розмірі. З 01 листопада 2011 року УПФУ в м. Дзержинську припинило виплату позивачу пенсії відповідно до вищевказаної постанови. Позивач звертався до УПФУ в м. Дзержинську із зверненням про пояснення причин нарахування та виплати йому пенсії в меншому розмірі, чим встановлено в постанові Дзержинського міського суду Донецької області від 23.02.2010 року Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 2 та ч. 1 ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України, суд при вирішенні справи має керуватися принципом законності, відповідно до якого має перевіряти чи діяли органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи лише на підставі закону, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Закон України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» визначає основні положення по реалізації конституційних прав громадян, потерпілих внаслідок Чорнобильської катастрофи, зокрема, в частині пенсійного забезпечення. Так, відповідно до ст.49 вказаного Закону пенсії особам, віднесеним до 1 категорії, встановлюються у вигляді державної пенсії та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю. Згідно ч.4 ст. 54 вказаного Закону, розмір пенсії для інвалідів 2 групи, щодо яких встановлено зв'язок з Чорнобильською катастрофою, не може бути нижчим 8 мінімальних пенсій за віком, а статтею 50 цього Закону передбачено виплату додаткової пенсії для інвалідів 2 групи в розмірі 75% мінімальної пенсії за віком. Згідно ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» розмір мінімальної пенсії за віком встановлюється на рівні прожиткового мінімуму для осіб, що втратили працездатність. Згідно ст. 63 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» фінансування витрат, пов'язаних з реалізацією цього Закону, здійснюється за рахунок державного бюджету. Згідно ч.2 ст. 95 Конституції України виключно законом про Державний бюджет України визначаються будь-які видатки держави на загальносуспільні потреби, розмір та цільове спрямування цих видатків. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають до задоволення.

Результат розгляду: granted