Рішення адміністративного суду від 2014-02-06 00:00:00+02

У листопаді 2013 року Державне підприємство «Довжоцький спиртзавод» звернувся до суду з позовом до Кам'янець-Подільської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міністерства доходів та зборів у Хмельницькій області, з урахуванням про зміну предмету позову, про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення №0042841504 від 05.11.2013 року. Постановою Хмельницького окружного адміністративного суду від 18.11.2013 року позов задоволено. Не погоджуючись з прийнятим рішенням відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову про відмову в задоволенні позову. В обґрунтування апеляційної скарги податковий орган зазначає про те, що податкова накладна від 28.02.2013 року №95/8 оформлена з порушенням вимог ст. 201 ПК України. В судовому засіданні представник відповідача підтримав вимоги викладені в апеляційній скарзі та просив її задовольнити. Представник позивача заперечував проти задоволення апеляційної скарги. Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а постанова суду першої інстанції скасуванню з наступних підстав. Як встановлено судом першої інстанції, посадовими особами податкового органу була проведена документальна позапланова виїзна перевірка правомірності нарахування ДП "Довжоцький спиртовий завод" бюджетного відшкодування податку на додану вартість у зменшення податкових зобов'язань з податку на додану вартість наступних звітних періодів за лютий 2013 року. За результатами перевірки було складено акт №846/154/23841854 від 27.05.2013 року. В ході перевірки виявлені та відображені в акті порушення позивачем вимог: - п.198.2, п.198.6 ст.198, п.200.1, п.200.2, п.200.4 ст.200 Податкового кодексу України (далі - ПК України), в результаті чого ДП "Довжоцький спиртовий завод" завищено заявлену суму бюджетного відшкодування ПДВ за лютий 2013 року на 62405 грн.; - п.198.6 ст.198, п.200.1 ст.200 ПК України, в результаті чого ДП "Довжоцький спиртовий завод" завищено суму позитивного значення різниці між сумою податкового зобов'язання та сумою податкового кредиту лютого 2013 року (рядок 18 декларації) на 34072 грн. На підставі висновків, викладених в акті перевірки, відповідачем прийняте податкове повідомлення-рішення №0002811504 від 17 червня 2013 року, яким встановлено завищення позивачем бюджетного відшкодування з податку на додану вартість в розмірі 62405 грн. та застосовано штрафні (фінансові) санкції (штраф) в розмірі 31202,50 грн. Зазначене податкове повідомлення-рішення оскаржувалось в адміністративному порядку, рішенням про результати розгляду скарги Міністерства доходів і зборів України №13332/6/93-99-10-01-15 від 16.10.2013 року скаргу ДП "Довжоцький спиртовий завод" задоволена частково, скасовано податкове повідомлення-рішення №0002811504 від 17 червня 2013 року Кам'янець-Подільської ОДПІ в частині 28333 грн. зменшення бюджетного відшкодування з податку на додану вартість та 14166,5 грн. - штрафних (фінансових) санкцій (штрафів). 5 листопада 2013 року Кам'янець-Подільською ОДПІ винесено податкове повідомлення-рішення форми "В1" №0042841504 від 05.11.2013 року, яким встановлено завищення позивачем бюджетного відшкодування з податку на додану вартість в розмірі 34072 грн. та застосовано штрафні (фінансові) санкції (штраф) в розмірі 17036 грн. Висновки щодо порушення позивачем вказаних положень податкового законодавства ґрунтуються на твердженні про неправомірність відображення позивачем у своїх податкових деклараціях сум податкового кредиту на підставі зведеної податкової накладної, виданої ПАТ "Хмельницькгаз" по факту придбання позивачем у ПАТ "Хмельницькгаз" природного газу. На думку податкового органу, вказана податкова накладна невірно оформлена постачальником. Задовольняючи позов та скасовуючи податкове повідомлення-рішення суд першої інстанції дійшов висновку, оскільки по господарських операціях з ПАТ "Хмельницькгаз" зведена податкова накладна була виписана не пізніше останнього дня місяця, а відносини між даним підприємством і позивачем є постійними, мають ритмічний характер, періодичність оплати товарів встановлена умовами укладених договорів, сплата коштів відбувалась протягом календарного місяця, до податкової накладної додавались усі необхідні визначені законом документи, тому цілком правомірним можна вважати виписку ПАТ "Хмельницькгаз" по даних операціях зведених податкових накладних, а також включення сум податку, сплаченого за даними господарськими операціями, до складу податкового кредиту. Суд апеляційної інстанції не погоджується з такими висновками суду першої інстанції враховуючи наступні обставини. 05.11.2013 року податковим органом прийнято податкове повідомлення-рішення №0042841504, винесеного на підставі акта перевірки №846/154/23841854 від 27.05.2013 року, яким встановлено порушення п. 198.2, п. 198.6 ст.198, п. 200.1, п. 200.3, п. 200.4 ст. 200 Податкового кодексу України, а зменшено суму бюджетного відшкодування з податку на додану вартість у розмірі 34072 грн., у тому числі штрафні (фінансові) санкції (штраф) 17036 грн. Відповідно до пункту 14.1.18 статті 14 Податкового кодексу України (далі - ПК України) бюджетне відшкодування - відшкодування від'ємного значення податку на додану вартість на підставі підтвердження правомірності сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість за результатами перевірки платника, у тому числі автоматичне бюджетне відшкодування у порядку та за критеріями, визначеними у розділі V цього Кодексу. Порядок визначення суми податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або відшкодуванню з Державного бюджету України (бюджетному відшкодуванню), та строки проведення розрахунків визначено статтею 200 Податкового кодексу України. Так, згідно з п. 200.1 ст. 200 ПК України сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов'язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду. Пунктом 200.2 ст. 200 ПК України, визначено, що при позитивному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума підлягає сплаті (перерахуванню) до бюджету у строки, встановлені цим розділом. Відповідно до п. 200.3 ст. 200 ПК України при від'ємному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума враховується у зменшення суми податкового боргу з податку, що виник за попередні звітні (податкові) періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до цього Кодексу), а в разі відсутності податкового боргу - зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду. В силу п. 200.4 ст. 200 ПК України, якщо в наступному податковому періоді сума, розрахована згідно з пунктом 200.1 цієї статті, має від'ємне значення, то: а) бюджетному відшкодуванню підлягає частина такого від'ємного значення, яка дорівнює сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів/послуг у попередніх та звітному податкових періодах постачальникам таких товарів/послуг або до Державного бюджету України, а в разі отримання від нерезидента послуг на митній території України - сумі податкового зобов'язання, включеного до податкової декларації за попередній період за отримані від нерезидента послуги отримувачем послуг; б) залишок від'ємного значення попередніх податкових періодів після бюджетного відшкодування включається до складу сум, що відносяться до податкового кредиту наступного податкового періоду. Підпунктом 14.1.181 пункту 14.1 статті 14 ПК України визначено податковий кредит як суму, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов'язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу. Згідно з п. 198.3 ст. 198 ПК України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з: - придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку; - придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку. Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду. Відповідно до п. 198.1 ст. 198 ПК України право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з: а) придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг; б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів, у тому числі при їх ввезенні на митну територію України (у тому числі у зв'язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності); в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України; г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу. Пунктом 198.2 ст. 198 ПК України визначено, що датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше; - дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; - дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною. Приписами п. 198.6 ст. 198 ПК України встановлено, що не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу. У разі якщо на момент перевірки платника податку органом державної податкової служби суми податку, які попередньо віднесені до податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними цим пунктом документами, платник податку несе відповідальність відповідно до закону. Із аналізу вказаних вище правових норм, можливо дійти до висновку, що для отримання права на податковий кредит із сум податку на додану вартість, сплачених в ціні придбаного товару (робіт, послуг), платник податку на додану вартість повинен отримати належним чином оформлені податкові накладні, видані на реально отриманий товар (роботи, послуги), призначений для використання у власній господарській діяльності. З акту перевірки № №846/154/23841854 від 27.05.2013 року встановлено, що висновок про завищення заявленої суми бюджетного відшкодування ПДВ за лютий 2013 року зроблений перевіряючими, у зв'язку з неправомірним включенням до складу податкового кредиту суми ПДВ за податковою накладною №95/8 від 28.02.2013 року. Податковий орган вказує, що позивачем сформовано податковий кредит за лютий 2013 року на підставі зведеної податкової накладної, виписаної ПАТ "Хмельницькгаз" з порушенням норм чинного законодавства. Так, 21.12.2012 року між ДП "Довжоцький спиртовий завод" (замовник) та ПАТ "Хмельницькгаз" (газорозподільне підприємство) укладено договір на розподіл природного газу № 2013/Т-ПР-080009 від 21.12.2012 року, відповідно до умов якого газорозподільне підприємство зобов'язується протягом 2013 року надати замовнику послугу з транспортування природного газу газорозподільними мережами до межі балансової належності об'єктів замовника або його споживачів відповідно до актів розмежування балансової належності газопроводів та експлуатаційної відповідальності сторін. Замовник зобов'язується сплатити Газорозподільному підприємству вартість послуги з транспортування природного газу ГРМ у розмірі, строки та порядку, передбачені умовами договору. Оплата вартості послуг з транспортування природного газу ГРМ здійснюється замовником на умовах 100% попередньої оплати авансовими платежами планового обсягу природного газу за п'ять календарних днів до початку місця транспортування природного газу. Позивачем у лютому 2013 року за природний газ проведено ПАТ "Хмельницькгаз" авансову оплату згідно з платіжними дорученнями №339 від 26.02.2013 року на загальну суму 120000,00 грн., в тому числі ПДВ 20000,00 грн. та №344 від 28.02.2013 року на загальну суму 84432,68 грн., в тому числі ПДВ 14072,11 грн. 28.02.2013 року ПАТ "Хмельницькгаз" фактично виписано зведену податкову накладну №95/8 на загальну суму 204432,68 грн. в тому числі ПДВ - 34072,12 грн. на загальну суму авансових платежів, що надійшли на його рахунок від ДП "Довжоцький спиртовий завод" у лютому 2013 року. Відповідно до акта прийому-передачі природного газу від 28.02.2013р. підтверджено 344,125 куб.м. спожитого газу, та рахуноку від 28.02.2013 року №0081-0213/8, виписаного на оплату природного газу в об'ємі 344,125 куб.м., загальною вартістю 119 714,21 грн., в т.ч. ПДВ 19 952,37 грн. Разом з тим, спірна зведена податкова накладна виписана на постачання газу в об'ємі - 587,653 куб.м. на суму 204 432,68 грн., в т.ч. ПДВ - 34 072,12 грн. Отже, зведена податкова накладна виписана не на суму поставленого газу в лютому 2013 року, а на суму попередньої оплати за газ, здійсненої в лютому 2013 року (платіжне доручення №339 від 26.02.2013р. на загальну суму 120 000,00 грн., в т.ч. ПДВ 20 000,00 грн., платіжне доручення №344 від 28.02.2013р. - 84 432,68 грн., в т.ч. ПДВ 14 072,11 грн.). Вказані розміри постачання та оплати природного газу підтверджуються також даними оборотно-сальдової відомості по рахунку 631 "Розрахунки з вітчизняними постачальниками" - обороти по ПАТ «Хмельницькгаз» у лютому 2013 року склали: С-до на 01.02.13р. - 44 747,20 (Дт); придбано в лютому 2013 року на суму - 119 714,21 грн.; оплачено в лютому 2013 року - 204 432,68 грн.; с-до на 28.02.13 р. - 129 465,67 грн. (Д-т). Так, датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту, згідно вимог пункту 198.2 статті 198 ПК України, вважається дата тієї події, що відбулася раніше дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг чи дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною. Приписами пункту 198.6 статті 198 ПК України встановлено, що не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу. Платник податку зобов'язаний надати покупцю (отримувачу) на його вимогу підписану уповноваженою платником особою та скріплену печаткою (за наявності) податкову накладну (пункт 201.1 статті 201 ПК України). Вимоги до оформлення податкової накладної визначені пунктом 201.1 статті 201 Податкового кодексу, відповідно до якого у податковій накладній зазначаються в окремих рядках такі обов'язкові реквізити: а) порядковий номер податкової накладної; б) дата виписування податкової накладної; в) повна або скорочена назва, зазначена у статутних документах юридичної особи або прізвище, ім'я та по батькові фізичної особи, зареєстрованої як платник податку на додану вартість, - продавця товарів/послуг; г) податковий номер платника податку (продавця та покупця); ґ) місцезнаходження юридичної особи - продавця або податкова адреса фізичної особи - продавця, зареєстрованої як платник податку; д) повна або скорочена назва, зазначена у статутних документах юридичної особи або прізвище, ім'я та по батькові фізичної особи, зареєстрованої як платник податку на додану вартість, - покупця (отримувача) товарів/послуг; е) опис (номенклатура) товарів/послуг та їх кількість, обсяг; є) ціна постачання без урахування податку; ж) ставка податку та відповідна сума податку в цифровому значенні; з) загальна сума коштів, що підлягають сплаті з урахуванням податку; и) вид цивільно-правового договору; і) код товару згідно з УКТ ЗЕД (для підакцизних товарів та товарів, ввезених на митну територію України); ї) номер та дата митної декларації, за якою було здійснено митне оформлення товару, ввезеного на митну територію України. Податкова накладна складається на кожне повне або часткове постачання товарів/послуг, а також на суму коштів, що надійшли на поточний рахунок як попередня оплата (аванс) (пункт 201.7 статті 201 ПК України). Податкова накладна видається платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, на вимогу покупця та є підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту (пункт 201.10 статті 201 ПК України). Форма та порядок заповнення податкової накладної затверджуються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує, державну податкову і митну політику (пункт 201.2 статті 201 ПК України). Так, Податковим кодексом України не передбачено складення такого виду накладної як зведена податкова накладна. Проте, Податковим кодексом України надано повноваження центральному органу виконавчої влади затверджувати форму та порядок заповнення податкової накладної. У зв'язку з цим Наказом Міністерства фінансів України від 01 листопада 2011 року № 1379, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22 листопада 2011 року за № 1333/20071, затверджено форму податкової накладної та Порядок заповнення податкової накладної. Пунктом 15 Порядку визначено, що у разі здійснення постачання товарів/послуг, постачання яких має безперервний або ритмічний характер при постійних зв'язках із покупцем, покупцю може бути виписана зведена податкова накладна, виходячи із визначеної у договорі періодичності оплати поставлених товарів/послуг (один раз на п'ять днів; один раз на десять днів тощо), але не рідше одного разу на місяць і не пізніше останнього дня місяця. При цьому до зведеної податкової накладної обов'язково додається реєстр товаротранспортних накладних чи інших відповідних супровідних документів, згідно з якими здійснено постачання товарів/послуг. Отже, для отримання права на податковий кредит із сум податку на додану вартість, сплачених в ціні придбаного товару (робіт, послуг), платник податку на додану вартість повинен отримати належним чином оформлені податкові накладні, а у випадку фактичного (безперервного або ритмічного) постачання (відвантаження/надання) товарів/послуг, виходячи із визначеної у договорі періодичності сплати поставлених товарів/послуг може бути оформлена зведена податкова накладна. Так, колегія суддів погоджується з доводами суду першої інстанції стосовно безперервності або ритмічності характеру постачання газу від ПАТ "Хмельницькгаз", а також стосовно наявності постійних зв'язків позивача з вказаним підприємством. Разом з тим зауважує, що зі змісту пункту 15 Порядку заповнення податкової накладної можна зробити висновок, що іншою обов'язковою умовою є періодичність виписування зведеної податкової накладної виходячи із визначеної у договорі періодичності оплати поставлених товарів/послуг (один раз на п'ять днів; один раз на десять днів тощо), але не рідше одного разу на місяць і не пізніше останнього дня місяця. При цьому до зведеної податкової накладної обов'язково додається реєстр товаротранспортних накладних чи інших відповідних супровідних документів, згідно з якими здійснено постачання товарів/послуг. Тобто, у разі коли договором визначена періодичність оплати декілька разів на місяць, постачальник складає декілька зведених податкових накладних, дата складання яких повинна відповідати даті оплати, визначеної договором, але не пізніше останнього дня місяця. Так, як зазначено вище, покупцю може бути виписана зведена податкова накладна, виходячи із визначеної у договорі періодичності оплати поставлених товарів/послуг. Тобто, порядок складання зведених податкових накладних не поширюється на попередню оплату товарів/послуг (аванс), що підлягають постачанню. До того ж, виходячи зі змісту норми статті 901 Цивільного кодексу України, вважається, що послуга споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності. За таких обставин, умова щодо оплати вартості газу періодичними платежами у розмірі частини договірних величин не може вважатися в повному розумінні оплатою за фактично спожиті послуги/товари, оскільки послугою/товаром, є фактичне її використання позивачем. Стосовно висновків податкового органу щодо неправомірності формування податкового кредиту на підставі податкової накладної № 95/8 від 28.02.2013 року суд зазначає наступне. Згідно вимог пункту 201.1 статті 201 Податкового кодексу обов'язковим реквізитом податкової накладної, серед іншого, є дата її виписування. ПАТ "Хмельницькгаз" виписано рахунок № 0081-0213/8 від 28.02.2013 року за розподіл природного газу розподільчими газовими мережами об'ємом 344, 125 тис. м3, на загальну суму 119714,21 грн., в т.ч. 19952,37 ПДВ та податкову накладну № 95/8 від 28.02.2013 року на розподіл ПГ облгазу об'ємом 587,652846 т.м3 на суму 204432,68 грн., в т. ч. ПДВ 34072,12 грн. Позивач на підтвердження оплати наданих послуг надав платіжні доручення № 339 від 26.022013 року та №344 від 28.02.2013 року. Пунктом 198.2 статті 198 Податкового кодексу України визначено, що датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною. Відповідно до вимог пункту 201.4 статті 201 Податкового кодексу України податкова накладна складається у двох примірниках у день виникнення податкових зобов'язань продавця. Так, пунктом 187.1 статті 187 Податкового кодексу України визначено, що датою виникнення податкових зобов'язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше: а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку; б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку. Спірна податкова накладна за розподіл ПГ облгазу № 95/8 виписана 28.02.2013 р. В той же час, факт постання послуг/товарів позивачу підтверджено актом, складеним 28.02.2013 р., а оплата фактично і за більшу кількість газу була здійснена позивачем 26.02.2013 р. та 28.02.2013 р. Тобто при складенні податкової накладної № 95/8 від 28.08.2013 року ПАТ "Хмельницькгаз" не були дотримані вимоги п. 15 Порядку заповнення податкової накладної, тобто саме ті правила, які встановив центральний орган виконавчої влади (як виключення для складення зведеної податкової накладної). А тому в даному випадку не були дотримані норми пунктів 201.4 та 198.2 Податкового кодексу України. Так, відповідно до вимог пункту 201.10 статті 201 Податкового кодексу України відсутність факту реєстрації платником податку - продавцем товарів/послуг податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних та/або порушення порядку заповнення податкової накладної не дає права покупцю на включення сум податку на додану вартість до податкового кредиту та не звільняє продавця від обов'язку включення суми податку на додану вартість, вказаної в податковій накладній, до суми податкових зобов'язань за відповідний звітний період. Виявлення розбіжностей даних податкової накладної та Єдиного реєстру податкових накладних є підставою для проведення контролюючими органами документальної позапланової виїзної перевірки продавця та у відповідних випадках покупця товарів/послуг. У разі відмови продавця товарів/послуг надати податкову накладну або в разі порушення ним порядку її заповнення та/або порядку реєстрації в Єдиному реєстрі покупець таких товарів/послуг має право додати до податкової декларації за звітний податковий період заяву із скаргою на такого постачальника, яка є підставою для включення сум податку до складу податкового кредиту. До заяви додаються копії товарних чеків або інших розрахункових документів, що засвідчують факт сплати податку у зв'язку з придбанням таких товарів/послуг або копії первинних документів, складених відповідно до Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", що підтверджують факт отримання таких товарів/послуг. Так, одночасно зі складанням зведених податкових накладних платник має право (а в разі отримання авансової оплати - зобов'язаний) окремо складати звичайні податкові накладні на окремі (деякі) операції з постачання за правилом "першої події". Правова позиція у даному рішенні також висловлена в ухвалі Вищого адміністративного суду України від 30.01.2013 року у справі №К/9991/74519/12 (2а/0570/10528/2012). За таких обставин суд апеляційної інстанції дійшов висновку про правомірність прийняття податковим органом податкового повідомлення-рішення №0042841504 від 05.11.2013 року, яким позивачу зменшено суму бюджетного відшкодування, оскільки під час апеляційного розгляду справи підтвердився факт неправомірного складання податкової накладної №95/8 від 28.02.2013 року. В силу пункту 3 частини 1 статті 198 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції має право скасувати її та прийняти нову постанову суду. Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 202 КАС України підставами для скасування постанови або ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є невідповідність висновків суду обставинам справи. Враховуючи встановлене порушення судом першої інстанції норм матеріального права, колегія суддів вбачає підстави для скасування оскаржуваної постанови суду першої інстанції та прийняття нової постанови про відмову в задоволенні позовних вимог.

Результат розгляду: denied