Рішення адміністративного суду від 2014-03-05 00:00:00+02

Позивач звернувся в суд з наведеним адміністративним позовом, посилаючись на те, що постановою серії АБ2 № 034306 від 21.11.2013 року він визнаний винним в тому, що 21.11.2013 року о 10 год. 44 хв., в с. Стримба по вул. Свободи Надвірнянського району керуючи автомобілем Тойота, н.з. АТ 2944 В.І. перевищив швидкість руху встановлену в населеному пункті більш ніж на 20 км/год. Рухався зі швидкістю 88 км/год. У зв'язку з цим на нього накладено штраф у розмірі 255 грн. за вчинення правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 122 КУпАП. Пояснив, що швидкості він не перевищував та Правил дорожнього руху не порушував. Однак, інспектор його пояснення на момент складання протоколу до уваги не взяв. Тому просив скасувати постанову про накладення на нього адмінстягнення. Позивач в судове засідання не з'явився, подав суду заяву в якій просив справу розглянути без його участі. Позовні вимоги підтримав. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому порядку. Про причини неявки суд не повідомив. З урахуванням положення ч. 4 ст. 128 КАС України суд ухвалив про розгляд справи за відсутності сторін. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено, що між сторонами виник публічно-правовий спір щодо правомірності притягнення інспектором водія транспортного засобу до адміністративної відповідальності та накладення адміністративного стягнення за вчинення правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 122 КУпАП. Згідно оскаржуваної постанови в справі про адміністративне правопорушення серії АБ2 № 034306 від 21.11.2013 року (а.с.17) інспектором встановлено, що [PERSON] 21.11.2013 року о 10 год. 44 хв., в с. Стримба по вул. Свободи Надвірнянського району керуючи автомобілем Тойота, н.з. АТ 2944 В.І. перевищив швидкість руху встановлену в населеному пункті більш ніж на 20 км/год. Рухався зі швидкістю 88 км/год. У зв'язку з цим на позивача накладено штраф у розмірі 255 грн. за вчинення правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 122 КУпАП. Статтею 280 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, чого в даному випадку інспектором дотримано не було. Доказів які б, підтверджували вину позивача у вчиненні адміністративного правопорушення та спростовували його доводи, інспектором ДАІ суду не представлено. Згідно вимог ч. 1 ст. 11 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, окрім цього, згідно ч. 1 ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу, а також ч. 4 ст. 70 КАС України, обставини, які за законом повинні бути підтвердженні певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування, крім випадків, коли щодо таких обставин не виникає спору. У спірних правовідносинах відповідачем було порушено принцип обґрунтованості рішення суб'єкта владних повноважень, так як не було всебічно, повно і об'єктивно з'ясовано обставин справи, та не вирішено її в точній відповідності з законом. Враховуючи ту обставину, що відповідач в судове засідання не з'явився та не виконав покладеного на нього згідно вимог ч. 2 ст. 71 КАС України обов'язку доказування правомірності свого рішення, суд дійшов висновку про відсутність належних та достатніх доказів для констатування факту вчинення позивачем правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 122 КУпАП. Тому слід скасувати оскаржувану постанову про притягнення до адміністративної відповідальності позивача за адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255 грн. Щодо решти позовних вимог, суд звертає увагу на те, що задоволенню в адміністративному процесі підлягають лише ті вимоги, які поновлюють порушене право особи в публічно-правових відносинах. Наслідком відповідних дій відповідача стало конкретне рішення - постанова в справі про адміністративне правопорушення серії АБ2 № 034306 від 21.11.2013 року, яка, як встановлено судом, підлягає скасуванню, оскільки внаслідок її прийняття було порушено права позивача. Відтак, задоволення позовної вимоги про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення серії АБ2 № 034306 від 21.11.2013 року є достатнім і належним способом захисту порушених прав позивача в сфері публічно-правових відносин з відповідачем. Тому, в задоволенні позовної вимоги про визнання такої постанови протиправною слід відмовити. На підставі наведеного, відповідно до ст. ст. 11, 71, 128 КАС України, ст. ст. 251, 280, 288, 293 КУпАП,

Результат розгляду: partial