Рішення адміністративного суду від 2014-02-19 00:00:00+02

До Окружного адміністративного суду м. Києва звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю «Протекс-С» (далі - позивач, ТОВ «Протекс-С») з позовом до Державної податкової інспекції у Голосіївському районі Головного управління Міндоходів у місті Києві (далі - відповідач, ДПІ) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 01 липня 2013 року № 0000662201 і № 0000672201. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що висновки Акта ДПІ у Голосіївському районі м. Києва ДПС від 13.06.2013р. № 401/1-22-20/37250967, складеного за результатами проведення документальної позапланової невиїзної перевірки ТОВ «Протекс-С» з питань дотримання вимог податкового законодавства при здійсненні фінансово-господарських взаємовідносин з контрагентом ТОВ «Ангстрем Континенталь» (ідентифікаційний код 33906299) за період з 01.09.2012р. по 31.01.2013р., документально та нормативно не підтверджуються. Відповідач проти позову заперечував, надавши до суду письмові заперечення від 10.01.2014р. б/н та додаткові документи (а саме: роздруківку Акта ДПІ у Бабушкінському районі м. Дніпропетровська від 21.12.2012р. № 7208/224/33906299 «Про результати документальної позапланової невиїзної перевірки ТОВ «Ангстрем Континеталь» (код ЄДРПОУ 33906299) щодо документального підтвердження господарських відносин із платниками податків ТОВ «Інфотерм» код ЄДРПОУ 31343537 за червень 2011р., ТОВ «ФОРЕСТ» код ЄДРПОУ 35158848 за червень 2011р., ТОВ «ПАСІФІК» код ЄДРПОУ 31688448 за вересень 2011р., ПП СВ «Гермес» код ЄДРПОУ 36293292 за березень 2011р., БПП «Сура» код ЄДРПОУ 30668399 за вересень, листопад 2011р., їх реальності та повноти відображення в обліку».). В обґрунтування своїх заперечень посилається на те, що працівником ДПІ у Голосіївському районі м. Києва ДПС була проведена документальна позапланова невиїзна перевірка ТОВ «Протекс-С» (ідентифікаційний код 37250967) з питань дотримання вимог податкового законодавства при здійсненні фінансово-господарських взаємовідносин з контрагентом ТОВ «Ангстрем Континенталь» (ідентифікаційний код 33906299) за період з 01.09.2012р. по 31.01.2013р., за результатами якої складений Акт від 13.06.2013р. № 401/1-22-20/37250967. Згідно висновків цього Акта перевірки ТОВ «Протекс-С» допустило порушення норм пп. 134.1.1 п. 134.1 ст. 134, п. 139.1 ст. 139 та п. 188.1 ст. 188, пп. «а» п. 198.1, п. 198.2, п. 198.3 і п. 198.6 ст. 198 Податкового кодексу України, що призвело до заниження позивачем податку на прибуток за ІІІ-ій квартал 2012 року на суму 38 360, 00 грн. і завищення підприємством податкового кредиту з податку на додану вартість за звітні періоди вересень, жовтень і грудень 2012 року та січень 2013 року на загальну суму 36 533, 00 грн. На думку відповідача, висновки Акта перевірки являються правомірними та ґрунтуються на достовірних і належних доказах, а саме: висновках Акта ДПІ у Бабушкінському районі м. Дніпропетровська від 21.12.2012р. № 7208/224/33906299. За наслідками проведеної перевірки ДПІ у Голосіївському районі м. Києва ДПС винесено оскаржувані податкові повідомлення-рішення від 01.07.2013р. № 0000662201 і № 0000672201, що повністю відповідає вимогам податкового законодавства. В судових засіданнях по даній справі представник позивача підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити. Представник відповідача в судовому засіданні, призначеному на 14 січня 2014 року, заперечував проти позовних вимог та просив відмовити в їх задоволенні. 23 січня 2014 року в судовому засіданні судом було ухвалено перейти до письмового провадження на підставі ч. 6 ст. 128 Кодексу адміністративного судочинства України. Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з огляду на таке. В ході судового розгляду було встановлено, що протягом періоду з 11.06.2013р. по 12.06.2013р., згідно з нормами пп. 75.1.2 п. 75.1 ст. 75, п. 79.1 і п. 79.2 ст. 79 Податкового кодексу України та на підставі Наказу ДПІ від 10.06.2013р. № 5, працівником ДПІ у Голосіївському районі ГУ Міндоходів у м. Києві була проведена документальна позапланова невиїзна ТОВ «Протекс-С» (ідентифікаційний код 37250967) з питань дотримання вимог податкового законодавства при здійсненні фінансово-господарських взаємовідносин з контрагентом ТОВ «Ангстрем Континенталь» (ідентифікаційний код 33906299) за період з 01.09.2012р. по 31.01.2013р., за результатами якої складений Акт від 13.06.2013р. № 401/1-22-20/37250967 (далі - Акт перевірки). Перелік документів та відомостей, використаних працівником відповідача під час проведення вказаної документальної перевірки міститься на стор. 3 цього Акта перевірки. В ході проведення вказаної документальної перевірки перевіряючим встановлені взаємовідносини ТОВ «Протекс-С» з суб'єктом господарської діяльності ТОВ «Ангстрем Континенталь» (ідентифікаційний код 33906299) - договір про надання інформаційних (консультаційних) послуг від 02.07.2012р. № 07/25, згідно якого Виконавець зобов'язаний за завданням Замовника надавати останньому за плату інформаційні (консультаційні) послуги з фінансових, бухгалтерських і економічно-правових питань, пов'язаних із господарською діяльністю Замовника в обсязі та на умовах, визначених цим Договором. За результатами таких фінансово-господарських відносин перевіряєме підприємство віднесло до складу валових витрат за ІІІ-ій квартал 2012 року суму витрат у розмір 182 666, 66 грн., а до складу податкового кредиту за вересень, жовтень і грудень 2012 року та січень 2013 року - податок на додану вартість в сумі 36 533, 00 грн. За результатами дослідження змісту наданих позивачем до перевірки актів здачі-прийняття робіт (надання послуг) перевіряючим зроблено висновок про неможливість встановлення доцільності використання даних послуг в господарській діяльності ТОВ «Протекс-С». Згідно відомостей з інформаційної бази даних ДПА України «Податковий блок» стан платника податків - ТОВ «Ангстрем Континенталь» - 14 (визнано банкрутом), основним видом діяльності підприємства є посередництво в торгівлі товарами широкого асортименту. Крім того працівником відповідача при проведенні вказаної документальної перевірки ТОВ «Протекс-С» були враховані висновки Акта ДПІ у Бабушкінському районі м. Дніпропетровська від 21.12.2012р. № 7208/224/33906299 «Про результати документальної позапланової невиїзної перевірки ТОВ «Ангстрем Континеталь» (код ЄДРПОУ 33906299) щодо документального підтвердження господарських відносин із платниками податків ТОВ «Інфотерм» код ЄДРПОУ 31343537 за червень 2011р., ТОВ «ФОРЕСТ» код ЄДРПОУ 35158848 за червень 2011р., ТОВ «ПАСІФІК» код ЄДРПОУ 31688448 за вересень 2011р., ПП СВ «Гермес» код ЄДРПОУ 36293292 за березень 2011р., БПП «Сура» код ЄДРПОУ 30668399 за вересень, листопад 2011р., їх реальності та повноти відображення в обліку». В даному акті зазначено, що у ТОВ «Ангстрем Континеталь» встановлено відсутність, виробничого обладнання, складських та торгівельних приміщень, транспорту та торгівельного обладнання, сировини, матеріалів для здійснення основного виду діяльності, визначеного згідно з довідкою з ЄДРПОУ. ТОВ «Ангстрем Континеталь» за період 2011-2012 роки сформовано податковий кредит від підприємств: ТОВ «Інфотерм», ТОВ«Форест», ТОВ «Пасіфік», ПП СВ «Гермес», БПП «Сура». Зазначені суб'єкти господарської діяльності, задекларувавши податкові зобов'язання, здійснюють повернення передплат неіснуючим контрагентам. Перелічені підприємства взагалі не придбавали товар протягом 2011 - 2012 років, а тому не могли фактично здійснювати реалізацію товарів (робіт, послуг) на користь ТОВ «Ангстрем Континеталь». В цьому Акті ДПІ у Бабушкінському районі м. Дніпропетровська від 21.12.2012р. № 7208/224/33906299 зроблений висновок про відсутність реальної можливості проведення господарських операцій ТОВ «Ангстрем Континеталь». На підставі вищевикладеного працівник відповідача, в свою чергу, дійшов висновку про відсутність у ТОВ «Протекс-С» правових підстав для формування валових витрат і податкового кредиту на підставі первинних документів, оформлених за результатами господарських операцій з контрагентом ТОВ «Ангстрем Континеталь». В розділі 4 «Висновок» Акта перевірки від 13.06.2013р. № 401/1-22-20/37250967 перевіряючий встановив порушення ТОВ «Протекс-С» наступних норм законодавства України: пп. 134.1.1 п. 134.1 ст. 134, п. 139.1 ст. 139 та п. 188.1 ст. 188, пп. «а» п. 198.1, п. 198.2, п. 198.3 і п. 198.6 ст. 198 Податкового кодексу України, що призвело до заниження позивачем податку на прибуток за ІІІ-ій квартал 2012 року на суму 38 360, 00 грн. і заниження підприємством податку на додану вартість за звітні періоди вересень, жовтень і грудень 2012 року та січень 2013 року на загальну суму 36 533, 00 грн. (в т.ч. за вересень 2012 року на суму 9 817, 00 грн., за жовтень 2012 року - 9 667, 00 грн., за грудень 2012 року - 7 750, 00 грн., за січень 2013 року - 9 300, 00 грн.). Не погоджуючись з висновками Акта документальної перевірки позивач подав до канцелярії податкової інспекції письмові заперечення від 19.06.2013р. № 1906/01 на висновки вказаного Акта перевірки з обґрунтуванням своєї позиції. Своїм листом від 25.06.2013р. № 667/10/22-01 відповідач залишив висновки Акта перевірки без змін, а заперечення ТОВ «Протекс-С» - без задоволення. 01 липня 2013 року ДПІ у Голосіївському районі ГУ Міндоходів у м. Києві підставі Акта перевірки від 13.06.2013р. № 401/1-22-20/37250967 прийняла наступні спірні податкові повідомлення-рішення: - за № 0000672201, яким згідно з пп. 54.3.2 п. 54.3 ст. 54 Податкового кодексу України та відповідно до п. 123.1 ст. 123 цього Кодексу, за порушення пп. 134.1.1 п. 134.1 ст. 134, п. 139.1 ст. 139 Податкового кодексу України, визначило ТОВ «Протекс-С» суму грошового зобов'язання з податку на прибуток приватних підприємств у розмірі 47 950, 00 грн., в т.ч. 38 360, 00 грн. - основний платіж, 9 590, 00 грн. - штрафні (фінансові) санкції; - за № 0000662201, яким згідно з пп. 54.3.2 п. 54.3 ст. 54 Податкового кодексу України та відповідно до п. 123.1 ст. 123 цього Кодексу, за порушення вимог п. 188.1 ст. 188, пп. «а» п. 198.1, п. 198.2, п. 198.3 і п. 198.6 ст. 198 Податкового кодексу України, визначило ТОВ «Протекс-С» суму грошового зобов'язання з податку на додану вартість у розмірі 45 666, 00 грн., в т.ч. 36 533, 00 грн. - основний платіж, 9 133, 00 грн. - штрафні (фінансові) санкції. Згідно рішень Головного управління Міндоходів у м. Києві від 06.09.2013р. № 4113/10/26-15-10-04-04 і Міністерства доходів і зборів України від 20.11.2013р. № 15706/6/99-99-10-01-15, винесених за результатами розгляду первинної та повторної скарг ТОВ «Протекс-С» на податкові повідомлення-рішення від 01.07.2013р. № 0000662201 і № 0000672201, дані скарги позивача були залишені без задоволення, а оскаржувані податкові повідомлення-рішення від 01.07.2013р. відповідно - без змін. При вирішення даного спору суд виходить з наступного. В розумінні пп. 14.1.27 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України (далі - ПК України) витрати» - сума будь-яких витрат платника податку у грошовій, матеріальній або нематеріальній формах, здійснюваних для провадження господарської діяльності платника податку, в результаті яких відбувається зменшення економічних вигод у вигляді вибуття активів або збільшення зобов'язань, внаслідок чого відбувається зменшення власного капіталу (крім змін капіталу за рахунок його вилучення або розподілу власником). Одночасно згідно пп. 14.1.36 п. 14.1 ст. 14 цього Кодексу «господарська діяльність» - діяльність особи, що пов'язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами. Відповідно до п 138.1 ст. 138 ПК України витрати, що враховуються при обчисленні об'єкта оподаткування, складаються із: витрат операційної діяльності, які визначаються згідно з пунктами 138.4, 138.6 - 138.9, підпунктами 138.10.2 - 138.10.4 пункту 138.10, пунктом 138.11 цієї статті: інших витрат, визначених згідно з пунктом 138.5, підпунктами 138.10.5, 138.10.6 пункту 138.10, пунктами 138.11, 138.12 цієї статті, пунктом 140.1 статті 140 і статтею 141 цього Кодексу; крім витрат, визначених у пунктах 138.3 цієї статті та у статті 139 цього Кодексу. Витрати операційної діяльності включають собівартість реалізованих товарів, виконаних робіт, наданих послуг та інші витрати беруться для визначення об'єкта оподаткування з урахуванням пунктів 138.2, 138.11 цієї статті, пунктів 140.2 - 140.5 статті 140, статей 142 і 143 та інших статей цього Кодексу, які прямо визначають особливості формування витрат платника податку (пп. 138.1.1 п. 138.1 ст. 138 цього Кодексу). Згідно абз. 1 п. 138.2 ст. 138 ПК України витрати, які враховуються для визначення об'єкта оподаткування, визнаються на підставі первинних документів, що підтверджують здійснення платником податку витрат, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку, та інших документів, встановлених розділом II цього Кодексу. Підпунктом 139.1.9 пункту 139.1 статті 139 ПК України визначено, що не включаються до складу витрат витрати, не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими первинними документами, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення бухгалтерського обліку та нарахування податку. Отже, наведені правові норми дозволяють платнику податку формувати валові витрати у зв'язку з реальним придбанням товарів (робіт, послуг) з метою їх використання в своїй господарській діяльності що, в першу чергу, має підтверджуватись належним чином оформленими первинними документами. Документи, які не мають статус первинних, самі по собі не можуть підтверджувати реальність здійснення господарської операції та, відповідно, валові витрати. При цьому неодмінною характерною рисою господарської діяльності в рамках податкових відносин є її направлення на отримання доходу в грошовій, матеріальній або нематеріальній формах. Крім цього, податковим кредитом у розумінні підпункту 14.1.181 п. 14.1 ст. 14 ПК України «податковий кредит» визнається сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов'язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно розділу V цього Кодексу. Відповідно до підпункту «а» п. 198.1 ст. 198 ПК України право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг. В силу п. 198.2 ст. 198 цього Кодексу датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг або дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною. Згідно з п. 198.3 ст. 198 ПК України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з: - придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку; - придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку. Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду. Пунктом 198.6 ст. 198 ПК України встановлено, що не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу. Платник податку зобов'язаний надати покупцю (отримувачу) на його вимогу підписану уповноваженою платником особою та скріплену печаткою податкову накладну, у якій зазначаються в окремих рядках такі обов'язкові реквізити: а) порядковий номер податкової накладної; б) дата виписування податкової накладної; в) повна або скорочена назва, зазначена у статутних документах юридичної особи або прізвище, ім'я та по батькові фізичної особи, зареєстрованої як платник податку на додану вартість, - продавця товарів/послуг; г) податковий номер платника податку (продавця та покупця); ґ) місцезнаходження юридичної особи - продавця або податкова адреса фізичної особи - продавця, зареєстрованої як платник податку; д) повна або скорочена назва, зазначена у статутних документах юридичної особи або прізвище, ім'я та по батькові фізичної особи, зареєстрованої як платник податку на додану вартість, - покупця (отримувача) товарів/послуг; е) опис (номенклатура) товарів/послуг та їх кількість, обсяг; є) ціна постачання без урахування податку; ж) ставка податку та відповідна сума податку в цифровому значенні; з) загальна сума коштів, що підлягають сплаті з урахуванням податку; и) вид цивільно-правового договору; і) код товару згідно з УКТ ЗЕД (для підакцизних товарів та товарів, ввезених на митну територію України) (п. 201.1 ст. 201 ПК України). Форма та порядок заповнення податкової накладної затверджуються центральним органом державної податкової служби (п. 201.2 ст. 201 ПК України). В силу п. 201.4 ст. 201 ПК України податкова накладна виписується у двох примірниках у день виникнення податкових зобов'язань продавця. Оригінал податкової накладної видається покупцю, копія залишається у продавця товарів/послуг. Податкова накладна є податковим документом і одночасно відображається у податкових зобов'язаннях і реєстрі виданих податкових накладних продавця та реєстрі отриманих податкових накладних покупця (п. 201.6 ст. 201 ПК України). Згідно з п. 201.7 ст. 201 ПК України податкова накладна виписується на кожне повне або часткове постачання товарів/послуг, а також на суму коштів, що надійшли на поточний рахунок як попередня оплата (аванс). Пунктом 201.8 ст. 201 ПК України встановлено, що право на нарахування податку та складання податкових накладних надається виключно особам, зареєстрованим як платники податку в порядку, передбаченому статтею 183 цього Кодексу. Відповідно до п. 201.10 ст. 201 ПК України податкова накладна видається платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, на вимогу покупця та є підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту. Згідно з п. 1 Порядку заповнення податкової накладної, затвердженої Наказом Міністерства фінансів України від 01.11.2011р. № 1379, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22 листопада 2011 року за № 1333/20071, (який набрав чинності 16 грудня 2011 року та був чинний станом на момент виникнення спірних правовідносин)(далі - Порядок) податкову накладну заповнює особа, яка зареєстрована як платник податку в податковому органі та якій присвоєно індивідуальний податковий номер платника податку на додану вартість. Пунктом 5 Порядку встановлено, що сплачена (нарахована) сума податку на додану вартість у податковій накладній повинна відповідати сумі податкових зобов'язань з постачання товарів/послуг продавця у реєстрі виданих та отриманих податкових накладних. Податкова накладна є підставою для віднесення до податкового кредиту витрат зі сплати податку на додану вартість у покупця, зареєстрованого як платник податку (п. 6.2 Порядку). Одночасно відповідно до положень п. 6.3 цього Порядку не дає права покупцю на віднесення сум податку на додану вартість до податкового кредиту: відсутність факту реєстрації платником податку - продавцем товарів/послуг податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних; порушення порядку заповнення податкової накладної; податкова накладна виписана платником, звільненим від сплати податку за рішенням суду, після набрання чинності таким рішенням суду. Отже, виходячи з аналізу наведених норм в сукупності, ПК України визначено окремі випадки, за яких неможливе формування податкового кредиту, зокрема це відсутність зв'язку з господарською діяльністю, фіктивність операцій (відсутність поставок), відсутність податкової правосуб'єктності, відсутність на момент перевірки податкових накладних або видача їх особою, яка не є платником податку додану вартість. Таким чином, із зазначеного вище також випливає те, що при дослідженні факту здійснення господарської операції, оцінці підлягають відносини безпосередньо між учасниками тієї операції, на підставі якої сформовані дані податкового обліку. При цьому у листі від 02.06.2011р. № 742/11/13-11 Вищий адміністративний суд України одночасно зазначає, що за відсутності факту придбання товарів чи послуг або в разі якщо придбані товари чи послуги не призначені для використання у господарській діяльності платника податку відповідні суми не можуть включатися до складу витрат для цілей оподаткування податком на прибуток або податкового кредиту з податку на додану вартість навіть за наявності формально складених, але недостовірних документів або сплати грошових коштів. Сама по собі наявність або відсутність окремих документів, а так само помилки у їх оформленні не є підставою для висновків про відсутність господарської операції, якщо з інших даних вбачається, що фактичний рух активів або зміни у власному капіталі чи зобов'язаннях платника податків у зв'язку з його господарською діяльністю мали місце. Водночас наявність формально складених, але недостовірних первинних документів, відповідність яких фактичним обставинам спростована належними доказами, не є безумовним підтвердженням реальності господарської операції (про що також було зазначено в листі Вищого адміністративного суду України від 01.11.2011р. № 1936/11/13-11). Відповідно до ч. 2 ст. 3 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16.07.1999р. № 996-ХІV (в редакції на момент спірних правовідносин)(далі - Закон № 996-ХІV), який визначає правові засади регулювання, організації, ведення бухгалтерського обліку та складання фінансової звітності в Україні, бухгалтерський облік є обов'язковим видом обліку, який ведеться підприємством. Фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник, ґрунтуються на даних бухгалтерського обліку. В розумінні Закону № 996-ХІV первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення. Згідно з ч. 1 ст. 9 Закону № 996-ХІV підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов'язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції (ч. 2 ст. 9 Закону № 996-ХІV). Відповідно до п. 2.1 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995р. № 88, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 05 червня 1995 року за № 168/704 (в редакції на момент спірних правовідносин)(далі - Положення), яке встановлює порядок створення, прийняття і відображення у бухгалтерському обліку, а також зберігання первинних документів, облікових регістрів, бухгалтерської звітності підприємствами, їх об'єднаннями та госпрозрахунковими організаціями (крім банків) незалежно від форм власності (підприємства), установ та організацій, основна діяльність яких фінансується за рахунок коштів бюджету (установи), первинні документи - це документи, створені у письмовій або електронній формі, що фіксують та підтверджують господарські операції, включаючи розпорядження та дозволи адміністрації (власника) на їх проведення. Господарські операції - це факти підприємницької та іншої діяльності, що впливають на стан майна, капіталу, зобов'язань і фінансових результатів. Первинні документи повинні бути складені у момент проведення кожної господарської операції або, якщо це неможливо, безпосередньо після її завершення. При реалізації товарів за готівку допускається складання первинного документа не рідше одного разу на день на підставі даних касових апаратів, чеків тощо. (п. 2.2 Положення). Згідно з п. 2.3 Положення первинні документи, створені в електронному вигляді, застосовуються у бухгалтерському обліку за умови дотримання вимог законодавства про електронні документи та електронний документообіг. В силу п. 2.4 Положення первинні документи повинні мати такі обов'язкові реквізити: найменування підприємства, установи, від імені яких складений документ, назва документа (форми), дата і місце складання, зміст та обсяг господарської операції, одиниця виміру господарської операції (у натуральному та/або вартісному виразі), посади і прізвища осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення, особистий чи електронний підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції. Залежно від характеру операції та технології обробки даних до первинних документів можуть бути включені додаткові реквізити: ідентифікаційний код підприємства, установи з Державного реєстру, номер документа, підстава для здійснення операцій, дані про документ, що засвідчує особу-одержувача тощо. Усі первинні документи, облікові регістри і бухгалтерська звітність повинні складатись українською мовою. Поряд з українською мовою може застосовуватися інша мова у порядку, визначеному статтею 11 Закону України «Про мови в Україні» (п. 1.3 Положення). Аналіз викладених норм свідчить про те, що валові витрати та податковий кредит для цілей визначення об'єкта оподаткування податком на прибуток та податком на додану вартість має бути фактично здійснений і підтверджений належним чином складеними первинними документами, що відображають реальність господарської операції, яка є підставою для формування податкового обліку платника податків, що також було зазначено в листі Вищого адміністративного суду України від 02.06.2011р. № 742/11/13-11. В ході судового розгляду також встановлено, що 02 липня 2012 року між ТОВ «Протекс-С» (Замовник), в особі директора Павілоніс М.С., і суб'єктом господарської діяльності - ТОВ «Ангстрем Континенталь» (Виконавець, місцезнаходження - м. Дніпропетровськ), в особі директора Кобелєва О.А., був укладений письмовий договір про надання інформаційних (консультаційних) послуг за № 07/25. За умовами даного Договору Виконавець за завданням Замовника зобов'язується надавати на користь останнього платні інформаційні (консультаційні) послуги з фінансових, бухгалтерських та економічно-правових питань, пов'язаних з господарською діяльністю Замовника в обсязі та на умовах, визначених цим Договором. Відповідно до п. 2.1 та п. 1.2 цього Договору інформаційні (консультаційні) послуги надаються Замовнику в усній та/або письмові формі в залежності від визначення Сторонами ступеня їх складності. На підтвердження факту надання Виконавцем Замовнику інформаційних (консультаційних) послуг за цим Договором складається відповідний акт приймання-передачі наданих послуг. Розмір винагороди Виконавця встановлюється на рівні 1 500, 00 грн. (в т.ч. ПДВ - 250, 00 грн. за годину роботи та планового обсягу 5 - 40 годин роботи щомісяця (п. 4.1 Договору). На підтвердження факту отримання зазначених інформаційних послуг позивач надав до суду копії наступних документів: - договору від 02.07.2012р. № 07/25; - актів здачі-прийняття робіт (надання послуг) від 28.09.2012р. № 5095 на суму 55 800, 00 грн. (з ПДВ), від 28.09.2012р. № 5094 на суму 46 500, 00 грн. (з ПДВ), від 28.09.2012р. № 5093 на суму 58 000, 00 грн. (з ПДВ), від 28.09.2012р. № 5092 на суму 58 900, 00 грн. (без ПДВ) - щодо надання консультаційних послуг із фінансових та економічно-правових питань, інформаційно-консультаційних послуг з питань складання бізнес-плану, зразки документів (без зазначення найменувань таких документів, конкретизації питань, що були предметом консультацій), в яких визначено місце їх складання - м. Дніпропетровськ; - письмових консультацій ТОВ «Ангстрем Континенталь», датованих липнем-вереснем 2012 року, які не містять підпису відповідної уповноваженої особи Виконавця (а саме: керівника ТОВ «Ангстрем Континенталь» Кобелєва О.А. за наявності в тексті консультацій такого реквізиту); - оборотно-сальдової відомості по субрахунку бухгалтерського обліку 631 «Розрахунки з вітчизняними постачальниками» за вересень 2012 року відносно названого контрагента; - виписки по рахунку позивача № 26008300448200 в АТ «Укрсиббанк» (МФО 351005) за 21.01.2013р. з відомостями про перерахування коштів у сумі 219 200, 00 грн. (з ПДВ) на користь ТОВ «Ангстрем Континенталь»; - податкових накладних від 28.09.2012р. № 749 на суму 58 900, 00 грн. (в т.ч. ПДВ - 9 816, 67 грн.), від 28.09.2012р. № 750 на суму 58 000, 00 грн. (в т.ч. ПДВ - 9 666, 67 грн.), від 28.09.2012р. № 751 на суму 46 500, 00 грн. (в т.ч. ПДВ - 7 750, 00 грн.) і від 28.09.2012р. № 752 на суму 55 800, 00 грн. (в т.ч. ПДВ - 9 300, 00 грн.), всього на загальну суму податку 36 533, 34 грн., та які підписані однією особою - Коболєвим О.А. та скріплені печаткою ТОВ «Ангстрем Континенталь»; - довідки про взяття на облік платника податків - ТОВ «Ангстрем Континенталь» (форми № 4-ОПП). Згідно письмових пояснень позивача від 23.01.2014р. б/н, наданих в судовому засіданні 23 січня 2014 року, безпосередньо консультації надавалися особами-фахівцями від імені ТОВ «Ангстрем Континенталь» із застосуванням програмного забезпечення Skype. Відомості щодо прізвищ та імен, посад осіб, які надавали консультації, позивача не цікавили. Отримані послуги були використані ТОВ «Проекс-С» в ході ведення бухгалтерського та податкового обліку за результатами тих чи інших господарських операцій, оформленні трудових відносин з працівниками. Також, представник позивача звертає увагу суду на те, що ТОВ «Протекс-С» були надані послуги по складанню бізнес-плану, який вимагався турецькою фірмою «Арфен» як умова для надання товарного кредиту. Інших первинних документів, оформлених на підставі Договору від 02.07.2012р. № 07/25, зокрема: рахунків на плату послуг, зразків розроблених документів (відомості щодо яких містяться в актах здачі-прийняття робіт (надання послуг) ТОВ «Ангстрем Континенталь»), актів передачі-приймання/повернення інформаційних матеріалів та документації, необхідної Виконавцю для складання бізнес-плану, позивач суду не надав. Додатково на підтвердження своїх позовних вимог позивач надав суду копії наступних первинних, розрахункових та інших документів: статуту ТОВ «Протекс-С», витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців відносно ТОВ «Протекс-С» станом на 16.01.2014р., свідоцтва про реєстрацію платника податку на додану вартість - ТОВ «Протекс-С» від 05.11.2010р.; податкової звітності ТОВ «Протекс-С» з податку на прибуток та податку на додану вартість за перевіряємий період; оборотно-сальдової відомості ТОВ «Протекс-С» по рахунку бухгалтерського обліку 10 «Основні засоби» за ІІІ-ій квартал 2012 року; договору оренди нежитлових приміщень від 01.01.2011р. № 010111/1, укладеного ТОВ «Протекс-С» (як Орендарем) з ТОВ «Тера Інвест Плюс» (Орендодавцем), додаткових угод до цього Договору, актів прийому-передачі нежитлових приміщень та платіжного доручення позивача на оплату орендного платежу за вказаним Договором; штатного розпису ТОВ «Протекс-С» станом на червень і жовтень 2012 року, серпень 2013 року; відомостей ТОВ «Протекс-С» на виплату грошей працівникам підприємства за липень-вересень 2012 року; зовнішньоекономічного контракту від 17.07.2012р. № 170701, укладеного ТОВ «Протекс-С» (Покупець) з компанією ARFEN INSAAT TAAHHUT SAN. ve TIK.LTD.STI (Продавець), бізнес-плану ТОВ «Протекс-С» щодо впровадження на території України нового товару з метою збільшення прибутку у новому сегменті ринку, тощо. За результатами дослідження наявних матеріалів справи судом не вбачається причинно-наслідковий зв'язок між спірним правочином та додатково наданими позивачем документами, оскільки такі документи не містять жодних відомостей про надання інформаційних (консультаційних) послуг саме підприємством ТОВ «Ангстрем Континенталь». Таким чином, суд приходить до висновку, що позивачем не доведено факти здійснення господарських операцій з отримання послуг, передбачених Договором 02.07.2012р. № 07/25, від названого вище контрагента належними первинними документами. З огляду на те, що позивачем не підтверджено реальність фінансово-господарських операцій з його контрагентом (ТОВ «Ангстрем Континенталь») належними первинними документами та зв'язок їх з його господарською діяльністю, суд дійшов висновку про правомірність донарахування податковим органом позивачу сум податку на прибуток і податку на додану вартість із застосування штрафних (фінансових) санкцій спірними податковими повідомленнями-рішеннями. Згідно з ч. 1 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову (ч. 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України). При цьому суд не приймає до уваги посилання позивача на постанову Голосіївського районного суду м. Києва від 16.12.2013р. по справі № 752/15384/13-п (провадження № 3/752/5632/13), винесену за результатами розгляду матеріалів ДПІ у Голосіївському районі м. Києва про притягнення до адміністративної відповідальності Павілоніс М.С. (керівника ТОВ «Протекс-С») як на належний доказ, що спростовує правомірність винесення податковою інспекцією спірних податкових повідомлень-рішень, оскільки Голосіївським районним судом м. Києва обставини безпосередньо щодо здійснення господарських операцій між ТОВ «Протекс-С» і ТОВ «Ангстрем Континенталь» не досліджувалися. Виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень законодавства України та наданих сторонами доказів, суд дійшов висновку про безпідставність позовних вимог, у зв'язку з чим адміністративний позов не підлягає задоволенню.

Результат розгляду: denied