Рішення адміністративного суду від 2014-02-07 00:00:00+02

Позивач 04.11.2013 року звернувся в суд із адміністративним позовом, яким просить визнати дії інспектора ДПС роти ДПС ДАІ в Кіровоградській області Відніченко Олександра Володимировича щодо складення постанови від 25 жовтня 2013 року серії АА2 №130939 в справі про адміністративне правопорушення відносно нього, протиправними; скасувати постанову від 25 жовтня 2013 року серії АА2 №130939 в справі про адміністративне правопорушення винесену інспектором ДПС роти ДПС ДАІ в Кіровоградській області Відніченко Олександром Володимировичем, якою його притягнуто до адміністративної відповідальності, у вигляді штрафу розміром 459 гривень, а провадження у справі закрити, в зв"язку із відсутністю в діях складу адмінправопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП. Зазначає, що дійсно 25 жовтня 2013 року о 17 год. 18 хв. керував автомобілем ЗАЗ, д/н [NUMBER] по автодорозі Олександрівка-Миколаїв 46 км., однак не проїздив перехрестя на жовтий сигнал світлофора. Коли наближався до світлофора, то горів зелений сигнал, а тому продовжив рух в своєму напрямку. Можливо, в момент його знаходження на середині перехрестя проїзних частин загорівся жовтий сигнал світлофора. Однак, навіть за таких умов, у разі екстренного гальмування все рівно б моментально зупинити автомобіль не зміг, оскільки це могло створити на перехресті аварійну ситуацію для інших учасників дорожнього руху. Згідно п. 8.11 ПДР водіям, котрі при включенні жовтого світла не можуть зупинити транспортний засіб у місці передбаченому п. 8.10 ПДР не вдаючись до екстренного гальмування, дозволяється рухатися далі за умови забезпечення безпеки дорожнього руху. Крім того, розділом 16 Правил дорожнього руху України, передбачений порядок проїзду перехресть. Так, згідно п. 16.8 ПДР, водій що виїхав на перехрестя проїзних частин згідно сигналу світлофора, який дозволяє рух, повинен виїхати у наміченому напрямку незалежно від сигналу світлофора на виїзді. Тобто , порушень ПДР України, ним допущено не було, ніяких перешкод іншим учасникам руху не створював. Приблизно через 100-150 м., після того як проїхав світлофор, був зупинений інспектором ДАІ, який повідомив про порушення ПДР, ніби-то проїхав на жовтий сигнал світлофора. Всі свої заперечення письмово виклав в протоколі про адміністративне правопорушення. Таким чином, обставини справи, що вказані в оскаржуваній постанові про адмінправорушення не відповідають дійсності та суперечать ПДР України. Крім того, йому не роз"яснювалися права, передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП, у тому числі про можливість користуватись юридичною допомогою при розгляді справи. І взагалі , різниця у часі між порушенням, часом складання протоколу, його закінченням, викладенням ним письмових пояснень в протоколі, винесенням інспектором постанови дуже не велика, а саме 3 хвилини. Внаслідок цього, під час розгляду справи про адміністративне правопорушення інспектором ДПС були порушені його процесуальні права, передбачені ст. 268 КУпАП, оскільки він бажав скористатися послугами адвоката, але йому на це ніхто не дав часу. Таким чином, названі постанова та протокол винесені, складені з порушенням норм матеріального та процесуального права, а відтак дії інспектора мають бути визнані незаконними та постанова підлягає скасуванню. В судовому засіданні позивач вимоги підтримав, на їх обґрунтування послався на обставини викладені в позові. Відповідач - інспектор ДПС роти ДПС ДАІ в Кіровоградській області Відніченко О. В. в судове засідання не з»явився, повідомлявся, подав письмові заперечення, позовні вимоги не визнав, у їх задоволенні просив відмовити. Вказав, що у своїй заяві позивач вимагає визнати незаконною постанову по справі про адміністративне правопорушення серії АА2 №130939, яку він виніс 25.10.2013 року, однак не надає жодних підтвержень ( доказів ) протиправності та незаконності дій інспектора під час оформлення матеріалів адміністративної справи відносно нього та її розгляду. Вважає, що його дії по складанню протоколу про адміністративне правопорушення та під час винесення постанови по справі про адміністративне правопорушення відносно позивача вчинені на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законами, обгрунтовано, добросовісно, з дотриманням принципу рівності перед законом, з урахуванням права особи на участь в процесі прийняття рішення, своєчасно. 25.10.2013 року на а/д Олександрівка- Кіровоград- Миколаїв позивач керуючи автомобілем “ЗАЗ”, д/н [NUMBER] проїхав перехрестя з а/д Стрій-Знам"янка на заборонений сигнал світлофора (жовтий). Тобто , [PERSON] порушив п. 8.7.3 г, ст. 122 ч.2 ПДР України. Вважає, винесена постанова по справі про адміністративне правопорушення відносно позивача є правомірною ( законною ), а її зміст не суперечить нормам законодавства. (а.с. 21-22). Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи (в тому числі оглянувши СД), суд вважає, що позов задоволенню не підлягає, з наступних підстав. Відповідно до п.3 ч.1 ст. 288 КУпАП, постанову посадової особи про накладення адміністративного стягнення може бути оскаржено в районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд, у порядку , визначеному КАС України, з особливостями , встановленими цим Кодексом. Позивач ( особа, до якої було застосовано адміністративне стягнення посадовою особою ДАЇ, ОВС, в компетенції яких було вирішення питання щодо накладення адмінстягнення) має можливість звернутися з адміністративним позовом до цієї особи про визнання неправомірним притягнення до адмінвідповідальності, який повинен розглядатися за нормами КАС України. В судовому засіданні встановлено, що 25.10.2013 року посадовою особою, а саме: інспектором ДПС роти ДПС ДАІ в Кіровоградській області Відніченко Олександром Володимировичем було виявлено порушення водієм [PERSON] п.8.7.3 (ґ) ПДР, та складено протокол про адміністративне правопорушення. На підставі зазначеного протоколу прийнято постанову, якою на позивача накладено штраф у розмірі 459 грн. за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП. В постанові зазначено, що позивач 25.10.2013 року, 17 год. 18 хв. м. Кіровоград керуючи т/з ЗАЗ 1102, д/н [NUMBER] по а/д Олександрівка-Миколаїв, 46 км. та проїхав перехрестя з а/д Стрій-Знам»янка, 714 км. на забороняючий рух т/з сигнал світлофора ( жовтий ).Згідно протоколу позивач вказав " швидкість автомобіля, стан дорожнього покриття ( йшов дощ ) не давали йому згідно п. 8.11 вчасно зупинити т.з., без застосування екстреного гальмування. Проїзд перехрестя був здійснений з дотриманням безпечного проїзду перехрестя ". Як вбачається з матеріалів справи постанову винесено відповідачем в межах його повноважень та у спосіб встановлений КУпАП, з урахуванням обставин, що мають значення для справи та необхідних доказів, з дотриманням необхідного балансу між вчиненим правопорушенням та покаранням, у присутності позивача та у строки встановлені КУпАП. Згідно із п.п.1.11 ПДР України, затверджених постановою Кабінету Міністрі України від 10.10.2001 року №1306, дані Правила у відповідності до Закону України "Про дорожній рух" встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Відповідно до п.п. 1.3 Правил учасники дорожнього руху повинні знатита неухильно виконувати вимоги цих Правил. Підпунктом 1.9 Правил визначено, що особи, які порушують Правила несуть відповідальність відповідно до законодавства. В судовому засіданні було з»ясовано, що факт вчинення зазначеного вище правопорушення підтвержено протоколом про адміністративне правопорушення та доданим до нього відео, що суд бере за основу, та критично відноситься до пояснень позивача. Крім того, з протоколу вбачається, що його було складено з роз'ясненням прав та обов'язків передбачених ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП, про що свідчить підпис позивача по справі. Клопотань про звернення позивача за правовою допомогою до інспектора не надходило. Згідно ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна , винна( умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. Відповідно до ч. 2 ст. 122 КУпАП, порушення водіями транспортних засобів правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз'їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування водієм під час руху транспортного засобу засобами зв'язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди, - тягнуть за собою накладення штрафу від двадцяти п'яти до тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Згідно пункту 8.7.3 (ґ) Правил дорожнього руху України, сигнали світлофора мають такі значення: жовтий забороняє рух і попереджає про наступну зміну сигналів. Таким чином, оскаржувана постанова у справі про адміністративне правопорушення, яка прийнята інспектором на підставі та у спосіб, що визначені законом України, а відтак підстави для скасування постанови у справі від 25.10.2013 року відсутні.

Результат розгляду: denied