Рішення адміністративного суду від 2014-02-06 00:00:00+02

22 серпня 2013 року позивач звернувся до суду з позовом до Державної податкової інспекції у Будьоннівському районі м. Донецька Головного управління Міндоходів у Донецькій області, в якому просив скасувати податкове повідомлення-рішення форми «Р» від 29 листопада 2012 року за №0000852302 Державної податкової інспекції у Будьонівському районі м. Донецька, яким ТОВ «МД Груп Донецьк" нараховане грошове зобов'язання в розмірі 645 899 гри., у тому числі за основним платежем 526491 грн. та застосування штрафної (фінансової) санкції у розмірі 119408 грн., скасувати податкове повідомлення-рішення форми «Р» від 29 листопада 2012 року за №0000842302 Державної податкової інспекції у Будьонівському районі м. Донецька, яким ТОВ «МД Груп Донецьк" нараховане грошове зобов'язання в розмірі 663900 грн., у тому числі за основним платежем 537713 грн. та застосування штрафної (фінансової) санкції у розмірі 126187 грн., скасувати податкове повідомлення-рішення форми «С» від 29 листопада 2012 року за №0000272303 Державної податкової інспекції у Будьонівському районі м. Донецька, яким ТОВ «МД Груп Донецьк" нараховане грошове зобов'язання в розмірі 65073,85 грн. - застосування штрафної фінансової) санкції; зобов'язати Державну податкову інспекцію у Будьонівському районі м. Донецька вилучити з АС «Результати співставлення податкових зобов'язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів на рівні ДПА» інформацію про результат перевірки ТОВ «МД Груп Донецьк» оформленого актом № 2971/22-011/35610489 від 09 листопада 2012 року, і поновити в ній дані, що містяться у даних ТОВ «МД Груп Донецьк» податкових звітах з податку на додану вартість за період з липня 2009 року по червень 2012 року (т.1 а.с. 4-21). Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 10 грудня 2013 року позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «МД Груп Донецьк» до Державної податкової інспекції у Будьонівському районі м. Донецька ГУ Міндоходів у Донецькій області в частині скасування податкового повідомлення-рішення форми «Р» № 0000842302 від 29 листопада 2012 року, залишено без розгляду (а.с. 126 т.12). Постановою Донецького окружного адміністративного суду від 10 грудня 2013 року позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "МД Груп Донецьк" задоволені частково, скасовано податкове повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у Будьонівському районі м. Донецька форми "Р" від 29 листопада 2012 року №0000852302 про нарахування грошового зобов'язання у сумі 645899 грн., скасовано податкове повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у Будьонівському районі м. Донецька форми "С" № 0000272303 від 29 листопада 2012 року про застосування штрафних(фінансових) санкцій у сумі 65073,85 грн. В решті позовних вимог відмовлено (т. 12 а.с.127-133). Відповідач з постановою суду першої інстанції не погодився, подав апеляційну скаргу, в якій посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи. Просив скасувати постанову суду першої інстанції в частині задоволення позовних вимог, та прийняти нову, якою відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі (т. 12 а.с. 136-140). В доводах апеляційної скарги апелянт посилається на те, що судом при вирішення спору порушено норми матеріального та процесуального права, а саме: пунктів п. 5.1 ст. 5, п.5.2.1. п.5.2 ст. 5, пп.5.3.9 п.5.3 ст.5 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств», абз.2 пп. 2.2 п.2 «Положення про проведення касових операцій в національній валюті в Україні», затвердженого Постановою Правління НБУ від 15 грудня 2004 року №637; ст.ст. 69, 71, 79, 86, 159, п. 1, 2 ч. 1 ст. 161 Кодексу адміністративного судочинства України, що призвело до неправильного вирішення справи. В судовому засіданні представник відповідача доводи апеляційної скарги підтримав, просив її задовольнити. Представники позивача в судовому засіданні заперечували проти доводів апеляційної скарги, просили її залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції без змін, надавши суду письмові заперечення проти апеляційної скарги. Відповідно до вимог ст. 195 ч.1 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції може вийти за межі доводів апеляційної скарги в разі встановлення під час апеляційного провадження порушень, допущених судом першої інстанції, які призвели до неправильного вирішення справи. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши письмові матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів встановила наступне. Товариство з обмеженою відповідальністю "МД Груп Донецьк" є юридичною особою, включене до ЄДРПОУ за номером 35610489, перебуває на податковому обліку в Державній податковій інспекції у Будьонівському районі м. Донецька Головного управління Міндоходів в Донецькій області як платник податків. Відповідач - Державна податкова інспекції у Будьонівському районі м. Донецька Головного управління Міндоходів в Донецькій області, у розумінні Кодексу адміністративного судочинства України - є суб'єктом владних повноважень. Державною податковою інспекцією у Будьонівському районі м. Донецька Головного управління Міндоходів в Донецькій області проведено планову виїзну перевірку ТОВ "МД Груп Донецьк" з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01 липня 2009 року по 30 червня 2012 року валютного та іншого законодавства за період з 01 липня 2009 року по 30 червня 2012 року. За результатами перевірки Державною податковою інспекцією у Будьонівському районі м. Донецька Головного управління Міндоходів в Донецькій області складений акт від 09 листопада 2012 року № 2971/22-011/35610489 (надалі акт перевірки), яким зафіксовані наступну порушення: п.5.1, п.5.2.1, п.5.2, п.п. 5.3.9 п.5.3 статті 5 Закону України "Про оподаткування прибутку підприємств" від 22 травня 1997 № 283/97-ВР, зі змінами та доповненнями ( в редакції, яка діяла момент здійснення господарських операцій) п. 150.1 ст.150 Податкового кодексу України в результаті, чого позивачем занижено податок на прибуток у сумі 526491 грн., у тому числі за 2009 рік - 4 квартал 2009 року у сумі 83409,00 грн., за 2010 рік на суму 394 224,00 грн., за 2-4 квартали 2011 року на суму 48858,00 грн.; абз.2 п.п 2.2 п.2 "Положення про ведення касових операцій в національній валюті в Україні" затвердженою Постановою Правління НБУ від 15 грудня 2004 року № 637 не оприбуткування готівкових коштів у сумі 13014,77 грн. (т. 1 а.с. 25-74). Актом перевірки встановлено відсутність обліку готівкових коштів (у день їх надходження) у повній сумі їх фактичних надходжень в книзі - обліку розрахункових операцій на підставі фіскального звітного чеку, а саме: запис в розділі 2 книги обліку розрахункових операцій щодо оприбуткування готівки 15 серпня 2011 року у сумі 13014,77 грн. на підставі фіскального звітного чеку №0593 (фактично роздруковане 16 серпня 2011 року о 10 год. 22 хв.) здійснено 16 серпня 2011 року. За висновками акту перевірки відповідачем прийняті податкові повідомлення-рішення: від 29 листопада 2012 року форми :- "Р" № 0000852302, яким збільшено суму грошового зобов'язання з податку на прибуток приватних підприємств у сумі 645899 грн., з яких за основним платежем у сумі 5264991 грн., за штрафними(фінансовими) санкціями у сумі 119408 грн. (т. 1 а.с. 22-23); - "С" № 0000272303 за порушення абз.2 п.п 2.2 п.2 "Положення про ведення касових операцій в національній валюті в Україні" затвердженою Постановою Правління НБУ від 15 грудня 2004 року № 637, яким нараховано суму штрафних санкцій у розмірі 65073,85 грн. (т. 1 а.с. 24). Спірні податкові повідомлення - рішення прийняті на підставі зазначеного акту перевірки і стосуються визначення податкових зобов'язань з податку на прибуток та порушення абз. 2 п.п 2.2 п. 2 "Положення про ведення касових операцій в національній валюті в Україні" затвердженою Постановою Правління НБУ від 15 грудня 2004 року № 637. Задовольняючи позовні вимоги в частині скасування податкового повідомлення рішення від 29.11.2012 року № 0000852302 щодо збільшення податкового зобов'язання з податку на прибуток, суд першої інстанції виходив з того, що додані до матеріалів справи суду першій інстанції первинні документи бухгалтерського обліку підтверджують реальність та фактичність правочинів позивача з його контрагентами по придбанню металопрокату, а саме ТОВ «Авалон Дон», П-БК «Алмар», ТОВ «Торговий дім Легон», ТОВ «Металургійний центр», ТОВ «Донецькенергоремонт», ТОВ «Метінвест-СМЦ», ТОВ «Саргон», ТОВ «Маркет Стіл», ТОВ «Славсант», ТОВ «Альмет», ТОВ «Аквіленд». Крім того, суд першої інстанції не приймаючи висновки податкового органу про незначну кількість трудових ресурсів, відсутність складських приміщень, виробничих потужностей для здійснення будь-якого виду діяльності послався на те, що контрагенти позивача у своїй діяльності мають право залучати до виконання договірних вимог третіх осіб. Задовольняючи позовні вимоги, крім іншого, суд першої інстанції зробив висновок про те, що правила податкового обліку не встановлюють конкретного переліку первинних документів, за допомогою яких повинні бути оформлені господарські операції, а також не передбачають будь-яких спеціальних вимог до форми або виду первинних документів, до їх оформлення та заповнення. До документів, які засвідчують факт придбання товару, робіт, послуг, діюче законодавство висуває лише одну умову - вони повинні засвідчувати фактичне отримання товару або результати робіт, надання послуг. Аналізуючи наявні в матеріалах справи письмові докази, суд першої інстанції зробив висновок про те, що долучені до матеріалів справи письмові докази, а саме укладені договори між позивачем та його контрагентами, видаткові накладні, податкові накладні, спростовують висновки податкового органу щодо відсутності первинних документів, які обумовили формування валових витрат. Однак, висновок суду першої інстанції є передчасним та таким, що зроблений без повного та всебічного з'ясування обставин у справі. Статтею 69 КАС України передбачено, що доказами в адміністративному в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів. Докази суду надають особи, які беруть участь у справі. Суд може запропонувати надати додаткові докази або витребувати додаткові докази за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, або з власної ініціативи. Згідно зі ст. 159 КАС України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим, тобто таким, що ухвалене відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Оскаржуване судове рішення вказаним вимогам не відповідає. Згідно з п. 5.1 ст. 5 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств» валові витрати виробництва та обігу - сума будь-яких витрат платника податку у грошовій, матеріальній або нематеріальній формах, здійснюваних як компенсація вартості товарів (робіт, послуг), які придбаваються (виготовляються) таким платником податку для їх подальшого використання у власній господарській діяльності. Відповідно до пп. 5.2.1 п. 5.2 ст. 5 цього Закону до складу валових витрат включаються суми будь-яких витрат, сплачених (нарахованих) протягом звітного періоду у зв'язку з підготовкою, організацією, веденням виробництва, продажем продукції (робіт, послуг) і охороною праці, у тому числі витрати з придбання електричної енергії (включаючи реактивну), з урахуванням обмежень, установлених пунктами 5.3 - 5.7 цієї статті. Згідно з абз. 4-6 пп. 5.3.9 п. 5.3 ст. 5 зазначеного Закону не належать до складу валових витрат будь-які витрати, не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими документами, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення податкового обліку. У разі втрати, знищення або зіпсування зазначених документів, платник податку має право письмово заявити про це податковому органу та здійснити заходи, необхідні для поновлення таких документів. Письмова заява має бути надіслана до/або разом з поданням розрахунку податкових зобов'язань звітного періоду. Якщо платник податку не подасть у такий строк письмову заяву та не поновить зазначених документів до закінчення податкового періоду, що настає за звітним, непідтверджені відповідними документами витрати не визнаються валовими витратами і на суму недосплаченого податку нараховується пеня у розмірі облікової ставки Національного банку України, збільшеної в 1,2 рази. Якщо платник податку поновить зазначені документи у наступних періодах, підтверджені витрати (з урахуванням сплаченої пені) включаються до валових витрат податкового періоду, на який припадає таке поновлення. Вказані положення даного Закону кореспондуються з положеннями Податкового кодексу України, який набрав чинності з 01.01.2011. У статті 1 Закону України від 16 липня 1999 року № 996 -ХІV «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» дано визначення, зокрема таких термінів: первинний документ це документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення; господарська операція це дія або подія, яка викликає зміни у структурі активів та зобов'язань, власному капіталі підприємства. Згідно з частинами 1, 5 ст. 9 цього Закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо безпосередньо після її закінчення. Господарські операції повинні бути відображені в облікових регістрах у тому звітному періоді, в якому вони були здійснені. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов'язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції. Судова колегія звертає увагу на те, що в судовому засіданні за участі представників сторін були досліджені первинні документи наявні в матеріалах справи, на підставі чого була встановлена їх невідповідність вимогам ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в України». Судом досліджено видаткова накладна №145 від 27.10.2009 на суму 172027,88 грн., в т.ч. ПДВ 28671,31 грн. (том.1 арк. справи 150), №31 від 16.02.2010 (т.1 а.с.158)на суму 85833,89 грн., в т.ч. ПДВ 14305,65 грн. ; №35 від 19.02.2010 (т.1 а.с. 158) на суму 104500 грн., в т.ч. ПДВ 416, 67 грн.; №47 від 05.03.2010 (т.1 а.с. 173) на суму 47336,4 грн., в т.ч. ПДВ 7889,4 грн.; №52 від 15.03.2010 (т.1 а.с. 173) на суму 97166,95 грн., в т.ч. ПДВ ; №62 від 19.03.2010 (т.1 а.с. 174) на суму 100784 грн., в т.ч. ПДВ.; №71 від 31.03.2010 (т.1 а.с. 174) на суму 120236,35 грн., в т.ч. ПДВ; №74 від 31.03.2010 (т.1 а.с. 175) на суму 43632 грн., в т.ч. ПДВ; (т.1 а.с.203) №1218 від 10.12.2009 на суму 96240 грн.; № л-004369 від 05.10.2009 (т.1 а.с.211) на суму 88 899,95 грн., в т.ч. ПДВ 14 816,66 грн. (в накладній відсутня інформація про особу яка відпустила товар (т.1 а.с.212); №л-004425 від 07.10.2009 на суму 73 532,94 грн., в т.ч. ПДВ 12 255,49 грн. (т.1 а.с. 214) ; №л-004763 від 02.11.2009 на суму 93 879 грн., в т.ч. ПДВ 15 646,5 грн. (т.1 а.с. 216) ; №с-003845 від 04.11.2009 на суму 103 524,48 грн., в т.ч. ПДВ 17 254,08 грн. (т.1 а.с.219) ; №СК Л 000114 від 26.01.2010 на суму 3 236,4 грн., в т.ч. ПДВ 539,4 грн. (т.1 а.с.222); №Л -000263 від 18.02.2010 на суму 9 659,46 грн., в т.ч. ПДВ 1 609,91 грн. (т.1 а.с.225) ; №Л 001038 від 17.06.2010 на суму 6 336 грн., в т.ч. ПДВ 1 056 грн. (т.1 а.с.227); №ДФДФ0005710 від 16.09.2010 на суму 11 141,33 грн., в т.ч. ПДВ 1 856,89 грн.; №ДФДФ0005631 від 14.09.2010 на суму 44 695,79 грн., в т.ч. ПДВ 7 449,3 грн. ; ФДФ0005709 від 16.09.2010 на суму 17 577,49 грн., вт.ч. ПДВ 2 929,58 грн. ; № ДФДФ0006294 від 06.10.2010р. на суму 46 700,59 грн., в т.ч.ПДВ 7 783,43 грн.; №СК 0000287 від 15.03.2010 на суму 112 569 грн., в т.ч. ПДВ 18 761,5 грн.; №СК 0001386 від 30.06.2010 на суму 6 539,94 грн., в т.ч. ПДВ 1 089,99 грн; №СК 0001387 від 30.06.2010 на суму 13 248 грн., в т.ч. ПДВ 2 208 грн.; № 0000015 від 17.08.2010 на суму 103 807,93 грн., в т.ч. ПДВ 17 301,32 грн. (т.2 а.с.92) ; №04 від 01.02.2011 на суму 72 766,5 грн., в т.ч. ПДВ 72 766,5 грн. З огляду на відсутність в первинних документах, а саме видаткових накладних, які підтверджують отримання товару, чіткого зазначення посад, прізвища та інших ідентифікуючих осіб конкретних даних, вони не можуть бути визнані належними доказами правомірності формування валових витрат в спірний період в розумінні вимог ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» Отже суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про протиправність спірного податкового повідомлення- рішення від 29 листопада 2012 року № 0000852302. Стосовно доводів апеляційної скарги про правомірність прийнятого податкового повідомлення рішення від 29 листопада 2012 року № 0000272303, яким нараховано штрафну санкцію в сумі 65073,85 грн. за порушення п.2.6 розд.2 Постанови № 637 «Про затвердження положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні» від 15.12.2004 року в редакції від 29.06.2009 року, судова колегія зазначає наступне. Як встановлено судом першої та апеляційної інстанції з матеріалів справи, у книзі обліку розрахункових операцій кошти сума у розмірі 13014,77 грн. оприбуткована 15.08.2011, однак номер 2 - звіту закреслено (номер Z звіту (номер розрахункової книжки)), оскільки у розділі 4 Облік ремонтів, робіт записано, що о 17год. 30 хвл. 15.08.2011 вийшов з ладу РРО (характер несправності не інформує Z звіт) та 2 - звіт неможливо було роздрукувати, про що є запис в КОРО. Згідно акту про проведення ремонту РРО без розпломбування ПП "Донбасторг-сервіс" 16.08.2011 о 9 год. надійшов РРО на ремонт і 16.08.2011 о 16 год. РРО видано. Також, оприбуткування коштів в сумі 13014,77 грн. підтверджується 2-звітом за 15.08.2011, який роздруковано 16.08.2011, тому 16.08.2011 внесено до книги обліку, розрахункових операцій номер 2 - звіту - 0593 та 16.08.2011 продубльовано дані за 15.08.2011 року. Крім того, оприбуткування коштів в сумі 13014,77 грн. 15.08.2011 підтверджується записами у касовій книзі підприємства, що спростовує висновки податкового органу. Отже належними та допустимими доказами доведено оприбуткування позивачем готівки в сумі 13 014,77 грн. 15 серпня 2011 року та неправомірність застосування штрафних санкцій податковим органом. З урахуванням викладених обставин, податкове повідомлення-рішення форми «С» від 29 листопада 2012 року № 0000272303 є протиправним та підлягає скасуванню. На підставі викладеного, судова колегія робить висновок що судом першої інстанції неповно з'ясовані обставини, що мають значення для справи, висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи, що є підставою для скасування судового рішення та ухвалення нового з частковим задоволенням позовних вимог. Судові витрати у відповідності до вимог ст. 94 КАС України, підлягають розподілу пропорційно задоволеним позовним вимогам. В судовому засіданні проголошено вступну та резолютивну частину.

Результат розгляду: partial