Рішення адміністративного суду від 2014-03-21 00:00:00+02

Відокремлений підрозділ Концерну радіомовлення, радіозв'язку та телебачення - Луганська філія, зареєстрована як платник внесків на загальнообов'язкове державне соціальне страхування в УПФУ в Ленінському районі м. Луганська. Позивач зазначає, що станом на 01 грудня 2013 року у Концерну радіомовлення, радіозв'язку та телебачення в особі Луганської філії утворилась заборгованість до Пенсійного фонду України по відшкодуванню фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій у розмірі 16 238,34 грн. за період з 01 вересня 2013 року по 31 жовтня 2013 року. За даними позивача сума спірної заборгованості сформувалась на підставі розрахунків фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, які надсилались на адресу Луганської філії. Відповідач позовні вимоги щодо відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пенсії [PERSON] за період з 01 вересня 2013 року по 31 жовтня 2013 року у розмірі 4 977,96 грн. визнав; в частині ж позовних вимог про стягнення фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених [PERSON] у сумі 2 365,80 грн. та [PERSON] у розмірі 8 894,58 грн. проти задоволення позовних вимог заперечив з підстав їх необґрунтованості. Окружний адміністративний суд міста Києва частково погоджується з позовними вимогами УПФУ в Ленінському районі м. Луганська, виходячи з наступних мотивів. Відповідно до статті 1 Закону України "Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування" визначено, що платниками збору на обов'язкове державне пенсійне страхування є, зокрема, суб'єкти підприємницької діяльності незалежно від форм власності, їх об'єднання, бюджетні, громадські та інші установи та організації, об'єднання громадян та інші юридичні особи, а також фізичні особи - суб'єкти підприємницької діяльності, які використовують працю найманих працівників; філії, відділення та інші відокремлені підрозділи платників податку, зазначених у пункті 1 цієї статті, що не мають статусу юридичної особи, розташовані на території іншої, ніж платник зборів, територіальної громади. Згідно з абзацом четвертим пункту 1 статті 2 Закону України "Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування" для платників збору, визначених пунктами 1 та 2 статті 1 цього Закону, крім тих, які є платниками фіксованого сільськогосподарського податку, об'єктом оподаткування є також фактичні витрати на виплату і доставку пенсій, призначених відповідно до пунктів "б" - "з" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" до досягнення працівниками пенсійного віку, передбаченого статтею 12 Закону України "Про пенсійне забезпечення". Відповідно до частини першої статті 3 Закону України "Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування" збір на обов'язкове державне пенсійне страхування платники збору, визначені у частині другій цієї статті, сплачують до Пенсійного фонду України у порядку, визначеному законодавством України. Згідно з абзацом третім пункту 1 статті 4 Закону України "Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування" на обов'язкове державне пенсійне страхування встановлюються ставки збору у таких розмірах: для платників збору, визначених пунктами 1 та 2 статті 1 цього Закону100 відсотків від об'єкта оподаткування, визначеного абзацом четвертим пункту 1 статті 2 цього Закону. Частина перша статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" встановлює, що на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи: а) працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць: чоловіки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах; жінки - після досягнення 45 років і при стажі роботи не менше 15 років, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах. Працівникам, які мають не менше половини стажу роботи з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням віку, передбаченого статтею 12 цього Закону, на 1 рік за кожний повний рік такої роботи чоловікам і на 1 рік 4 місяці - жінкам; б) працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць: чоловіки - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 25 років, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах; жінки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах. Працівникам, які мають не менше половини стажу роботи з шкідливими і важкими умовами праці, пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням віку, передбаченого статтею 12 цього Закону, на 1 рік за кожні 2 роки 6 місяців такої роботи чоловікам і за кожні 2 роки такої роботи - жінкам; в) трактористи-машиністи, безпосередньо зайняті у виробництві сільськогосподарської продукції в колгоспах, радгоспах, інших підприємствах сільського господарства, - чоловіки після досягнення 55 років і при загальному стажі роботи не менше 25 років, з них не менше 20 років на зазначеній роботі; г) жінки, які працюють трактористами-машиністами, машиністами будівельних, шляхових і вантажно-розвантажувальних машин, змонтованих на базі тракторів і екскаваторів, - після досягнення 50 років і при загальному стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 15 років на зазначеній роботі; д) жінки, які працюють доярками (операторами машинного доїння), свинарками-операторами в колгоспах, радгоспах, інших підприємствах сільського господарства, - після досягнення 50 років і при стажі зазначеної роботи не менше 20 років за умови виконання встановлених норм обслуговування. Норми обслуговування для цих цілей встановлюються в порядку, що визначається Кабінетом Міністрів України; е) жінки, зайняті протягом повного сезону на вирощуванні, збиранні та післязбиральній обробці тютюну, - після досягнення 50 років і при стажі зазначеної роботи не менше 20 років; є) робітниці текстильного виробництва, зайняті на верстатах і машинах, - за списком виробництв і професій, затверджуваним у порядку, що визначається Кабінетом Міністрів України, - після досягнення 50 років і при стажі зазначеної роботи не менше 20 років; ж) жінки, які працюють у сільськогосподарському виробництві та виховали п'ятеро і більше дітей, - незалежно від віку і трудового стажу, в порядку, що визначається Кабінетом Міністрів України; з) водії міського пасажирського транспорту (автобусів, тролейбусів, трамваїв) і великовагових автомобілів, зайнятих у технологічному процесі важких і шкідливих виробництв: чоловіки - після досягнення 55 років і при стажі роботи 25 років, в тому числі на зазначеній роботі не менше 12 років 6 місяців; жінки - після досягнення 50 років і при стажі роботи 20 років, в тому числі на зазначеній роботі не менше 10 років. Відповідно до пункту 2 розділу XV "Прикінцеві положення" Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком №1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди. До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди: 1) особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону в разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбаченого Законом України "Про пенсійне забезпечення". У цьому випадку розміри пенсій визначаються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону. При цьому зберігається порядок покриття витрат на виплату і доставку цих пенсій, що діяв до набрання чинності цим Законом. Згідно з пунктом 6.1 Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, затвердженої постановою правління Пенсійного фонду України від 19 грудня 2003 року №21-1 (далі по тексту - Інструкція), відшкодуванню підлягають витрати Пенсійного фонду на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах відповідно до частини 2 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" в таких розмірах: для платників, зазначених у підпункті 2.1.1 пункту 2.1 цієї Інструкції (крім тих, які є платниками фіксованого сільськогосподарського податку), - також 100 відсотків фактичних витрат на виплату і доставку пенсій, призначених відповідно до абзацу першого частини 2 Прикінцевих положень Закону застрахованим особам, які працювали або працюють на роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах. Виходячи з наведених норм законодавства, на Луганську філію покладено обов'язок відшкодування витрат Пенсійного фонду на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах відповідно до частини 2 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" в розмірі 100 відсотків фактичних витрат на виплату і доставку пенсій. Таким чином позивачу належить підтвердити, що пенсії особам, визначеним у розрахунках фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначені відповідно до частини 2 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" та розмір фактичних витрат на виплату та доставку пенсій таким особам. Згідно складеного позивачем розрахунку заборгованості щодо відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пенсій заборгованість відповідача виникла внаслідок несплати фактичних витрат на виплату та доставку пенсій [PERSON] у розмірі 2 365,80 грн., [PERSON] у розмірі 8 894,58 грн. та [PERSON] у розмірі 4 977,96 грн. Як зазначено вище, Концерн радіомовлення, радіозв'язку та телебачення визнає позовні вимоги в частині відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пільгової пенсії [PERSON] у розмірі 4 977,96 грн. Згідно розрахунку фактичних витрат на виплату та доставку пенсій з березня 2013 року, складеного управлінням Пенсійного фонду України в місті Алчевську Луганської області, та складеного позивачем розрахунку заборгованості відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, місячний розмір витрат на виплату та доставку пільгової пенсії [PERSON] складає 2 488,98 грн., відповідно до за період за період з 01 вересня 2013 року по 31 жовтня 2013 року, тобто два місяці, розмір заборгованості складає 4 977,96 грн. (2 488,98 грн. х 2). Концерн радіомовлення, радіозв'язку та телебачення проти наведених розрахунків суми заборгованості у розмірі 4 977,96 грн. не заперечував. Частина третя статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України встановлює, що обставини, які визнаються сторонами, можуть не доказуватися перед судом, якщо проти цього не заперечують сторони і в суду не виникає сумніву щодо достовірності цих обставин та добровільності їх визнання. Таким чином, враховуючи, що у суду не виникає сумніву щодо достовірності та добровільності визнання сторонами обставини заборгованості відповідача щодо відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пільгової пенсії [PERSON] у розмірі 4 977,96 грн., суд вважає такі обставини доведеними, а позовні вимоги у цій частині такими, що підлягають задоволенню. В частині позовних вимог про стягнення заборгованості з фактичних витрат на виплату та доставку пенсій [PERSON] у розмірі 2 365,80 грн. та [PERSON] у розмірі 8 894,58 грн. суд звертає увагу на наступне. Відповідно до частини першої статті 69 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів. Разом з тим, суд зауважує, що позивачем не надано жодних доказів, які б підтверджували, що пенсії [PERSON] та [PERSON] призначені відповідно до частини 2 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування"; більше того, відповідач наполягав на тому, що пенсія [PERSON] призначена відповідно до статті 100 Закону України "Про пенсійне забезпечення", а тому не має обов'язку відшкодовувати витрати на виплату та доставку пенсії. Вирішуючи питання підтвердження розміру спірної суми заборгованості, суд звертає увагу на наступне. Згідно з пунктом 6.4 Інструкції розмір сум до відшкодування на поточний рік визначається відділами надходження доходів органів Пенсійного фонду України щорічно у розрахунках фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до частини 2 Прикінцевих положень Закону (згідно з додатками 6 та 7), які надсилаються підприємствам до 20-го січня поточного року та протягом 10 днів з новопризначених (перерахованих) пенсій. Відповідно до пункту 6.5 Інструкції розрахунки складаються на підставі відомостей відділів з призначення пенсій органів Пенсійного фонду України, які подаються згідно з додатком 8 та додатком 8а до 1 січня поточного року та протягом 10 днів з дня прийняття рішення про призначення нової пенсії. На підтвердження спірної суми заборгованості позивач надав у матеріали справи розрахунок заборгованості щодо відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, копію картки особового рахунку по відшкодуванню фактичних витрат на виплату та доставку пенсій та розрахунки фактичних витрат на виплату та доставку пенсій. Водночас позивач не надав суду доказів, які підтверджували розмір витрат на виплату та доставку пільгових пенсій та відомостей відділів з призначення пенсій, на підставі яких складаються розрахунки фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, як зазначено у пункті 6.5 Інструкції. Крім того, Луганською філією Концерну радіомовлення, радіозв'язку та телебачення надіслані розрахунки фактичних витрат на виплату та доставку пенсій управління Пенсійного фонду України в місті Ровеньки Луганської області та управління Пенсійного фонду України в Приморському районі міста Маріуполя, повернуто на адресу позивача. За таких підстав суду приходить до висновку, що заявлена позивачем сума заборгованості по відшкодуванню фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій [PERSON] у розмірі 2 365,80 грн. та [PERSON] у розмірі 8 894,58 грн. документально не підтверджується. Згідно з частиною першою статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. На думку Окружного адміністративного суду міста Києва, УПФУ в Ленінському районі м. Луганська доведено обставини, на яких ґрунтуються його позовні вимого про стягнення заборгованості по відшкодуванню фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій у розмірі 4 977,96 грн., однак не доведено решти позовних вимог, а тому, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень законодавства України та доказів, наявних у матеріалах справи, адміністративний позов УПФУ в Ленінському районі м. Луганська підлягає частковому задоволенню. Враховуючи викладене,

Результат розгляду: partial