Рішення адміністративного суду від 2014-02-28 00:00:00+02

Позивач - ДП «Тернопільський радіотелевізійний передавальний центр» звернувся в суд із адміністративним позовом до Байковецької сільської ради, Тернопільського державного науково-технічного підприємства «Промінь», за участю третіх осіб Тернопільського районного відділу земельних ресурсів, Тернопільської філії Державного підприємства «Центр земельного державного кадастру при державному комітеті України по земельних ресурсах, Державного підприємства «Тернопільський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою» про визнання незаконним рішення Байковецької сільської ради від 20.07.199 р. №60 та державного акту про право постійного користування землею ІІ-ТР №001882. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що вказане рішення сільської ради та Державний акт є протиправними, оскільки видані на земельну ділянку, яка перебуває в постійному користуванні позивача на підставі законного правовстановлюючого документа - державного акту на постійне користування 11.13 га землі в межах згідно з планом землекористування для будівництва об»єкта 1622 . Постановою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 09 вересня 2010 року в задоволенні позову відмовлено. Судове рішення мотивовано тим, що земельна ділянка площею 07,30 га. в межах Байковецької сільської ради надана відповідачу 2 Тернопільському державному науково-технічному підприємству «Промінь» на законних підставах у відповідності до вимог Земельного кодексу України, чинного на той час та Закону України «Про місцеве самоврядування». Не погодившись із зазначеним судовим рішенням позивач ДП «Тернопільський радіотелевізійний передавальний центр» подав апеляційну скаргу, в якій покликаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права, неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими, невідповідність висновків суду обставинам справи, просить скасувати оскаржувану постанову суду та прийняти нову постанову про задоволення позовних вимог. В судовому засіданні представник апелянта надав пояснення аналогічні викладеним в апеляційній скарзі, просив скасувати оскаржувану постанову суду першої інстанції та прийняти нову постанову про задоволення позовних вимог. Відповідач 1 - Байковецька сільська рада згідно поданого до суду клопотання просить розгляд справи провести без участі їхнього представника та залишити без змін постанову суду першої інстанції. Відповідач 2 - Тернопільське державне науково-технічне підприємство «Промінь» просило розгляд справи проводити без участі його представника. Згідно письмових пояснень до апеляційної скарги просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову постанову про задоволення позову. Третя особа - Тернопільська філія Державного підприємства «Центр державного земельного кадастру при державному комітеті України по земельних ресурсах» згідно поданого клопотання просить розгляд справи проводити без участі їхнього представника. Інші особи, які беруть участь у справі повідомлялися судом про розгляд справи, однак до суду не зявилися, що відповідно до ч.4 ст.196 КАС України не перешкоджає розгляду справи без їхньої участі. Судова колегія заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника апелянта, перевіривши матеріали справи і обговоривши підстави апеляційної скарги, вважає, що така підлягає до задоволення виходячи з наступного. Як вбачається з матеріалів справи в 1987 році виконкомом Тернопільської районної ради було видано Республіканській мережі магістральних зв'язків і телебачення №5 державний акт серії «Б» №035816 на право постійного користування земельною ділянкою площею 11,13 гектара в межах згідно з планом землекористування для будівництва об"єкту 1622 та під'їздної дороги. Вказаний акт зареєстровано в Книзі записів державних актів на право постійного користування землею за № 192. На вказаній земельній ділянці площею 11,13 гектара, яка була надана Республіканській мережі магістральних зв'язків і телебачення №5 було розпочато будівництво режимного обєкту 1622. В подальшому 07 вересня 1990 року Виконком Тернопільської обласної ради народних депутатів прийняв розпорядження №220, яким згідно з наказом Міністерства звязку УРСР від 27.02.1989 р. №27 споруджуваний обєкт передано облвиконкому та враховуючи клопотання Тернопільського конструкторського бюро дослідних робіт і Міністерства зв'язку СРСР (протокол від 6.04.1990 року) передано споруджуваний обєкт 1622, площею 11,12 га. в районі с.Байківці Тернопільського району Тернопільському КБ дослідних робіт під будівництво площадки для випробування науково - містких товарів вжитку (космічне телебачення) і систем космічного комерційного звязку. Крім цього відповідно до протоколу прийому-передачі об'єкта 1622 Республіканська мережа магістральних зв'язків і телебачення № 5 передала Тернопільському конструкторському бюро дослідних робіт незакінчений будівництвом об'єкт . В 1993р. Республіканська мережа магістральних зв'язків і телебачення № 5 перейменована в Тернопільський обласний радіотелевізійний передавальний центр і являється його правонаступником. Також в результаті конверсії Тернопільське конструкторське бюро дослідних робіт, в подальшому іменоване - Тернопільське державне конструкторське бюро «Промінь», було перейменовано в Тернопільське державне науково-технічне підприємство «Промінь» і є його правонаступником. Рішенням Байковецької сільської ради народних депутатів від 20.07.1999р № 60 Тернопільському державному конструкторському бюро «Промінь» 27.07.1999 року видано державний акт на право постійного користування землею площею 07,30 га. для організації полігону випробувань антенної техніки та електронної апаратури для космічного зв'язку та інше. Суд першої інстанції при прийнятті рішення виходив з того, що відповідачем прийнято оскаржуване рішення відповідно до норм чинного на той час земельного законодавства, видачі Тернопільському державному конструкторському бюро «Промінь» державного акта на право постійного користування землею послужила технічна документація по інвентаризації земель і виготовленню державного акта на право постійного користування землею. У відповідності до довідки Тернопільського районного відділу земельних ресурсів, після затвердження матеріалів інвентаризації земель Тернопільському державному конструкторському бюро «Промінь» і видачі державного акта на право користування землею були внесені відповідні зміни в земельно-облікові документи району. Колегія суддів апеляційного суду не погоджується з таким висновком суду першої інстанції виходячи з наступного. Як вбачається з матеріалів справи на момент передачі Байковецькою сільською радою землі в користування КБ «Промінь», така вже перебувала у законному користуванні позивача. Землекористування позивача спірною ділянкою не було припинено у встановлений законом спосіб. Крім цього незавершене будівництво об'єкту 1622 перебуває на балансі позивача. Колегія суддів апеляційного суду не погоджується з судом першої інстанції, що державний акт на право постійного користування землею від 1987 року виданий республіканській мережі магістральних зв'язків і телебачення, правонаступником якого є позивач, після реорганізації, повинен бути переоформлений на нього. Зокрема, Конституційний суд України рішенням № 5-рп/205 від 22.09.2005 року визнав такими, що не відповідають Конституції України положення 6 розділу 10 «Перехідні положення Земельного кодексу України» щодо постійного користування земельною ділянкою на праві власності або право оренди без відповідного законодавчого організаційного фінансового забезпечення. Тобто особи, які володіють земельними ділянками на праві постійного користування та набули це право до вступу в силу чинного Земельного кодексу України можуть мати і в подальшому земельні ділянки на такому праві, не зобов'язані їх переоформляти. Таким чином колегія суддів апеляційного суду вважає, що Байковецька сільська рада при прийнятті рішення № 60 від 20.07.1999 року та видачі державного акта про право постійного користування землею 11-ТР № 001882 не врахувала, що спірна земельна ділянка вже перебувала у законному користуванні позивача та землекористування позивача нею не було припинено у встановлений законом спосіб. Згідно ст. 202 КАС України суд апеляційної інстанції скасовує судове рішення та ухвалює нове, коли має місце, зокрема, неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, недоведеність таких обставин, невідповідність висновків суду обставинам справи та порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи чи питання. Враховуючи вищенаведене колегія суддів апеляційного суду вважає доводи апеляційної скарги суттєвими, а судове рішення таким, що прийнято з порушенням норм матеріального права та за неповного з'ясування всіх обставин справи, а тому оскаржувана постанова суду від 09.09.2010 року підлягає скасуванню з прийняттям нової постанови про задоволення позову.

Результат розгляду: granted