Рішення адміністративного суду від 2014-03-14 00:00:00+02

Управління Пенсійного фонду України у місті Краматорську Донецької області (надалі позивач, УПФУ) звернулося до Донецького окружного адміністративного суду з позовом до відділу Державної виконавчої служби Краматорського міського управління юстиції Донецької області (надалі відповідач, ВДВС) в якому просило скасувати постанову про перевірку виконавчого провадження від 10.02.2014 року, визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо примусового виконання виконавчих листів №2а-24937/10/0570 від 18.08.2011 року, № 805/1576/13-а від 08.04.2013 року, № 805/5711/13-а від 23.07.2013 року та №805/11013/13-а від 16.10.2013 року та зобов'язати ВДВС провести виконавчі дії з примусового виконання вищевказаних виконавчих листів. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що на примусовому виконанні ВДВС Краматорського МУЮ Донецької області знаходяться виконавчі провадження № 30168331 від 02.12.2011 року, № 37685165 від 22.04.2013 року, № 39296121 від 22.08.2013 року та № 40541561 від 04.11.2013 року, відкриті з примусового виконання виконавчих листів №2а-24937/10/0570 від 18.08.2011 року, № 805/1576/13-а від 08.04.2013 року, № 805/5711/13-а від 23.07.2013 року та №805/11013/13-а від 16.10.2013 року, виданих Донецьким окружним адміністративним судом про стягнення з ТДВ «Управління механізації - 5» на користь УПФУ заборгованості. Під час виконання вказаних виконавчих проваджень державний виконавець допустив неправомірну бездіяльність, внаслідок чого борг з ТДВ «Управління механізації - 5» не стягнуто. 31.01.2014 року на ім'я начальника ВДВС було направлено скаргу, яка постановою про перевірку виконавчого провадження від 10.02.2014 року була залишена без задоволення. З зазначеною постановою начальника ВДВС Краматорського МУЮ позивач не згоден, вважає її необґрунтованою. Вказуючи, що державним виконавцем не здійснено усіх можливих заходів, право на здійснення яких він має відповідно до ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження», позивач просив про задоволення позову. Відповідач проти позову заперечував, надавши суду письмові заперечення на адміністративний позов, в яких вказав, що на примусовому виконанні у ВДВС Краматорського МУЮ знаходиться зведене виконавче провадження по стягненню з ТДВ «Управління механізації -5» заборгованості на загальну суму 82 871,84 грн. Останнє виконавче провадження приєднане до зведеного 04 березня 2014 року, в зв'язку з чим строк виконання виконавчих документів не порушений. Вказував, що державним виконавцем вживалися заходи, спрямовані на стягнення боргу, а саме: зроблені запити до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, РЕР МРЕВ ДАЇ, ДПС України, управління земельних ресурсів в місті Краматорську; винесені постанови про арешт коштів боржника, постанова про привід керівника боржника через органи МВ ГУМВС, направлено подання до Краматорського міського суду про тимчасове обмеження у праві виїзду керівника боржника за кордон, в зв'язку з чим бездіяльності державним виконавцем не допущено. Посилаючись на зазначені обставини, відповідач наполягав на законності постанови начальника ВДВС від 10.02.2014, якою скаргу УПФУ було залишено без задоволення. Вказуючи на відсутність даних про відкриття боржником нових рахунків а також те, що привід боржника виконується працівниками органів внутрішніх справ, відповідач наполягав на безпідставності тверджень УПФУ про бездіяльність державного виконавця щодо не звернення до правоохоронних органів з заявою про притягнення керівника ТДВ «Управління механізації -5» до кримінальної відповідальності та не доставлення його до органу ДВС. Посилаючись на вищевикладене, відповідач просив у задоволенні адміністративного позову УПФУ відмовити повністю. Будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, відповідач явку свого представника у судове засідання не забезпечив. До відділу діловодства та документообігу Донецького окружного адміністративного суду надіслав клопотання про розгляд справи за його відсутністю. З'явившись до судового засідання представник позивача Юнак О.І., у зв'язку з неявкою представника відповідача, подала до суду заяву про розгляд справи в письмовому провадженні, без її участі. (а.с.39, 40-41) Відповідно до ч.4 ст.122, ч.6 ст. 128 КАС України справа розглядається за відсутністю представників сторін, на підставі наявних в ній доказів, у порядку письмового провадження. Дослідивши матеріали справи, встановивши обставини, що мають значення для вирішення спору та перевіривши їх доказами, наявними у справі, визначившись із правовою нормою, що підлягає застосуванню до спірних правовідносин, суд приходить до висновку про необґрунтованість позовних вимог з огляду на таке. Судом встановлено, що управління Пенсійного фонду України у місті Краматорську Донецької області направило до відділу Державної виконавчої служби Краматорського міського управління юстиції Донецької області наступні виконавчі листи, видані Донецьким окружним адміністративним судом: - № 2а-24938/10/0570 від 18.08.2011 року про стягнення з Закритого акціонерного товариства «Управління механізації - 5» на користь позивача заборгованості з відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах у розмірі 4042,53 грн.; (а.с.7) - № 805/1576/13-а від 08.04.2013 року про стягнення з товариства з додатковою відповідальністю «Управління механізації - 5» на користь позивача суму боргу у розмірі 21 481,35 грн.; (а.с.8) - № 805/5711/13-а від 23.07.2013 року про стягнення з товариства з додатковою відповідальністю «Управління механізації - 5» на користь позивача заборгованість із відшкодування витрат на виплату та доставку пільгових пенсій в сумі 21 540,90 грн.; (а.с.9) - № 805/11013/13-а від 16.10.2013 року про стягнення з товариства з додатковою відповідальністю «Управління механізації - 5» на користь позивача коштів на покриття фактичних витрат на виплату і доставку пенсій, призначених на пільгових умовах в сумі 21 447, 49 грн. (а.с.10) З постанов про відкриття виконавчих проваджень від 02.12.2011 року № 30168331, від 22.04.2013 року № 37685165, від 22.08.2013 року № 39296121, від 04.11.2013 року № 40541561 та протоколів ознайомлення зі станом реалізації виконавчого провадження згідно статті 12 Закону України "Про виконавче провадження " у державній виконавчій службі Краматорського міського управління юстиції від 24.01.2014 року та від 24.02.2014 року вбачається, що за вищевказаними виконавчими документами були відкриті виконавчі провадження. (а.с.11-14, 15-16, 20-21) З письмових заперечень, наданих відповідачем до відділу діловодства та документообігу Донецького окружного адміністративного суду 14.03.2014 року вбачається, що виконавчі провадження № 37685165, № 39296121, № 40541561 по стягненню з ТДВ «Управління механізації - 5» на користь позивача заборгованості були об'єднані у зведене виконавче провадження № 42189791. Останнє виконавче провадження приєднано до зведеного 04 листопада 2013 року. Виконавче провадження № 30168331 з примусового виконання виконавчого листа № 2а-24938/10/0570 від 18.08.2011 року закінчено у зв'язку із погашенням боргу. (а.с.38) З протоколів ознайомлення зі станом реалізації виконавчого провадження від 24.01.2014 року (а.с.15-16) та від 24.02.2014 року (а.с.20-21), письмових заперечень на адміністративний позов (а.с. 26-28) та постанови від 10.02.2014 року (а.с.19) судом встановлено, що під час виконання виконавчих документів, об'єднаних у зведене виконавче провадження № 42189791, державним виконавцем були вжиті наступні заходи : - 17.02.2012р. та 20.11.2012р. зроблені запити до БТІ м. Краматорська, Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно відомості щодо зареєстрованих за боржником речових прав на об'єкти нерухомого майна у реєстрі відсутні. - 27.05.2013р. та 08.11.2013 року зроблені запити до РЕР МРВ ДАІ. Згідно інформації з Краматорського РЕР МРВ ДАІ за ТДВ «Управління механізації - 5» автотранспорту не зареєстровано. - 08.05.2013 р., 20.06.2013р. зроблені запити до ДПІ у м. Краматорську. Згідно відповіді ДПС України від 20.06.2013року ТДВ «Управління механізації - 5» має відкриті рахунки у ПАТ «Промінвестбанк», ПАТ «Укрсоцбанк», ПАТ «ПУМБ» На підставі інформації, отриманої з ДПІ, 11.07.2013 року державним виконавцем винесено постанову про арешт коштів боржника та направлено для виконання до банківських установ. Згідно відповіді ПАТ «Промінвестбанк» у ТДВ «Управління механізації - 5» відсутні будь-які рахунки у вказаній установі. Згідно відповіді ПАТ «Укрсоцбанк» ТДВ «Управління механізації - 5» серед клієнтів не значиться. Згідно відповіді ПАТ «ПУМБ» постанова про арешт коштів боржника не прийнята у зв'язку з невідповідністю найменування клієнта банку боржнику, вказаному у постанові. - 08.02.2014 року направлено повторний запит до ДПІ у м. Краматорську. Згідно відповіді на вказаний запит від 11.02. 2014 року за боржником зареєстровані 2 розрахункових рахунка в ПАТ «ПУМБ», які були раніше за ним зареєстровані згідно інформації від 21.06.2013 року. 25.02.2014 року державним виконавцем повторно винесена постанова про арешт коштів боржника, яка направлена до ПАТ «ПУМБ». Проте станом на день розгляду справи відомостей щодо прийняття банком постанови до відділу ДВС не надходило. - 04.11.2013 року зроблений запит до Управління земельних ресурсів в м. Краматорську, проте відповіді на нього відповідачем не отримано. - 10.10.2013 року керівнику боржника направлялася вимога про явку до ВДВС, яку він проігнорував. - 04.11.2013 року винесена постанова про привід керівника боржника через органи МВ ГУМВС, яка залишається до цього часу не виконаною. - 25.02.2014 року державним виконавцем до Краматорського міського суду направлено подання про тимчасове обмеження керівника боржника у праві виїзду за кордон. Відомостей щодо розгляду зазначеного подання до ВДВС на час розгляду справи не надходило. Вважаючи, що державний виконавець під час виконання вищезазначених виконавчих листів допустив неправомірну бездіяльність, 31 січня 2014 року позивач звернувся до начальника ВДВС Краматорського МУЮ зі скаргою в порядку ст.82 Закону України «Про виконавче провадження». (а.с.17-18) За результатами розгляду скарги УПФУ начальником ВДВС Краматорського МУЮ 10.02.2014 року була прийнята постанова про перевірку виконавчого провадження, якою дії державного виконавця при виконанні виконавчих листів, виданих Донецьким окружним адміністративним судом про стягнення з ТДВ «Управління механізації - 5» на користь УПФУ у місті Краматорську боргів визнано такими, що відповідають вимогам Закону України «Про виконавче провадження». В обґрунтування вказаної постанови наведений перелік заходів, вжитих державним виконавцем за для виконання виконавчих документів (а.с.19) Не погодившись з постановою начальника ВДВС Краматорського МУЮ, стверджуючи про допущення державним виконавцем неправомірної бездіяльності, УПФУ звернулось до суду з даним позовом. При вирішенні заявлених позовних вимог суд виходить з наступних мотивів та положень законодавства. Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, визначаються Законом України "Про виконавче провадження" № 606-XIV від 21.04.1999 року (далі - Закон України № 606-XIV). Згідно ст.1 Закону України "Про виконавче провадження" виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (далі - рішення). Відповідно до статті 2 Закону України № 606-XIV примусове виконання рішень покладається на державну виконавчу службу, яка входить до системи органів Міністерства юстиції України. Примусове виконання рішень здійснюють державні виконавці, визначені Законом України "Про державну виконавчу службу" (далі - державні виконавці). Статтею 11 Закону України № 606-XIV передбачені обов'язки і права державних виконавців. Відповідно до положень ч.1, ч.2 зазначеної статті державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Державний виконавець: здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення (далі - виконавчий документ), у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом. В частині 3 ст.11 Закону України № 606-XIV наведені права державного виконавця, якими він наділяється при здійсненні виконавчого провадження. Відповідно до вказаної правової норми, не обмежуючись наведеним, державний виконавець має право: з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від органів, установ, організацій, посадових осіб, сторін та учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, у тому числі конфіденційну; безперешкодно входити до приміщень і сховищ, що належать боржникам або зайняті ними, проводити огляд зазначених приміщень і сховищ, у разі необхідності примусово відкривати та опечатувати такі приміщення і сховища; накладати арешт на майно боржника, опечатувати, вилучати, передавати таке майно на зберігання та реалізовувати його в установленому законодавством порядку; накладати арешт на кошти та інші цінності боржника, зокрема на кошти, які перебувають на рахунках і вкладах у банках, інших фінансових установах, на рахунки в цінних паперах, а також опечатувати каси, приміщення і місця зберігання грошей; викликати фізичних осіб, посадових осіб з приводу виконавчих документів, що знаходяться у виконавчому провадженні, а в разі неявки боржника без поважних причин виносити постанову про його привід через органи внутрішніх справ; у процесі виконання рішень за наявності вмотивованого рішення суду про примусове проникнення до житла чи іншого володіння фізичної особи безперешкодно входити на земельні ділянки, до житлових та інших приміщень боржника - фізичної особи, особи, у якої знаходиться майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, проводити в них огляд, у разі необхідності примусово відкривати їх в установленому порядку із залученням працівників органів внутрішніх справ, опечатувати такі приміщення, арештовувати, опечатувати та вилучати належне боржникові майно, яке там перебуває та на яке за законом можливо звернути стягнення; у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи за межі України - до виконання зобов'язань за рішенням; здійснювати інші повноваження, передбачені цим Законом та іншими законами. Згідно з ч.2 ст. 30 Закону України № 606-XIV державний виконавець зобов'язаний провести виконавчі дії з виконання рішення протягом шести місяців з дня винесення постанови про відкриття виконавчого провадження, а з виконання рішення немайнового характеру - у двомісячний строк. Строк здійснення виконавчого провадження не включає час відкладення провадження виконавчих дій або зупинення виконавчого провадження на період проведення експертизи чи оцінки майна, виготовлення технічної документації на майно, реалізації майна боржника, час перебування виконавчого документа на виконанні в адміністрації підприємства, установи чи організації, фізичної особи, фізичної особи - підприємця, які здійснюють відрахування із заробітної плати (заробітку), пенсії та інших доходів боржника. Строк здійснення зведеного виконавчого провадження обчислюється з моменту приєднання до такого провадження останнього виконавчого документа. З аналізу наведених правових норм вбачається, що в межах строку, встановленому статтею 30 Закону України № 606-XIV, який стосовно зведеного виконавчого провадження обліковується з моменту приєднання до такого провадження останнього виконавчого документа, державний виконавець зобов'язаний провести виконавчі дії з виконання рішення, у тому й числі шляхом реалізації наданих йому прав, визначених ч.3 статті 11 вищевказаного Закону. При цьому, суд зазначає, що відповідно до Словника законодавчих термінів бездіяльність - це певна форма поведінки особи, яка полягає у невиконанні нею дій, які вона повинна була і могла вчинити відповідно до покладених на неї посадових обов'язків і згідно з законодавством України. Оскільки судом встановлено, що при здійсненні зведеного виконавчого провадження № 42189791 по стягненню з ТДВ «Управління механізації - 5» заборгованості на користь УПФУ державним виконавцем були проведені заходи з примусового виконання вищевказаних виконавчих листів, що призвело до часткового погашення заборгованості боржника перед Пенсійним фондом, суд приходить до висновку, що неправомірна бездіяльність з боку державного виконавця відсутня, а тому підстав для задоволення позовних вимог в цій частині немає. До цього, суд зазначає, що встановлений Законом України № 606-XIV шестимісячний строк виконання виконавчих документів, що знаходяться у зведеному виконавчому провадженні № 42189791 ще не скінчився. Отже, звернення УПФУ до суду із даним позовом є передчасним, тому як порушень прав позивача не відбулось. Разом з тим, звертаючись до суду з позовом, позивач просить суд зобов'язати відповідача провести виконавчі дії з примусового виконання виконавчих листів № 2а-24937/10/0570, №508/1576/13-а, №805/5711/13-а, 805/11013/13-а про стягнення заборгованості з ТДВ «Управління механізації - 5», передбачені ст.11 Закону України "Про виконавче провадження". Вирішуючи заявлені у такий спосіб позовні вимоги, суд зауважує, що наведені у ст.11 Закону України "Про виконавче провадження" права, не є обов'язком державного виконавця. При цьому, виключно державний виконавець під час здійснення виконавчого провадження має вирішувати які саме із наданих йому прав та повноважень він буде реалізовувати для виконання виконавчого документу, а які - ні. Зобов'язання судом державного виконавця здійснити той чи інший захід, виконати ту чи іншу дію під час здійснення виконавчого провадження виходить за межі завдання адміністративного судочинства та буде втручанням суду в дискреційні повноваження відповідача, що є неприпустимим у відповідності до положень ч.2 ст. 19 Конституції України. Крім того, у відповідності до роз'яснень Пленуму Верховного Суду України, викладених у Постанові № 14 від 26.12.2003 року "Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб Державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження" лише у разі визнання неправомірними рішення, дій або бездіяльності державного виконавця чи органу державної виконавчої служби суд зобов'язує їх усунути допущені порушення або іншим шляхом поновлює порушені права чи свободи заявника. При цьому, суд не вправі зобов'язувати зазначених осіб до вчинення тих дій, які згідно із Законом № 606-XIV можуть здійснюватися тільки державним виконавцем або відповідною посадовою особою державної виконавчої служби. Враховуючи викладене, суд відмовляє у задоволенні позову УПФУ у місті Краматорську Донецької області і в частині позовних вимог про зобов'язання ВДВС провести виконавчі дії з примусового виконання виконавчих листів № 2а-24937/10/0570, №508/1576/13-а, №805/5711/13-а, 805/11013/13-а про стягнення заборгованості з ТДВ «Управління механізації - 5», передбачені ст.11 Закону України "Про виконавче провадження". Стосовно вимоги УПФУ про скасування постанови про перевірку виконавчого провадження від 10.02.2014 року суд зазначає наступне. Відповідно до ч.1, ч.8 ст.82 Закону України «Про виконавче провадження» рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби можуть бути оскаржені стягувачем та іншими учасниками виконавчого провадження (крім боржника) до начальника відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, або до керівника відповідного органу державної виконавчої служби вищого рівня чи до суду. Скарга, подана у виконавчому провадженні начальнику відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, розглядається у десятиденний строк з дня її надходження. За результатами розгляду скарги начальник відділу виносить постанову про її задоволення чи відмову, яка в десятиденний строк може бути оскаржена до вищестоящого органу державної виконавчої служби або до суду. Зважаючи на те, що в оскаржуваній постанові начальника ВДВС наведені дії державного виконавця, здійснені ним під час виконання зведеного виконавчого провадження та зауважено про наявність у державного виконавця строку на вчинення інших заходів з примусового виконання виконавчих документів, приймаючи до уваги, що під час розгляду даної справи судом встановлено відсутність неправомірної бездіяльності з боку державного виконавця, суд погоджується з висновком начальника ВДВС Краматорського МУЮ Донецької області про те, що дії державного виконавця при виконанні виконавчих листів, виданих Донецьким окружним адміністративним судом про стягнення з ТДВ «Управління механізації - 5» на користь УПФУ у місті Краматорську боргів є такими, що відповідають вимогам Закону України «Про виконавче провадження». Виходячи з зазначеного, суд приходить до висновку про законність і обґрунтованість постанови начальника ВДВС та відсутність підстав для її скасування. З урахуванням викладеного, позовні вимоги УПФУ умісті Краматорську про скасування постанови про перевірку виконавчого провадження від 10.02.2014 року, визнання протиправною бездіяльності та зобов'язання вчинити певні дії задоволенню не підлягають. Відповідно до положень ст.94 КАС України судові витрати стягненню не підлягають.

Результат розгляду: denied