Рішення адміністративного суду від 2014-01-25 00:00:00+02

У грудні 2013 року [PERSON] звернувся до суду з вказаним адміністративним позовом до інспектора ДПС взводу по ОСП № 2 роти ДПС ДАІ ГУМВС України в Донецькій області прапорщика міліції Кравченка Е.Г. про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення Серія ПС1 № 256316 від 16 грудня 2013 року, якою його притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення вимог ч.2 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 425,00 гривень. (а.с. 2-3) Позивач у судове засідання не прибув, надав заяву про розгляд справи без його участі, підтримує позов (а.с. 13). Відповідач інспектор ДПС взводу по ОСП № 2 роти ДПС ДАІ ГУМВС України в Донецькій області прапорщик міліції Кравченко Е.Г. (далі - Відповідач) у судове засідання не прибув з поважних причин, про час і місце судового розгляду справи повідомлявся належним чином, відповідач повідомив суд про причину неприбуття, надав суду письмові заперечення на позов з поясненнями обставин справи, просить суд у задоволенні позову відмовити (а.с. 18, 31). У відповідності ч.4 ст.128 КАС України суд ухвалив розгляд справи не відкладати і справу вирішувати на підставі наявних у ній доказів. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до висновку про задоволення позову. У відповідності до ч.1 ст.6 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси. Відповідно до ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, визначений Конституцією та законами України. Відповідно п.2 ч.1 ст.18 КАС України місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні усі адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності. Відповідно до ч.3 ст.2 КАС України до компетенції адміністративних судів віднесена перевірка, чи вчинені дії суб'єктом владних повноважень на підставі, у межах повноважень та спосіб, що передбачені Конституцією України та законами України. Порядок притягнення осіб до адміністративної відповідальності встановлений Кодексом України про адміністративні правопорушення (КУпАП). Згідно ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, вина (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадській порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. Відповідно до ст. 254 КУпАП про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовими особами або представником громадської організації чи органу громадської діяльності. Відповідачем складався на місці протокол про адміністративне правопорушення серія АВ2 № 224092 від 16 грудня 2013 року (а.с. 5), який відповідно до ст. 251 КУпАП та Інструкції з оформлення працівниками Державтоінспекції МВС матеріалів про адміністративні порушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 26.02.2009 № 77 (Із змінами), зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 24 квітня 2009 року за № 374/16390, є документом, що засвідчує факти неправомірних дій учасників дорожнього руху і є одним із джерел доказів та підставою подальшого провадження по справі, та вручався під розписку позивачу, як це передбачено ч.2 ст. 254 цього Кодексу. Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серія АВ2 № 224092 від 16 грудня 2013 року, Відповідач установив, що 16.12.2013 року, о 8 год.18 хв., на 672 км. автодороги Київ-Харків-Довжанський, водій [PERSON], керуючи автомобілем Дагія Логан державний знак [NUMBER] поза населеним пунктом не увімкнув ближнє світло фар, чим порушив п. 9.8. Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч.2 ст. 122 КУпАП. Гр. [PERSON] повідомлено, що розгляд адміністративної справи відбудеться 16.12.2013 року о 08 год. 25 хв. на 672 км а/ш Київ-Довжанське (а.с. 5, 24 оборот). Відповідач на обґрунтування заперечення на позов надав суду матеріали про адміністративне правопорушення від 16.12.2013 року, яким інспектор ДПС взводу по ОСП № 2 роти ДПС ДАІ ГУМВС України в Донецькій області прапорщик міліції Кравченко Е.Г. виявив порушення водієм [PERSON] вимог Правил дорожнього руху України (а.с. 19- 24, 32-35). Відповідно до п.3 ч.2 ст. 222 КУпАП від імені органів внутрішніх справ (міліції) розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право за адміністративні правопорушення, передбачені частинами першою, другою, четвертою і п'ятою статті 121, статтями 121-1, 121-2, частинами першої і другої статті 122, частинами першою і другою статті 123, статтею 125, частиною першою статті 126, частинами першою і другою статті 127, частинами третьою, восьмою і дев'ятою статті 131-1 цього Кодексу, - працівники Державтоінспекції Міністерства внутрішніх справ України, які мають спеціальні звання. Згідно ч.1 ст. 277 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається в 15-денний строк з дня одержання органом (посадовою особою) правомочним розглядати справу, протоколу про адміністративне правопорушення і інших матеріалів справи. Згідно копії постанови Серія ПС-1 № 256316 від 16 грудня 2013 року, винесену інспектором ДПС взводу по ОСП № 2 роти ДПС ДАІ ГУМВС України в Донецькій області прапорщик міліції Кравченко Е.Г., на 672 км. автодороги Київ-Харків-Довжанський, який розглянувши матеріали про адміністративне правопорушення, установив, що [PERSON] керуючи автомобілем Дагія Логан державний знак [NUMBER] 16.12.2013 року 08 год. 18 хв. на 672 км автодороги Київ-Харків-Довжанський поза населеним пунктом не увімкнув ближнє світло фар, чим порушив п. 9.8. ПДР, скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 122 КУпАП, та притягнув [PERSON] до адміністративної відповідальності і накладено стягнення у вигляді штрафу в сумі 425,00 грн. (а.с. 4, 19-23, 24). Відповідно п. 9.8. Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001р. № 1306 (Редакція від 15.04.2013) під час руху механічних транспортних засобів у світлу пору доби з метою позначення транспортного засобу, що рухається, ближнє світло фар повинно бути увімкнене: а) у колоні; б) на маршрутних транспортних засобах, що рухаються по смузі, позначеній дорожнім знаком 5.8, назустріч загальному потоку транспортних засобів; в) на автобусах (мікроавтобусах), що здійснюють перевезення організованих груп дітей; г) на великовагових, великогабаритних транспортних засобах та транспортних засобах, що здійснюють дорожнє перевезення небезпечних вантажів; ґ) на транспортному засобі, що буксирує; д) у тунелях. З 1 жовтня по 1 травня на всіх механічних транспортних засобах поза населеними пунктами повинні бути ввімкнені денні ходові вогні, а в разі їх відсутності в конструкції транспортного засобу - ближнє світло фар (Пункт 9.8 доповнено новим абзацом згідно з Постановою КМ № 111 від 11.02.2013). В умовах недостатньої видимості на механічних транспортних засобах можна ввімкнути дальнє світло фар або додатково протитуманні фари за умови, що це не буде засліплювати інших водіїв. Відповідно до ч.2 ст. 122 Кодексу України про адміністративне правопорушення адміністративна відповідальність за скоєння правопорушення має місце у разі порушення водіями транспортних засобів правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, ненадання переваги в русі маршрутним транспортним засобам, порушення правил обгону і зустрічного роз'їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування водієм під час руху транспортного засобу засобами зв'язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди, - тягне за собою накладення штрафу від двадцяти п'яти до тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. За вказаних обставин, в діях водія [PERSON] вбачається склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 122 КУпАП, оскільки є докази його вини у вчиненні даного правопорушення, які вказані посадовою особою у протоколі і в постанові по справі про адміністративне правопорушення, та постанова про накладення адміністративного стягнення не підлягає скасуванню, а справа про адміністративне правопорушення щодо позивача не підлягає закриттю відповідно до п.1 ст.247 КУпАП. Відповідно до ч.1 ст.71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст.72 цього Кодексу. Відповідно до ч.2 ст.71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Таким чином, в адміністративному судочинстві діє принцип офіційності, який полягає в активній позиції суду щодо з'ясування всіх обставин справи. Обов'язок доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на суб'єкта владних повноважень, якщо він як відповідач заперечує проти адміністративного позову. Згідно до ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Для винесення оскаржуваної постанови були зібрані належні докази, які підтверджують наявність події скоєння адміністративного правопорушення водієм [PERSON], про що Відповідач надав заперечення на позов і пояснення, яким чином було спростовано пояснення позивача стосовно того, що він не порушував певний режим та порядок руху, про що водій давав пояснення Відповідачу на місці зупинки автомобіля. Згідно ст. 293 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді скарги або протесту на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обґрунтованість винесеної постанови і приймає одне з таких рішень: 1) залишає постанову без зміни, а скаргу або протест без задоволення; 2) скасовує постанову і надсилає справу на новий розгляд; 3) скасовує постанову і закриває справу; 4) змінює захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено. Оскаржувана постанова хоча і підтверджує наявність адміністративного правопорушення, але не підтверджує інші обставини, що мають значення для прийняття рішення про притягнення особи до адміністративної відповідальності. Із постанови по справі про адміністративне правопорушення видно, що постанова була складена Відповідачем в той же день і час на місці зупинки автомобіля позивача. Матеріали справи свідчать про те, що Відповідач діяв поспішно при розгляді справи про адміністративне правопорушення щодо водія [PERSON], оскільки на місці вчинення правопорушення постанова про накладення адміністративного стягнення виноситься лише в випадках, зазначених в ч.1 ст. 258 КУпАП, якою визначено перелік таких адміністративних правопорушень, серед яких відсутня ч.2 ст. 122 КУпАП. Кодексом України про адміністративні правопорушення не передбачений розгляд справи на місці правопорушення за ч.2 ст.122 КУпАП. Відповідно до ст. 257 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення надсилається органові (посадовій особі), уповноваженому розглядати справу про адміністративне правопорушення, а згідно ч.2 ст. 276 КУпАП справи про адміністративні правопорушення, передбачені ст. 122 КУпАП можуть також розглядатися за місцем обліку транспортних засобів або за місцем проживання порушника. Відповідно наданих суду матеріалів - копії паспорту на ім'я [PERSON], посвідчення водія та свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, довіреності на право керувати транспортним засобом - позивач зареєстрований і проживає в місті Ізюмі Харківській області, транспортний засіб перебуває на обліку м. Донецька (а.с. 6, 7, 8). В даному випадку Відповідач повинен був направити матеріали про адміністративне правопорушення відносно водія [PERSON] до відділу ДАІ та АТІ по обслуговуванню м. Ізюму та Ізюмського району ГУМВС України в Харківській області (Ізюмського МВ ГУМВС України в Харківській області) або до УДАІ ГУМВС України в Донецькій області, а в разі коли посадова особа - інспектор ДПС взводу по ОСП № 2 роти ДПС ДАІ ГУМВС України в Донецькій області прапорщик міліції Кравченко Е.Г. прийняв рішення розглянути справу про адміністративне правопорушення за місцем його вчинення у відповідності ч.1 ст. 276 КУпАП, то Відповідач повинен був провести підготовку до розгляду справи про адміністративне правопорушення у відповідності до ст. 278 КУпАП та дотриматись порядку розгляду справи про адміністративне правопорушення згідно ст. 279 КУпАП. Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) під час розгляду справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують чи обтяжують відповідальність, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання тощо відповідно до ч.1 ст. 256 КУпАП. Згідно ст. 59 Конституції України, кожен має право на правову допомогу. Оскільки вищевказані вимоги закону Відповідачем порушені, підлягає скасуванню постанова по справі про адміністративне правопорушення Серія ПС-1 № 256316 від 16 грудня 2013 року про притягнення [PERSON] до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП і накладення штрафу в сумі 425,00 грн.. Статтею 289 КУпАП передбачено, що скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови. Як вбачається зі змісту наявної в матеріалах справи копії постанови по справі про адміністративне правопорушення (а.с. 4, 24) є особовий підпис правопорушника про отримання її примірника на місці 16.12.2013 року. Адміністративний позов [PERSON] подав до суду, у відповідності до штампу суду - 19 грудня 2013 року - в межах строку звернення до суду (а.с. 2). Судові витрати, які поніс позивач в розмірі 68 грн. 82 коп., які документально підтверджені, суд залишає за позивачем, так як позивач не вимагав стягнути їх з відповідного місцевого бюджету на його користь (а.с. 1).

Результат розгляду: granted