Рішення адміністративного суду від 2014-03-13 00:00:00+02

Державна податкова інспекція у Сихівському районі м.Львова Головного управління Міндоходів у Львівській області (надалі - ДПІ у Сихівському районі м.Львова ГУ Міндоходів Львівської області) звернулася до Львівського окружного адміністративного суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Технолит» (надалі - ТзОВ «Технолит»), в якому просить стягнути кошти з рахунків відповідача в сумі 4066,15 грн. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що у відповідача існує заборгованість перед бюджетом в розмірі 4066,15 грн, така заборгованість виникла внаслідок несплати податку на прибуток. Враховуючи те, що відповідачем тривалий час не вживаються заходи щодо погашення заборгованості самостійно, просить позов задовольнити повністю. Згідно ухвали судді від 25 лютого 2013 року скорочене провадження у даній справі відкрито. Відповідачу надіслано судом копію ухвали про відкриття скороченого провадження разом із копією позовної заяви з додатками до неї, та запропоновано протягом десяти днів з дня одержання вказаних вище документів подати заперечення проти позову та необхідні документи або заяву про визнання позову. Проте, поштовий конверт повернено до суду з відміткою органу зв'язку «за зазначеною адресою не зареєстроване». Відповідно до вимог ч. 4 ст. 33, ч. 11 ст. 35 КАС України судове повідомлення вважається врученим відповідачу 28 лютого 2014 року. У встановлений строк заперечень чи пояснень відповідача щодо даного адміністративного позову до суду не надходило. Оскільки судом належним чином виконано свій обов'язок щодо повідомлення відповідача, тому суд дійшов до висновку про наявність достатніх підстав для розгляду справи в порядку скороченого провадження, без проведення судового засідання та виклику осіб, які беруть участь у справі. У відповідності до положень ч. 4 ст. 183-2, п. 2 ч. 5 ст. 183-2 Кодексу адміністративного судочинства України суддя розглядає справу в порядку скороченого провадження одноособово, без проведення судового засідання та виклику осіб, які беруть участь у справі. Перевіривши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з огляду на наступне. ТзОВ «Технолит» - 07.02.2002 року зареєстроване як юридична особа за адресою: 79035, Львівська область, м.Львів, вул.Володимира Великого, будинок №?59, квартира №?33, ідентифікаційний код - 32181796, що підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців від 14.11.2013 року №17569704. Як слідує з матеріалів справи, за ТзОВ «Технолит» рахується заборгованість перед бюджетом та державними цільовими фондами по сплаті грошового зобов'язання з податку на прибуток в розмірі 4066,15 грн, що підтверджується наступними доказами. 14.06.2012 року посадовими особами ДПІ у Сихівському районі м.Львова проведено перевірку платника податків ТзОВ «Технолит» з питань неподання або несвоєчасного подання звітності з податку на прибуток за І квартал 2012 року. Під час перевірки встановлено порушення п.49.18.2, п.49.18 ст.49 Податкового Кодексу України, а саме: неподання податкової декларації з податку на прибуток за І квартали 2012 року (граничний строк подання - 10.05.2012 рік). За наслідками перевірки складений Акт № 774/106/151/32181746 від 14.06.2012 року. На підставі Акта перевірки № 774/106/151/32181746 від 14.06.2012 року, ДПІ у Сихівському районі м.Львова прийняла податкове повідомлення-рішення №0006901501 від 19.06.2012 року відповідно до якого сума грошового зобов'язання за штрафними (фінансовими) санкціями за платежем «податок на прибуток приватних підприємств» становить 1020,00 грн. 17.04.2013 року посадовими особами ДПІ у Сихівському районі м.Львова проведено перевірку платника податків ТзОВ «Технолит» з питань неподання або несвоєчасного подання податкової звітності з податку на прибуток за 6 місяців 2012 року, 9 місяців 2012 року та 2012 рік. Під час перевірки встановлено порушення п.49.18.2, п.49.18 ст.49 Податкового Кодексу України, а саме: неподання податкової звітності з податку на додану вартість за: 6 місяців 2012 року (граничний строк подання - 09.08.2012 рік), 9 місяців 2012 року (граничний строк подання - 09.11.2012 рік) та 2012 рік (граничний строк подання - 09.02.2013 рік). За наслідками перевірки складений Акт № 663/51/151/32181746 від 17.04.2013 року. На підставі Акта перевірки № 663/51/151/32181746 від 17.04.2013 року, ДПІ у Сихівському районі м.Львова прийняла податкове повідомлення-рішення №0003951510 від 21.05.2013 року відповідно до якого збільшено суму грошового зобов'язання за платежем «податок на прибуток приватних підприємств» ТзОВ «Технолит» в розмірі 3060 грн (штрафні (фінансові) санкції), яке вручене відповідачу. ДПІ у Сихівському районі м.Львова виставила ТзОВ «Технолит» податкову вимогу форми «Ю» від 31.07.2012 року № 374 на суму 1006,15 грн (штрафні (фінансові) санкцій). Вирішуючи спір по суті, суд виходить з наступного. Податковий кодекс України регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства. Як вбачається з припису норми ст. 14.1.137 ст.14 Податкового кодексу України, орган стягнення - державний орган, уповноважений здійснювати заходи щодо забезпечення погашення податкового боргу в межах повноважень, встановлених цим Кодексом та іншими законами України. Відповідно до ст. 15 Податкового кодексу України, платниками податків визнаються фізичні особи (резиденти і нерезиденти України), юридичні особи (резиденти і нерезиденти України) та їх відокремлені підрозділи, які мають, одержують (передають) об'єкти оподаткування або провадять діяльність (операції), що є об'єктом оподаткування згідно з цим Кодексом або податковими законами, і на яких покладено обов'язок із сплати податків та зборів згідно з цим Кодексом. У відповідності до п.п.54.3.1 п. 54.3 ст. 54 Податкового Кодексу України, контролюючий орган зобов'язаний самостійно визначити суму грошових зобов'язань, зменшення (збільшення) суми бюджетного відшкодування та/або зменшення (збільшення) від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток або від'ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством, зокрема, якщо платник податків не подає в установлені строки податкову (митну) декларацію. Положеннями п.57.3 ст.57 Податкового Кодексу України передбачено, що у разі визначення грошового зобов'язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов'язаний сплатити нараховану суму грошового зобов'язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу. Відповідно до ст. 67 Конституції України кожен зобов'язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом. Відповідно до п.59.1. ст.59 Податкового кодексу України у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, орган державної податкової служби надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення. Податкова вимога може не надсилатися, якщо загальна сума податкового боргу платника податків не перевищує одного неоподатковуваного мінімуму доходів громадян. В порядку п.59.3. ст.59 Податкового кодексу України податкова вимога надсилається не раніше першого робочого дня після закінчення граничного строку сплати суми грошового зобов'язання. Відповідно до положень статті 95 Податкового кодексу України орган державної податкової служби здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі. Положеннями п. 95.3. ст. 95 Податкового Кодексу, стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання органам державної податкової служби, у розмірі суми податкового боргу або його частини. Стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше, ніж через 60 календарних днів з дня надіслання такому платнику податкової вимоги. Як встановлено судом, з моменту надіслання податкової вимоги на адресу ТзОВ «Технолит» минуло 60 календарних днів, однак суму податкового боргу відповідачем сплачено не було. Згідно з довідкою ДПІ у Сихівському районі м.Львова ГУ Міндоходів у Львівській області від 25.11.2013 року №5429/20-0041 слідує, що згідно з даних КОР та відомостей про сплату по ТзОВ «Технолит» станом на 21.11.2013 року обліковується заборгованість за платежем «податок на прибуток» в сумі 4066,15 грн (штрафні (фінансові) санкції), що також підтверджується зворотним боком облікової картки платника податків станом на 31.12.2012 року. Відповідно до Податкового Кодексу України, податковий борг - це сума грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), самостійно узгодженого платником податків або узгодженого в порядку оскарження, але не сплаченого у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання. Згідно п.95.1 ст. 95 Податкового Кодексу України - орган державної податкової служби здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власність, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі. Положеннями п. 95.3 ст.95 Податкового Кодексу України стягнення коштів з рахунку платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання органами державної податкової служби, у розмірі суми податкового боргу або його частини. У відповідності до п.20.1.18 Податкового Кодексу України органи державної податкової служби мають право звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, обслуговуючих такого платника, на суму податкового боргу або його частини. З урахуванням того, що сума податкового зобов'язання в розмірі 4066,15 грн станом на дату розгляду справи набула статусу податкового боргу, беручи до уваги те, що позивачем було вжито всіх передбачених Податковим кодексом України заходів з погашення податкового боргу відповідача, які, в свою чергу, не дали позитивного результату, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог щодо стягнення з відповідача податкового боргу з податку на прибуток в сумі 4066,15 грн. Розподіл судових витрат згідно ст. 94 Кодексу адміністративного судочинства України не застосовується, оскільки позивач звільнений від сплати судового збору.

Результат розгляду: granted