Рішення адміністративного суду від 2014-01-15 00:00:00+02

Позивач звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до відповідача, в якому просив: - визнати протиправним та скасувати прийнятий відповідачем наказ № 256 від 11.11.2013 року про проведення у позивача позапланової перевірки характеристик продукції; - визнати протиправними дії відповідача по проведенню позапланової перевірки характеристик продукції в магазині позивача по вул. Шевченка. 4-Г. м. Ірпінь, Київська область, на підставі наказу № 256 від 11.11.2013 року та листа Держспоживінспекції України від 05.11.2013 року № 5090-2-7/6, за наслідками якої складено акт перевірки характеристик продукції № 000109 від 13.11.2013 року; - визнати протиправною та скасувати прийняту відповідачем постанову № 000094 від 26.11.2013 року про накладення штрафних санкцій; - визнати протиправним та скасувати прийняте відповідачем Рішення про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів від 26.11.2013 року № 000078. Позивач, обґрунтовуючи свої позовні вимоги, посилався на обставини, викладені в позовній заяві, а також на те, що в порушення вимог положень ст. 19 Конституції України, ст. 7 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» відповідач не ознайомив позивача зі змістом та не надав копію наказу № 256 від 11.11.2013 року та листа Держспоживінспекції України від 05.11.2013 року № 5090-2-7/6. Крім того, ані Законом України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності», а ні Законом України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції» не передбачено такої підстави (права) на проведення позапланової перевірки характеристик продукції у розповсюджувача, як лист Держспоживінспекції України, а Наказ - є рішенням про проведення перевірки і може бути прийнятий органом державного нагляду виключно за наявності визначених законодавством підстав для проведення позапланового заходу. Також позивач відзначив, що необґрунтованою, відносно діяльності останнього, є перевірка на предмет реалізації не сертифікованої продукції, оскільки товари (комп'ютерна, побутова техніка), продаж яких здійснюється у торговельній мережі позивача, не підлягають обов'язковій сертифікації в Україні відповідно до наказу Державного комітету України з питань технічного регулювання та споживчої політики від 1 лютого 2005 року N 28. Окрім вищевикладеного позивач зазначив, що Інспекцією з питань захисту прав споживачів у Київській власті безпідставно застосовано до ТОВ «САВ-Дістрибьюшн» штрафні санкції, передбачені п. 1 ч. З ст. 44 Закону України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції» (розповсюдження продукції, на якій відсутній Національний знак відповідності) у розмірі 250 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає суму 4 250,00 грн., оскільки вимогами технічних регламентів, дія яких розповсюджується на товари, вказані в Акті перевірки, не передбачено виключного обов'язку наносити маркування Національним знаком відповідності безпосередньо на продукцію, та не встановлено заборони щодо нанесення Національного знаку відповідності на супровідну упаковку товарів, а навпаки визначено право виробника (його представника чи імпортера) наносити знак відповідності на виріб та/або на етикетку, та/або на тару, та/або на пакування, або/та експлуатаційну чи товаросупровідну документацію. У судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги. Відповідач проти позову заперечив. обґрунтовуючи обставинами, викладеними у письмових запереченнях, в яких, зокрема, вказував на безпідставність та необгрунтованість позовних вимог. Звертав увагу на ту обставину, що при проведенні перевірки та винесенні постанови про на кладення штрафних санкцій від 26.11.2013 року № 000094, Рішення про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів від 26.11.2013 року № 000078 відповідач керувався виключно нормами чинного законодавства України. Дії інспекції вважає правомірними та такими, що були направлені на забезпечення відповідності продукції встановленим вимогам, а також відсутності загроз суспільним інтересам, у відповідності з чинним законодавством та наданими повноваженнями. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні докази, вважає, що позов задоволенню не підлягає, з огляду на наступне. Згідно п. п. 1, 3. 4 «Положення про Державну інспекцію України з питань захисту прав споживачів», затвердженого Указом Президента України від 13.04.2011 року №465/2011, - Державна інспекція України з питань захисту прав споживачів (Держспоживінспекція України) є центральним органам виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра економічного розвитку і торгівлі України. Держспоживінспекція України входить до системи органів виконавчої влади і реалізує державну політику у сфері державного контролю за додержанням законодавства про захист прав споживачів. Держспоживінспекція України є спеціально уповноваженим центральним органом ви конавчої влади у сфері державного контролю за додержанням законодавства про захист прав споживачів. Основними завданнями Держепоживінспекції України є реалізація державної політики у сферах державного контролю за додержанням законодавства про захист прав споживачів і рекламу в цій сфері, державного ринкового нагляду, державного нагляду за додержанням технічних регламентів, стандартів, норм і правил. Держспоживінспекція України відповідно до покладених на неї завдань здійснює державний контроль за додержанням законодавства про захист прав споживачів, здійснює у межах своєї компетенції контроль за додержанням законодавства про рекламу, здійснює державний ринковий нагляд у межах сфери своєї відповідальності, здійснює у межах своєї компетенції державний нагляд за додержанням технічних регламентів, стандартів, норм і правил. Преамбулою Закону України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції» від 02.12.2010 року № 2735-VI визначено, що Закон України встановлює правові та організаційні засади здійснення державного ринкового нагляду і контролю нехарчової продукції. Положеннями п. 4 ч. 1 ст. 11 Закону України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції» передбачено, що метою здійснення ринкового нагляду органи ринкового нагляду в межах сфер їх відповідальності проводять перевірки характеристик продукції, в тому числі відбирають зразки продукції та забезпечують проведення їх експертизи (випробування). Згідно ч. 3 ст. 23 Закону України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції» органи ринкового нагляду проводять планові та позапланові перевірки характеристик продукції. Планові перевірки характеристик продукції проводяться у розповсюджувачів цієї про дукції, а позапланові. - у розповсюджувачів та виробників такої продукції. Згідно ч. 1 ст. 23 Закону України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції» Органи ринкового нагляду проводять перевірки характеристик продукції у її розповсюджувачів: планові - згідно із секторальними планами ринкового нагляду; позапланові, зокрема, за зверненнями споживачів (користувачів) відповідної продукції, а також органів виконавчої влади, виконавчих органів місцевих рад, правоохоронних органів, громадських ор ганізацій споживачів (об'єднань споживачів), у яких міститься інформація про розповсю дження продукції, що завдала шкоди суспільним інтересам чи має недоліки, що можуть завдати такої шкоди, і відсутня інформація, за якою виробника такої продукції може бути ідентифіковано, але міститься інформація, за якою може бути встановлено розповсю джувача, у якого було придбано (виявлено) таку продукцію. Відповідно до ч. 1 ст. 6 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» від 05.04.2007 року № 877-V, - підставами для здійснення позапланових заходів є: - звернення фізичних та юридичних осіб про порушення суб'єктом господарювання вимог законодавства. Позаплановий захід у цьому разі здійснюється тільки за наявності згоди центрального органу виконавчої влади на його проведення. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» для здійснення планового або позапланового за ходу орган державного нагляду (контролю) видає наказ, який має містити найменування су б'єкта господарювання, щодо якого буде здійснюватися захід, та предмет перевірки. На підставі наказу оформляється посвідчення (направлення) на проведення заходу, яке підписується керівником або заступником керівника органу державного нагляду (контролю) (із зазначенням прізвища, ім'я та по батькові) і засвідчується печаткою. У посвідченні (направленні) на проведення заходу, зокрема, зазначаються номер і дата наказу, на виконання якого здійснюється захід. Перед початком здійснення заходу посадові особи органу державного нагляду (контролю) зобов'язані пред'явити керівнику суб'єкта господарювання або уповноваженій ним особі посвідчення (направлення) та службове посвідчення, що засвідчує посадову особу органу державного нагляду (контролю), і подати суб'єкту господарювання копію посвідчення (направлення). З матеріалів справи вбачається, що 13.11.2013 року, згідно ст. 24 Закону України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції», ст. 6 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності», на підставі звернення народного депутата України В.Б. Бойка від 11.10.2013 року № 216-к щодо продажу контрафактної та не сертифікованої продукції у торговельній мережі магазинів побутової техніки «Фокстрот», листа-згоди Держспоживінспекції України від 05.11.2013 рок № 5090-2-7/6 щодо проведення поза планових заходів на виконання звернення Генерального прокурора України від 21.10.2013 року № 07/1/3-16314-13, на виконання наказу керівника Інспекції від 11.11.2013 року № 256 про проведення позапланових заходів, на підставі направлення про проведення перевірки від 11.11.2013 року № 149 спеціалістами Інспекції здійснено позапланову перевірку характеристик продукції у ма газині побутової техніки «Фокстрот» ТОВ «САВ-Дістрибьюшн» за адресою: Київська область, м. Ірпінь, вул. Шевченко. 4-Г. Перевірку проведено у присутності керуючого магазином ТОВ «САВ-Дістрибьюшн» Пилипчука Віктора Михайловича, що в свою чергу вказує на те, що Інспекція мала всі правові підстави для проведення позапланової пе ревірки діяльності позивача. Перед початком позапланової перевірки спеціалістами Інспекції, в порядку ст. 6 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності», керуючому магазином ТОВ «САВ-Дістрибьюшн» Пилипчуку В.М. було пред'явлено направлення про проведення перевірки від 11.11.2013 року № 149 та службові посвідчення, що засвідчують посади осіб, надано примірник направлення про проведення перевірки від 11.11.2013 року № 149, а також, як стверджував відповідач, копію звернення народного депутата України В.Б. Бойка від 1140.2013 року № 216-к та листа - згоди Держспоживінспекції України від 05.11.2013 року № 5090-2-7/6 щодо проведення позапланових заходів. Також, відповідач в судовому засіданні відзначив, що перед початком перевірки керуючому магазину ТОВ «САВ-Дістрибьюшн» Пилипчуку В.М, спеціалістами Інспекції було роз'яснено про мету та порядок перевірки, у зв'язку з чим позивачем було допущено спеціалістів Інспекції до проведення перевірки. Позивач, у своєму позові вказував про відсутність у зверненні народного депутата України Бой ка В.Б. від 11.10.2013 року № 216-к питань, розгляд яких відноситься до компетенції Інспекції. Зі змісту звернення народного депутата України Бойка В.Б.. вбачається, що воно стосується продажу у торговельній мережі магазинів побутової техніки «Фокстрот» контрафактної та не сертифікованої продукції та ризику, який така продукція може становити для споживачів. Згідно положень ст. 3 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» - Державний нагляд (контроль) здійснюється за принципами: пріоритетності безпеки у питаннях життя і здоров'я людини, функціонування і розвитку суспільства, середовища проживання і життєдіяльності перед будь-якими іншими інтересами і цілями у сфері господарської діяльності. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції» державний ринковий нагляд - це діяльність органів ринкового нагляду з метою забезпечення відповідності продукції встановленим вимогам, а також забезпечення відсутності загроз суспільним інтересам. Встановлені вимоги - це вимоги щодо нехарчової продукції та її обігу на ринку України, встановлені технічними регламентами. Законом України «Про підтвердження відповідності» від 17.05.2001 року №2406-111, зокрема, ч. 1 ст. 1 даного Закону визначено поняття сертифікату відповідності, як документу, який підтверджує, що продукція, системи якості, системи управління якістю, системи екологічного управління, персонал відповідав встановленим вимогам конкретного стандарту чи іншого нормативного документа, визначеного законодавством. Також, вказаною нормою визначено поняття декларації про відповідність, як документально оформленої в установленому порядку заяви виробника, де дається гарантія відповідності продукції вимогам, встановленим законодавством, в тому числі і вимогам щодо безпеки продукції. Таким чином, відповідно до звернення народного депутата України В.Б. Бойка від 11.10.2013 року, на вимогу Генерального прокурора Україна, про що вже було зазначено, предметом перевірки Інспекції у магазині позивача були саме електропобутові товари щодо відповідності їх вимогам технічних регламентів, зокрема стосовно їх безпеки для споживачів і наявності на вказану продукцію декларації про відповідність, що є обов'язковим відповідно до положень: «Технічного регламенту з електромагнітної сумісності обладнання», затверджено го постановою Кабінету Міністрів України від 29.07.2009 року №785; «Технічного регламенту низьковольтного електричного обладнання», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.10.2009 року № 1149; «Технічного регламенту радіообладнання і телекомунікаційного кінцевого (термінального) обладнання», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 24.06.2009 року № 679. З огляду на викладене, суд вважає доводи позивача про відсутність у зверненні народного депутата України Бойка В.Б. питань, розгляд яких відноситься до компетенції Інспекції необґрунтованими. Також суд вважає необґрунтованими твердження позивача, що звернення депутата не може бути підставою для приводу позапланових заходів, оскільки положення ст. 6 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» не визначають таких підстав. Суд звертає увагу, що зазначення Бойком В.П. свого статусу як народного депутата не уможливилює проведення позапланової перевірки і не нівелює поняття звернення, як такого. Тим більше, звернення народного депутата Бойка В.П. мало місце до Генерального прокурора України, а перевірка відповідачем проводилась на підставі вимог Генерального прокурора України за згодою центрального органу. Що стосується суті встановлених порушень, то суд звертає увагу на те, що перевіркою електропобутових то варів у магазині «Фокстрот» ТОВ «САВ-Дістрибьюшн» за адресою: Київська область, м. Ірпінь. вул. Шевченко. 4-Г спеціалістами Інспекції встановлено порушення: - пунктів 17, 19 «Технічного регламенту з електромагнітної сумісності обладнання», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.07.2000 року № 785 (далі Технічний регламент № 785), пунктів 7, 10 «Технічного регламенту низьковольтного електричного облад нання», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.10.2009 року № 1149 (далі Технічний регламент №1149), а саме розповсюдження побутової техніки та апаратури, на якій відсутній національний знак відповідності, що відображена в позиціях 1-5 Акту перевірки характеристик продукції від 13.11.2013 року № 000109; - пункту 24 Технічного регламенту № 785, пункту 32 «Технічного регламенту радіообладнання і телекомунікаційного кінцевого (термінального) обладнання», затвердженого постано вою Кабінету Міністрів України від 24.06.2009 року № 679 (далі - Технічний регламент №679), а саме розповсюдження побутової техніки та апаратури щодо якої неналежно застосовано національний знак відповідності, зокрема на продукцію та її маркування не нанесена інформація про імпортера або уповноваженого представника який ввів продукцію на території України, його адреса, то відображена в позиціях 6-8 Акту перевірки характеристик продукції від 13.11.2013 року № « 000109. За результатами перевірки спеціалістами Інспекції складено Акт перевірки характеристик продукції від 13.11.2013 року № 000109, Протокол № 000090 про виявлене (і) порушення вимог статті 44 Закону України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції» та статті 15 Закону України «Про загальну безпечність нехарчової продукції» від 13.11.2013 року. Матеріали перевірки, зокрема, Акт № 000109 містить детальну інформацію щодо про дукції, що не відповідає вимогам технічних регламентів та встановлених порушень. Також, відповідачем в судовому засіданні звернуто увагу суду, що перевіркою спеціалістами Інспекції не було встано влено особи, що ввела в обіг продукцію, яка відображена в позиціях 6-8 Акту №000109. Відповідно до ч. 3 ст. 24 Закону України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції» якщо розповсюджувач протягом узгодженого з органом ринкового нагляду строку не надав йому документи, що містять інформацію про походження продукції такий розповсюджувач вважається особою, що ввела цю продукцію в обіг. У зв'язку із ненаданням позивачем відповідачу під час перевірки і станом на час прийняття рішення вищевказаних документів, що міс тять інформацію про походження продукції, яка відображена в позиціях 6-8 Акту № 000109, позивач є особою, що ввела вказану продукцію в обіг. Відповідно ч. 5 ст. 44 Закону України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції» відповідальність за порушення інших вимог цього Закону визначається згідно з законом. Справи про накладення штрафів за порушення, визначені цією статтею, розглядаються керівниками органів ринкового нагляду або заступниками таких керівників у межах їх компетенції. Суми штрафів, що накладаються органами ринкового нагляду, перераховуються до Державного бюджету України. Про вчинення порушень, зазначених у цій статті, посадовими особами органів ринкового нагляду, що виявили правопорушення, складається протокол, який разом із поясненнями керівника, іншої відповідальної посадової особи та документами, що стосуються справи, передається посадовим особам, уповноваженим розглядати такі справи. Керівник чи заступник керівника органу ринкового нагляду розглядає справу протягом 15 днів з дня отримання відповідних документів. Рішення керівника чи заступника керівника органу ринкового нагляду про накладення штрафу оформляється постановою. Суб'єкт господарювання має сплатити штраф у п'ятнадцятиденний строк з дня отримання постанови про його накладення. Так, 26.11.2013 року заступником начальника Інспекції прийнято постанову про накладення штрафних санкцій № 000094, якою до позивача застосовано штраф в розмірі 29 750 грн. (два дцять дев'ять тисяч сімсот п'ятдесят гривень). Як вбачається з матеріалів справи, нарахування суми штрафу за Постановою № 000094 здійснено відповідно до п. 2 ч. 2 та п. 1 ч. 3 ст. 44 Закону України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції». Відповідно до положень п. 2 ч. 2 ст. 44 Закону України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції» До особи, яка ввела продукцію в обіг або ві дповідно до цього Закону вважається такою, що ввела продукцію в обіг, застосовуються штрафні санкції у разі: введення в обіг продукції, яка не відповідає встановленим вимогам (крім випадків, пе редбачених статтею 28 цього Закону), у тому числі нанесення Національного знака відповідності на продукцію, що не відповідає вимогам технічних регламентів, - у розмірі від 500 до 1500 неоподатковуваних мінімуми: доходів громадян, а за повторне протягом трьох років вчинення такого самого порушення, за яке на особу вже було накладено штраф, - у розмірі від 1000 до 3000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Згідно положень п. 1 ч. 3 ст. 44 Закону України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції» до розповсюджувача продукції застосовуються штрафні санкції у разі розповсюдження продукції, на якій відсутній Національний знак відповідності, якщо його нанесення на продукцію передбачено технічним регламентом на відповідний вид продукції, - у розмірі від 150 до 250 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а за повторне протягом трьох років вчинення такого самого порушення, за яке на особу вже було накладено штраф, - у розмірі від 200 до 350 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Відповідно до п. 5 Підрозділу 1 Розділу XX (Перехідні положення) Податкового Кодексу України: «Якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум до ходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 гривень, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встанов люється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1 пункту 169. і статті 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року.». У відповідності з вищезазначеними положеннями, при розгляді матеріалів справи, заступником начальника Інспекції прийнято рішення про застосування до Позивача штрафу в розмірі 1750 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (Розрахунок суми штрафу за Постановою № 000094: (1500НМДГ+250НМДГ) * 17 гри. = 29 750 грн.). Таким чином, суд дійшов висновку, що при розгляді справи та винесені Постанови № 000094 відповідач керувався виключно нормами Закону України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції». Також, суд не вважає обґрунтованими твердження позивача щодо невідповідності встановлених Інспекцією порушень, оскільки продукція, яка відображена в позиціях 1-5 Акту № 000109 досліджувалась спеціалістами Інспекції із оглядом її супровідних документів та упакування, в свою чергу висно вки Інспекції вважає об'єктивними та обґрунтованими з огляду на слідуюче. Згідно пунктів 17, 19 Технічного регламенту №785, - на апаратуру, відповідність якої цьому Технічному регламенту було доведено із застосуванням процедури, установленої у пунк тах 13 або 14 цього Технічного регламенту, наноситься національний знак відповідності. За нанесення національного знака відповідності відповідав виробник або уповноважений представник. Національний знак відповідності наносять на апаратуру або на табличку з її технічними даними згідно з правилами застосування національного знака відповідності, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 29 листопада 2001 року № 1599. У разі коли його нанесення на апаратуру неможливе або невиправдане через її констру кцію, національний знак відповідності повинен бути нанесеним на пакування, якщо таке наявне, та на супровідні документи. Згідно пунктів 7, 10 Технічною регламенту № 1149, - перед введенням в обіг на електрообладнання повинен бути нанесений національний знак відповідності, який підтверджує відповідність електрообладнання вимогам цього Технічного регламенту, включаючи виконання процедури оцінки відповідності (внутрішній контроль виробництва) згідно з додатком 3 до цього Технічного регламенту. Національний знак відповідності має відповідати вимогам, наведеним у додатку 4 до цього Технічного регламенту. Національний знак відповідності наноситься виробником чи уповноваженим представником виготовлювача продукції в Україні на кожний виріб електрообла днання або, якщо це неможливо, на пакування, інструкцію або документ, в якому визначені га рантійні зобов'язання, у спосіб, що забезпечує його видимість, розбірливість та незмивність. Також, перевіркою встановлено розповсюдження позивачем побутової техніки та апаратури, щодо якої неналежно застосовано національний знак відповідності, зокрема на продукцію її маркування не нанесена інформація про імпортера або уповноваженого представника, який ввів продукцію на територію України, його адреса, що відображена в позиціях 6-8 Акту перевірки характеристик продукції від 13.11.2013 року № 000109. Неналежне застосування національного знаку відповідності полягає у позначенні на продукції, що не відповідає встановленим вимогам національного знаку відповідності. Невідповідність виявленої продукції встановленим вимогам полягає саме у відсутності па продукції та її маркуванні інформації про імпортера або уповноваженого пред ставника, який ввів продукцію на території України, його адресу. Згідно п. 24 Технічного регламенту № 785, - кожна одиниця апаратури повинна супроводжуватися інформацією про найменування та адресу виробника і, якщо він не є резидентом України, - найменування та адресу уповноваженого представника, а у разі, коли уповноважений представник відсутній, найменування та адреса імпортера. Згідно п. 32 Технічного регламенту № 679, - пристрої, що вводяться в обіг, ідентифікують шляхом позначення типу, номера партії та/або серійного номера і найменування вироб ника або постачальника. Якщо на пристрій поширюється дія інших технічних регламентів, які також вимагають нанесення національного знака відповідності, наявність такого знака означає, що при стрій відповідає, також вимогам таких технічних регламентів. У цьому разі в документах, повідомленнях або інструкціях, що супроводжують пристрій, повинні бути наведені реєстраційні дані щодо опублікування в офіційних документах застосованих технічних регламентів. Як було зазначено вище, відповідно до ч. 3 ст. 24 Закону України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції» якщо розповсюджувач протягом узгодженого з органом ринкового нагляду строку не надав йому документи, що містять інформацію про походження продукції такий розповсюджувач вважається особою, що ввела цю продукцію в обіг. Позивач стверджував, що до часу винесення відповідачем постанови він надав відповідачу інформацію про виробника. Проте, як вбачається з вхідного штампу інспекція отримала листа 18.12.2013 року. Позивач доказів вчасного направлення (поштою або іншим способом) листа №26/11/2013/11 від 26.11.2013 року не надав. Таким чином,

Результат розгляду: denied