Рішення адміністративного суду від 2014-03-12 00:00:00+02

Позивач звернувся до суду з позовом про визнання протиправними дій начальника Управління Держземагентства у м. Рівному Рівненської області Греська Романа Яремовича щодо напису 28.03.2013 року на проекті рішення "Про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність шляхом викупу на [ADDRESS]" - "проект рішення має бути - відмовити по причині, що ділянка в оренді і згоди орендаря немає". Відповідно до постанови Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від 14.11.2013 року вказаний позов задоволено, а саме: визнано протиправними дії начальника Управління Держземагентства у м. Рівному Рівненської області Греська Романа Яремовича щодо напису 28.03.2013 року на проекті рішення "Про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність шляхом викупу на [ADDRESS]" - "проект рішення має бути - відмовити по причині, що ділянка в оренді і згоди орендаря немає". Не погоджуючись із вказаною постановою суду першої інстанції, відповідачем подано апеляційну скаргу з підстав невідповідності висновків суду обставинам справи, порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, у зв'язку з чим, апелянт просить скасувати постанову та приийняти нову, якою відмовити в задоволенні адміністративного позову. На адресу суду від представника відповідача надійшла заява про розгляд справи в порядку письмового провадження. Представник позивача в судовому засіданні заперечив проти апеляційної скарги. Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити, а постанову суду першої інстанції скасувати, виходячи з наступного. Як встановлено судами першої та апеляційної інстанцій, за виконавчим листом №1715/4294/12, виданим Рівненським міським судом Рівненської області 28.02.2013 року, 15.03.2013 року старшим державним виконавцем відділу примусового виконання рішень УДВС Головного управління юстиції у Рівненській області Корольчуком Н.І. було відкрите виконавче провадження № 37085576 про зобов'язання Рівненської міської ради розглянути заяву позивача від 18.06.2010 року про надання дозволу на складання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, площею 0,1770 га йому у власність шляхом викупу для обслуговування будівлі посту та розчинно-бетонного вузла по [ADDRESS] та прийняти рішення. На виконання вказаного виконавчого листа, Рівненською міською радою був підготовлений проект рішення «Про надання дозволу на складання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, площею 0,1770 га у власність шляхом викупу для обслуговування будівлі пості та розчинно-бетонного вузла по [ADDRESS]». Даний проект рішення розглядався на шостому скликанні Рівненської міської ради 23.05.2013 року, однак не отримав необхідної кількості голосів, у зв'язку з зауваженнями, викладеними до проекту рішення. Зокрема, начальник управління Держземагенства у м. Рівному Рівненської області Гресько Р.Я. у проекті рішення зазначив, що у проекті рішення має бути - відмовлено по причині, що ділянка в оренді і згоди орендаря немає. Суд першої інстанції задовольняючи позов, виходив з того, що відповідач неправомірно відмовив у наданні рішення про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність шляхом викупу на [ADDRESS] та так само неправомірно при цьому посилався на відсутність документів, обов'язкова наявність яких не передбачена чинним законодавством.. Проте з такими висновками суду першої інстанції колегія суддів апеляційної інстанції не погоджується, виходячи з наступного. Надаючи правову оцінку висновкам суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції звертає увагу останнього на те, що у відповідності до положень п.п.34 ч.1 ст.26 Закону України "Про місцеве самоврядування" визначено виключну компетенцію міських рад у вирішенні питань регулювання земельних відносин. Таким чином, лише міська рада, і аж ніяк не інші органи та посадові особи не мають права приймати рішення з питань, віднесених до виключної компетенції рад. Такі рішення приймаються незалежно від зауважень до проектів рішень. що мають лише інформаційно-рекомендаційний характер. Відтак, твердження позивача щодо порушення його прав шляхом накладення відповідачем візи на проекті рішення міської ради є необгрунтованими та безпідставними, а отже такі дії відповідача не породжують правовідносин між останнім та позивачем. Зі змісту статей 118 і 151 ЗК України встановлено, що рішення про надання земельної ділянки приймається відповідною сільською, селищною, міською радою чи місцевою державною адміністрацією. При цьому прийняття такого рішення не обумовлене лише наявністю позитивних висновків відповідних органів. Разом з тим, зі змісту вказаних статей ЗК України не вбачається, що відсутність висновку одного з органів, зазначених у цих статтях, у тому числі й органу по земельних ресурсах, є підставою для скасування рішення про надання земельної ділянки. Враховуючи зазначене, відповідач при візуванні проекту рішення діяв в межах повноважень, передбачених законодавством України, не порушуючи при цьому прав, свобод та інтересів позивача. На підставі викладеного, судова колегія приходить до висновку, що суд першої інстанції не дав належної оцінки вказаним обставинам та зібраним по справі доказам, не правильно застосував норми процесуального та матеріального права, у зв'язку із чим, ухвалив рішення, яке підлягає скасуванню. Відповідно до статті 202 КАС України, підставами для скасування постанови або ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є невідповідність висновків суду обставинам справи та порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання.

Результат розгляду: denied