Рішення адміністративного суду від 2014-01-14 00:00:00+02

Постановою Красногвардійського районного суду Автономної Республіки Крим від 05.09.13 відмовлено [PERSON] у задоволені позову. Не погодившись з даною постановою суду, позивачка звернулася з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати постанову Красногвардійського районного суду Автономної Республіки Крим від 05.09.13, та прийняти нову постанову, якою позов задовольнити. Апеляційна скарга мотивована порушенням судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права. Представник відповідача у судовому засіданні 14.01.2014 з апеляційною скаргою не погодився, просив постанову суду першої інстанції залишити без змін. Позивачка у судовому засіданні підтримала апеляційну скаргу з підстав, викладених у ній. На підставі та за правилами статті 195 Кодексу адміністративного судочинства України, розглянувши справу, судова колегія встановила наступне. У червні 2013 року [PERSON] звернулася до УПФУ з заявою про призначення їй пенсії за вислугу років. Управлінням Пенсійного фонду України в Красногвардійському районі Автономної Республіки Крим було відмовлено позивачці у призначенні їй пенсії за вислугу років, у зв'язку з недостатністю спеціального стажу, який дає право на призначення даного виду пенсії, педагогічний стаж [PERSON] визначений у розмірі 11 років 07 місяців 03 дні. У спеціальний стаж не зараховано час роботи: - з 01.01.1992 року по 01.04.1994 року на посаді викладача музичної школи СТОВ "Дружба народів"; - з 02.04.1994 року по 28.02.2003 року на посаді викладача по класу фортепіано в Петрівській ДМШ; - з 01.03.2003 року по 11.08.2006 року на посаді викладача по класу фортепіано й музичної літератури в Петрівській ДМШ, оскільки абз. 6 п. 1 Переліку закладів і установ освіти, охорони здоров'я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, затвердженого постановою КМУ від 04.11.1993 року № 909, посада викладача музичної школи позашкільного учбового закладу не передбачена (а.с. 5-10). Не погодившись з даною відмовою, [PERSON] звернулась до суду першої інстанції з позовом до Управління ПФУ в Красногвардійському районі АР Крим (далі - УПФУ) про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії. Вислухавши сторін, вивчивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши правову оцінку обставин у справі та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, судова колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Згідно трудової книжці, [PERSON], [INFO], у періоди з: - з 16.08.1989 року по 01.04.1994 року була членом агрофірми-колгоспу "Дружба народів" (а.с. 13-14); - з 01.04.1994 року по 28.02.2003 року працювала викладачем по класу фортепіано музичної школи при Петрівській сільській раді; - з 01.03.2003 року по 11.08.2006 року працювала викладачем по класу фортепіано та музичної літератури Петрівської дитячої музичної школи (а.с. 11-12). У відповідності до абз. 8 ч. 1 ст. 52 Закону України "Про пенсійне забезпечення" право на пенсію за вислугу років мають працівники освіти, охорони здоров'я, а також соціального забезпечення, які в будинках-інтернатах для престарілих та інвалідів і спеціальних службах безпосередньо зайняті обслуговуванням пенсіонерів та інвалідів, відповідно до пункту "е" статті 55. Відповідно до пункту "е" статті 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення" право на пенсію за вислугу років мають працівники освіти, охорони здоров'я та соціального забезпечення при наявності спеціального стажу роботи від 25 до 30 років за переліком, що затверджується у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України, незалежно від віку. Постанова Кабінету Міністрів України № 433 від 06.05.2001 "Про затвердження переліку типів позашкільних навчальних закладів і Положення про позашкільний навчальний заклад" відносить музичні школи до переліку позашкільних навчальних закладів. Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції, виходив з того, що в Переліку закладів і установ освіти, охорони здоров'я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 04.11.1993 № 909 (із змінами, внесеними постановою Кабінету Міністрів України від 26.09.2002 № 1436), зазначено такі посади в позашкільних навчальних закладах: директори, їх заступники з навчально-виховної, навчальної, виховної роботи, завідуючі відділами (лабораторіями, кабінетами), художні керівники, керівники гуртків, секцій, студій та інших форм гурткової роботи. Однак, посада викладача в позашкільних закладах освіти цим Переліком не передбачена, тому Управління Пенсійного фонду України в Красногвардійському районі Автономної Республіки Крим на законних підставах не зарахувало до спеціального стажу позивача періоди роботи з 01.04.1994 по 28.02.2003, з 01.03.2003 у по 11.08.2006 і правильно відмовило в призначенні пенсії за вислугу років. Однак суд першої інстанції при вирішенні справи не взяв до уваги те, що згідно із ст. 29 Закону України "Про освіту" від 23.05.1991 № 1060-ХІІ позашкільна освіта разом із загальною середньою, професійно-технічною, вищою та іншими освітами становить структуру (систему) освіти в Україні. Статтею 21 Закону України "Про позашкільну освіту" від 22.06.2000 № 1841-ІІІ передбачено, що права, обов'язки та соціальні гарантії для педагогічних працівників позашкільного навчального закладу визначаються Конституцією України, Законом України "Про освіту", цим Законом та іншими нормативно-правовими актами. Педагогічні працівники позашкільних навчальних закладів мають право на пенсію за вислугу років за наявності педагогічного стажу роботи не менше ніж 25 років. Окрім того, постановою Кабінету Міністрів України № 909 від 04.11.1993 "Про перелік закладів і установ освіти, охорони здоров'я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років" (із змінами внесеними постановою уряду від 26.09.2002 № 1436) встановлено, що в музичних і художніх школах право на пенсію за вислугу років мають особи, які працювали, зокрема, на посаді викладача. За клопотанням Міністерства соціального захисту населення України від 01.02.1995 року № 01-3/133-02-2 Кабінет Міністрів України погодився поширити на викладачів музичних, художніх, хорових, хореографічних шкіл, шкіл мистецтв та інших шкіл естетичного виховання порядок призначення пенсій за вислугу років, передбачений постановою Кабінету Міністрів України № 909 від 04.11.1993 року, без внесення змін до неї. Відповідно до ч. 4 ст.21 Закону України «Про позашкільну освіту» педагогічні працівники позашкільних навчальних закладів мають право на пенсію за вислугою років за наявності педагогічного стажу роботи не менше ніж 25 років. Постановою Кабінету Міністрів України № 963 від 14.06.2000 "Про затвердження переліку посад педагогічних та науково-педагогічних працівників" посада викладача музичної школи включена до переліку посад педагогічних працівників. З урахуванням вищевикладених норм, судова колегія вважає, що у зарахуванні до спеціального стажу, який дає право на нарахування пенсії за вислугу років, періодів роботи позивачці на посаді викладача по класу фортепіано у музичній школі при Петрівській сільській раді з 01.02.1995 (дати листа Міністерства соціального захисту населення України) по 28.02.2003, та на посаді викладача по класу фортепіано та музичної літератури Петрівської дитячої музичної школи з 01.03.2003 по 11.08.2006 безпідставно відмовлено відповідачем. Однак, колегія суддів зазначає, що з урахуванням періодів роботи позивачці на посаді викладача по класу фортепіано у музичній школі при Петрівській сільській раді з 01.02.1995 року по 28.02.2003 року та на посаді викладача по класу фортепіано та музичної літератури Петрівської дитячої музичної школи з 01.03.2003 року по 11.08.2006 року є недостатніми для призначення пенсії за вислугу років, відповідно до пункту "е" статті 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення". Відповідно до статті 202 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції скасовує постанову або ухвалу суду першої інстанції та ухвалює нове рішення, якщо визнає, що судом першої інстанції неповно з'ясовано обставини, що мають значення для справи або недоведені обставини, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими, висновки суду невідповідні обставинам справи, порушенні судом норми матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання. Судова колегія дійшла до висновку, що судом першої інстанції не правильно встановлені обставини справи, рішення суду ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права, тому апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а рішення суду першої інстанції - скасуванню.

Результат розгляду: partial