Рішення адміністративного суду від 2014-02-05 00:00:00+02

[PERSON] звернувся до суду з адміністративним позовом і в обґрунтування своїх вимог вказав, що він є учасником ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, інвалід-чорнобилець, інвалід війни 2 групи, знаходиться на обліку в Управлінні пенсійного фонду України в м. Красний Луч Луганської області. Згідно довідки командира ВЧ № 73413 від 10.03.1988 року він приймав участь у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС в період з 13.12.1987 року по 11.03.1988 року. Загальна кількість днів - 90. 10.12.2012 року він звернувся до СТОВ «Індустрія», де він працював до аварії ЧАЕС і з якої він був направлений через Краснолуцький міський військкомат на ліквідацію наслідків аварії на ЧАЕС з проханням перерахувати йому заробітну плату згідно нормативно-правових актів колишнього СРСР та УРСР. У його проханні було відмовлено, тому він вимушений був звернутися з позовом до Краснолуцького міського суду Луганської області. 07.06.2013 року по справі № 413/2326/13-ц позов було задоволено частково. Краснолуцький міський суд Луганської області зобов'язав посадових осіб СТОВ «Індустрія» перерахувати його заробітну плату за період перебування в зоні ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС з 13.12.1987 року по 11.03.1988 року з урахуванням збереженого середнього заробітку, тарифної ставки, збільшеної на 100% при 6-годинному робочому дні, кратності 3 на 14 робочих днів, кратності 1 за 46 робочих днів перебування в зоні ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, премії у розмірі 60% від збільшеної до 100% тарифної ставки, додаткової оплати праці в нічний час у розмірі 35% годинної тарифної ставки за кожну годину роботи у нічний час, та оплату в подвійному розмірі вихідних та святкові днів при умові, що [PERSON] надасть підтверджуючи документи про роботу в нічний час та у вихідні та святкові дні. Згідно рішення суду він отримав розрахунок заробітної плати за роботу в зоні відчуження та нову довідку від СТОВ «Індустрія», яку він надав до УПФУ у м. Красний Луч для нарахування пенсії по заробітній плати в зоні відчуження. 22.07.2013 року він отримав рішення УПФУ у м. Красний Луч з додатком, в якому йому було відмовлено в нарахуванні пенсії згідно рішення Краснолуцького міського суду Луганської області № 413/2326/13-ц від 07.06.2013 року. Свою відмову УПФУ мотивував тим, що згідно Постанови Держкомпраці СРСР і Секретаріату ВЦРПС № 153/10-43 від 07.05.1986 року, премія за роботу в зоні ЧАЕС виплачувалась у відповідності з діючими на підприємстві системами преміювання. У додатку повідомлялося, що на СТОВ «Індустрія» була зроблена зустрічна перевірка 30.07.2013 року. Згідно акту зустрічної перевірки донарахування на підприємстві не зроблені, первинні документі, які підтверджують ставку та положення про преміювання відсутні. Тобто відповідно до ст. 63 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», донарахований заробіток за роботу в зоні відчуження, але виплата додатково нарахованої суми не проведена і не нараховані додаткові страхові внески, не позбавляє права інваліда на призначення пенсії із заробітку за роботу в зоні відчуження. Крім того, згідно до наказу Головного Управління ПФУ в Луганській області № 10 від 04.02.2003 року, якщо оплата праці на підприємстві проведена на підставі рішення суду, перерахунки пенсії інвалідам ЧАЕС проводяться без додаткових вимог. Листом Держкомпраці від 13.06.1989 року № 10-769 повідомлено, що з ряду постанов та розпоряджень ЦККПРС знято гриф «секретно». Ці нормативно-правові акти не мають зворотні дії в часі, крім випадків, коли вони пом*якшують або скасовують відповідальність сторін. Згідно інструкції Міністерства праці та соціальної політики України «Про оплату праці в зоні відчуження ЧАЕС у 1986-1990 роках, осіб, яки виконували роботи, пов*язані з ліквідацією наслідків аварії на ЧАЕС і запобіганням забрудненню навколишнього середовища», надано право керівникам підприємств і організацій провадити оплату праці працівників, безпосередньо зайнятих на роботах по ліквідації аварії на ЧАЕС по підвищених до 100% тарифних ставках і посадових окладах. У постанові Ради Міністрів УРСР і Укрсовпрофа від 10.06.1986 року № 207 -7 був встановлений максимальний розмір премії - 60% тарифної ставки (окладу) в місяць. Преміювання в максимальному розмірі 60% розпорядженням Ради Міністрів УРСР від 06.01.1988 року встановлене і учасникам ЛНА на ЧАЕС в 1988-1990 роках. На підставі вищевикладеного, позивач просить визнати дії посадових осіб УПФУ в м. Красний Луч Луганської області в частині відмови в призначенні пенсії згідно ч. 1 ст. 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», Постанови КМУ № 1210 «Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та нормативно-правовим актам СРСР та УРСР, а також рішення Краснолуцького міського суду Луганської області № 413/2326/13-ц від 07.06.2013 року неправомірними. Зобов*язати посадових осіб УПФУ в м. Красний Луч Луганської області перерахувати та виплатити пенсію за період перебування на ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС з 13.12.1987 року по 11.03.1988 року згідно рішення Краснолуцького міського суду Луганської області № 413/2326/13-ц від 07.06.2013 року, згідно ч. 1 ст. 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», Постанови КМУ № 1210 «Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 23.11.2011 року та нормативно-правовим актам СРСР та УРСР з урахуванням збереженого середнього заробітку, тарифної ставки збільшеної на 100% при 6-годинному робочому дні, кратності ІІІ за 14 робочих днів, кратності І за 46 робочих днів перебування в зоні ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, премії в розмірі 60% від збільшеної до 100% тарифної ставки. Зобов*язати посадових осіб УПФУ в м. Красний Луч Луганської області нарахувати та виплачувати пенсію по заробітній платі за роботу в зоні відчуження з 01.06.2013 року - дати прийняття рішення Краснолуцьким міським судом Луганської області № 413/2326/13-ц від 07.06.2013 року. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позов підтримав у повному обсязі, та надав пояснення аналогічні позову. Представник відповідача Управління Пенсійного Фонду України в м. Красний Луч Луганської області в судовому засіданні позов не визнала, просила відмовити в задоволені позову в повністю за безпідставністю позовних вимог, та надала до суду заперечення, в якому зазначено, що [PERSON] отримує пенсію як інвалід ІІ групи, захворювання якого пов*язано з виконанням робіт по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС з 1992 року. Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України № 1210 від 23.11.2011 року [PERSON] було здійснено перерахунок пенсії за матеріалами пенсійної справи. Відповідно до цієї постанови пенсія учасника ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС обчислюється із суми заробітної плати без урахування коефіцієнтів підвищення, яка не менше ніж п'ятикратний розмір мінімальної заробітної плати. Так, з 01.01.2012 року розмір пенсії [PERSON] став дорівнювати 2096,10 грн. [PERSON] надав нову довідку про складові заробітної плати за період знаходження на роботах по ліквідації аварії на ЧАЕС. Робочою групою було прийнято рішення про відмову в прийнятті зазначеної довідки у зв"язку з недоліками. Довідку було повернуто для до опрацювання. В січні 2013 року було надано нову довідку про заробітну плату за 1987-1988 роках. У зв*язку з недоліками в довідці, її не прийнято до роботи. 12.07.2013 року [PERSON] надав до УПФУ довідку про складові заробітної плати № 46 від 11.07.2013 року, яку було видано на підставі рішення Краснолуцького міського суду Луганської області від 07.06.2013 року, та заяву про перерахунок пенсії. Управлінням було зроблено чергову перевірку даних зазначених у довідці. На підставі отриманої інформації, рішенням від 22.07.2013 року № 270 та додатку до рішення в прийнятті довідки було відмовлено. Представник третьої особи Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Індустрія» позовні вимоги не визнала, пояснивши що первинні документи на підприємстві відсутні. Дослідивши матеріали справи, оцінивши у сукупності доводи сторін, на які вони посилаються, як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги задоволенню не підлягають, з огляду на наступне. Частиною 1 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ. Статтею 19 Конституції України встановлено, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України. Так, судом встановлено, що згідно довідки командира ВЧ № 73413 від 10.03.1988 року [PERSON] приймав участь у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС у період з 13.12.1987 року по 11.03.1988 року. Загальна кількість днів - 90. [PERSON] є учасником ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, інвалід-чорнобилець, інвалід війни ІІ групи, має посвідчення особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи категорії І, та перебуває на обліку в Управлінні пенсійного фонду України в м. Красний Луч Луганської області, одержує пенсію інваліда ІІ групи, захворювання якого пов*язано з виконанням робіт по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС з 1992 року. 10.12.2012 року позивач звернувся до СТОВ «Індустрія», де він працював до аварії на ЧАЕС і з якого він був направлений через Краснолуцький міський військкомат на ліквідацію наслідків аварії з проханням перерахувати йому заробітну плату згідно нормативно-правових актів колишнього СРСР та УРСР. Позивачу було відмовлено, тому він звернутися до Краснолуцького міського суду Луганської області. 07.06.2013 року по справі № 413/2326/13-ц його позов було задоволено частково, а саме Краснолуцький міський суд Луганської області зобов*язав посадових осіб СТОВ «Індустрія» перерахувати його заробітну плату за період перебування в зоні ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС з 13.12.1987 року по 11.03.1988 року з урахуванням збереженого середнього заробітку, тарифної ставки, збільшеної на 100% при 6-годинному робочому дні, кратності 3 на 14 робочих днів, кратності 1 за 46 робочих днів перебування у зоні ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, премії у розмірі 60% від збільшеної до 100% тарифної ставки, додаткової оплати праці у нічний час у розмірі 35% годинної тарифної ставки за кожну годину роботи в нічний час, та оплату в подвійному розмірі вихідних та святкових днів при умові, що [PERSON] надасть підтверджуючи документи про роботу в нічний час та у вихідні і святкові дні. Згідно рішення суду [PERSON] отримав розрахунок заробітної плати за роботу в зоні відчуження та нову довідку, видану 11.07.2013 року № 46, СТОВ «Індустрія», яку він і надав до УПФУ у м. Красний Луч для начислення пенсії по заробітній платі в зоні відчуження. Рішенням Управління Пенсійного фонду України в м. Красний Луч Луганської області від 22.07.2013 року за № 270, позивачу було відмовлено у перерахунку пенсії, оскільки в акті зустрічної перевірки первинних документів від 11.01.2013 року, первинні документи, які підтверджують тарифну ставку, положення про преміювання за 1987-1988 роки по радгоспу «Індустрія» на підприємстві відсутні. Відповідно до особових рахунків за 1987 рік премія за період, який передує зборам не нараховувалась. У випадку, коли особа пропрацювала в зоні відчуження менше ніж 12 місяців підряд, пенсія обчислюється із заробітної плати за повні календарні місяці підряд у зоні відчуження (у випадку заявника - це січень та лютий 1988 року). У цьому випадку довідку необхідно надати за формою, встановленою відповідно до порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсії від 25.11.2005 року № 22-1. Зазначена вище довідка видана всупереч вищевикладеним вимогам на норм Постанови КМУ № 1210 та не видані документи про роботу в зоні відчуження, на підставі яких готується довідка. Відповідно додатку до рішення Управління Пенсійного фонду України в м. Красний Луч Луганської області від 22.07.2013 року за № 270 про результати розгляду заяви [PERSON], застосування довідки № 46 від 11.07.2013 року для розрахунку пенсії суперечить вимогам чинного законодавства. Тобто вимоги позивача про визнання дій посадових осіб УПФУ в м. Красний Луч Луганської області в частині відмови в призначенні пенсії згідно ч. 1 ст. 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», Постанови КМУ № 1210 «Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та нормативно-правовим актам СРСР та УРСР, а також щодо невиконання рішення Краснолуцького міського суду Луганської області № 413/2326/13-ц від 07.06.2013 року неправомірними, на думку суду не підлягають задоволенню, оскільки посадові особи установи несуть відповідальність за достовірність даних, зазначених у довідці, та повинні уточнити данні згідно первинних документів, яких як згодом виявилося на підприємстві немає. Обчислення пенсії відповідно до Закону здійснюється на підставі довідок про заробітну плату, яка відповідно до статті 15 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» видаються установами та організаціями на підставі первинних документів. За рішенням Краснолуцького міського суду від 07.06.2013 року позивач повинен був надати ці первинні підтверджуючи документи. Тому суд, оцінивши досліджені у судовому засіданні докази, врахувавши належність, допустимість та достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв*язок досліджених доказів у їх сукупності, приходить до висновку про необґрунтованість позовних вимог та відсутність законних підстав для їх задоволення. Згідно п. 10 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» позивач звільняється від його сплати.

Результат розгляду: denied