Рішення адміністративного суду від 2014-01-14 00:00:00+02

23.05.2011 року позивач звернувся в суд з позовом про визнання неправомірними дії відповідача щодо відмови в перерахунку та виплаті доплати до пенсії за проживання на території радіоактивного забруднення та зобов'язання останього здійснинити перерахунок та виплату недотриманої суми щомісячної доплати як пенсіонеру проживаючому в зоні посиленого радіологічного контролю у розмірі однієї мінімальної заробітньої плати та в розмір 15 відсотків мінімальної пенсії за віком. Постановою Кагарлицького районного суду Київської області від 30.06.2011 року позовні вимоги [PERSON] задоволено, зобов'язано відповідача провести перерахунок та виплату доплати до пенсії позивачу за проживання у зоні посиленого радіоекологічного контролю, відповідно до ст. ст. 39, 51 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» щомісячно у розмірі однієї мінімальної заробітної плати та виплатити додаткову пенсію за шкоду заподіяну здоров'ю в розмірі 15 відсотків мінімальної пенсії за віком. Не погоджуючись з постановою суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити, посилаючись на порушення норм матеріального права. Окрім того, відповідач заявив клопотання про поновлення на апеляційне оскарження постанови. Суд задовольнив дане клопотання. Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що скарга підлягає залишенню без задоволення, а постанова суду - зміні з таких підстав. Судом першої інстанції встановлено, що позивач перебуває на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України у Кагарлицькому районі Київської області як непрацюючий пенсіонер. Територія, на якій проживає позивач згідно з Постановою КМ України № 106 від 23.07.1991 року віднесено до зони посиленого радіоекологічного контролю. Відповідно до ч. 1 ст. 39 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», громадянам, які працюють на територіях радіоактивного забруднення, провадиться оплата в таких розмірах: - у зоні посиленого радіологічного контролю - одна мінімальна заробітна плата. Пенсії непрацюючим пенсіонерам, які проживають на територіях радіоактивного забруднення, підвищуються у розмірах, встановлених ч. 1 ст. 39 вищезазначеного Закону (ч. 2 ст. 39 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»). Окрім того, частиною третьою ст. 51 цього Закону визначено, що особам, віднесеним до категорії 4, додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю, призначається у розмірі 15 процентів мінімальної пенсії за віком. Суд першої інстанції правомірно прийшов до висновку про необхідність задоволення позовних вимог в цій частині, і апеляційна інстанція погоджується з такими висновками. Відповідно до ч. 2 ст. 19 КАС України органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачений Конституцією України за Законами України. Кабінет Міністрів України у своїй діяльності керується Конституцією та Законами України (ст. 113 Конституції України). Постановляючи рішення суд першої інстанції правомірно прийшов до висновку, що Постанова КМ України № 836 «Про компенсаційні виплати особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», суперечить вимогам ст. ст. 39, 51 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». Разом з тим, колегія суддів звертає увагу на те, що процесуальний закон не передбачає задоволення вимог на майбутнє, а тому постанова суду першої інстанції в частині забезпечити в подальшому щомісячні виплати, підлягає скасуванню. Враховуючи вищевикладене, суд апеляційної інстанції вважає, що постанова суду першої інстанції не відповідає нормам процесуального права, доводи апеляційної скарги частково спростовують висновки суду першої інстанції, викладені у зазначеній постанові, у зв'язку з чим є підстави для її скасування з постановленням нової постанови про часткове задоволення позовних вимог.

Результат розгляду: partial