Рішення адміністративного суду від 2014-04-03 00:00:00+03

28.02.2014 [PERSON] звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з позовом до Красноармійської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Донецькій області в особі Селидівського відділення Красноармійської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Донецькій області про визнання дій незаконними, скасування вимоги від 20.02.2014 № Ф-99У про сплату боргу (недоїмки) у розмірі 1 616,68 гривень. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що він є пенсіонером за віком на пільгових умовах, здійснює підприємницьку діяльність та знаходиться на спрощеній системі оподаткування, обліку та звітності. Відповідно до частини 4 статті 4 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» № 2464-VI від 08.07.2010, позивач звільнений від сплати єдиного внеску, оскільки у відповідності до вимог зазначеної статті особи, зазначені у пункті 4 частини 1 цієї статті, які обрали спрощену систему оподаткування, звільняються від сплати за себе єдиного внеску, якщо вони є пенсіонерами за віком або інвалідами та отримують відповідно до закону пенсію або соціальну допомогу. Такі особи можуть бути платниками єдиного внеску виключно за умови їх добровільної участі у системі загальнообов'язкового державного соціального страхування. Позивач отримав вимогу від 20.02.2014 № Ф-99-У про сплату боргу (недоїмки) у розмірі 1 616,68 гривень, з якою він не погоджується. Вважає дії відповідача по нарахуванню йому єдиного внеску незаконними, а спірну вимогу такою, яка винесена у спосіб, що суперечить чинному законодавству України, у зв'язку з чим просив визнати незаконним дії відповідача по нарахуванню єдиного внеску та скасувати вимогу від 20.02.2014 № Ф-99-У про сплату боргу (недоїмки) у розмірі 1 616,68 гривень. Крім того, позивач вважає, що правомірність його позовних вимог підтверджується судовими рішеннями з аналогічних спорів за попередні періоди, а саме: у справах № 805/15578/13-а та № 805/17114/13-а. З вказаних підстав просив задовольнити позовні вимоги. Позивач у судове засідання не з'явився, про дату час та місце слухання справи був повідомлений судом належним чином, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення (арк. справи 32). 25.03.2014 позивач через відділ діловодства та документообігу надав заяву про розгляд справи без участі позивача у порядку письмового провадження (арк. справи 26). Представник відповідача у судове засідання не з'явився, про дату час та місце слухання справи був повідомлений судом належним чином, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення (арк. справи 33). 03.04.2014 через відділ діловодства та документообігу надав заяву (арк. справи 34 - 35), в якій зазначив, що Красноармійська об'єднана державна податкова інспекція Головного управління Міндоходів у Донецькій області з позовними вимогами не погоджується. Вказує на те, що умови призначення пенсії визначені статтею 26 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», відповідно до якого, особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років та наявності страхового стажу не менше 15 років. У зв'язку з тим, що [PERSON] отримує пенсію, призначену відповідно до пункту «а» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», тобто на пільгових умовах і йому не виповнилось 60 років, він не є пенсіонером за віком у розумінні приписів статті 26 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування». Також просив розглянути справу без участі представника відповідача. За таких обставин та враховуючи приписи частини 4 статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України (далі за текстом - КАС України), суд вважає за можливе розглянути дану адміністративну справу за відсутності вказаних осіб у порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами. Розглянувши матеріали справи, вивчивши доводи позову, дослідивши зібрані по справі докази в їх сукупності, проаналізувавши зміст норм матеріального і процесуального права, які врегульовують спірні правовідносини, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що позивач - [PERSON] зареєстрований у встановленому законом порядку в якості фізичної особи-підприємця, що підтверджується випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців № 704897 (арк. справи 10 - 11). Позивач перебуває на обліку у Красноармійській об'єднаній державній податковій інспекції Головного управління Міндоходів у Донецькій області. [PERSON] знаходиться на спрощеній системі оподаткування, обліку та звітності за ставкою 20% група 2, що підтверджується свідоцтвом платника єдиного податку [NUMBER], виданого Селидівським відділенням Красноармійської об'єднаної державної податкової інспекції 10.04.2013 (арк. справи 15). Судом встановлено, що [PERSON], [INFO], призначено пенсію за віком, у зв'язку з тим, що він займав посаду на роботі, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах. Зазначена обставина підтверджується пенсійним посвідченням [PERSON] [NUMBER], вид пенсії - за віком, термін дії - довічно (арк. справи 12). Відповідач - Красноармійська об'єднана державна податкова інспекція Головного управління Міндоходів у Донецькій області є суб'єктом владних повноважень - органом виконавчої влади, який в цих правовідносинах здійснює повноваження, покладені на нього Законом України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування», пунктом 41.1 статті 41 Податкового кодексу України, зокрема, забезпечує реалізацію державної політики з адміністрування єдиного внеску. Відповідно до статті 19-1 Податкового кодексу України, контролюючі органи виконують такі функції, зокрема, контролюють своєчасність подання платниками податків та платниками єдиного внеску передбаченої законом звітності (декларацій, розрахунків та інших документів, пов'язаних з обчисленням і сплатою податків, зборів, платежів), своєчасність, достовірність, повноту нарахування та сплати податків, зборів, платежів; здійснюють погашення податкового боргу, стягнення своєчасно ненарахованих та/або несплачених сум єдиного внеску та інших платежів. Статтею 307 Податкового кодексу України передбачено, що податки і збори, не зазначені у пункті 307.1 цієї статті, сплачуються платником податку в порядку і розмірах, установлених цим Кодексом, а єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування - в порядку, визначеному Законом України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування». Як встановлено судом, 20.02.2014 Селидівським відділенням Красноармійської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Донецькій області було прийнято вимогу № Ф-99У про сплату боргу (недоїмки) зі сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування у розмірі 1 616,68 гривень (арк. справи 16). Відповідно до зазначеної вимоги Красноармійська об'єднана державна податкова інспекція Головного управління Міндоходів у Донецькій області зобов'язує позивача сплатити суму недоїмки зі сплати єдиного внеску, штрафів та пені на загальнообов'язкове державне соціальне страхування у розмірі 1 616,68 гривень. Вказана вимога була прийнята 20.02.2014, а позивач звернувся до Донецького окружного адміністративного суду 28.02.2014 (згідно зі штампом поштового відділення на конверті, в якому позовна заява надійшла до суду) тобто у строк, встановлений законом (арк. справи 17). З облікової картки платника податків вбачається, що у [PERSON] наявна недоїмка з єдиного внеску у розмірі 1 616,68 гривень (арк. справи 36). Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Обов'язок суду вирішувати спори на підставі Конституції України закріплений положеннями принципу законності викладеного у пункті 1 частини першої статті 9 КАС України. Нормою частини 3 статті 2 КАС України також визначено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку. Правовідносини, з приводу яких виник спір регулюються Законом України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» від 08.07.2010 № 2464-VI, Законом України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 № 1788-ХІІ, Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058-ІV. Згідно зі статтею 1 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» від 08.07.2010 № 2464-VI (далі за текстом - Закон № 2464-VI), єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування (далі за текстом - єдиний внесок) - консолідований страховий внесок, збір якого здійснюється до системи загальнообов'язкового державного соціального страхування в обов'язковому порядку та на регулярній основі з метою забезпечення захисту у випадках, передбачених законодавством, прав застрахованих осіб та членів їхніх сімей на отримання страхових виплат (послуг) за діючими видами загальнообов'язкового державного соціального страхування. Відповідно до пункту 4 частини 1 статті 4 Закону № 2464-VI, платниками єдиного внеску є фізичні особи-підприємці, в тому числі ті, які обрали спрощену систему оподаткування, та члени сімей цих осіб, які беруть участь у провадженні ними підприємницької діяльності. Частиною 4 статті 4 Закону № 2464-VI передбачено, що особи, зазначені у пункті 4 частини першої цієї статті, які обрали спрощену систему оподаткування, звільняються від сплати за себе єдиного внеску, якщо вони є пенсіонерами за віком або інвалідами та отримують відповідно до закону пенсію або соціальну допомогу. Такі особи можуть бути платниками єдиного внеску виключно за умови їх добровільної участі у системі загальнообов'язкового державного соціального страхування. Відповідно до статті 1 Закону України «Про пенсійне забезпечення», громадяни України мають право на державне пенсійне забезпечення за віком, по інвалідності, у зв'язку з втратою годувальника та в інших випадках, передбачених цим Законом. Статтею 2 зазначеного Закону встановлено, що за цим Законом призначаються, зокрема, трудові пенсії за віком, пенсії по інвалідності. Згідно зі статтею 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 № 1788-ХІІ, право на пенсію за віком мають чоловіки - після досягнення 60 років і при стажі роботи не менше 25 років. Відповідно до пункту «а» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи, зокрема, працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за списком N 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць: чоловіки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах; жінки - після досягнення 45 років і при стажі роботи не менше 15 років, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах. Працівникам, які мають не менше половини стажу роботи з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням віку, передбаченого статтею 12 цього Закону, на 1 рік за кожний повний рік такої роботи чоловікам і на 1 рік 4 місяці - жінкам. Відповідно до пункту «б» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи: працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць: чоловіки - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 25 років, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах; жінки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах. Працівникам, які мають не менше половини стажу роботи з шкідливими і важкими умовами праці, пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням віку, передбаченого статтею 12 цього Закону, на 1 рік за кожні 2 роки 6 місяців такої роботи чоловікам і за кожні 2 роки такої роботи - жінкам. З аналізу вищезазначених положень свідчить, що пенсія, яка призначена на пільгових умовах є різновидом пенсії за віком. Таким чином, позивач є пенсіонером за віком у розумінні наведених норм законодавства. Крім того, судом встановлено, що між позивачем та відповідачем не було укладено договору про добровільну участь у системі загальнообов'язкового державного соціального страхування, тому позивач не є платником єдиного внеску. Отже, положення частини 4 статті 4 Закону № 2464-VI, передбачає звільнення від сплати єдиного внеску всіх пенсіонерів за віком. Відповідно до статті 1 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058-ІV, пенсіонер - особа, яка відповідно до цього Закону отримує пенсію, довічну пенсію, або члени її сім'ї, які отримують пенсію в разі смерті цієї особи у випадках, передбачених цим Законом. Частиною 1 статті 13 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» передбачено, що участь застрахованих осіб у системі загальнообов'язкового державного пенсійного страхування припиняється, зокрема, у разі якщо застрахованій особі відповідно до цього Закону призначено пенсію і вона не продовжує працювати або якщо застрахована особа відповідно до цього Закону набула права на довічну пенсію чи одноразову виплату. Крім того, судом встановлено, що вказані обставини також були предметом розгляду Донецького окружного адміністративного суду в межах адміністративної справи № 805/17114/13-а. Так, постановою Донецького окружного адміністративного суду від 15.01.2014 у справі № 805/17114/13-а, залишеною без змін ухвалою Донецького апеляційного адміністративного суду від 18.03.2014, було задоволено позовні вимоги [PERSON] до Красноармійської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Донецькій області про визнання незаконними дій та скасування вимоги від 20.11.2013 року № Ф-54 (арк. справи 28 - 29, 30 - 31). Визнано протиправними дії Красноармійської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Донецькій області щодо нарахування [PERSON] єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, скасовано вимогу Ф-54 від 20.11.2013 року, видану Красноармійською об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Донецькій області про сплату [PERSON] недоїмки з єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування у розмірі 398,01 гривень. Як вбачається з вказаної постанови, адміністративний позов фізичної особи-підприємця [PERSON] був поданий до Красноармійської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Донецькій області про визнання незаконними дій та скасування вимоги від 20.11.2013 року № Ф-54. У справі № 805/17114/13-а спір між сторонами виник у зв'язку нарахуванням відповідачем єдиного соціального внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування та прийняттям вимоги від 20.11.2013 року № Ф-54. У постанові Донецького окружного адміністративного суду від 15.01.2014 у справі № 805/17114/13-а судом встановлено що, [PERSON] призначений такий вид пенсії як «пенсія за віком», незважаючи на пільговий характер умов її призначення, отже він є «пенсіонером за віком» і відповідно до частини 4 статті 4 Закону № 2464, з моменту набрання чинності цим Законом, підлягає звільненню від сплати єдиного внеску. Відповідно до частини 1 статті 72 Кодексу адміністративного судочинства, обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Згідно з частиною 2 статті 255 цього ж кодексу, обставини, які були встановлені постановою, що набрала законної сили, в одній адміністративній справі не можуть оспорюватися в іншій судовій справі за участю тих самих сторін. У зв'язку з наведеним, дії Красноармійської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Донецькій області щодо нарахування [PERSON] недоїмки зі сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування у розмірі 1 616,68 суд вважає незаконними, оскільки, позивач є пенсіонером за віком та згоди на добровільну участь у системі загальнообов'язкового державного соціального страхування не надавав. Виходячи з наведеного, оскаржувана вимога про сплату боргу від 20.02.2014 № Ф-99У підлягає скасуванню, оскільки покладає на позивача зобов'язання, від виконання яких він звільнений на підставі частини 4 статті 4 Закону № 2464. З огляду на вищевикладене, суд задовольняє позовні вимоги повністю. Відповідно до частини 1 статті 94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України (або відповідного місцевого бюджету, якщо іншою стороною був орган місцевого самоврядування, його посадова чи службова особа). Оскільки, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог у повному обсязі, суд присуджує до стягнення з Державного бюджету України на користь позивача судові витрати по сплаті судового збору за майнові вимоги та немайнові вимоги, що документально підтверджені, у загальному розмірі 255,78 гривень (арк. справи 2).

Результат розгляду: granted