Рішення адміністративного суду від 2014-02-10 00:00:00+02

Позивач [PERSON] звернулася до суду з адміністративним позовом до Управління Пенсійного фонду України в м.Димитров Донецької області (далі по тексту УПФ) про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії. На обгрунтування вимог зазначила, що з 30 серпня 2013року вона перебуває на обліку у відповідача як особа, яка отримує пенсію, призначену відповідно до Закону України «Про державну службу». 13 грудня 2013року вона звернулася до відповідача з питанням здійснення їй перерахунку пенсії з врахуванням всіх складових її заробітної плати, визначених в довідці Красноармійської ОДПІ, з яких справлялися страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, однак рішенням №150757 від 19.12.2013року відповідач відмовив їй у здійсненні такого перерахунку і при обчисленні заробітної плати протиправно не врахував суму матеріальної допомоги на оздоровлення, щомісячну індексацію грошових коштів та 40% винагороди за вислугу років. Зазначаючи на неправомірність дій відповідача, позивач просить суд визнати протиправним та скасувати його рішення за №150757 від 19.12.2013року про відмову в перерахунку пенсії та зобов'язати УПФ в м.Димитров здійснити їй з 30.08.2013року перерахунок пенсії держслужбовця, виходячи з розміру заробітної плати з урахуванням винагороди за вислугу років в розмірі 40% від посадового окладу та надбавки за спеціальне звання, матеріальної допомоги на оздоровлення й індексації грошових доходів. В судовому засіданні позивач підтримала свої вимоги, обгрунтовуючи їх викладеними в позовній заяві обставинами і, посилаючись на те, що про своє порушене право вона дізналася в вересні 2013року, просила суд захистити його шляхом спонукання відповідача до здійснення їй перерахунку пенсії з врахуванням всіх складових її заробітної плати, починаючи з 30.08.2013року, як того вимагає ст.99 КАС України. Представник відповідача позов не визнав, доводячи суду його безпідставність, і просив суд в задоволенні позовних вимог відмовити повністю. Судом встановлено, що позивачка [PERSON], [INFO], з 17.02.1997року до 21.08.2013року працювала на посаді податкового інспектора Красноармійської об'єднаної державної податкової інспекції Донецької області (арк.спр.34-42). З 30.08.2013року позивачка перебуває на обліку в УПФ в м.Димитров, де їй призначено пенсію за віком на підставі Закону України «Про державну службу». 25.09.2013року позивачку за власною заявою переведено на інший вид пенсії, яка виплачувалась їй відповідно до ст.26 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування». 13.12.2013року позивачка звернулася до відповідача з заявою про перехід на пенсію держслужбовця з врахуванням винагороди за вислугу років у розмірі 40% від посадового окладу та надбавки за спеціальне звання, матеріальної допомоги на оздоровлення й індексації грошових доходів, з яких справлялись страхові внески на загальнообов'язкове пенсійне страхування, надавши відповідачу довідку про складові її заробітної плати, видану Красноармійською ОДПІ за №364 від 10.12.2013року (арк.спр.13,61,64). Однак, як вбачається з матеріалів справи, при переведенні позивачки на пенсію держслужбовця відповідачем на підставі ст.33 Закону України «Про державну службу» було враховано лише 25% надбавки за вислугу років. Рішенням №150757 від 19.12.2013року при обчисленні заробітної плати для переходу на пенсію у врахуванні винагороди за вислугу років в розмірі 40% від посадового окладу та надбавки за спеціальне звання, матеріальної допомоги на оздоровлення й індексації грошових доходів було відмовлено (арк.спр.24-25). Підставою для відмови відповідач зазначив необхідність врахування надбавки за вислугу років, розраховану відповідно до Закону України «Про державну службу», а не «Про державну податкову службу в Україні», як просила позивач, а також відсутність правових підстав для включення до заробітної плати матеріальної допомоги на оздоровлення та індексації грошових доходів, які не відносяться до виплат, з яких обчислюється пенсія державному службовцю. Суд не погоджується з позицією відповідача, виходячи з наступного. Загальні засади діяльності, статус державних службовців, які працюють в державних органах та їх апараті, а також особливості правовідносин щодо призначення та перерахунку пенсій державним службовцям, встановлені Законом України № 3723-ХП «Про державну службу». За змістом ст.37 цього Закону України пенсія державним службовцям призначається в розмірі 80 відсотків від сум їх заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування. У ч.1 ст.1 Закону України «Про оплату праці» встановлено, що заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу. Статтею 2 цього Закону визначено структуру заробітної плати, до якої входить: основна та додаткова заробітна плата, а також заохочувальні та компенсаційні виплати. Частиною 2 ст.33 Закону України «Про державну службу» передбачено, що заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплати за ранги, надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок. Аналіз наведених положень дає підстави для висновку, що матеріальна допомога на оздоровлення, винагорода за вислугу років та індексація грошових доходів входили до системи оплати праці позивачки як державного службовця. Крім того, ст.66 Закону України «Про пенсійне забезпечення» врегульовано види оплати праці, що враховуються при обчисленні пенсій. Відповідно до ч.1 ст.66 цього Закону до заробітку для обчислення пенсії включаються всі види оплати праці (виплат, доходу), на які відповідно до Закону України «Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування» нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, в межах максимальної величини фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, оподатковуваного доходу (прибутку), сукупного оподатковуваного доходу (граничної суми заробітної плати (доходу), з яких справляються страхові внески (збори) до соціальних фондів, що діяла на день одержання зазначеного заробітку (виплат, доходу). Стаття 41 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» визначає виплати (доходи), що враховуються в заробітну плату (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії. Так, зокрема до такого доходу (заробітної плати) враховуються: суми виплат, отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно з цим Законом були фактично нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески; суми виплат, отримуваних застрахованою особою до набрання чинності цим Законом, у межах сум, на які відповідно до законодавства, що діяло раніше, нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування. За змістом наведених норм отримувані застрахованою особою суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, враховуються в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати. Вказані висновки містяться у постанові ВСУ від 20.02.2012р., яка підлягає врахуванню відповідно до ч.2 ст.161 КАСУ України. Таким чином, оскільки на спірні суми була нараховані та сплачені страхові внески, то суми індексації заробітної плати, допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань входять до заробітної плати, з якої повинна обчислюватися пенсія державного службовця. Статтею 371 Закону України «Про державну службу» передбачено, що у разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям, а також у зв'язку із набуттям особою права на пенсійне забезпечення державного службовця за цим Законом відповідно здійснюється перерахунок раніше призначених пенсій. Перерахунок пенсії здійснюється виходячи із сум заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування працюючого державного службовця відповідної посади та рангу на момент виникнення права на перерахунок пенсії. Відповідно до ст.33 Закону України «Про державну службу», заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплати за ранги, надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок. Саме на Кабінет Міністрів України покладається регулювання питань оплати праці державних службовців, встановлення розмірів посадових окладів, надбавок, доплат, матеріальної допомоги. Порядок обчислення заробітної плати для перерахунку пенсії державного службовця встановлений постановами Кабінету Міністрів від 31.05.2000р. № 865 та від 23.04.2003р. № 581. Пунктом 4 ПКМУ від 31.05.2000р. № 865, із змінами та доповненнями, передбачено, що особи, які вийшли на пенсію згідно Закону України «Про державну службу» мають право на перерахунок пенсій, але лише за умови підвищення заробітної плати державним службовцям після набрання чинності Законом України від 16.01.2003р. «Про внесення змін до Закону України «Про державну службу». Постановою КМУ від 23.04.2003р. № 581 встановлено, що у разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям відповідно до рішень Кабінету Міністрів України після набрання чинності Законом України від 16.01.2003р. «Про внесення змін до Закону України «Про державну службу» заробітна плата для перерахунку пенсії пенсіонерам, яким пенсія призначена з дня набрання чинності Законом України «Про державну службу», визначається в такому порядку: 1) пенсіонерам, які на момент перерахунку пенсії продовжують працювати на посаді, з якої призначено пенсію, - на підставі поданої довідки про одержувану заробітну плату на момент перерахунку; 2) іншим пенсіонерам - на підставі документів, поданих на час перерахунку, виходячи із сум заробітної плати, яку одержує працюючий державний службовець на відповідній посаді, з якої призначено (перераховано) пенсію, на момент виникнення права на перерахунок. При цьому, премія та інші надбавки враховуються в середніх розмірах стосовно визначених законодавством таких виплат у відповідному державному органі, з якого особа вийшла на пенсію, на момент виникнення права на перерахунок, якщо вони були фактично їй встановлені. Постановою КМУ від 12.09.1997р. № 1013 затверджено Порядок виплати винагороди за вислугу років посадовим особам органів державної податкової служби, які мають спеціальні звання, відповідно до положень якого винагорода за вислугу років виплачується посадовим особам органів державної податкової служби залежно від стажу роботи і обчислюється у відсотках, виходячи з посадового окладу та надбавки за спеціальне звання. Нарахування та виплата винагороди за вислугу років провадяться щомісяця за фактично відпрацьований час у межах встановленого фонду оплати праці. Винагорода за вислугу років враховується при обчисленні середнього заробітку, що зберігається за посадовою особою відповідно до законодавства. Таким чином, з наведеного вбачається, що винагорода за вислугу років, встановлена посадовим особам органів державної податкової служби, які мають спеціальні звання, є частиною заробітної плати зазначених посадових осіб, виплачується за рахунок та у межах фонду оплати праці, передбаченого органам державної податкової служби в Державному бюджеті України, враховується при обчисленні середнього заробітку, що зберігається за посадовою особою відповідно до законодавства, на неї нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, а тому повинна враховуватись при обчисленні розміру пенсії державного службовця у розмірах, що виплачуються на день звільнення посадової особи з роботи, що дає право на відповідний вид пенсії, у даному випадку пенсію державного службовця, тобто позивачки, у розмірі 40%. Аналіз зазначених правових норм дає підстави для висновку про протиправність дій відповідача щодо невключення до складу заробітної плати державного службовця та неврахування при обчисленні розміру пенсії матеріальної допомоги, винагороди за вислугу років та індексації грошових доходів, оскільки перевага має надаватись не положенням законів № 3723-ХІІ та № 108/95-ВР, які щодо спірних відносин є загальними, а спеціальним нормам, що визначають виплати (доходи) для обчислення пенсії, в даному випадку - ст.41 Закону № 1058-ІУ та ст.66 Закону № 1788-ХП. Вирішуючи питання щодо строку перерахунку пенсії, суд зазначає наступне. Згідно ч.3 ст.45 ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду. Як встановлено судом, з заявою про переведення на пенсію державного службовця позивачка звернулась до відповідача 13.12.2013року (арк.пр. 64 ). До цього з 25.09.2013року вона отримувала пенсію за віком на підставі ст.26 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування». Тоді ж, 13.12.2013року, нею було надано відповідачу довідку про складові заробітної плати №364 від 10.12.2013року. Відповідно, перерахунок пенсії має бути здійснений саме з зазначеної дати, а не з 30.08.2013року, як просить позивачка. На підставі вищевикладеного,

Результат розгляду: partial