Рішення адміністративного суду від 2014-01-23 00:00:00+02

03.01.2014 року до Славутицького міського суду звернувся [PERSON], з адміністративним позовом про визнання незаконною та скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення. У позовній заяві посилається на те, що постановою про адміністративне правопорушення Серії АБ2 № 012389 від 26 грудня 2013 року прапорщиком міліції Інспектором взводу супроводження РДПС УДАІ УМВС України в Чернігівській області [PERSON] його притягнуто до адміністративної відповідальності за адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст.126 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 430 грн., за те що він начебто 26.12.2013 року о 20 годині 20 хвилин на території АЗС "ОККО", що знаходиться в м.Чернігові по вул.Кільцева керував автомобілем ЗАЗ VIDA д.н.з. [NUMBER], не маючи при собі посвідчення водія відповідної категорії, чим на думку інспектора порушив п. 2.1а Правил дорожнього руху. З даною постановою він не згоден, так як 26 грудня 2013 року близько 20 години, рухався в якості пасажира в автомобілі ЗАЗ VIDA д.н.з. [NUMBER] , за кермом якого сидів його власник [PERSON], проїжджаючи по вул. Кільцевій в м.Чернігов вони вирішили заїхати на автозаправку "ОККО", щоб купити пального та деякі речі. Після того як [PERSON] заправив автомобіль і відігнав його трішки в бік, щоб не заважав іншим транспортним засобам, вони пішли до магазину, який знаходиться на території заправки. Придбавши необхідні речі, він вийшов першим з магазина. Побачив, що їх автомобіль потихеньку котиться вниз до дороги (на вул. Кільцеву), після чого він без вагань підбіг до вказаного автомобіля відкривши водійські двері, сів на місце водія та увімкнув ручне гальмо, зупинивши таким чином автомобіль. В цей час на територію заправки заїхав автомобіль ДАІ і до нього підійшов представник ДАІ і попросив пред'явити документи. Він відповів, що не є власником чи водієм автомобіля і в нього не має жодних документів з собою ні на автомобіль, ні посвідчення водія, оскільки він був тільки пасажиром і керувати транспортом не збирався. Також він розповів працівнику міліції обставини, за яких опинився на місці водія автомобіля. Проте інспектор склав на нього протокол, а потім постанову. Вважає, що його неправомірно притягнуто до адміністративної відповідальності, ним правила дорожнього руху не порушувалися і тому вважає, що необхідно скасувати постанову. При розгляді справи [PERSON], і його представник заявлені вимоги підтримали у повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві. Представник відповідача і третя особа про час і місце розгляду справи повідомлені, до суду надійшло письмове заперечення, просили відмовити в задоволенні позовних вимог, вважали їх безпідставними, оскільки 26.12.2013 року на [PERSON], було складено два протоколи за керування транспортним засобом у стані алкогольного сп,яніння за ч.1 ст.130 КУпАП і ст.126 КУпАП оскільки [PERSON], не мав при собі посвідчення водія відповідної категорії . Вивчивши матеріали даної справи, оглянувши справу про адміністративне правопорушення відносно позивача, належну оцінку дослідженим доказам, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позову виходячи з наступного. Відповідно до постанови серії АБ2 № 012389 від 26 грудня 2013 року [PERSON], було притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.126 КУпАП і накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 430 гривень. Із змісту постанови вбачається, що [PERSON], 26.12.2013 року о 20 годині 20 хвилин в м. Чернігові вул. Кільцева територія АЗС "ОККО", керував автомобілем ЗАЗ VIDA д.н.з. [NUMBER], не маючи при собі посвідчення водія відповідної категорії, чим на думку інспектора порушив п.2.1а Правил дорожнього руху і скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ст.126 КУпАП. Стаття 126 КУпАП передбачає відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред,явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб. Відповідно до ст.8 КУпАП особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення. Згідно ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. У відповідності до ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» від 30.06.1993 № 3353-ХІІ учасники дорожнього руху зобов'язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам. Згідно п.1.3 ПДР учасники дорожнього руху зобов'язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. Відповідно п.1.9 ПДР України особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством. Згідно ст.245 КпАП України завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності. Відповідно до вимог ст.280 КпАП України орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний, зокрема, з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність чи заподіяно майнову шкоду, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Вищевказані вимоги при розгляді справи про адміністративне правопорушення відносно [PERSON], прапорщиком міліції інспектором взводу супроводження РДПС УДАІ УМВС України в Чернігівській області [PERSON] виконано, рішення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності прийнято об'єктивно і ґрунтується на доказах. Згідно ст.251 цього Кодексу, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів, та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. З оглянутих у судовому засіданні письмових пояснень самого позивача, про те, що він забув права дома, а також наданих письмових матеріалів, а саме протоколу про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП, де [PERSON], письмово дав, що він їхав на заправку заправитися газом, а також письмових пояснень які долучені до протоколів працівників міліції і свідків вбачається, що 26.12.2014 року інспектором ДАІ був встановлений факт порушення правил дорожнього руху з боку позивача, посилання позивача на те, що він не порушував вимоги Правил дорожнього руху України в судовому засіданні не знайшло підтвердження і нічим не спростовуються, його покази суд розцінює як намагання уникнути адміністративної відповідальності. У відповідності до ст.11 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Статтею 71 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача якщо він заперечує проти адміністративного позову. Суб'єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі. Доказами в адміністративному судочинстві згідно ст.69 КАСУ є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів. На час розгляду справи відповідачем спростовано твердження позивача про відсутність підстав для притягнення його до адміністративної відповідальності. За таких обставин підстав для задоволення позову не вбачається.

Результат розгляду: denied