Рішення адміністративного суду від 2014-02-05 00:00:00+02

17 вересня 2012 року приватне підприємство «Квант» звернулося до суду з позовом до Березівської міжрайонної державної податкової інспекції в Одеській області Державної податкової служби про визнання нечинним та скасування податкового повідомлення-рішення від 18.05.2012 року №0000082356. В обґрунтування вимог позивач посилався на те, що Березівською МДПІ в Одеській області на підставі акту від 03.05.2012 року №38/22-3/30615952 про результати невиїзної документальної перевірки надіслано позивачу податкове повідомлення-рішення від 18.05.2012 року №0000082356 про застосування штрафних санкцій, яким визначено суму податкового боргу в розмірі 5472,07 грн., у тому числі 4377,66 грн. основного платежу та 1094,41 штрафних санкцій. Позивач вважає рішення відповідача таким, що не відповідає фактичним обставинам справи. Позивачем надано до податкового органу за лютий 2011 року декларація з ПДВ від 21.03.2011 року, відповідно до якої узгоджена сума податкових зобов'язань з ПДВ становить 603,00 грн. Платіжним дорученням №36 від 29.03.2011 року ПП «Квант» перерахував вищевказану суму до бюджету. Таким чином, ПП «Квант» в повному обсязі виконав свої зобов'язання перед бюджетом. Постановою Одеського окружного адміністративного суду від 06 грудня 2012 року адміністративний позов ПП «Квант» задоволено. Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Березівської міжрайонної державної податкової інспекції в Одеській області Державної податкової служби від 18.05.2012 року №0000082356. Не погоджуючись із постановленим у справі судовим рішенням ДПІ подала апеляційну скаргу, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права та неповне з'ясування обставин справи, просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову постанову суду, якою відмовити у задоволенні позову підприємства повністю. Заслухавши суддю-доповідача, доводи апеляційної скарги, пояснення на неї представника позивача Аксенова О.С., вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, колегія суддів дійшла таких висновків. Судом першої інстанції встановлено наступне. Приватне підприємство «Квант» (ідентифікаційний код 30615952), зареєстровано Іванівською районною державною адміністрацією Одеської області 29.12.1999 року за місцезнаходженням: 67200, Одеська область, Іванівський район, смт. Іванівка, вул. Кузьміна, 74, що підтверджується Свідоцтвом про державну реєстрацію юридичної особи (а.с.32). Позивач є платником податку на додану вартість, що підтверджується Свідоцтвом №21667443 про реєстрацію платника податку на додану вартість (а.с.19). Судом першої інстанції встановлено, що в період з 19.04.2012 року по 25.04.2012 року головним державним податковим ревізор-інспектором Уманюком О.П. була проведена документальна позапланова невиїзна перевірка приватного підприємства «Квант» з питань формування податкового кредиту з податку на додану вартість по взаємовідносинам з ПП «Юнікум-Плюс» за період лютий 2011 року та ПП «Агроресурс Південь» за період лютий 2011 року, за результатами якої було складено акт №38/22-3/30615952 від 03.05.2012 року (а.с.4-18), в висновках якого зазначено про нікчемність угод позивача з ПП «Юнікум-Плюс» та ПП «Агроресурс Південь»; про порушення позивачем п.198.3 ст.198 та п.201.4, п.201.6, п.201.10 ст.201 Податкового кодексу України та зазначено про збільшення в зв'язку з цим податкового кредиту на загальну суму ПДВ 4377,66 грн., у тому числі за лютий 2011 року на суму ПДВ 4377,66 грн. податковий кредит на загальну суму ПДВ 4377,66 грн. Відповідач в акті зазначив, що при перевірці було використано акти ДПІ у Приморському районі м. Одеси: від 24.02.2012 року №530/23-5/37222505 «Про неможливість проведення зустрічної звірки ПП «Агроресурс Південь», щодо підтвердження господарських відносин з платниками податків за період з 01.01.2011 року-31.12.2011 року»; акт від 24.02.2012 року №531/23-513/36919295 «Про неможливість проведення зустрічної звірки ПП «Юнікум-Плюс» щодо підтвердження господарських відносин з платниками податків за період лютий-грудень 2011 року. Відповідно до зазначених актів контрагенти позивача - ПП «Агроресурс Південь», ПП «Юнікум-Плюс»- за місцезнаходженням відсутні. Крім цього не встановлені основні засоби даних підприємств, складські приміщення, з чого співробітниками Приморської ДПІ в відповідній службовій записці зроблено висновок про відсутність фактів реального здійснення господарської діяльності. На підставі акта №38/22-3/30615952 від 03.05.2012 року було прийняте податкове повідомлення-рішення №18.05.2012 року №0000082356 (а.с.33), яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання по ПДВ за основним платежем - 4377,66 грн. та за штрафними санкціями -1094,41 грн. Приймаючи рішення, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не порушено діючого податкового законодавства, а винесене податкове повідомлення-рішення підлягає скасуванню оскільки позивачем було укладено усні договори з ПП «Агроресурс Південь», ПП «Юнікум-Плюс», за якими ПП «Квант» придбавав певні товари у ПП «Агроресурс Південь», ПП «Юнікум-Плюс». Дійсність господарських операцій з ПП «Агроресурс Південь» підтверджується: податковою накладною від 10.02.2011 року №226 (а.с.71), відповідно до якої позивач придбав у ПП «Агроресурс Південь» товар, на який видано накладну №226 від 10.02.2011 року (а.с.72), оплата за товар була здійснена у безготівковій формі відповідно до рахунку №2502/9 (а.с.74); податковою накладною від 28.02.2011 року №689 (а.с.75), відповідно до якої позивач придбав у ПП «Агроресурс Південь» товар, на який видано накладну №689 від 28.02.2011 року (а.с.76), оплата за товар була здійснена у безготівковій формі відповідно до рахунку №0402/6 від 04.02.2011 року (а.с.77.). Дійсність господарських операцій з ПП «Юнікум-Плюс» підтверджується: податковою накладною від 04.02.2011 року №104 (а.с.78), відповідно до якої позивач придбав у ПП «Юнікум-Плюс»товар, на який видано накладну №104 від 09.02.2011 року (а.с.78). Однак, колегія суддів з такими висновками суду першої інстанції погодитися не може з огляду на таке. Приймаючи рішення, суд першої інстанції виходив з того, що позивач документально підтвердив «товарність» господарських операцій з контрагентами. Проте суд першої інстанції не взяв до уваги те, що стосовно контрагентів ПП «Квант» є запис в ЄДР про їх відсутність за місцезнаходженням та встановлено перевірками відповідних ДПІ відсутність у суб'єктів господарювання необхідних потужностей, техніки та працівників для здійснення відображених у документах господарських операцій у взаємовідносинах з ПП «Квант» та які не визначили свої податкові зобов'язання у відповідному звітному періоді, а ПП «Квант», у свою чергу, заявив податковий кредит за такими операціями у тому ж звітному періоді. Також, судом першої інстанції не враховано те, що надані позивачем докази не підтверджують належним чином «товарності» господарських операцій ПП «Квант» з контрагентами, оскільки в матеріалах справи відсутні бухгалтерські документи, що підтверджують здійснення таких операцій, а саме: бухгалтерські регістри, в яких відображається рух товарно-матеріальних цінностей; документи, які свідчать про доставку закуплених товарів до ПП «Квант» та ПП «Квант» до інших покупців; документи про наявність транспорту у ПП «Квант», або про належне використання транспорту інших осіб для перевезення товару; документи про наявність складських приміщень для зберігання товару матеріальних цінностей; документи про оприбуткування товарно-матеріальних цінностей у ПП «Квант» та їх списання з «Квант». Колегія суддів відхиляє твердження позивача про те, що ним використовується спрощена система бухгалтерського обліку як суб'єкта малого підприємництва з огляду на те, що установчі документи підприємства свідчать про неналежність позивача до суб'єктів малого підприємництва. Отже, бухгалтерський облік ПП «Квант» має вести у повному обсязі і жодних пільг для нього чинним законодавством не передбачено. Таким чином, позивачем не надано зазначених вище документів до судового розгляду, що свідчить про необґрунтованість документального підтвердження «товарності» господарських операцій ПП «Квант» з його контрагентами за період, відображений у акті перевірки. Більше того, колегія суддів звертає увагу на наступне. Фіктивність господарських операцій ПП «Квант», зокрема з контрагентом «Агроресурс Південь» (код ЄДРПОУ 37222505) підтверджено вироком Приморського районного суду м. Одеси від 06.11.2012 р. у справі № 1522/205 про притягнення до кримінальної відповідальності керівника ПП «Агроресурс Південь» [PERSON] за частиною 2 статті 205 Криміналі кодексу України. Копію цього вироку одержано відповідачем 25 грудня 2012 року за вхідним № 3236. Зазначеним рішенням суду підтверджується те, що всі господарські операції «Агроресурс Південь» з будь-якими іншими суб'єктами господарювання (у числі і з ПП «Квант») не мають на меті настання реальних наслідків, мають ознаки «безтоварності», що виявляється у документальному оформленні неіснуючих операцій з продажу товарів (робіт, послуг), передачі таких документів замовнику; «послуг» (підприємствам-контрагентам) для їх відображення у бухгалтерському податковому обліку з метою незаконного формування податкового кредиту валових витрат, заниження своїх податкових зобов'язань з податку на додану вартість та податку на прибуток. Отже, на момент розгляду справи № 1570/5521/2012 у суді першої інстанції зазначений вище вирок вже набув законної сили. Таким чином, підтверджено правильність висновків акту документальної перевірки ПП «Квант», на підставі якого винесене оскаржуване податкове повідомлення-рішення Березівської МДПІ від 18.05.2012 р. №0000082356 За таких обставин колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про наявність підстав для задоволення позову приватного підприємства «Квант». Відповідно до вимог ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Відповідач, який є суб'єктом владних повноважень, свою позицію апеляційному суду довів та обґрунтував. В свою чергу позивач, не довів апеляційному суду протиправність прийнятого відповідачем рішення. Відповідно до ст. 202 КАС України підставами для скасування постанови або ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання. Враховуючи зазначене судова колегія дійшла висновку, що суд першої інстанції помилково встановив обставини справи та допустив порушення норм матеріального права при вирішенні справи, а наведені в апеляційній скарзі доводи спростовують правильність висновків суду. Відтак, апеляційна скарга Березівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів в Одеській області підлягає задоволенню.

Результат розгляду: denied