Рішення адміністративного суду від 2014-02-05 00:00:00+02

30 січня 2014 року [PERSON] звернувся до суду з даним адміністративним позовом в якому зазначає, що постановою відповідача від 24 січня 2014 року його визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122 ч. 1 КпАП України та накладено адміністративне стягнення виді штрафу в розмірі 255 грн. Згідно даної постанови він 24 січня 2014 року керуючи автомобілем здійснив зупинку в зоні дії дорожнього знаку «Зупинку заборонено», чим порушив п. 33.3.34 ПДР України. Вважає оскаржувану постанову неправомірною, необґрунтованою та такою, що не відповідає вимогам закону і підлягає скасуванню. На обґрунтування позовних вимог зазначив, що здійснив вимушену зупинку автомобіля через його технічний стан, при цьому увімкнув аварійну світлову сигналізацію на автомобілі. Знак аварійної зупинки не встиг виставити, оскільки відразу ж після зупинки автомобіля до нього підійшов відповідач. У зв'язку з цим вважає, що така зупинка не може вважатися адміністративним правопорушенням, а тому в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення за ст. 122 ч. 1 КпАП України. Просить скасувати постанову в справі про адміністративне правопорушення серії АА2 № 854589 від 24 січня 2014 року винесену відповідачем, а справу провадженням закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122 ч. 1 КпАП України. Позивач при розгляді справи позовні вимоги підтримав повністю з підстав зазначених в позовній заяві та пояснив, що через несправність автомобіля вчинив вимушену зупинку, відразу після чого до нього підійшов відповідач, а тому не встиг виставити знак аварійної зупинки. Відповідач, будучи належним чином повідомлений про час та місце слухання, на розгляд справи не з'явився, причини неявки суду не повідомив, клопотання про відкладення розгляду справи не заявляв. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши письмові докази, суд вважає, що адміністративний позов підлягає до повного задоволення з наступних підстав. Згідно ст. 293 КпАП України орган (посадова особа) при розгляді скарги або протесту на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обґрунтованість винесеної постанови. Як убачається з постанови відповідача в справі про адміністративне правопорушення серії АА2 № 854589 від 24 січня 2014 року позивач цього дня о 17 год. 40 хв. в м. Києві по бульвару Дружби народів, керуючи автомобілем марки «Renault», номерний знак [NUMBER], припаркував його в зоні дії дорожнього знаку «Зупинку заборонено», чим порушив п. 33.3.34 ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 122 ч. 1 КпАП України, за що його притягнуто до адміністративної відповідальності та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255 грн. Згідно ст. 22 КпАП України при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням. Як пояснив позивач, він здійснив зупинку через технічну несправність його автомобіля, про що також зазначив у протоколі про адміністративне правопорушення серії АБ2 № 019551 від 24 січня 2014 року на підставі якого була винесена оскаржувана постанова. Знак аварійної зупинки виставити не встиг, оскільки відразу після такої зупинки до нього підійшов відповідач. Враховуючи обставини за яких було вчинене позивачем правопорушення, передбачене ст. 122 ч. 1 КпАП України, ступінь вини останнього, яка є незначною, є підстави вчинене [PERSON] дане адміністративне правопорушення вважати малозначним.

Результат розгляду: granted