Рішення адміністративного суду від 2014-03-04 00:00:00+02

Позивач [PERSON] звернувся до Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області з позовом до Управління ДАІ УМВС України в Тернопільській області про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення серії ВО1 № 196019 від 27 листопада 2013 року, якою його визнано винним за ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 300 грн., за перевищення встановленої швидкості руху в населеному пункті. Свої позовні вимоги позивач мотивує тим, що швидкісного режиму він не перевищував, а тому переконаний, що інспектором ДАІ могла бути зафіксована швидкість іншого автомобіля. З цих підстав, [PERSON] вважає, що оскаржувана постанова винесена незаконно, а тому просить її скасувати. Крім того, позивач просить поновити йому строк оскарження постанови, оскільки він був пропущений з поважних причин, так як постанову йому було надіслано листом Державною виконавчою службою. У судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримав, з підстав викладених у позовній заяві та просить оскаржувану постанову скасувати. Представник відповідача Управління ДАІ УМВС України в Тернопільській області будучи належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи в судове засідання не з'явився не повідомивши суд про причини неявки. Приймаючи до уваги вимоги ст. 128 КАС України, суд вважає за можливе розгляд справи у його відсутності. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши та оцінивши докази по справі, суд встановив такі факти: Як вбачається із постанови в справі про адміністративне правопорушення серії ВО1 № 196019 від 27 листопада 2013 року, [PERSON] 27 листопада 2013 року о 14 год. 41 хв., в с. Сухостав, Гусятинського району Тернопільської області, керуючи автомобілем марки «Вольво» державний номерний знак [NUMBER], в населеному пункті перевищив швидкість руху на 25 км/год. Рухався зі швидкістю 85 км/год. Швидкість руху вимірювалась приладом "Трукам ТС" № 000584, чим порушив вимоги п. 12.9 (б) ПДР України. Постановою в справі про адміністративне правопорушення серії ВО1 № 196019 від 27 листопада 2013 року, на [PERSON] накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 300 грн. за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП. Встановлений законом строк звернення до адміністративного суду пропущено з поважних причин, а тому заява позивача про поновлення цього строку підлягає до задоволення. Відповідно до ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху. Відповідальність за ч. 1 ст. 122 КУпАП наступає у випадку, зокрема, перевищення водіями транспортних засобів, встановлених обмежень швидкості руху більш як на 20 км/год. Як вбачається зі змісту постанови в справі про адміністративне правопорушення, до неї не долучено жодних доказів того, що прилад "Трукам ТС" № 000584, яким проводилось вимірювання швидкості має функцію фото-, кінозйомки або відеозапису. При цьому, враховуючи положення ст.251 КУпАП, дана норма носить імперативний характер відносно можливості використання тільки тих технічних приладів і засобів, які мають функцію фото-, кінозйомки або відеозапису та можуть бути доказом по справі. До вказаної постанови не долучено і самих матеріалів, на яких було зафіксовано покази приладу "Трукам ТС" № 000584, яким вимірювалась швидкість руху автомобіля позивача. Згідно зі ст.ст.10-15 Закону України "Про метрологію та метрологічну діяльність", на вимірювання у сфері, у якій їх результат можуть бути використані у якості доказу по справі, розповсюджується державний метрологічний нагляд. За таких умов кожен засіб вимірювальної техніки має бути укомплектований документами про сертифікацію та допуск даного типу засобів вимірювальної техніки для використання в Україні. Однак, в оскаржуваній постанові не наведено даних про допуск вказаного пристрою для використання в Україні, не представлено сертифікату про проходження ним метрологічної повірки на похибку вимірювання, не зазначено чи допущений працівник ДПС, який склав постанову, до роботи зі спеціальними технічними засобами. Таким чином, відповідачем не було надано докази, які б підтверджували, що вищевказаний прилад ""Трукам ТС" № 000584 має усі передбачені законодавством документи, які б підтверджували правильність його роботи. Зважаючи на те, що позивач вказав, що швидкісного режиму він не перевищував, суд вважає, що вина позивача у порушенні Правил дорожнього руху України та вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП не доведена, в той час, як відповідач будучи належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи у судове засідання не з'явився та не надав доказів, які б спростували пояснення позивача та доводили правомірність винесеної постанови, хоча відповідно до ст. 71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень, обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Згідно ст. 62 Конституції України вина особи, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватись на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. На підставі наданих доказів та вимог чинного законодавства, суд приходить до висновку, що при винесенні оскаржуваної постанови в справі про адміністративне правопорушення, відповідачем порушено норми чинних нормативно-правових актів, вина особи у вчиненні правопорушення належним чином не доведена, твердження позивача не спростовані, а тому суд вважає, що позов слід задовольнити, а тому постанову в справі про адміністративне правопорушення серії ВО1 № 196019 від 27 листопада 2013 року слід скасувати. На підставі викладеного,

Результат розгляду: granted