Рішення адміністративного суду від 2014-02-10 00:00:00+02

В січні 2014 року позивач звернувся до суду із вищевказаним адміністративним позовом. Просив суд скасувати постанову про адміністративне правопорушення серії ПС 1 №439687 від 12.01.2014 р., а провадження то справі закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення. У судовому засіданні позивач та представник позивача позов підтримали, просили його задовольнити. Відповідач проти позу заперечував, у задоволенні позивних вимог просив відмовити. Суд вивчивши матеріали справи, давши аналіз та оцінку наданим доказам, встановив наступне. Згідно ч. 3 ст. 288 КУпАП постанову про накладення адміністративного стягнення іншого органу (посадової особи) може бути оскаржено у вищестоящий орган (вищестоящій посадовій особі) або в районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд у порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України, з особливостями, встановленими цим Кодексом. Відповідно зі ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно матеріальну шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Згідно ст. 9 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Судом встановлено, що [PERSON], 12.01.2014 р. близько 17 год. 54 хв., керуючи автомобілем ВАЗ-21103, [NUMBER], здійснив зупинку в зоні дії дорожнього знаку 3.34 «Зупинку заборонено», яка містить додаткову табличку, що дозволяє здійснювати зупинку після 50 м. Постановою по справі про адміністративне правопорушення його було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу у розмірі 255,00 грн. Позивач вважає постанову протиправною. Вказує при винесенні постанови не були з'ясовані і доведені обставини, які б свідчили про порушення водієм ПДР, але не подає суду жодних доказів про це. Вина позивача доведена належними та допустимими доказами, а саме протоколом про адміністративне правопорушення, відеозаписом. За вказаних обставин, суд прийшов до висновку про допустимість належних та достатніх доказів для констатування факту порушення позивачем вимог Правил дорожнього руху України, відповідно, і вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 Кодексу України про адміністративні правопорушення. На підставі викладеного,

Результат розгляду: denied