Рішення адміністративного суду від 2014-03-21 00:00:00+02

Позивачем подано до місцевого суду зазначений позов, у якому просить визнати незаконними дії відповідача по не нарахуванню та невиплаті підвищення до пенсії як дитині війни відповідно до ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни». Свої вимоги обґрунтовує тим, що відповідно до статті 1 цього Закону є дитиною війни, а згідно із статтею 6 цього ж Закону повинна виплачуватись щомісячна соціальна грошова допомога у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком, однак, така допомога виплачувалась не в повній мірі. Ухвалою судді від 04.03.2014 року відкрито скорочене провадження в адміністративній справі після апеляційного провадження з перегляду ухвали місцевого суду від 18.02.2011 року про відкриття провадження і залишення частини позову без розгляду, котра була згідно ухвали Львівського апеляційного адміністративного суду від 31.10.2013 року скасованою. На пропозицію суду відповідачем подано письмове заперечення на позовну заяву, де викладено мотиви невизнання позову. Всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходжу до висновку, що достатньо даних для прийняття рішення у порядку, передбаченому ст. 183-2 КАС України і позов слід задовольнити виходячи з наступного: Заявник у даному адміністративному спорі є дитиною війни відповідно до ст. 1 Закону України «Про соціальний захист дітей війни». Згідно ст. 6 Закону №2195-IV (в редакції до 28.12.2007р.), «дітям війни» пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищуються на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком. Законом України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» внесені зміни до Закону №2195-IV та ч. 1 ст. 6 викладено в такій редакції: «Дітям війни (крім тих, на яких поширюється дія Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту») до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, виплачується підвищення у розмірі надбавки, встановленої для учасників війни тобто 10% від прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність. Таким чином заявником отримано підвищення у розмірі надбавки, встановленої для учасників війни. Однак, рішенням Конституційного Суду України №10-рп від 22.05.2008р. положення Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік» щодо внесення змін до ст. 6 Закону №2195-IV (в редакції від 28.12.2007р.) визнані неконституційними. Рішення Конституційного Суду України у цій справі має преюдиціальне значення для судів загальної юрисдикції при розгляді ними позовів у зв'язку з правовідносинами, що виникли внаслідок дії положень статей зазначеного закону, що визнані неконституційними. Рішення Конституційного Суду України є обов'язковим для виконання на території України, остаточним і не може бути оскаржене. Враховуючи положення Конституції України щодо дії нормативно-правових актів у часі, положення статті 6 Закону №2195-IV (в редакції від 18.11.2004р.), поновили свою дію з 22 травня 2008 року. Отже, з цієї дати особи зі статусом «дітей війни» мають право на підвищення пенсії або щомісячного грошового довічного утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком. Наявність такого права у позивача є визначальним для вирішення даного спору. Крім того, це право гарантується ч. 2 ст. 46 Конституції України, а також ч. 2 ст. 3 Закону №2195-IV, відповідно до якої державні соціальні гарантії «дітям війни», встановлені цим Законом, не можуть бути обмежені або скасовані іншими нормативно-правовими актами. Статтею 22 Конституції України визначено, що конституційні права і свободи гарантуються. Таким чином, держава повинна забезпечити реалізацію громадянами своїх конституційних прав. За змістом ч. 1 ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у старості та в інших випадках, передбачених законом. Законом України «Про соціальний захист дітей війни» реалізовано конституційне право на соціальний захист громадян, які мають статус «дитина війни», серед яких їм надано право на отримання 30% доплати до пенсії. Відповідно до ч. 2 ст. 6 Конституції України органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених Конституцією межах і відповідно до законів України. Згідно абз.1 п. 1 Положення про Пенсійний фонд України, затвердженого Указом Президента України від 01.03.2002р. за №121/2001, Пенсійний фонд України є центральним органом виконавчої влади. Відповідно до зазначеного Положення на Пенсійний фонд України покладено обов'язок щодо: призначення пенсії, підготовки документів для її виплати, забезпечення своєчасного і в повному обсязі фінансування та виплату пенсій. Отже, обов'язок по нарахуванню та виплати доплати до пенсії, яка передбачена Законом №2195-IV, покладено саме на органи Пенсійного фонду України. За таких обставин приходжу до переконання, що управління Пенсійного фонду України в м. Самборі та Самбірському районі Львівської області відмовило позивачу в проведенні перерахунку доплати до пенсії як дитині війни, не маючи для цього законних підстав. Відтак, такі дії в межах строку, де відкрито провадження в адміністративній справі слід визнати неправомірними, а позов в цій частині про зобов'язання нарахувати та виплатити [PERSON] підвищення до пенсії з 17 серпня 2010 року в розмірі 30% мінімального розміру пенсії за віком із урахуванням проведених виплат як „Дитині війни" необхідно задовольнити до часу виникнення, зміни чи припинення дії наступних нормативних актів, зокрема: Законом України «Про внесення змін до Закону України «Про державний бюджет України на 2011 рік» врегульовано спірні правовідносини і зазначено, що у 2011 році норми і положення ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» засовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України виходячи з наявного фінансового ресурсу бюджету Пенсійного фонду України на 2011 рік; а постановою №745 від 06.07.11р. встановлено, що дітям війни до пенсії або довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, підвищення проводиться у розмірі 49,8грн. Зазначена постанова діяла до 01.01.2012 року, а набрала законної сили 23.07.2011 року з дня її опублікування. Виходячи з принципів адміністративного судочинства і, в тому числі верховенства права; відповідно до ч. 5 ст. 124 Конституції України, що судові рішення є обов'язковими до виконання на всій території України та згідно зі ст. 129 ч. 3 п. 9 Конституції України основною засадою судочинства є обов'язковість рішень суду; ураховуючи вищенаведене, достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, вивчені спірні правовідносини, - адміністративний позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 256 КАС України постанова суду в частині перерахунку та виплати належної пенсії підлягає негайному виконанню.

Результат розгляду: granted