Рішення адміністративного суду від 2014-02-05 00:00:00+02

16.01.2014 Державна податкова інспекція у м. Чернігові Головного управління Міндоходів у Чернігівській області (далі - ДПІ у м. Чернігові) звернулась до суду з адміністративним позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «ОЗЗІ» (далі - ТОВ «ОЗЗІ»). В ході судового розгляду справи представник позивача зменшив позовні вимоги та остаточно просить: стягнути з розрахункових рахунків відповідача податковий борг по податку на прибуток в розмірі 6520,69 грн. Свої вимоги мотивує тим, що відповідно до пп. 16.1.4 п. 16.1 ст. 16 Податкового кодексу України платники податків зобов'язані сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом, та платник податку несе відповідальність за правильність обчислення, своєчасність сплати податку та дотримання вимог податкового законодавства. Однак відповідач несвоєчасно та не в повному обсязі вносить податки до бюджету, внаслідок чого має податковий борг. Представник позивача в судовому засіданні зменшені позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив задовольнити, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві. Представники відповідача в судовому засіданні заперечували проти задоволення позову, посилаючись на те, що станом на 19.11.2012 у відповідача відсутній податковий борг по податку на прибуток, оскільки податкове зобов'язання по податку на прибуток за 9 місяців 2012 року в сумі 31693,00 грн. сплачено відповідачем повністю у встановлені законодавством терміни згідно платіжного доручення від 19.11.2012 № 930. Крім того, представники відповідача посилаються на те, що податкова декларація від 31.10.2012 № 9067633061, на підставі якої стягується податковий борг по даній справі, вже була предметом розгляду по справі № 825/3046/13-а за позовом ТОВ «ОЗЗІ» до ДПІ у м. Чернігові. Так, постановою Чернігівського окружного адміністративного суду від 27.08.2013, яка набрала законної сили, по справі № 825/3046/13-а визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення від 18.07.2013 № 0023531510. Таким чином, відповідач не має несвоєчасно сплачених податків, податкове зобов'язання по податковій декларації від 31.10.2012 № 9067633061 сплачено своєчасно та в повному обсязі, а тому представники відповідача просять відмовити в задоволенні позову повністю. Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення сторін, з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що в задоволенні позовних вимог належить відмовити повністю, зважаючи на таке. ТОВ «ОЗЗІ» (ідентифікаційний код-14239756) зареєстровано в якості юридичної особи 05.10.1993 та взято на податковий облік до ДПІ у м. Чернігові з 11.11.1993 за № 00365, що підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців від 04.12.2013 та довідкою про взяття на облік платника податків від 02.10.2001 (а.с. 5-7,8). Відповідно до пп. 16.1.4 п. 16.1 ст.16 Податкового кодексу України платники податків зобов'язані сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом, та платник податку несе відповідальність за правильність обчислення, своєчасність сплати податку та дотримання вимог податкового законодавства. Відповідно до п. 95.1 ст. 95 Податкового кодексу України орган державної податкової служби здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а у разі їх недостатності-шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі. Згідно із п. 95.3 ст. 95 Податкового кодексу України стягнення коштів з рахунків платників у банках, обслуговуючих такого платника податків, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання органам державної податкової служби, у розмірі суми податкового боргу або його частини. ТОВ «ОЗЗІ» має такі відкриті розрахункові рахунки в установах банків: № 26007377508001, № 26009377508021, № 26052377508001, Чернігів. РУ ПАТ КБ «Приватбанк», МФО 353586, № 260071653, філія ПУАТ «Фідобанк», МФО 380009, № 26005010958984, № 26056010959299, ПАТ «Укрсоцбанк», МФО 300023, № 26000045853, Полікомбанк, МФО 353100, що підтверджується службовою запискою від 10.12.2013 № 2197 (а.с. 9-10). Податковий орган посилається на те, що за відповідачем рахується податковий борг по податку на прибуток в розмірі 6520,69 грн., що підтверджується даними облікової картки платника податків (а.с. 25-52,115-120). Позиція ДПІ у м. Чернігові обґрунтовується наступним. Відповідач самостійно визначив податкове зобов'язання в розмірі 31693,00 грн. у декларації по податку на прибуток від 31.10.2012 № 9067633061 (а.с. 13-14). Станом на момент виникнення боргу 19.11.2012 за відповідачем обліковувалась переплата в розмірі 9513,90 грн. Відповідно податковий борг було зменшено: 31693,00 грн. - 9513,90 грн. = 22179,10 грн. 19.02.2013 податковий борг було зменшено на 13297,00 грн. згідно річної податкової декларації по податку на прибуток за 2012 рік (а.с. 15-16). Відповідно податковий борг було зменшено: 22179,10 грн. - 13297,00 грн. = 8882,10 грн. Відповідно до п. 129.1 ст. 129 Податкового кодексу України нарахування пені розпочинається: а) при самостійному нарахуванні суми грошового зобов'язання платником податків - від першого робочого дня, наступного за останнім днем граничного строку сплати грошового зобов'язання, визначеного цим Кодексом; б) при нарахуванні суми грошового зобов'язання контролюючими органами - від першого робочого дня, наступного за останнім днем граничного строку сплати грошового зобов'язання, визначеного у податковому повідомленні-рішенні згідно із цим Кодексом; - у день настання строку погашення податкового зобов'язання, нарахованого контролюючим органом або платником податків у разі виявлення його заниження на суму такого заниження та за весь період заниження (в тому числі за період адміністративного та/або судового оскарження); - у день настання строку погашення податкового зобов'язання, визначеного податковим агентом при виплаті (нарахуванні) доходів на користь платників податків - фізичних осіб, та/або контролюючим органом під час перевірки такого податкового агента. 19.11.2012 виник податковий борг, 19.02.2013 податковий борг був частково погашений. Отже, пеня нараховувалась з 20.11.2012 по 18.02.2013. Відповідно до абз. 2 пп. 4.2.3 Розділу 4 Інструкції про порядок ведення органами державної податкової служби оперативного обліку платежів до бюджету, контроль за справлянням яких здійснюється органами державної податкової служби України, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 02.08.2005 за № 843/11123 нарахування пені в картках особових рахунків платників податків здійснюється засобами програмного забезпечення у день фактичного погашення податкового боргу (його частини). Розмір нарахованої пені склав 297,99 грн. 30.01.2014 заборгованість по декларації від 31.10.2012 зменшено на 2659,40 грн. Загальна заборгованість по податку на прибуток склала: 8882,10 грн. - 2659,40 грн. + 297,99 грн. (пеня) = 6520,69 грн. Таким чином, податковий орган вважає, що за відповідачем рахується заборгованість по податку на прибуток в розмірі 6520,69 грн. Згідно із ст. 67 Конституції України кожен зобов'язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законами. Відповідно до пп. 14.1.156 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України податкове зобов'язання - сума коштів, яку платник податків, у тому числі податковий агент, повинен сплатити до відповідного бюджету як податок або збір на підставі, в порядку та строки, визначені податковим законодавством (у тому числі сума коштів, визначена платником податків у податковому векселі та не сплачена в установлений законом строк). Згідно із пп. 14.1.175 п. 14.1 ст.14 Податкового кодексу України податковий борг - сума грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), самостійно узгодженого платником податків або узгодженого в порядку оскарження, але не сплаченого у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання. Відповідно до п. 57.1 ст. 57 Податкового кодексу України платник податків зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до п. 59.1 ст. 59 Податкового кодексу України у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, орган державної податкової служби надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення. Відповідно до п. 59.3 ст. 59 Податкового кодексу України податкова вимога надсилається не раніше першого робочого дня після закінчення граничного строку сплати суми грошового зобов'язання. На виконання вказаних норм відповідачу направлено першу податкову вимогу від 23.07.2007 № 1/1280 та другу податкову вимогу від 04.09.2007 № 2/1657, які отримані відповідачем 02.08.2007 та 26.09.2007 відповідно, про що свідчать відмітки про вручення на зворотніх повідомленнях (а.с. 11,12). Суд не погоджується з доводами податкового органу, зважаючи на наступне. Підставою для стягнення податкового боргу по податку на прибуток в розмірі 6520,69 грн. стала податкова декларація з податку на прибуток від 31.10.2012 № 9067633061, відповідно до якої відповідачем самостійно визначено податкове зобов'язання по податку на прибуток в розмірі 31693,00 грн. Судом встановлено, що податкова декларація від 31.10.2012 № 9067633061 вже була предметом розгляду по справі № 825/3046/13-а за позовом ТОВ «ОЗЗІ» до ДПІ у м. Чернігові. Згідно із ч. 1 ст. 72 Кодексу адміністративного судочинства України обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Так, постановою Чернігівського окружного адміністративного суду від 27.08.2013, яка набрала законної сили, по справі № 825/3046/13-а визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення від 18.07.2013 № 0023531510 (а.с. 140-149). Вказаною постановою встановлені наступні обставини. ТОВ «ОЗЗІ» сплатило податкове зобов'язання по податку на прибуток в сумі 31 693,00 грн. (нарахування по податковій декларації від 31.10.2012 № 9067633061), на яке були нараховані штрафні санкції, згідно спірного податкового повідомлення-рішення від 18.07.2013 № 0023531510, що підтверджується платіжним дорученням від 19.11.2012 № 930 на вказану суму (призначення платежу - податок на прибуток за 3 квартал 2012 року по строку сплати 19.11.2012 (а.с. 75). ДПІ у м. Чернігові розподілено платежі податку на прибуток між різними періодами, з направленням частини платежу на сплату податку за інші періоди, у зв'язку з чим в особовому рахунку позивача продовжує рахуватись заборгованість, суд встановив, що у зв'язку із своєчасною сплатою самостійно визначеного грошового зобов'язання з податку на прибуток по декларації від 31.10.2012 № 9067633061 згідно платіжного доручення від 19.11.2012 № 930 у розмірі 31 693,00 грн. за граничним терміном сплати - 19.11.2012 - всупереч порядку, визначеному Податковим кодексом України (п. 57.1 ст. 57), визначення на власний розсуд датою сплати податкового боргу 19.02.2013 із визначенням 92 днів затримки сплати податкового боргу не відповідає дійсності, а підміна поняття «сплата суми податкового зобов'язання» на «зарахування податкового боргу» є протиправною. За таких обставин, суд приходить до висновку, що у відповідача відсутні несвоєчасно сплачені податкові зобов'язання по податку на прибуток згідно податкової декларації від 31.10.2012 № 9067633061. Частиною 1 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 Кодексу адміністративного судочинства України. Суд приходить до висновку, що позивачем не доведено ті обставини, на які він посилається в позові, а вимоги є безпідставними. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що в задоволенні позову ДПІ у м. Чернігові про стягнення податкового боргу належить відмовити повністю.

Результат розгляду: denied