Рішення адміністративного суду від 2014-02-14 00:00:00+02

19.04.2010 року до Снігурівського районного центру зайнятості Миколаївської області звернувся та 26.04.2010 року отримав статус безробітного [PERSON]. 26.04.2010 року відповідачу була розпочата допомога по безробіттю згідно п.п. 2.4 ст. 22 та п.2 ст. 23 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування України на випадок безробіття» та п.п. 2.7., 2.9. «Порядку надання допомоги по безробіттю, у тому числі одноразової її виплати для організації безробітними підприємницької діяльності». 04.04.2012р. відповідач був знятий з обліку на підставі п. 20 «Порядку реєстрації, перереєстрації та ведення обліку громадян, які шукають роботу, і безробітних» (у зв'язку з призначенням пенсії за віком, у тому числі на пільгових умовах, пенсії за вислугу років або досягнення встановленого законом пенсійного віку). 12.11.2013р. позивач отримав лист від Управління пенсійного фонду України в Снігурівському районі Миколаївської області про те, що відповідач з 28.07.2009р. по 02.04.2012р. здійснював догляд за інвалідом 1 групи або особою, яка досягла 80 років та отримував за це кошти. Відповідно до Порядку розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплат матеріального забезпечення безробітним, при проведенні перевірки спеціалістам центру зайнятості стало відомо що відповідач з 28.07.2009р. по 02.04.2012р. дійсно здійснював догляд за особою, яка досягла 80 років та отримував за це компенсаційну виплату. Відповідно до п.п.2 п.1 ст. 1 Закону України «Про зайнятість населення» безробітний - особа віком від 15 до 70 років, яка через відсутність роботи не має заробітку або інших передбачених законодавством доходів як джерела існування, готова та здатна приступити до роботи. Згідно до ст.. 4 Закону України «Про зайнятість населення» до зайнятого населення також належать - непрацюючі працездатні особи, які фактично здійснюють догляд за дитиною-інвалідом, інвалідом I групи або за особою похилого віку, яка за висновком медичного закладу потребує постійного стороннього догляду або досягла 80-річного віку, та отримують допомогу, компенсацію та/або надбавку відповідно до законодавства. Отже, виходячи з вище наведеного, відповідач не мав права отримувати статус безробітного та допомогу по безробіттю. Згідно з ч.3 ст. 36 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування України, на випадок безробіття» сума виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг застрахованій особі внаслідок умисного невиконання нею своїх обов'язків та зловживання ними стягується з цієї особи відповідно до законодавства України з моменту виникнення обставин, що впливають на умови виплати їй забезпечення та надання соціальних послуг. За період з 26.04.2010 р. по 04.04.2012р. перебуваючи на обліку, як безробітний відповідач, незаконно отримав кошти у вигляді допомоги по безробіттю в сумі 11588,38 грн. 26.11.2013р. директором Снігурівського районного центру зайнятості Миколаївської області винесено наказ № 219 про відшкодування коштів відповідачем в сумі 11588,38 грн. 27.11.2013р. на адресу відповідача було направлено, рекомендованим листом з повідомленням про вручення, копію наказу № 219, лист про повернення коштів та претензію на суму 11588,38 грн. Лист відповідачем був отриманий 30.11.2013р., але до теперішнього часу відповідачем борг у розмірі 11588,38 грн. не перераховано. За таких обставин суд вважає позовні вимоги в сумі 11588,38 грн. обґрунтованими, доведеними та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі. Судові витрати по справі відсутні. На підставі викладеного,

Результат розгляду: granted