Рішення адміністративного суду від 2014-04-01 00:00:00+03

[PERSON] звернулась до суду з позовом до Головного управління Державної казначейської служби України у Житомирській області про визнання дій відповідача щодо повернення виконавчого листа, виданого Овруцьким районним судом у справі № 2-а-10593/10 та зобов'язати прийняти його до виконання. В обґрунтуванні позовних вимог посилається на те, що хоч рішення Овруцького районного суду від 15.09.2009 року у справі № 2-а-10593/09 набрало законної сили 25.10.2011 року, однак на підставі ухвали Овруцького районного суду від 14.10.2013 року набрало іншого змісту, а тому рішення відповідача щодо повернення виконавчого листа суперечить нормам Закону України "Про внесення змін до деяких законів України щодо виконання судових рішень" від 19.09.2013 року, який набрав законної сили 16.10.2013 року, оскільки ухвала була за два дні до набрання чинності даного Закону. Позивач до суду не прибула. В прохальній частині адміністративного позову позивач просить справу розглядати без її участі. Представник відповідача в судове засідання не прибув. Надав клопотання про розгляд справи у порядку письмового провадження та письмові заперечення проти позову. Дослідивши письмові докази, наявні в матеріалах справи, письмові заперечення відповідача, суд приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що Постановою Овруцького районного суду Житомирської області від 15.09.2009 року позов [PERSON] задоволено, стягнуто на користь позивача з Управління праці та соціального захисту населення Богунської районної ради м. Житомира передбачену ст. 39 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" доплату до заробітної плати за період з 01.11.2008 року по 31.07.2009 року в сумі 9596,00 грн. На підставі даного рішення 04 липня 2012 року було видано виконавчий лист, який в подальшому направлявся до відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Житомирській області та був повернутий стягувачеві, що підтверджується Постановою про повернення виконавчого документа стягувачеві від 24.10.2013 року (а. с.5). В подальшому виконавчий документ було направлено до Управління державної казначейської служби України у м. Житомирі Житомирської області. Рішенням Управління державної казначейської служби України у м. Житомирі Житомирської області № 03-08/172 від 17.01.2014 року, позивачу було повернуто оригінал виконавчого листа у справі № 2-а-10593/09 разом з доданими документами, оскільки вказаний виконавчий документ не підлягає виконанню органом Казначейства, так як, відповідно до п. 3 розділу II Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень" №4901-VI (далі -Закон №4901-VI), виконавчі документи за рішеннями суду про стягнення коштів або рішення суду, що набрали законної сили, боржниками за якими є визначені частиною першою статті 2 цього Закону суб'єкти, які видані або ухвалені до набрання чинності цим Законом, подаються до органу державної виконавчої служби протягом шести місяців з дня набрання чинності цим пунктом (а. с. 2). Законодавством України, а саме підпунктом 1 пункту 9 "Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників", затвердженого постановою КМУ від 03.08.2011 року № 845, встановлено, що орган Казначейства повертає виконавчий документ стягувачеві у разі, коли виконавчий документ не підлягає виконанню органом Казначейства. Твердження позивача, що на підставі ухвали Овруцького районного суду Житомирської області у справі № 2-а- 10593/10 від 14.10.2013 року рішення набрало іншого змісту є хибним, оскільки ухвала суду є актом застосування норм процесуальних прав, спрямованих на вирішення окремих питань, що виникають в процесі розгляду справи, тоді як постанова суду є процесуальним актом суду. З матеріалів справи вбачається, що постанова Овруцького районного суду Житомирської області набрала законної сили 25.10.2011 року, тобто до набрання чинності Закону №4901-VI, а тому на неї розповсюджується дія його норми, а саме п. 3 розділу II Прикінцевих та перехідних положень. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги [PERSON] до Головного управління Державної казначейської служби України у Житомирській області є безпідставними.

Результат розгляду: denied