Рішення адміністративного суду від 2014-04-01 00:00:00+03

24.03.2014 року до Вінницького окружного адміністративного суду звернувся позивач - публічне акціонерне товариство "Комерційний банк "Хрещатик" в особі Вінницького регіонального відділення ПАТ "КБ "Хрещатик" (далі - ПАТ "КБ "Хрещатик") з адміністративним позовом до відповідача - Ленінського відділу державної виконавчої служби Вінницького міського управління юстиції (далі - Ленінський відділ ДВС Вінницького МУЮ). У позовній заяві позивач просив визнати протиправною та скасувати постанову Ленінського відділу ДВС Вінницького МУЮ про відмову у відкритті виконавчого провадження від 14.03.2014 року по виконанню виконавчого листа по справі № 802/4438/13-а від 04.03.2014 року. Крім того, позивач просив зобов'язати державного виконавця відкрити виконавче провадження по виконанню виконавчого листа по справі № 802/4438/13-а від 04.03.2014 року про скасування державної реєстрації права власності ПП "Вінтурпроектгруп" на адміністративно-учбовий корпус, здійснену КП "Вінницьке міське бюро технічної інвентаризації" 07.11.2012 року та здійснити усі належні заходи примусового виконання відповідно до Закону України "Про виконавче провадження". В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 12.02.2014 року постановою Вінницького апеляційного адміністративного суду по справі № 802/4438/13-а, скасовано державну реєстрацію права власності ПП "Вінтурпроектгруп" на адміністративно-учбовий корпус, який розташований в м. Вінниці, по вул. Червоноармійській за №1-А, здійснену Комунальним підприємством «Вінницьке міське бюро технічної інвентаризації» 07 листопада 2012 року (реєстраційний номер 37754109, номер запису 1469). По даній справі позивачем 04.03.2014 року отримано виконавчий лист, який був переданий для виконання відповідачу. Проте, 14.03.2014 року відповідачем прийнята постанова про відмову у відкритті виконавчого провадження за даним виконавчим документом, яка мотивована тим, що у разі наявності інших обставин, що виключають здійснення виконавчого провадження, що згідно із п.8 ст.26 ЗУ «Про виконавче провадження» є підставою для відмови у відкритті виконавчого провадження. Зазначені дії та постанови державного виконавця позивач вважає неправомірними, оскільки ст. 32 ЗУ «Про виконавче провадження» передбачено, що заходами примусового виконання рішення є, у тому числі, інші заходи, передбачені рішенням. Резолютивна ж частина судового рішення від 12.02.2014 року містить вимоги щодо скасування державної реєстрації права власності ПП "Вінтурпроектгруп" на адміністративно-учбовий корпус, що в розумінні ст.32 Закону України «Про виконавче провадження» і є іншими заходами, що передбачені судовим рішенням. Представник відповідача просив суд відмовити в задоволенні позову у повному обсязі зазначивши, що виконавчий лист, виданий Вінницьким окружним адміністративним судом по справі № 802/4438/13-а від 04.03.2014 року не містять примусового характеру виконання рішень передбачених Законом України «Про виконавче провадження». На підставі чого, відповідно до п.8 ч.1 ст. 26 вищевказаного закону державним виконавцем було винесено постанову про відмову у відкритті виконавчого провадження та направлено заявнику. Дослідивши матеріали справи, заслухавши думку представників сторін, з'ясувавши обставини, що мають значення для вирішення спору та перевіривши їх наявними доказами, суд доходить висновку, що позовні вимоги є необґрунтованими та не підлягають задоволенню з наступних підстав. 14.02.2014 року Вінницьким апеляційним адміністративним судом було винесено постанову у справі № 802/4438/13-а за позовом публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Хрещатик" в особі Вінницького регіонального відділення ПАТ "КБ "Хрещатик" до комунального підприємства "Вінницьке міське бюро технічної інвентаризації", виконавчого комітету Вінницької міської ради, реєстраційної служби Вінницького міського управління юстиції, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів - ПП "Вінтурпроектгруп" про скасування державної реєстрації права власності, якою скасовано рішення про державну реєстрацію права власності ПП "Вінтурпроектгруп" на адміністративно-учбовий корпус, який розташований в м. Вінниці, по вул. Червоноармійській за №1-А (а.с.8-12). На підставі вищезазначеної постанови 04.03.2014 року Вінницьким окружним адміністративним судом видано виконавчий лист № 802/4438/13-а (а.с.13), який 07.03.2014 року позивачем пред'явлений на виконання до Ленінського відділу ДВС Вінницького МУЮ (а.с.14). 14.03.2014 року головним державним виконавцем Ленінського відділу ДВС Вінницького МУЮ Панченком І.В. винесена постанова про відмову у відкритті виконавчого провадження (відмову в прийнятті до провадження виконавчого документа) ВП № 42473982 (а.с.7). Підставою для відмови у відкритті провадження стало посилання відповідача на те, що Законом України "Про виконавче провадження" не передбачено способу виконання виконавчих документів про скасування рішень органів державної влади, відсутній примусовий характер виконання. Надаючи оцінку оскаржуваній постанові про відмову у відкритті виконавчого провадження відповідача та вирішуючи спір, що виник між сторонами, суд зазначає, що умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку визначає Закон України «Про виконавче провадження» від 21.04.1999 року № 606-XIV (надалі Закон України № 606-XIV). Відповідно до ч.1,2 ст.2 Закону України № 606-XIV примусове виконання рішень покладається на державну виконавчу службу, яка входить до системи органів Міністерства юстиції України. Примусове виконання рішень здійснюють державні виконавці, визначені Законом України "Про державну виконавчу службу" (далі - державні виконавці). Згідно з ч.1 та ч. 2 ст.11 Закону України № 606-XIV державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Державний виконавець здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення (далі - виконавчий документ), у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом. 14.03.2014 року головним державним виконавцем Ленінського відділу ДВС Вінницького МУЮ Панченком І.В. винесено постанову про відмову у відкритті виконавчого провадження на підставі п.8 ч.1 ст.26 Закону України "Про виконавче провадження", тобто у зв'язку з наявністю інших передбачених законом обставин, що виключають здійснення виконавчого провадження. Відповідно до ст.1 Закону України "Про виконавче провадження" виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню. Таким чином, обов'язковою ознакою виконавчого провадження є примусове виконання рішень. При цьому, відповідно до ст.32 Закону України № 606-XIV заходами примусового виконання рішень є: 1) звернення стягнення на кошти та інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб; 2) звернення стягнення на заробітну плату (заробіток), доходи, пенсію, стипендію боржника; 3) вилучення в боржника і передача стягувачу певних предметів, зазначених у рішенні; 4) інші заходи, передбачені рішенням. Проте із змісту виконавчого документу, пред'явленого позивачем до примусового виконання, вбачається, що він не містить жодних вимог чи положень зобов'язального характеру щодо боржника та в ньому не зазначено жодних заходів, які може здійснити державний виконавець при їх примусовому виконанні. Окрім цього, суд зауважує, що статтею 26 Закону України "Про держану реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" передбачено, що записи до Державного реєстру прав вносяться на підставі прийнятого рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень. У разі скасування на підставі рішення суду рішення про державну реєстрацію прав до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав. Згідно ч.10 п. 37 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень і Порядку надання інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.2013 року № 868, документами, що підтверджують виникнення, перехід та припинення речових прав на нерухоме майно, є рішення суду, що набрало законної сили, щодо права власності та інших речових прав на нерухоме майно. Таким чином, виконання рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень відноситься до компетенції виключно органу реєстрації прав та проводиться в порядку передбаченому Законом України "Про держану реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень". Крім того, суд зазначає, що згідно картки прийому заяви № 11714211 позивач звернувся до реєстраційної служби Вінницького МУЮ Вінницької області для здійснення відповідних реєстраційних дій. Тому виконання постанови Вінницького апеляційного адміністративного суду від 12.02.2014 року у справі № 802/4438/13-а не потребує вчинення будь-яких інших виконавчих дій. За таких обставин, виконавчий лист, виданий 04.03.2014 року Вінницьким окружним адміністративним судом по справі № 802/4438/13-а не підлягає примусовому виконанню державною виконавчою службою. Відповідно до п.8 ч.1 ст. 26 Закону України № 606-XIV державний виконавець відмовляє у відкритті виконавчого провадження у разі: наявності інших передбачених законом обставин, що виключають здійснення виконавчого провадження. Оскільки судом встановлена наявність обставин, що виключають здійснення виконавчого провадження, суд доходить висновку про правомірність дій відповідача щодо винесення постанови про відмову у відкритті виконавчого провадження (відмову в прийнятті до провадження виконавчого документа) ВП № 42473982 та відсутність підстав для її скасування. Окрім цього, суд критично оцінює посилання сторони позивача на порушення строків прийняття постанови про відмову у відкритті виконавчого провадження із наступних мотивів. Відповідно до п. 3.6. Наказу Міністерства юстиції України від 25.12.2008 року № 2274/5 "Про затвердження Порядку роботи з документами в органах державної виконавчої служби", передавання документів про відкриття виконавчого провадження державному виконавцеві здійснюється діловодом під підпис у Журналі обліку виконавчих проваджень, переданих державному виконавцеві. Державний виконавець після одержання документів про відкриття виконавчого провадження у встановлений Законом України "Про виконавче провадження" строк приймає рішення щодо відкриття виконавчого провадження чи відмови у його відкритті. Згідно ч.2 ст. 26 Закону України № 606-XIV, про відмову у відкритті виконавчого провадження державний виконавець виносить постанову протягом трьох робочих днів, а за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - не пізніше наступного робочого дня з дня надходження виконавчого документа і не пізніше наступного дня надсилає її заявникові разом з виконавчим документом. Судом встановлено, що заява про відкриття виконавчого провадження від ПАТ "КБ "Хрещатик" зареєстрована в Ленінському відділі ДВС Вінницького МУЮ 07.03.2014 року. Із наданих пояснень представника відповідача з'ясовано, що заява про відкриття виконавчого провадження передана відповідно до вимог п. 3.6 Наказу Міністерства юстиції України № 2274/5 державному виконавцю 11.03.2014 року, а тому постанова про відмову у відкритті виконавчого провадження від 14.03.2014 року прийнята в строк визначений ч.2 ст. 26 Закону України "Про виконавче провадження". Враховуючи викладене, суд доходить висновку, що позов ПАТ "КБ "Хрещатик" є необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню у повному обсязі. Відповідно до положень ст.94 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати, понесені сторонами, стягненню не підлягають.

Результат розгляду: denied