Рішення адміністративного суду від 2014-02-04 00:00:00+02

Львівське обласне відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, в особі виконавчої дирекції Львівського обласного відділення Фонду звернулось до суду з адміністративним позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Сако» (надалі - ТзОВ «Сако»), в якому просить суд стягнути заборгованість в розмірі 472 грн. 70 коп. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що зазначена заборгованість виникла до 01.01.2011 року, проте строк її сплати не настав через наявність заборгованості по виплаті заробітної плати. У зв'язку з цим виконавча дирекція Фонду не зверталась до суду про стягнення цих страхових внесків. Як стало відомо з листа управління ПФУ у Галицькому районі м. Львова від 01.10.2013 року відповідач погасив заборгованість по заробітній платі, проте страхових внесків, виплата яких відповідно до вимог законодавства, що діяло до 01.01.2011 року, здійснюється одночасно з виплатою заробітної плати, не сплатив. З покликанням на норми абзацу 5 п. 7 Розділу 8 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» позивач зазначив, що оскільки заборгованість ТзОВ «Сако» по сплаті страхових внесків на загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням виникла до 1 січня 2011 року, то стягнення такої заборгованості здійснюється фондами загальнообов'язкового державного соціального страхування відповідно до законодавства, що діяло на момент виникнення такої заборгованості або застосування штрафних санкцій. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав з підстав, наведених в позовній заяві. Просить суд задоволити позов в повному обсязі. Відповідач явку уповноваженого представника в судове засідання не забезпечив, хоча належним чином був повідомлений про дату, час та місце проведення судового розгляду. Поштова кореспонденція від відповідача повернулася на адресу суду з відміткою «за закінченням терміну зберігання». Відповідно до ч.8 ст. 35 КАС України вважається, що повістку вручено юридичній особі, якщо вона доставлена за адресою, внесеною до відповідного державного реєстру. Відповідно до п.11 ст. 35 КАС України у разі повернення поштового відправлення із повісткою, яка не вручена адресату з незалежних від суду причин, вважається, що така повістка вручена належним чином. Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши та оцінивши докази, які мають значення для справи, суд виходив з наступного: З 1 січня 2011 року вступив в дію Закон України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» від 08.07.2010 року № 2464-VI (далі - Закон № 2464), у статті 2 якого зазначено, що він поширюється на відносини, що виникають під час провадження діяльності, пов'язаної із збором та веденням обліку єдиного внеску. Дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на зазначені відносини лише у випадках, передбачених цим Законом, або в частині, що не суперечить цьому Закону. В абзацах 4-6 п. 7 Розділу VIII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» зазначено, що суми внесків, нарахованих на загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття, загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням, загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності, строк сплати яких не настав на 1 січня 2011 року, та суми нарахованого збору на обов'язкове державне пенсійне страхування до 1 січня 2004 року, строк сплати яких не настав на 1 січня 2011 року, не сплачені станом на 1 січня 2011 року, підлягають сплаті в порядку, що діяв до 1 січня 2011 року. Стягнення заборгованості із сплати страхових внесків за діючими видами загальнообов'язкового державного соціального страхування та сум штрафних санкцій, нарахованих та/або не сплачених у період до 1 січня 2011 року, в тому числі страхових внесків, строк сплати яких на 1 січня 2011 року не настав, здійснюється фондами загальнообов'язкового державного соціального страхування відповідно до законодавства, що діяло на момент виникнення такої заборгованості або застосування штрафних санкцій. Погашення заборгованості з використанням коштів, що надходять у рахунок сплати єдиного внеску, забороняється. На період до повного стягнення заборгованості із сплати страхових внесків за діючими видами загальнообов'язкового державного соціального страхування та сум штрафних санкцій, нарахованих та/або не сплачених у період до 1 січня 2011 року, в тому числі нарахованих внесків, строк сплати яких на 1 січня 2011 року не настав, та відповідних штрафних санкцій за фондами загальнообов'язкового державного соціального страхування зберігаються повноваження щодо контролю за правильністю нарахування, своєчасністю сплати страхових внесків, застосування фінансових санкцій, якими вони були наділені до набрання чинності цим Законом. Відповідно до вимог ст. 22 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням» (у редакції, чинній до набрання законної сили Законом № 2464), платниками страхових внесків на загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням, є страхувальники - юридичні та фізичні особи, взяті на облік в робочих органах Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності. Як вбачається з матеріалів справи ТзОВ «Сако» зареєстроване як страхувальник у Галицькій районній виконавчій дирекції Львівського обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності як юридична особа, ідентифікаційний код - 23889915, згідно заяви від 14.01.2002 року, та зареєстроване як страхувальник у Фонді соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, що підтверджується карткою страхувальника від 14.01.2002 року, страхувальнику присвоєно персональний код № 460220000902. Відповідно до вимог ст. ст. 23, 30 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням», страхувальники-роботодавці зобов'язані у встановленому законом порядку своєчасно та в повному обсязі сплачувати страхові внески до Фонду соціального страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності. У разі несвоєчасної сплати страхових внесків страхувальником або неповної їх сплати страхувальник сплачує суму донарахованих контролюючим органом страхових внесків (недоїмки), штраф та пеню. Згідно з частиною першою статті 23 згаданого Закону страхувальники-роботодавці сплачують до Фонду різницю між нарахованими для роботодавців і найманих працівників страховими внесками та витратами, пов'язаними з наданням матеріального забезпечення та соціальних послуг застрахованим особам відповідно до цього Закону. Перерахування зазначених сум шляхом безготівкових розрахунків здійснюється страхувальниками-роботодавцями один раз на місяць - у день, встановлений для одержання в установах банку коштів на оплату праці за відповідний період. Згідно з самостійно поданим відповідачем звітом по формі Ф4 ФСС з ТВП за 2008 рік, прострочена заборгованість ТзОВ «Сако» зі сплати страхових внесків до Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності склала 472,70 грн., яка пов'язана із невиплатою заробітної плати. Як пояснив представник позивача, поява цієї заборгованості була зумовлена тим, що в підприємства виникла заборгованість по виплаті заробітної плати, у зв'язку з чим строк сплати страхових внесків станом на дату подання звітності не настав. З 1 січня 2011 року ТзОВ «Сако» є платником єдиного внеску, сплату якого в рахунок погашення заборгованості, яка виникла до 01.01.2011 року за окремими видами страхування, заборонено законом. Відповідно до листа Управління Пенсійного фонду України у Галицькому районі м. Львова від 01.10.2013 року №12970/04-27 заборгованість по виплаті заробітної плати у відповідача станом на 01.12.2009 року відсутня. Отже, ТзОВ «Сако» погасивши заборгованість по виплаті заробітної плати, яка виникла до 01.01.2011 року, не сплатило внесків на загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням в сумі 472,70 грн., сплата яких має відбуватися при виплаті заробітної плати, і станом на дату судового розгляду справа така заборгованість залишається непогашеною. Відповідно до абзацу 2 частини 2 статті 30 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням» не сплачені в строк страхові внески, пеня і штраф стягуються в доход Фонду із страхувальника у безспірному порядку. Строк давності в разі стягнення страхових внесків, пені та фінансових санкцій, передбачених цією статтею, не застосовується. Таким чином, приймаючи до уваги те, що відповідач у встановлені законодавством строки не сплатив суму заборгованості до Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності в розмірі 472 грн. 70 коп., наявність у нього зазначеної заборгованості підтверджується матеріалами справи, а будь-яких доказів сплати заборгованості станом на день розгляду справи суду не надано, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог та вважає їх такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі. Судові витрати відповідно до вимог ч. ч. 2, 4 ст. 94 КАС України з відповідача не належить стягувати.

Результат розгляду: granted