Рішення адміністративного суду від 2014-03-17 00:00:00+02

Постановою Лисянського районного суду Черкаської області від 20.09.2011 року позов задоволено частково, визнано неправомірними дії управління Пенсійного фонду України в Лисянському районі щодо відмови у виплаті [PERSON] коштів відповідно до Закону України «Про соціальний захист дітей війни». Зобов'язано управління Пенсійного фонду України в Лисянському районі здійснити перерахунок пенсії [PERSON] з підвищенням її на 30% від мінімальної пенсії за віком, з урахуванням її змін, розмір якої встановлено ч.1 ст.28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», та здійснити відповідні виплати за період з 31.12.2010 року по 22.07.2011 року з урахуванням раніше виплачених коштів. Не погоджуючись із судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нове рішення про відмову у задоволенні позову у повному обсязі. Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню. Як вбачається з матеріалів справи, позивач є потерпілою від наслідків аварії на ЧАЕС та віднесена до 4 категорії, та постійно проживає на території посиленого радіоекологічного контролю, що підтверджується наявним в матеріалах справи посвідченням. У відповідності до статті 49 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" - пенсії особам, віднесеним до категорій 1, 2, 3, 4, встановлюються у вигляді: а) державної пенсії; б) додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, яка призначається після виникнення права на державну пенсію. Відповідно до частин 1, 2 ст. 39 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", непрацюючому пенсіонеру, який проживає в зоні посиленого радіоекологічного контролю провадиться доплата до пенсії в розмірі однієї мінімальної заробітної плати. Статтею 51 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" визначено, що особам, віднесеним до 4 категорії, додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю, призначається у розмірі 15 процентів мінімальної пенсії за віком. Відповідно до чинного законодавства розмір мінімальної пенсії за віком визначається лише частиною першою статті 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", яка передбачає, що мінімальний розмір пенсії за віком за наявності у чоловіків 25, а у жінок - 20 років страхового стажу встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом. Таким чином, колегія суддів приходить до висновку про наявність у позивача права на вказані виплати в розмірі передбаченому Законом України "Про статус і соціальний захист громадян, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи". Між тим, суд першої інстанції, ухвалюючи зазначене рішення, взагалі не вирішив заявлені позовні вимоги [PERSON], натомість вирішив питання щодо зобов'язання відповідача здійснити позивачу перерахунок та виплату підвищення до пенсії як дитині війни відповідно до ст. 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни". Тобто, суд першої інстанції вирішив позовні вимоги, які позивачем взагалі не заявлялися. Згідно зі статтею 202 КАС України, підставами для скасування постанови або ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є, зокрема, невідповідність висновків суду обставинам справи та порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання.

Результат розгляду: partial