Рішення адміністративного суду від 2014-01-23 00:00:00+02

Позивач, товариство з обмеженою відповідальністю "САВ - Дістрибьюшн", звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з позовом до інспекції з питань захисту прав споживачів у Донецькій області про визнання незаконним та скасування наказу № 580 від 11 листопада 2013 року "Про проведення перевірки" начальника інспекції з питань захисту прав споживачів у Донецькій області Л.Р. Левчук у частині проведення перевірки магазину ТОВ «САВ - Дістрибьюшн», м. Харцизьк, вул. Октябрьска, 34, визнання протиправними дій працівників інспекції по проведенню позапланової виїзної перевірки магазину ТОВ "САВ - Дістрибьюшн", м. Харцизьк, вул. Октябрьська, 34, визнання незаконним та скасування рішення відповідача про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів від 28 листопада 2013 року № 02/206, визнання незаконною та скасування постанови про накладення штрафних санкцій від 25 листопада 2013 року №239р. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що перевірка, за наслідками якої виявлені відповідні порушення, проведена відповідачем без достатніх правових підстав, зокрема, звернення народного депутата України В.Б. Бойка від 11 жовтня 2013 року до Генеральної прокуратури України з листом про проведення перевірок торгівельної мережі "Фокстрот" та згода Держспоживінспекції України від 05 листопада 2013 року на проведення позапланових перевірок вказаної мережі магазинів побутової техніки, вчинена на вимогу Генерального прокурора України не може бути підставою для здійснення позапланових заходів в межах Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності". Вимогу про скасування рішення про вжиття обмежувальних (коригувальних) заходів від 25.11.2013 № 02/199 позивач обґрунтовує тим, що відповідні заходи мали здійснюватися за постановою адміністративного суду в силу вимог п. 5 ст. 4 Закону України «Про основі засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності». Оскаржуючи постанову про накладення штрафних санкцій від 18 листопада 2013 року № 228р, позивач зазначив, що цієї постановою, його фактично, всупереч вимог ст. 61 Конституції України, двічі притягнуто за одне й те саме правопорушення (розповсюдження продукції, на які відсутній Національний знак відповідності й розповсюдження продукції, щодо якої неналежно застосовано Національний знак відповідності. Крім того, позивач вказав, що не є особою, яка ввела продукцію в обіг, а є лише її розповсюджувачем, тому притягнення його до відповідальності за порушення п. 2 ч. 2 ст. 44 Закону України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції» є неправомірним. В судовому засіданні представник позивача свої вимоги підтримав. Додатково зазначив про відсутність з боку позивача порушень вимог ст. 44 Закону України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції», а саме: Національні знаки відповідності були наявні на час здійснення перевірки магазину ТОВ "САВ - Дістрибьюшн", у м. Харцизьк по вул. Октябрьська, 34, на підтвердження чого надав відповідні фотографії. Представник відповідача проти позову заперечував, просив залишити його без задоволення. З'ясовуючи чи мали місце обставини, якими обґрунтовуються вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються, а також чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, суд встановив таке. 11 жовтня 2013 року за № 216-к народний депутат України, як представник українського народу в Верховній Раді України В.Б. Бойко, звернувся до Генерального прокурора України В.П. Пшонки з депутатським зверненням з метою вжиття заходів прокурорського реагування для припинення порушень прав споживачів та здійснення перевірки торгівельної мережі магазинів побутової техніки "Фокстрот" на факт продажу контрафактної продукції та товарів, які не сертифіковані і заборонені для продажу в Україні (а.с. 16). В свою чергу Держспоживінспекція України на підставі листа Генеральної прокуратури України від 21 жовтня 2013 року № 07/1/3-16314-13 та депутатського звернення народного депутата України В.Б. Бойка від 11 жовтня 2013 року № 216-к доручила територіальним органам Держспоживінспекції України за списком провести позапланові заходи та доповісти про результати перевірок в термін до 11 листопада 2013 року, про що свідчить лист від 05 листопада 2013 року № 5090-2-7/6. У даному списку є магазин ТОВ «САВ - Дістрибьюшн», розташований за адресою: м. Харцизьк, вул. Октябрьська, 34 (а.с. 17-18). Відповідно до направлення від 11 листопада 2013 року № 02/330, яке виписане на підставі наказу від 11 листопада 2013 року № 580, посадовим особам відповідача доручено здійснити позапланову виїзну перевірку позивача у період з 12 по 13 листопада 2013 року (а.с.19-20). Підставою проведення перевірки вказано згоду Держспоживінспекції України від 05 листопада 2013 року № 5090-2-7/6. 13 листопада 2013 року спеціалістами Держспоживінспекції проведено позапланову перевірку позивача з питань перевірки характеристик продукції, за результатами якої складено акт № 02/243 (а.с. 21-23). Цим актом встановлені такі порушення: - розповсюдження продукції (обладнання електричне та електронне) без Національного знаку відповідності на ній, її пакуванні, інструкціях або документах, в яких визначені гарантійні зобов'язання; - розповсюдження ламп побутового використання без Національного знаку відповідності; - розповсюдження приладів, що працюють на газоподібному паливі, без Національного знаку відповідності на табличці з технічними даними; - розповсюдження електричного та електронного обладнання з неналежно застосованим Національним знаком відповідності (не в передбаченому на етикетці місті). 13 листопада 2013 року відповідачем складено протокол про виявлені порушення вимог ст. 44 Закону України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції» № 02/213П, а саме: розповсюдження продукції, на якій відсутній Національний знак відповідності, якщо його нанесення на продукцію передбачено технічним регламентом на відповідний вид продукції; розповсюдження продукції, щодо якої неналежно застосовано Національний знак відповідності (крім нанесення Національного знака відповідності на продукцію, що не відповідає вимогам технічних регламентів) (а.с 24). 25 листопада 2013 року відповідачем винесено постанову про накладення штрафних санкцій № 239р (а.с.27). 28 листопада 2013 року відповідачем винесено рішення про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів № 02/206 щодо обмеження надання продукції на ринку шляхом приведення продукції у відповідність із встановленими вимогами та тимчасової заборони надання продукції на ринку та встановлено строк виконання - 06 грудня 2013 року (а.с. 26). Рішенням від 13 грудня 2013 року № 02/211 зазначені вище заходи були скасовані (а.с. 76). Вирішуючи справу по суті, суд виходить з такого. Правові та організаційні засади, основні принципи і порядок здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, повноваження органів державного нагляду (контролю), їх посадових осіб і права, обов'язки та відповідальність суб'єктів господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю) визначені Законом України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності". Положеннями статті 5 та статті 6 цього Закону встановлено, що планові заходи здійснюються відповідно до річних або квартальних планів, а позапланові заходи мають бути проведені органами державного контролю лише за наявності підстав, зокрема, перевірка виконання суб'єктом господарювання приписів, розпоряджень або інших розпорядчих документів щодо усунення порушень вимог законодавства, виданих за результатами проведення планових заходів органом державного нагляду (контролю). Відповідно до статті 7 зазначеного Закону для здійснення планового або позапланового заходу орган державного нагляду (контролю) видає наказ, який має містити найменування суб'єкта господарювання, щодо якого буде здійснюватися захід, та предмет перевірки. На підставі наказу оформляється посвідчення (направлення) на проведення заходу, яке підписується керівником або заступником керівника органу державного нагляду (контролю) (із зазначенням прізвища, ім'я та по батькові) і засвідчується печаткою. У посвідченні (направленні) на проведення заходу зазначаються: найменування органу державного нагляду (контролю), що здійснює захід; найменування суб'єкта господарювання та/або його відокремленого підрозділу або прізвище, ім'я та по батькові фізичної особи - підприємця, щодо діяльності яких здійснюється захід; місцезнаходження суб'єкта господарювання та/або його відокремленого підрозділу, щодо діяльності яких здійснюється захід; номер і дата наказу, на виконання якого здійснюється захід; перелік посадових осіб, які беруть участь у здійсненні заходу, із зазначенням їх посади, прізвища, ім'я та по батькові; дата початку та дата закінчення заходу; тип заходу (плановий або позаплановий); вид заходу (перевірка, ревізія, обстеження, огляд, інспектування тощо); підстави для здійснення заходу; предмет здійснення заходу; інформація про здійснення попереднього заходу (тип заходу і строк його здійснення). Посвідчення (направлення) є чинним лише протягом зазначеного в ньому строку здійснення заходу. Перед початком здійснення заходу посадові особи органу державного нагляду (контролю) зобов'язані пред'явити керівнику суб'єкта господарювання або уповноваженій ним особі посвідчення (направлення) та службове посвідчення, що засвідчує посадову особу органу державного нагляду (контролю), і надати суб'єкту господарювання копію посвідчення (направлення). Посадова особа органу державного нагляду (контролю) без посвідчення (направлення) на здійснення заходу та службового посвідчення не має права здійснювати державний нагляд (контроль) суб'єкта господарювання. Суб'єкт господарювання має право не допускати посадових осіб органу державного нагляду (контролю) до здійснення заходу, якщо вони не пред'явили документів, передбачених цією статтею. Аналогічне правило містить також стаття 10 Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності", згідно з якою суб'єкт господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю) має право не допускати посадових осіб органу державного нагляду (контролю) до здійснення державного нагляду (контролю), якщо посадова особа органу державного нагляду (контролю) не надала копії документів, передбачених цим Законом, або якщо надані документи не відповідають вимогам цього Закону. З приписів наведених правових норм вбачається, що порушення органом державного нагляду (контролю) вимог цього Закону щодо оформлення та надання суб'єкту господарювання необхідних для здійснення перевірки документів є підставою для недопущення останнім посадових осіб органу до здійснення заходів державного нагляду (контролю). У разі невикористання суб'єктом господарювання цього права такі порушення не є безумовною підставою для скасування рішення органу державного нагляду (контролю), прийнятого за наслідками проведених заходів. Цю позицію викладено у постанові Верховного Суду України від 19 вересня 2011 р. у справі N 21-130а11. У зв'язку з чим суд не приймає в якості підстави для скасування постанови про накладення штрафних санкцій від 25 листопада 2013 року № 239р посилання позивача на відсутність (на його думку) у відповідача права на проведення позапланової перевірки. З огляду на викладену вище правову позицію Верховного Суду України є необґрунтованими також вимоги позивача про визнання протиправним та скасування самого наказу відповідача № 580 від 11 листопада 2013 року про проведення перевірки в частині проведення перевірки магазину товариства з обмеженою відповідальністю "САВ-Дістрибьюшн" у м. Харцизьк по вул. Октябрьської, 34, рівно як і дій інспекції з проведення цієї перевірки. Так, згідно з п. 8 ч. 1 ст. 3 КАС України позивач - особа, на захист прав, свобод та інтересів якої подано адміністративний позов до адміністративного суду, а також суб'єкт владних повноважень, на виконання повноважень якого подана позовна заява до адміністративного суду. При цьому відповідно до частини 1 статті 6 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси. Отже, вирішуючи переданий на розгляд адміністративного суду спір по суті, суд повинен встановити наявність у особи, яка звернулася з позовом, суб'єктивного матеріального права або охоронюваного законом інтересу, на захист якого подано позов, а також з'ясувати наявність чи відсутність факту порушення або оспорення відповідного права чи охоронюваного законом інтересу з боку суб'єкта владних повноважень. Після фактичного допуску працівників контролюючого органу до перевірки, актами, які безпосередньо стосуватимуться прав і обов'язків суб'єкта господарювання, будуть рішення, прийняті контролюючим органом за наслідками перевірки, а не документи, які слугували підставою перевірки та їх дії з проведення перевірки. Вимогу про неправомірність проведення перевірки (планової чи позапланової) позивач може ставити перед адміністративним судом лише до її проведення у випадку недопущення посадових осіб до перевірки, оскільки в такому випадку має місце спір між контролюючим та господарюючим суб'єктами про взаємні права та обов'язки стосовно проведення/допуску до перевірки. Звернення з такою вимогою після допуску посадових осіб відповідача до перевірки є неналежним способом захисту порушених прав, що має наслідком відмову у позові в цій частині вимог. Водночас, у судовому засіданні позивач зазначив, що заперечує проти самого факту порушення підприємством у точці продажу м. Харцизьк, вул. Октябрьська, 34, вимог ст. 44 Закону України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції». При цьому пояснив, що відомості, зазначені в акті перевірки не відповідають дійсності, у зв'язку з чим цей акт і був підписаний із запереченнями. На підтвердження своїх доводів представник позивача надав фотографії, на яких Національний знак відповідності розміщений належним чином на всіх одиницях товару, що були об'єктом перевірки (а.с. 90-111). Ці фотографії були оглянуті представником відповідача у судовому засіданні. Відповідно до ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. У акті перевірки від 13.11.2013 № 02/243 зазначено, що до нього додаються фотознімки продукції, яка перевірялась на 43 аркушах (а.с. 63). Проте до матеріалах справи цих знімків представником відповідача не надано не зважаючи на те, що ухвалою від 24.12.2014 суд зупиняв розгляд справи за клопотанням відповідача для надання йому можливості надати всі необхідні докази (а.с. 45). За таких обставин, приймаючи до уваги презумпцію правомірності дій позивача та неналежне невиконання своїх процесуальних обов'язків з боку відповідача, не зважаючи на надання судом додаткових можливостей для цього виконання, суд дійшов висновку, що вчинення позивачем порушень ст. 44 Закону України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції» у точці продажу за адресою: м. Харцизьк, вул. Октябрьська, 34, є недоведеним, у зв'язку з чим задовольняє позовні вимоги в частині визнання неправомірною та скасування постанови інспекції з питань захисту прав споживачів у Донецькій області про накладення штрафних санкцій від 25 листопада 2013 року № 239р у сумі 32300,0 грн. Додатково цей висновок підтверджує також надання позивачем первинних бухгалтерських документів, які свідчать, що позивач не є особою, яка ввела відповідну продукцію в обіг (а.с. 112-145), так як частина зазначеної суми штрафу - 1500 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (25500, грн.), складає санкція за введення в обіг продукції, яка не відповідає встановленим вимогам (п. 2 ч. 2 ст. 44 Закону України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції») - а.с. 74-75. Стосовно скасування рішення про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів від 28 листопада 2013 року № 02/206 суд зазначає, що 12 грудня 2013 року відповідачем було прийнято рішення № 02/211 про скасування вказаного рішення про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів (а.с.76). Із зазначених підстав суд відмовляє у задоволенні позовних вимог в цій частині, оскільки це рішення більше не впливає на права, інтереси або обов'язки позивача. Судові витрати розподіляються судом відповідно до ст. 94 КАС України та частини 3 статті 4 Закону України «Про судовий збір». Враховуючи викладене та

Результат розгляду: partial