Рішення адміністративного суду від 2014-01-10 00:00:00+02

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про визнання незаконним рішення та зобов'язання прийняти певне рішення. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що йому на праві приватної власності належить гараж [ADDRESS], який знаходиться на території автогаражного кооперативу «Сталь-3», що підтверджується свідоцтвом про право власності на нерухоме майно від 15 жовтня 2004 року, яке зареєстроване у КП БТІ м. Донецька. 22 жовтня 2004 року за реєстраційним номером 7908006, номер запису 358 у книзі 3гар-63.15 серпня 2012 року він звернувся до Донецької міської ради із заявою про безкоштовну передачу у власність земельної ділянки площею 0,0040 га, що розташована за вищезазначеною адресою, а саме під належним йому гаражем, та розпочав готувати зазначені документи для надсилання їх у відповідні органи влади. При цьому, на початку 2013 року він звертався із заявою до Донецької міської ради про можливість передачі у власність цієї земельної ділянки, на що він отримав відповідь про можливість передачі йому земельної ділянки у власність. Коли ним були зібрані всі необхідні документи він звернувся із відповідним клопотанням та доданими до нього документами до Донецької міської Ради. Однак, рішенням Донецької міської ради від 27 березня 2013 року № 28/67 йому було відмовлено у приватизації земельної ділянки для будівництва індивідуального гаражу, у зв'язку із розташуванням земельної ділянки (гараж [NUMBER]) на території а/г кооперативу «Сталь-3», та було запропоновано ініціювати перед а/г «Сталь-3» питання щодо оформлення права користування земельною ділянкою для розміщення гаражу. Згідно довідки, що видана а/г «Сталь-3», він є членом а/г «Сталь-3» та власником гаражу [NUMBER]. Також, згідно довідки, управління Держкомзему у Донецькій області від 17 липня 2012 року № 03-31-5980, правом безоплатної передачі земельних ділянок у власність він раніше не користувався. Вважає, рішення Донецької міської Ради від 27 березня 2013 року № 28/67, яким йому було відмовлено у приватизації земельної ділянки незаконним, у зв'язку із чим просив його скасувати та зобов'язати Донецьку міську Раду ухвалити рішення, яким дозволити йому приватизувати земельну ділянку розміром 0,004 га, розташованої під приватизованим гаражем [NUMBER], який знаходиться на території авто гаражного кооперативу «Сталь-3» за адресою: [ADDRESS] Позивач [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі, пояснив, що є членом гаражного кооперативу «Сталь-3» з 1976 року, гараж [NUMBER], що розташований на території даного кооперативу належить йому на праві власності, та він користується земельною ділянкою, яка розташована під зазначеним гаражем, тому вважає, що має право на приватизацію зазначеної земельної ділянки, а міська рада безпідставно відмовила йому в цьому. Просив зобов'язати відповідача винести рішення яким надати йому дозвіл на на приватизацію вказаної ділянки. Представник відповідача Донецької міської ради за довіреністю Плехова О.П. у судовому засіданні позовні вимоги не визнала. Пояснила, що гараж [NUMBER] дійсно належить на праві власності позивачу. В той же час, рішення міської Ради, яким відповідачу було відмовлено у виділені у власність земельної ділянки, на якій знаходиться його гараж вважає законним, оскільки вся площа земельної ділянки, на якій розташований автогаражний кооператив «Сталь-3», виділена цьому кооперативу у постійне користування ще в 1998 році, про що свідчить відповідний державний акт на право постійного користування землею, тому дозвіл на приватизацію земельної ділянки позивачу не може бути наданий. Крім того, Донецька міська Рада є колегіальним органом та суд не може зобов'язати міську раду ухвалити якесь конкретне рішення, оскільки у такому випадку відбудеться підміна повноважень міської ради. Представник третьої особи автогаражного кооперативу «Сталь-3» - Челпан М.Ф. у судовому засіданні позов [PERSON] не визнав. Зазначив, що він є членом автогаражного кооперативу «Сталь-3» з 2000 року, а з 11 травня 2011 року - являється головою цього кооперативу. Так, на підставі державного акту на право постійного користування землею від 24.11.1998 року, земельна ділянка, на якій в тому числі розташований гараж позивача, знаходиться в постійному користуванні у АК «Сталь-3». Тому окремі члени автогаражного кооперативу «Сталь-3» не мають законних підстав для того, щоб отримати у власність земельні ділянки під своїми гаражами. Додатково зазначив, що позивач має велику заборгованість по членських внесках за 2012 року та за весь 2013 рік, що є законною підставою навіть для того аби виключити його з членів кооперативу. Просив відмовити в задоволенні позову. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що 15 серпня 2012 року [PERSON] звернувся до Донецької міської Ради із заявою про безоплатну передачу йому у власність земельної ділянки, площею 0,0040 га, що розташована на території АК «Сталь-3», який знаходиться за адресою: [ADDRESS], що належить йому на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 15.10.2004 року, яке було видано Управлінням комунального господарства Донецької міської Ради на підставі рішення виконкому Ленінської районної в м. Донецьку ради № 613/2 від 22.09.2004 року (а.с.7). Рішенням Донецької міської Ради № 28/67 від 27.03.2013 року [PERSON] було відмовлено у приватизації вказаної земельної ділянки у зв'язку із тим, що дана земельна ділянка входить до складу земельної ділянки, яка вже була виділена АК «Сталь-3» у постійне користування (а.с.15). Так, відповідно до Державного акту на право постійного користування землею І-ДН № 004417 від 24.11.1998 року, автогаражному кооперативу «Сталь-3», що розташований по вул. Стратонавта Українського, 69а була надана у постійне користування земельна ділянка площею 1,6489 га для розміщення індивідуальних гаражів громадян та організації в'їзду по вул. Стратонавта Українського, 69а в Ленінському районі відповідно до рішення виконкому Донецької міської Ради народних депутатів від 16.09.1998 року № 292/7. Земельні відносини на території міста Донецька регулюються Конституцією України, Земельним кодексом України, Законом України «Про місцеве самоврядування в Україні», іншими спеціальними законами та Порядком передачі земельних ділянок юридичним та фізичним особам у власність та у користування у місті Донецьку, затвердженим рішенням Донецької міської ради від 21.12.2011 № 11/31 (далі по тексту - Порядок). Відповідно до статті 1 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» виконавчі органи рад - органи, які відповідно до Конституції України та цього Закону створюються сільськими, селищними, міськими, районними в містах (у разі їх створення) радами для здійснення виконавчих функцій і повноважень місцевого самоврядування у межах, визначених цим та іншими законами. Відповідно до ст. 12 Земельного кодексу України до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст належить розпорядження землями територіальних громад, передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб відповідно до цього Кодексу, надання земельних ділянок у користування із земель комунальної власності відповідно до цього Кодексу. Відповідно до ч. 6 ст. 118 Земельного кодексу України, громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. Так, відповідно до статті 92 Земельного Кодексу України врегульовано питання щодо виникнення права постійного користування земельною ділянкою - це право володіння і користування земельною ділянкою, яка перебуває у державній або комунальній власності, без встановлення строку. Зазначене право отримано автогаражним кооперативом «Сталь - 3», що підтверджується відповідним державним актом. Крім того, відповідно до вимог ст. 141 Земельного Кодексу України передбачено підстави припинення права користування земельною ділянкою. Як зазначив в судовому засіданні голова автогаражного кооперативу «Сталь - 3» Челпан М.Ф., кооператив жодним чином не позбавлений і на теперішній час права постійного користування земельною ділянкою до складу якої входить і земельна ділянка, на якій знаходиться гараж позивача. Ця обставина не була спростована і самим позивачем. Враховуючи наведене, на підставі наданих сторонами доказів, судом встановлено законне право юридичної особи - автогаражного кооперативу «Сталь - 3», якого він не позбавлений у встановленому законом порядку - на постійне користування зазначеною спірною земельною ділянкою. Розділом 4 Земельного кодексу України встановлені підстави та порядок надання земельних ділянок у власність, а також межі компетенції державних органів щодо прийняття рішень з цього приводу. Згідно ч. 1,2 ст. 116 Земельного кодексу України, громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом. Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування. Таким чином, прийняте Донецькою міською радою рішення про відмову [PERSON] у приватизації вказаної земельної ділянки відповідає вимогам законодавства, оскільки зазначена земельна ділянка вже була передана у постійне користування АК «Сталь-3», та надання в користування земельної ділянки, що перебуває у власності або в користуванні інших осіб, провадиться лише після вилучення (викупу) її в порядку, передбаченому цим Кодексом. Виходячи з наведеного, суд приходить до висновку про те, що приймаючи оскаржуване рішення, відповідач діяв в межах повноважень та у спосіб, передбачений законом. За таких обставин, позовні вимоги позивача про визнання незаконним та скасування рішення Донецької міської ради № 28/67 від 27.03.2013 року задоволенню не підлягають. Крім того, суд не знаходить підстав для задоволення позову [PERSON] і в частині його вимог щодо покладення зобов'язання на Донецьку міську Раду прийняти певне рішення на його користь, як таких що не ґрунтуються на законі, оскільки прийняття відповідних рішень є саме компетенцією зазначеного органу самоврядування.

Результат розгляду: denied