Рішення адміністративного суду від 2014-01-23 00:00:00+02

Мар'їнська об'єднана державна податкова інспекція Головного управління Міндоходів у Донецькій області звернулось до суду з позовом до Державного підприємства «Шахтоуправління «Південнодонбаське № 1» про стягнення податкової заборгованості з податку на додану вартість в сумі 235 688,00 гривень з банківських рахунків платника податків. В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначив, що за відповідачем обліковується сума податкового боргу з податку на додану вартість у зазначеному вище розмірі, яка виникла внаслідок нездійснення своєчасної сплати платником податків суми самостійно узгоджених податкових зобов'язань згідно поданої податкової декларації. Посилаючись на вимоги Податкового кодексу України, позивач просив суд стягнути з банківських рахунків відповідача суму заборгованості у зазначеному вище розмірі. Представник відповідача через канцелярію суду надав заяву про відстрочення виконання судового рішення. У заяві вказав, що фінансовий стан підприємства нестабільний фінансового залежний від бюджетного фінансування, є значне перевищення кредиторської заборгованості над дебіторською заборгованістю. Причинами нестабільного фінансового становища є дефіцит коштів на поточну діяльність, у зв'язку із чим відбулося значне зниження матеріальних витрат на забезпечення виробничого циклу; зріст цін на товари, роботи, послуги, споживані в процесі виробництва. У зв'язку з вище зазначеним просив відстрочити виконання постанови до січня 2017 року. Відповідно до частини першої статті 136 Кодексу адміністративного судочинства України, позивач може відмовитися від адміністративного позову, а відповідач - визнати адміністративний позов протягом всього часу судового розгляду, зробивши усну заяву. Якщо відмову від адміністративного позову чи визнання адміністративного позову викладено в адресованій суду письмовій заяві, ця заява приєднується до справи. Частиною третьою статті 136 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що судове рішення у зв'язку з визнанням адміністративного позову ухвалюється за правилами, встановленими статтею 112 Кодексу адміністративного судочинства України. Згідно вимог статті 112 Кодексу адміністративного судочинства України, зокрема, у разі повного визнання відповідачем адміністративного позову і прийняття його судом приймається постанова суду про задоволення адміністративного позову. Крім того, суд не приймає визнання адміністративного позову і продовжує розгляд адміністративної справи, якщо ці дії відповідача суперечать закону чи порушують чиї-небудь права, свободи або інтереси. Таким чином, суд приймає визнання адміністративного позову, оскільки ці дії відповідача не суперечать закону і не порушують чиї-небудь права, свободи або інтереси, та приймає постанову про задоволення адміністративного позову, виходячи при цьому з наступного. Відповідач - Державне підприємство «Шахтоуправління «Південнодонбаське № 1» є юридичною особою, зареєстровано та обліковується в Єдиному державному реєстрі підприємств та організацій України за кодом 34032208, що підтверджується наявними у матеріалах справи Випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців (Серія АА № 436003) та Довідкою з Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України Бланк Серії (АБ № 455372). Як платник податків відповідач зареєстрований у Вугледарському відділенні Мар'їнської ОДПІ, що підтверджується довідкою про взяття на облік платника податків. Пунктом 20.1.19 пункту 20.1 статті 20 Податкового кодексу України визначено, що Контролюючі органи мають право застосовувати до платників податків передбачені законом фінансові (штрафні) санкції (штрафи) за порушення податкового чи іншого законодавства, контроль за додержанням якого покладено на контролюючі органи; стягувати до бюджетів та державних цільових фондів суми грошових зобов'язань та/або податкового боргу у випадках, порядку та розмірі, встановлених цим Кодексом та іншими законами України; стягувати суми недоїмки із сплати єдиного внеску; стягувати суми простроченої заборгованості суб'єктів господарювання перед державою (Автономною Республікою Крим чи територіальною громадою міста) за кредитами (позиками), залученими державою (Автономною Республікою Крим чи територіальною громадою міста) або під державні (місцеві) гарантії, а також за кредитами із бюджету в порядку, визначеному цим Кодексом та іншими законами України. Таким чином, позивач є органом державної влади, уповноваженим здійснювати функцію контролю за визначенням та сплатою платником податків, повноваження якого на звернення до суду із позовом про стягнення податкового боргу прямо визначені законодавством України. Облік платників податків і зборів (обов'язкових платежів) здійснюється органами державної податкової служби та іншими державними органами відповідно до законодавства. Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює Податковий кодекс України. Обов'язок платника податків щодо здійснення своєчасної сплати суми податкових зобов'язань встановлений підпунктом 16.1.4 пункту 16.1 статті 16 Податкового кодексу України. Порядок погашення зобов'язань юридичних або фізичних осіб перед бюджетами та державними цільовими фондами з податків і зборів (обов'язкових платежів), нарахування і сплати пені та штрафних санкцій, що застосовуються до платників податків контролюючими органами, порядок оскарження дій органів стягнення визначені главою 9 Податкового кодексу України. Згідно змісту зазначеного нормативно-правового акту, стягненню з платника податків підлягає наявна в платника сума податкового боргу. Відповідно до підпункту 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України, податковий борг - сума узгодженого грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання; Як свідчать матеріали справи, відповідачем була подана до податкової інспекції податкова декларація з податку на додану вартість № 9074791679 від 20.11.2013 року, у якій відповідач задекларував суму податку до сплати у розмірі 235 688,00 гривень. Відповідно до пункту 57.1 статті 57 Податкового кодексу України, платник податків зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Щодо податку на додану вартість такі строки встановлені статтею 203 Податкового кодексу України. Відповідно до пункту 203.1 цієї статті, податкова декларація подається за базовий звітний (податковий) період, що дорівнює календарному місяцю, протягом 20 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) місяця. Пунктом 203.2 цієї статті передбачено, що платник податку зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого пунктом 203.1 цієї статті для подання податкової декларації. Як встановлено у судовому засіданні та підтверджено зворотнім боком облікової картки платника податку, відповідач протягом зазначених строків суми податкових зобов'язань, визначені у поданій ним податковій декларації, до бюджету не сплатив. Відповідно до пункту 95.2. статті 95 Податкового кодексу України стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 60 календарних днів з дня надіслання такому платнику податкової вимоги. Згідно з пунктом 59.1. статті 59 Податкового кодексу України у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, орган державної податкової служби надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення. Реалізуючи вимоги п. 59.1 ст.59 ПК України, на юридичну адресу Державного підприємства «Шахтоуправління «Південнодонбаське №1», надіслано податкові вимоги від 21.12.2009 № 1/62/6330 на суму 157 114,92 гривні та від 25.01.2010 № 2/3/169 на суму 2 626 696,22 гривні. Загальна сума заборгованості Державного підприємства «Шахтоуправління «Південнодонбаське №1» перед Державним бюджетом України з податку на додану вартість становить 235 688,00 гривень, яка виникла внаслідок несплати узгодженого податкового зобов'язання. Таким чином, виходячи із змісту заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що викладені в позовній заяві доводи позивача є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Що стосується заяви про відстрочення виконання судового рішення, суд зазначає наступне. У відповідності до частини першої статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України, за наявності обставин, що ускладнюють виконання судового рішення (відсутність коштів на рахунку, відсутність присудженого майна в натурі, стихійне лихо тощо), державний виконавець може звернутися до адміністративного суду першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий лист, із поданням, а особа, яка бере участь у справі, та сторона виконавчого провадження - із заявою про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення. Питання про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення може бути розглянуто також за ініціативою суду. Тобіш, питання про відстрочення виконання судового рішення розглядається за поданням державного виконавця, заявою сторони и виконавчого провадження (стягувача чи боржника), ініціативою самого адміністративного суду, що видав виконавчий лист, тобто підставою для розгляду заяви є наявність відкритого виконавчого провадження державним виконавчим органом, в результаті чого державним виконавцем встановлюються обставини, що ускладнюють виконання судового рішення. Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що в даному випадку заява Державного підприємства «Шахтоуправління «Південнодонбаське № 1» про відстрочення виконання судового рішення строком на 3 роки не підлягає задоволенню. Згідно приписів частини 4 статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України у справах, в яких позивачем є суб'єкт владних повноважень, а відповідачем - фізична чи юридична особа, судові витрати, здійснені позивачем, з відповідача не стягуються. З огляду на зазначене, на підставі положень Закону України «Про державну податкову службу в Україні» та

Результат розгляду: granted