Рішення адміністративного суду від 2014-01-30 00:00:00+02

Позивач [PERSON] звернувся до суду з адміністративним позовом до відповідача Інспектора ДПС взводу з ОСП №2 роти ДПС ДАІ ГУМВС України в Херсонській області старшого сержанта міліції Ятченко А.О. про скасування постанови про адміністративне правопорушення. Позивач в судове засідання не з'явився, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином, письмово повідомивши суд про розгляд справи за його відсутності, позов підтримує в повному обсязі. Відповідач Інспектор ДПС взводу з ОСП №2 роти ДПС ДАІ ГУМВС України в Херсонській області старший сержант міліції Ятченко А.О. в судове засідання не з'явився, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином, про причину неявки суду не відомо. Судом встановлено, що 03 серпня 2013 року інспектором ДПС взводу ОСП №2 роти ДПС ДАІ ГУМВС України в Херсонській області, старшим сержантом міліції Ятченко А. О., був складений протокол про адміністративне правопорушення серії АГ2 №840182, на підставі якого була винесена постанова серії СА №238438 по справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 122 КпАП України, про накладення на позивача, адміністративного стягнення у вигляді штрафу на користь держави в розмірі 425,00 гривень. В оскаржуваній постанові вказано, що позивач рухався на 56 км автодороги «Херсон - Генічеськ», за кермом автомобіля «ШКОДА», держномер АЕ 3546 СМ по другорядній дорозі, й на нерегульованому перехресті не надав перевагу у русі автомобілю «ОПЕЛЬ», держномер [NUMBER], що рухався по головній дорозі. Позивач вважає, що він правил дорожнього руху не порушував, що доводи інспектора є безпідставними, оскільки перехрестя проїжджав лише його автомобіль, а автомобіль «Опель» знаходився задалеко від перехрестя, ще навіть не під'їхавши до нього, тому, звісно, він і не міг виїхати на перехрестя разом із автомобілем позивача. Порушення правил ДР України мало б фіксуватися відповідачем, однак за невідомих причин до матеріалів справи не долучено. Отже, із порушенням позивач незгоден, про що зазначив у протоколі. Окрім того оскаржувана постанова винесена із процесуальними порушеннями, які дають підстави її скасувати. Так, під час зупинки транспортного засобу позивача інспектор незрозуміло представився та звернувся до відповідача, що є порушенням діючого законодавства. Крім того відео та фото на підтвердження порушення інспектор до матеріалів справи не долучив, всупереч п. 2.13 Інструкції «З організації провадження та діловодства у справах про адміністративне порушення правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху», в якому зазначено, що до протоколу, складеного з використанням показань технічних приладів, долучаються фото - відео, або інші матеріали, на яких зафіксовані показання цих приладів, та довідкові матеріали про власника транспортного засобу або особу, яка має право керування цим транспортним засобом. Натомість у протоколі не зазначено такого доказу або супутнього матеріалу, тим більше відеозапису, який би проводився на місці події та міг свідчити про факт порушення. Долучено лише свідчення свідка події, однак вказану особу позивач на місці події не бачив та не брав участі у його допиті. Окрім того, слід вказати, що інспектором не проводилося роз'яснень прав позивача, як особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, тобто ним було порушено процесуальний порядок притягнення до адміністративної відповідальності, передбачений у ч. 4 ст. 256 КпАП України; всупереч ст. 33, 280 КпАП не з'ясовані обставини, які мають значення для вирішення справи, а саме, не досліджені обставини, що характеризують особу порушника, наявність у нього на утриманні дружини та неповнолітніх дітей, рівень його заробітку. Крім того, розгляд справи на місці, без підготовки та надання часу особі для звернення за правовою допомогою, подання документів, які характеризують особу, інших доказів по справі, порушують права позивача, передбачені ст.268 КпАП, а отже, й застосування стягнення щодо позивача у максимальному розмірі, в зв'язку з такою невідповідністю нормам закону є неправомірним. Відповідно до ст. 3 Конституції України людина, її життя і здоров'я, честь і гідність, недоторканість і безпека визнаються найвищою соціальною цінністю. Відповідно до ст.. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язанні діяти лише на підставі, та в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України. Права і свободи людини і громадянина та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Суди як органи державної влади зобов'язані своєчасно й дієво захищати права та свободи шляхом розгляду зокрема справ про адміністративні правопорушення. Ст. 217 встановлено, що посадові особи, уповноважені розглядати справи про адміністративні правопорушення, можуть накладати адміністративні стягнення, передбачені КУпАП, у межах наданих їм повноважень і лише під час виконання службових обов'язків. Перелік посадових осіб, які від імені органів, згаданих в п. 5 ст. 213 КУпАП, розглядають справи про адміністративні правопорушення, встановлюється законами України. Встановлений законом порядок притягнення осіб до адміністративної відповідальності у справах про адміністративні правопорушення є важливою гарантією законності в діяльності органів, уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення, захисту прав громадян, ефективним засобом виховання поваги до закону прав і свобод, честі і гідності. Відповідно до ст.. 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. В даному випадку, вбачається, що всі права, якими позивач мав право скористатись, були грубо порушені при складанні протоколу про адміністративне правопорушення та винесенні постанови по справі про адміністративне правопорушення, та притягненні позивача до адміністративного стягнення, фактів, які б могли служити доказами у скоєнні позивачем адміністративного правопорушення не має, а тому не існує жодної правової підстави для притягнення позивача до адміністративної відповідальності та стягнення суми в розмірі 425 грн. При вирішенні питання про притягненні особи до адміністративної відповідальності, в даному випадку, відповідачем не виконано основних завдань, зокрема, своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин справи, вирішення її в точній відповідності з законом. Відповідно до ст. 7 КУпАП - ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку із адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Відповідно до ст. 280 КУпАП - орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Від правильного, всебічного розгляду фактів та справи, дослідивши всі зібрані в справі докази, залежить результат притягнення чи звільнення від відповідальності, зокрема і виду покарання. Крім того, пунктом 1 зазначеної Постанови встановлено, що правильним, своєчасним вирішенням скарг на постанови у справах про адміністративні правопорушення не тільки поновлюється порушене право, але й забезпечується зміцнення законності в діяльності органів (посадових осіб), які користуються правом накладення адміністративного стягнення, запобігання правопорушенням, виховання громадян та посадових осіб у дусі неухильного додержання Конституції та законів України, поваги до прав, свобод, честі й гідності, сумлінного виконання своїх обов'язків. У відповідності до ст.. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складання, посада, прізвище, ім'я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності ( у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Згідно з ч.2 ст.71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень суб"єкта владних повноважень обов"язок щодо доказування правомірності свого рішення покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Доказом адміністративного правопорушення з боку позивача інспектор ДАІ міг зазначити фіксування правопорушення на відеокамеру, однак відеозапис з технічного засобу при фіксації порушення ПДР не додана до матеріалів справи. За таких обставин суд приходить до висновку про необхідність скасування постанови від 03.08.2013 року про притягнення до адміністративної відповідальності [PERSON] за ч. 2 ст. 122 КпАП України, а справу відносно нього закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, оскільки відповідачем не надано суду достатньо доказів, які б вказували на наявність в діях позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КпАП України.

Результат розгляду: granted