Рішення адміністративного суду від 2014-03-04 00:00:00+02

В грудні 2013 [PERSON] звернулась в суд з позовом до Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Вінницькій області, третя особа [PERSON], в якому з урахуванням заяви про зміну позовних вимог (вх. №435 від 14 січня 2014 року) просить скасувати реєстрацію декларації про початок будівельних робіт від 09.02.2012 зареєстровану за №08312021614 та реєстрацію декларації про початок будівельних робіт від 04.04.2012 зареєстровану за №ВН0831309400060. Позовні вимоги мотивовано тим, що в спірних деклараціях зазначені містобудівні умови, які не реєструвались та не затверджувались під вказаним номером, видавались іншому забудовнику за іншою адресою, що підтверджується відповіддю правління містобудування та архітектури Козятинської міської ради тому, на думку позивача, очевидним є факт надання недостовірної інформації, що є безумовною підставою, згідно з "Порядком прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів", затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 13 квітня 2011 року №461, для скасування реєстрації декларації. 03 лютого 2014 року Вінницьким окружним адміністративним судом постановлено в задоволенні позовних вимог відмовити повністю. Не погодившись з ухваленим судом першої інстанції рішенням позивач оскаржив його в апеляційному порядку. В своїй апеляційній скарзі апелянт порушує питання про скасування постанови Вінницького апеляційного адміністративного суду від 03 лютого 2014 року та ухвалення нової про задоволення позовних вимог, посилаючись на те, що постанова суду першої інстанції винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права, а також неповно з'ясовані всі обставини, що мають значення для вирішення справи. 04 березня 2014 року на адресу суду апеляційної інстанції надійшов лист Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Вінницькій області про розгляд справи за відсутності представника Інспекції (вх. №4932/14). До суду апеляційної інстанції в судове засідання призначене на 04 березня 2014 року прибули представник позивача, який підтримав доводи апеляційної скарги в повному обсязі, та представник третьої особи, яка проти задоволення апеляційної скарги заперечувала. Заслухавши суддю-доповідача, пояснення осіб, які прибули до суду апеляційної інстанції, перевіривши матеріали справи у їх сукупності, постанову суду першої інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів Вінницького апеляційного адміністративного суду вважає, що апеляційна скарга належить задоволенню, виходячи з наступних міркувань. У відповідності до частини 1 статті 195 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги. Судом першої інстанції встановлено та підтверджено у суді апеляційної інстанції, що [PERSON] є власником магазину "[INFO], розташованого у [ADDRESS], що підтверджується свідоцтвом про право власності від 04.02.2009 року та державним актом від 18.12.2012 року серія ЯМ №497881 на право власності на земельну ділянку на якій розташований магазин. 09.02.2012 року громадянкою [PERSON] подано до Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Вінницькій області декларацію про початок виконання будівельних робіт, а саме реконструкція магазину по вулиці Грушевського 46 в м. Козятин з переобладнанням під стоматологічний кабінет. (а.с 23) 04.04.2012 року громадянкою [PERSON] подано до Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Вінницькій області декларацію про початок виконання будівельних робіт, а саме реконструкція магазину по вулиці Грушевського 46 в м. Козятин з влаштуванням стоматологічного кабінету. (а.с 26). Позивач 26.11.2013 та 11.12.2013 звернулась до відповідача із заявою про порушення [PERSON] норм будівельного законодавства та просила призначити в зв'язку із цим перевірку. Відповідач провів таку перевірку та не виявив порушень, пов'язаних із недостовірністю даних, відображених третьою особою у декларації про початок будівельних робіт. На думку позивача вищезазначені декларації належать скасуванню, оскільки будівельна споруда [PERSON] знаходиться в притул із магазином позивача, що в свою чергу перешкоджає останній обслуговувати свій об'єкт у відповідності до вимог ДБН 360-92, що спонукало до звернення з цим позовом до суду. Як стверджує позивач, із змісту листів Управління містобудування і архітектури Козятинської міської ради № 164 від 28.11.2013 року та № 137 від 01.10.2013 року, а також листа Козятинської міської ради № 2334/13 від 12.11.2013 року випливає, що заяви щодо видачі містобудівних умов та обмежень забудови до управління містобудування та архітектури не надходило, та містобудівні умови та обмеження за № 97/10 від 26.08.2010 року громадянці [PERSON] не видавались ( а.с. 28-30). Відмовляючи в задоволенні позовних вимог суд першої інстанції виходив з того, що під час судового розгляду не встановлено факту порушення відповідачем прав та охоронюваних законом інтересів позивача у сфері публічно-правових відносин. Таке рішення суду першої інстанції ґрунтується зокрема на тому, що при реєстрації декларацій про початок виконання будівельних робіт інспекція державного архітектурно-будівельного контролю зобов'язана перевіряти лише повноту даних, зазначених в них, відповідність об'єктів будівництва будівельним нормам, стандартам та правилам, а не достовірність документів, зазначених у декларації. Колегія суддів апеляційної інстанції не погоджується з висновками суду першої інстанції про необґрунтованість таких доводів позивача, виходячи з наступного. Відповідно до статті 10 Закону України "Про архітектурну діяльність" від 20.05.1999 № 687-XIV для забезпечення під час забудови територій, розміщення і будівництва об'єктів архітектури додержання суб'єктами архітектурної діяльності затвердженої містобудівної та іншої проектної документації, вимог вихідних даних, а також з метою захисту державою прав споживачів будівельної продукції здійснюється в установленому законодавством порядку державний архітектурно-будівельний контроль та нагляд. Державний архітектурно-будівельний контроль та нагляд здійснює центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю (далі - орган державного архітектурно-будівельного контролю). Згідно з частинами першою та другою статті 41 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" від 17.02.2011 № 3038-VI державний архітектурно-будівельний контроль - сукупність заходів, спрямованих на дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил. Державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється органами державного архітектурно-будівельного контролю в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Відповідно до пункту 1 Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 553 від 23.05.2011 року (далі - Порядок), державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється Держархбудінспекцією та її територіальними органами. Пунктом 2 зазначеного Порядку встановлено, що державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється за дотриманням: вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, проектної документації, будівельних норм, державних стандартів і правил, технічних умов, інших нормативних документів під час виконання підготовчих і будівельних робіт, архітектурних, інженерно-технічних і конструктивних рішень, застосування будівельної продукції; порядку здійснення авторського і технічного нагляду, ведення загального та (або) спеціальних журналів обліку виконання робіт, виконавчої документації, складення актів на виконані будівельно-монтажні та пусконалагоджувальні роботи; інших вимог, установлених законодавством, будівельними нормами, правилами та проектною документацією, щодо створення об'єкта будівництва. Положеннями пункту 7 Порядку унормовано, що підставами для проведення позапланової перевірки є звернення фізичних чи юридичних осіб про порушення суб'єктом містобудування вимог містобудівного законодавства. Як встановлено судом з матеріалів справи в поданих зверненнях від 26.11.2013 та від 11.12.2013 [PERSON] зазначила про відсутність містобудівних умов, будівництво капітальної забудови на землях сервітутного користування, забудови виходу з належного їй магазину та неможливість обслуговувати свою будівлю. За правилами підпунктів 4,7,8 пункту 11 Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, посадові особи інспекцій під час здійснення державного архітектурно-будівельного контролю мають право: проводити перевірку відповідності виконання підготовчих та будівельних робіт вимогам будівельних норм, державних стандартів і правил, затвердженим проектним вимогам, рішенням, технічним умовам, своєчасності та якості проведення передбачених нормативно-технічною і проектною документацією зйомок, замірів, випробувань, а також ведення журналів робіт, наявності у передбачених законодавством випадках паспортів, актів та протоколів випробувань, сертифікатів та іншої документації; залучати до проведення перевірок представників центральних і місцевих органів виконавчої влади, органів місцевого самоврядування, експертних та громадських організацій (за погодженням з їх керівниками), фахівців галузевих науково-дослідних та науково-технічних організацій, які пройшли професійну атестацію; отримувати в установленому законодавством порядку від органів виконавчої влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, фізичних осіб інформацію та документи, необхідні для здійснення державного архітектурно-будівельного контролю. В силу положень пункту 12 зазначеного Порядку, посадові особи інспекції під час здійснення державного архітектурно-будівельного контролю зобов'язані: у повному обсязі, об'єктивно та неупереджено здійснювати державний архітектурно-будівельний контроль у межах повноважень, передбачених законодавством. Зі змісту акту №1126-ПП перевірки дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів та правил від 07.11.2013 не з'ясовувались питання порушені [PERSON] у зверненнях від 26.11.2013, від 11.12.2013. Таким чином, відповідачем при проведенні позапланової перевірки третьої особи на підставі звернень позивача не дотримано вимог Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, що не спростовано позивачем. Процедура проведення відповідною Інспекцією ДАБК реєстрації декларації про початок виконання будівельних робіт встановлена пунктами 8-16 Порядку виконання будівельних робіт, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13.04.2011 №466 (далі - Порядок №466). Відповідно до пунктів 9-11 Порядку №466, інспекція протягом п'яти робочих днів з дня надходження до неї декларації перевіряє повноту даних, зазначених у декларації, та реєструє її. У разі коли декларація подана чи оформлена з порушенням установлених вимог, Інспекція повертає її замовнику з обґрунтуванням причин повернення у строк, передбачений для її реєстрації. Судом встановлено, що в спірних деклараціях третя особа зазначила про наявність містобудівних умов та обмеження виданих за №97/10 від 26.08.2010 управлінням містобудування і архітектури Козятинської міської ради. Суд першої інстанції помилково не взяв до уваги те, що відповідно до листів управління містобудування і архітектури Козятинської міської ради №164 від 28.11.2013 та №137 від 01.10.2013, а також листа Козятинської міської ради №2334/13 від 12.11.2013 заяви щодо видачі містобудівних умов та обмежень забудови до управління містобудування не надходило та містобудівні умови та обмеження за №97/10 від 26.08.2010 громадянці [PERSON] не видавались. Натомість під вказаним номером зареєстровані містобудівні умови за іншою адресою та надані іншій особі. Відповідно до положень статті 24 Закону України "Про планування і забудову територій", чинного на момент видачі містобудівних умов та обмежень від 26.08.2010, право на забудову земельної ділянки реалізується її власником або користувачем за умови використання земельної ділянки за її цільовим призначенням та відповідно до містобудівних умов і обмежень забудови земельної ділянки, встановлених згідно з вимогами цього Закону. У разі відсутності місцевих правил забудови або при намірах забудови земельної ділянки за межами населеного пункту відповідний орган виконавчої влади чи орган місцевого самоврядування у двотижневий строк з дня реєстрації заяви (клопотання) надає заявнику згоду на розроблення містобудівного обґрунтування розміщення об'єкта. Містобудівні умови і обмеження забудови земельної ділянки, викладені в містобудівному обґрунтуванні, після його погодження та врахування результатів громадського обговорення в порядку, встановленому цим Законом затверджуються рішенням відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування одночасно із затвердженням містобудівного обґрунтування. Містобудівні умови і обмеження забудови земельної ділянки отримані відповідно до частини четвертої цієї статті або затверджені рішенням відповідної місцевої ради, є підставою для отримання інших вихідних даних для проектування об'єкта (об'єктів) забудови земельної ділянки та здійснення цього проектування. Такі ж вимоги передбачені в пункті 4 Порядку надання вихідних даних для проектування об'єктів містобудування, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №489 від 20.05.2009, яка була чинна станом на 26.08.2010 року. За правилами положень пункту 9 статті 31 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належать: надання відповідно до закону містобудівних умов і обмежень забудови земельних ділянок. Відповідно до вимог частини 6 статті 59 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", виконавчий комітет сільської, селищної міської, районної у місті (у разі її створення) ради в межах своїх повноважень приймає рішення. Зі змісту відповіді Козятинської міської ради від 20.01.2014 місцеві правила забудови не приймались. Також матеріалами справи підтверджується, що а ні містобудівного обґрунтування, а ні громадського обговорення, а ні рішення про затвердження містобудівних умов у складі містобудівного обґрунтування не має. Обґрунтованими є доводи апелянта про те, що відповідачем при проведені перевірки не надано оцінки тому, що проведення будівництва третьою особою трьохповерхової капітальної будівлі на земельній ділянці, яка згідно рішення Козятинської міської ради та договору земельного сервітуту була надана лише для влаштування входу в нежитлове приміщення. Положеннями статті 39-1 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" у разі виявлення інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю факту подання недостовірних даних, наведених у надісланому повідомленні чи зареєстрованій декларації, які є підставою вважати об'єкт самочинним будівництвом, зокрема якщо він збудований або будується на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи, чи належно затвердженого проекту або будівельного паспорта, реєстрація такого повідомлення або декларації підлягає скасуванню інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Враховуючи те, що містобудівні умови є обов'язковою підставою для надання дозволу на проведення підготовчих будівельних робіт (стаття 28-1 Закону України "Про планування і забудову територій, чинного на час виникнення правовідносин), а в спірних деклараціях зазначені містобудівні умови які не видавались третій особі, тому обгрунтованим є доводи позивача про надання третьою особою недостовірної інформації, що в свою чергу є підставою для скасування реєстрації декларацій. Колегія суддів апеляційної інстанції зважає також на те, що стосовно факту відсутності містобудівних умов, які зазначені в спірних деклараціях, без відповідного складу документів (містобудівного обгрунтування, результатів громадського обговорення та затвердження рішення) на підставі заяви позивача, Козятинською міжрайонною прокуратурою матеріали перевірки направлені до Козятинського РВ УМВС України у Вінницькій області для вирішення питання щодо внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань, за результатами розгляду яких СВ Козятинського РВ в області внесено відомості до ЄДРДР під №1201402017000003 від 01.01.2014 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 364 КК України, розпочато досудове розслідування. Відповідно до частини 2 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Колегія суддів Вінницького апеляційного адміністративного суду вважає, що відповідачем не доведено правомірність своїх дій, що підтверджується наявними в матеріалах справи доказами. Таким чином, колегія суддів апеляційної інстанції дійшла висновку про обґрунтованість вимог [PERSON] до Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Київській області про скасування припису Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Вінницькій області про скасування реєстрації декларації про початок будівельних робіт від 09.02.2012 зареєстровану за №08312021614 та реєстрації декларації про початок будівельних робіт від 04.04.2012 зареєстровану за №ВН0831309400060. Згідно з пунктом 3 частини 1 статті 198, пункту 4 частини 1 статті 202 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції суд апеляційної інстанції скасовує її та ухвалює нове рішення, якщо визнає, що судом першої інстанції порушено норми матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи. Колегія суддів Вінницького апеляційного адміністративного суду вважає, що суд першої інстанції невірно застосував норми матеріального права, неповно з'ясував обставини справи, у зв'язку з чим постанова підлягає скасуванню з ухваленням нової про задоволення адміністративного позову.

Результат розгляду: granted