Рішення адміністративного суду від 2014-02-19 00:00:00+02

07 листопада 2013 року [PERSON] звернулась з адміністративним позовом до Держаної податкової інспекції в Ленінському районі міста Севастополя. Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідач безпідставно, в супереч закону притягнув позивача до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу. В судовому засіданні позивач позов підтримала у повному обсязі, наполягала на його задоволенні з підстав викладених у позові. Представник відповідача в судовому засіданні заперечував проти задоволення позову, пояснив, що притягнення до адміністративної відповідальності здійснено відповідно до закону, просив у задоволенні позову відмовити. Суд, заслухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. 09 жовтня 2013 року щодо [PERSON] складено адміністративний протокол серія АА №266305 про вчинення останньою адміністративного правопорушення на підставі ст.165-1 КУпАП (а.с.6). 16 жовтня 2013 року начальником Державної податкової інспекції Ленінського району у місті Севастополі винесено постанову серії АВ № 903156 згідно якої [PERSON] притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.165-1 за порушення вимог п.4 ч.2 ст.6 ЗУ "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" у вигляді штрафу розміром 510,00 грн. Відповідно до ст.2 КАСУ у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку. Відповідно до ст. 69 КАСУ докази суду надають особи, які беруть участь у справі. Суд може запропонувати надати додаткові докази або витребувати додаткові докази за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, або з власної ініціативи. Відповідно до ст. 71 КАСУ кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Відповідно до п.4 ч.2 ст. 6 ЗУ "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" платник єдиного внеску зобов'язаний подавати звітність до органу доходів і зборів за основним місцем обліку платника єдиного внеску у строки, порядку та за формою , встановленими центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, за погодженням з Пенсійним фондом та фондами загальнообов'язкового державного соціального страхування. Відповідно до ст. 165-1 КУпАП адміністративна відповідальність настає за порушення порядку нарахування єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, неподання, несвоєчасне подання, подання не за встановленою формою звітності щодо єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування або подання недостовірних відомостей, що використовуються в Державному реєстрі загальнообов'язкового державного соціального страхування, іншої звітності та відомостей, передбачених законами України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" і "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", порушення встановленого порядку використання та здійснення операцій з коштами Пенсійного фонду України. У постанові серія АВ № 903156 від 16 жовтня 2013 року та протоколі серія АА № 266305 як підставою складання та притягнення до відповідальності зазначено не подання відповідної звітності. У той же час, відповідно до матеріалів справи (а.с.9,36,50-52) позивач подала відомості у встановлений законом строк. Зазначену обставину підтвердив і представник відповідача, а твердження відповідача, що подані звити не відповідали встановлений формі звітності, тому не можуть вважатися поданими, суд не приймає до уваги, оскільки, як зазначено вище, позивача притягнуто до відповідальності саме за не надання у встановлений законом строк звітності, а не за надання звітності у не відповідний встановлений формі, що є окремим складом адміністративного правопорушення за який позивач до відповідальності не притягувався. Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають фото- та кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- та кінозйомки, використовуються при нагляді за виконанням правил, норм стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху. Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи обставини, що пом'якшують обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Відповідно до вимог ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходам впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше, як на підставах в порядку, встановлено Законом. Відповідно до ч.2 ст.71 КАСУ в адміністративних справах про протиправність рішень, чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо заперечує проти адміністративного позову. Відповідно до ст. 8 Конституції України в визнається принцип верховенства права. Відповідно до ч.2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Оскільки позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за правопорушення якого він не скоїв, позов підлягає задоволенню в частині скасування постанови, як такої, що винесена з порушенням вимог ст.ст. 17, 18, 251, 280, 283 КУпАП. Приймаючи до уваги, що суд не є органом, який може застосувати стягнення за даною категорією адміністративних правопорушень, до компетенції суду також не входить закриття провадження по справі, тому в цієї частині позов не обґрунтований та задоволенню не підлягає. На підставі викладеного та

Результат розгляду: partial