Рішення адміністративного суду від 2014-02-25 00:00:00+02

Товариство з обмеженою відповідальністю "Керчхолод" звернулось до Окружного адміністративного суду АР Крим з адміністративним позовом до Керченської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів в АР Крим про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення №0000172202 від 20.01.2014 року. Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідачем була проведена документальна позапланова невиїзна перевірка ТОВ «Керчхолод» з питань реальності здійснення операцій по взаємовідносинам з ТОВ «Єдина Рейтингова Система» у березні, травні 2013 року та достовірності їх відображення у податковій звітності по податку на додану вартість, якою встановлено завищення податкового кредиту з ПДВ у сумі 66667 грн., сформованого на підставі укладених позивачем з цим підприємством угод. Позивач вважає ці висновки безпідставними, оскільки господарські операції відбулись реально, отримання та оплата товару підтверджено всіма необхідними документами бухгалтерського і податкового обліку, а отже податковий кредит за рахунок цих взаємовідносин був сформований правомірно. У судовому засіданні представники позивача наполягали на задоволенні позовних вимог. Представник відповідача у судове засідання не з'явився, про день, місце та час судового розгляду справи повідомлений належним чином. Клопотань або заперечень на позов не надав, про поважність причин неприбуття у судове засідання суд не повідомив. Суд, вислухавши пояснення представників позивача та дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлено, що ТОВ «Керчхолод» зареєстроване у якості юридичної особи 31.10.1997 року, відповідно до Свідоцтва про державну реєстрацію юридичної особи (а.с.83). Відповідно до Довідки з Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України, основними видами діяльності позивача є: перероблення та консервування риби, ракоподібних і молюсків; інша допоміжна діяльність у сфері транспорту; складське господарство; виробництво готової їжі та страв; інші види перероблення та консервування фруктів і овочів; оптова торгівля іншими продуктами харчування, у тому числі рибою, ракоподібними і молюсками (а.с.84). Відповідно до Свідоцтва №00339074, ТОВ «Керчхолод» зареєстровано у якості платника податку на додану вартість з 18.03.2004 року (а.с.85а). На підставі Наказу від 17.12.2013 року №353, співробітниками Керченської ОДПІ ГУ Міндоходів в АР Крим була проведена документальна позапланова невиїзна перевірка ТОВ «Керчхолод» з питань реальності здійснення операцій по взаємовідносинам з ТОВ «Єдина Рейтингова Система» у березні, травні 2013 року та достовірності їх відображення у податковій звітності по податку на додану вартість, за результатами якої було складено Акт №449/22.2/5397189 від 27.12.2013 року (а.с.7-16). В ході проведення цієї перевірки було встановлено, що взаємовідносини між ТОВ «Керчхолод» та ТОВ «Єдина Рейтингова Система» склалися на підставі договорів поставки товару, згідно з якими постачальний зобов'язується поставити та передати у власність, а покупець належним чином прийняти та оплатити на умовах договору даний товар, - рибо продукція морожена (бичок с/м с/г). Згідно умов договорів, постачання товару здійснюється ТОВ «Єдина Рейтингова Система», однак, в ході проведення перевірки, ані довіреності на отримання даного товару, ані товарно-транспортні накладні, підтверджуючі постачання товару до позивача, податковій інспекції надані не були, що не дає можливості встановити, яким чином здійснювалось транспортування рибо продукції від постачальника до покупця. В ході проведення перевірки була використана інформація щодо контрагента позивача, отримана від ДПІ у м.Сімферополі ГУ Міндоходів в АР Крим, а саме складені за результатами перевірки ТОВ «Єдина Рейтингова Система» акти від 26.07.2013 року №485/22.7/36070569 та від 05.09.2013 року №771/22.7/36070569, якими не підтверджено реальність здійснення господарських операцій у березні-травні 2013 року. Згідно даних актів встановлено, що підприємство за юридичною адресою - АР Крим, м.Сімферополь, пр.Кірова, б.29/1, офіс 416 А та фактичною адресою - АР Крим, вул.Героїв Аджимушкая, б.6/13, офіс 1, не знаходиться, господарську діяльність за вказаною адресою не веде. Уповноваженою особою ТОВ «Єдина Рейтингова Система» було отримано запит на проведення перевірки, однак, документи для перевірки надані не були, що підтверджує факт нереальності здійснення операцій цим Товариством. Враховуючи вищевикладене, по ТОВ «Єдина Рейтингова Система» відсутній факт реального вчинення господарських операцій за березень-травень 2013 року. Таким чином, ніби здійснені господарські операції між ТОВ «Керчхолод» та ТОВ «Єдина Рейтингова Система» у березні, травні 2013 року не мають реального характера. Встановивши ці обставини, Керченська ОДПІ ГУ Міндоходів в АР Крим дійшла висновку про порушення ТОВ «Керчхолод»: - п.198.1 ст.198, п.201.10 ст.201 Податкового кодексу України від 02.12.2010 року №2755-VI, із змінами та доповненнями, в результаті чого ТОВ «Керчхолод» необґрунтовано завищено податковий кредит з ПДВ на суму 66667 грн. (у т.ч. у березні 2013 року - 30000 грн., у травні 2013 року - 36667 грн.), що призвело до заниження податкових зобов'язань на суму 66667 грн. (у т.ч. у березні 2013 року - 30000 грн., у травні 2013 року - 36667 грн.). На підставі цих висновків Акта, Керченською ОДПІ ГУ Міндоходів в АР Крим було винесено податкове повідомлення - рішення №0000172202 від 20.01.2014 року, яким ТОВ «Керчхолод» збільшено суму грошового зобов'язання з податку на додану вартість у загальному розмірі 100000,50 грн., з яких 66667 грн. - основний платіж та 33333,50 грн. - штрафні санкції (а.с.6). Таким чином, як вбачається з Акта перевірки, підставою для висновку податкового органу про завищення позивачем податкового кредиту є його формування за рахунок безтоварних угод з контрагентом, господарська діяльність якого на думку податкового органу має ознаки нікчемності. Стаття 19 Конституції України визначає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Оцінюючи правомірність дій та рішень органу владних повноважень, суд керується критеріями, закріпленими у статті 2 КАС України, які певною мірою відображають принципи адміністративної процедури, яких він повинен дотримуватись при реалізації дискреційних повноважень владного суб'єкта, встановлюючи чи прийняті (вчинені) ним рішення (дії): 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку. Судом встановлено, що контрагент позивача - ТОВ «Єдина Рейтингова Система» зареєстроване у якості юридичної особи з 01.08.2008 року, відповідно до Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців (а.с.103-108) та з 17.02.2012 року зареєстроване як платник податку на додану вартість (а.с.109-114). 22.03.2013 року між ТОВ «Єдина Рейтингова Система» (постачальник) та ТОВ «Керчхолод» (покупець) було укладено договір поставки товару №TU-2203/01, відповідно до умов якого постачальник зобов'язаний поставити та передати у власність, а покупець належним чином прийняти та сплатити на умовах даного договору товар - рибо продукція морожена (бичок с/м). Відповідно до п.2.3 договору, постачання товару здійснюється транспортом постачальника. Відповідно до п.4.5 договору, загальна вартість договору складає 60000 грн., у тому числі ПДВ у сумі 10000 грн.(а.с.23). На виконання умов договору ТОВ «Єдина Рейтингова Система» поставило позивачу товар на суму 60000 грн., у тому числі ПДВ у сумі 10000 грн., що підтверджується видатковою накладною №TU -2203/01 від 22.03.2013 року (а.с.21). Поставлений ТОВ «Єдина Рейтингова Система» товар був частково оплачений ТОВ «Керчхолод» на суму 23400 грн., що підтверджується платіжними дорученнями №129 від 25.04.2013 року на суму 10000 грн. (а.с.48) та №132 від 29.04.2013 року на суму 13400 грн.(а.с.49). По факту поставки товару ТОВ «Єдина Рейтингова Система» виписало позивачу податкову накладну №14 від 22.03.2013 року на суму 60000 грн., у тому числі ПДВ у сумі 10000 грн.(а.с.22). 26.03.2013 року між ТОВ «Єдина Рейтингова Система» (постачальник) та ТОВ «Керчхолод» (покупець) було укладено договір поставки товару №TU-2603/01, відповідно до умов якого постачальник зобов'язаний поставити та передати у власність, а покупець належним чином прийняти та сплатити на умовах даного договору товар - рибо продукція морожена (бичок с/м). Відповідно до п.2.3 договору, постачання товару здійснюється транспортом постачальника. Відповідно до п.4.5 договору, загальна вартість договору складає 60000 грн., у тому числі ПДВ у сумі 10000 грн.(а.с.27). На виконання умов договору ТОВ «Єдина Рейтингова Система» поставило позивачу товар на суму 60000 грн., у тому числі ПДВ у сумі 10000 грн., що підтверджується видатковою накладною №TU -2603/01 від 26.03.2013 року (а.с.25). По факту поставки товару ТОВ «Єдина Рейтингова Система» виписало позивачу податкову накладну №20 від 26.03.2013 року на суму 60000 грн., у тому числі ПДВ у сумі 10000 грн.(а.с.26). 29.03.2013 року між ТОВ «Єдина Рейтингова Система» (постачальник) та ТОВ «Керчхолод» (покупець) було укладено договір поставки товару №TU-2903/01, відповідно до умов якого постачальник зобов'язаний поставити та передати у власність, а покупець належним чином прийняти та сплатити на умовах даного договору товар - рибо продукція морожена (бичок с/м). Відповідно до п.2.3 договору, постачання товару здійснюється транспортом постачальника. Відповідно до п.4.5 договору, загальна вартість договору складає 60000 грн., у тому числі ПДВ у сумі 10000 грн.(а.с.31). На виконання умов договору ТОВ «Єдина Рейтингова Система» поставило позивачу товар на суму 60000 грн., у тому числі ПДВ у сумі 10000 грн., що підтверджується видатковою накладною №TU -2903/01 від 29.03.2013 року (а.с.29). По факту поставки товару ТОВ «Єдина Рейтингова Система» виписало позивачу податкову накладну №25 від 29.03.2013 року на суму 60000 грн., у тому числі ПДВ у сумі 10000 грн.(а.с.30). 21.05.2013 року між ТОВ «Єдина Рейтингова Система» (постачальник) та ТОВ «Керчхолод» (покупець) було укладено договір поставки товару №TU-2105/01, відповідно до умов якого постачальник зобов'язаний поставити та передати у власність, а покупець належним чином прийняти та сплатити на умовах даного договору товар - рибо продукція морожена (бичок с/м). Відповідно до п.2.3 договору, постачання товару здійснюється транспортом постачальника. Відповідно до п.4.5 договору, загальна вартість договору складає 55000 грн., у тому числі ПДВ у сумі 9166,67 грн.(а.с.35). На виконання умов договору ТОВ «Єдина Рейтингова Система» поставило позивачу товар на суму 55000 грн., у тому числі ПДВ у сумі 9166,67 грн., що підтверджується видатковою накладною №TU-2105/01 від 21.05.2013 року (а.с.33). Поставлений ТОВ «Єдина Рейтингова Система» товар був частково оплачений ТОВ «Керчхолод» на суму 28600 грн., що підтверджується платіжними дорученнями №237 від 02.07.2013 року на суму 28000 грн. (а.с.50) та №241 від 04.07.2013 року на суму 600 грн.(а.с.51). По факту поставки товару ТОВ «Єдина Рейтингова Система» виписало позивачу податкову накладну №26 від 21.05.2013 року на суму 55000 грн., у тому числі ПДВ у сумі 9166,67 грн.(а.с.34). 22.05.2013 року між ТОВ «Єдина Рейтингова Система» (постачальник) та ТОВ «Керчхолод» (покупець) було укладено договір поставки товару №TU-2205/01, відповідно до умов якого постачальник зобов'язаний поставити та передати у власність, а покупець належним чином прийняти та сплатити на умовах даного договору товар - рибо продукція морожена (бичок с/м). Відповідно до п.2.3 договору, постачання товару здійснюється транспортом постачальника. Відповідно до п.4.5 договору, загальна вартість договору складає 55000 грн., у тому числі ПДВ у сумі 9166,67 грн.(а.с.39). На виконання умов договору ТОВ «Єдина Рейтингова Система» поставило позивачу товар на суму 55000 грн., у тому числі ПДВ у сумі 9166,67 грн., що підтверджується видатковою накладною №TU-2205/01 від 22.05.2013 року (а.с.37). По факту поставки товару ТОВ «Єдина Рейтингова Система» виписало позивачу податкову накладну №27 від 22.05.2013 року на суму 55000 грн., у тому числі ПДВ у сумі 9166,67 грн.(а.с.38). 23.05.2013 року між ТОВ «Єдина Рейтингова Система» (постачальник) та ТОВ «Керчхолод» (покупець) було укладено договір поставки товару №TU-2305/01, відповідно до умов якого постачальник зобов'язаний поставити та передати у власність, а покупець належним чином прийняти та сплатити на умовах даного договору товар - рибо продукція морожена (бичок с/м). Відповідно до п.2.3 договору, постачання товару здійснюється транспортом постачальника. Відповідно до п.4.5 договору, загальна вартість договору складає 55000 грн., у тому числі ПДВ у сумі 9166,67 грн.(а.с.43). На виконання умов договору ТОВ «Єдина Рейтингова Система» поставило товар на суму 55000 грн., у тому числі ПДВ у сумі 9166,67 грн., що підтверджується видатковою накладною №TU-2305/01 від 23.05.2013 року (а.с.41). По факту поставки товару ТОВ «Єдина Рейтингова Система» виписало позивачу податкову накладну №28 від 23.05.2013 року на суму 55000 грн., у тому числі ПДВ у сумі 9166,67 грн.(а.с.42). 24.05.2013 року між ТОВ «Єдина Рейтингова Система» (постачальник) та ТОВ «Керчхолод» (покупець) було укладено договір поставки товару №TU-2405/01, відповідно до умов якого постачальник зобов'язаний поставити та передати у власність, а покупець належним чином прийняти та сплатити на умовах даного договору товар - рибо продукція морожена (бичок с/м). Відповідно до п.2.3 договору, постачання товару здійснюється транспортом постачальника. Відповідно до п.4.5 договору, загальна вартість договору складає 55000 грн., у тому числі ПДВ у сумі 9166,67 грн.(а.с.47). На виконання умов договору ТОВ «Єдина Рейтингова Система» поставило позивачу товар на суму 55000 грн., у тому числі ПДВ у сумі 9166,67 грн., що підтверджується видатковою накладною №TU-2405/01 від 24.05.2013 року (а.с.45). По факту поставки товару ТОВ «Єдина Рейтингова Система» виписало позивачу податкову накладну №29 від 24.05.2013 року на суму 55000 грн., у тому числі ПДВ у сумі 9166,67 грн.(а.с.46). Судом встановлено, що придбаний позивачем у ТОВ «Єдина Рейтингова Система» товар (рибна продукція) був використаний ним у виробничому процесі на власних виробничих потужностях та в рамках договорів переробки, в процесі переробки та виготовлення мороженої рибної продукції та рибних консервів для подальшої її реалізації юридичним особам та фізичним особам-підприємцям, що в повному обсязі підтверджується зведеними регістрами бухгалтерського обліку та податковою звітністю ТОВ «Керчхолод», а саме: журналом-ордером і відомістю по рахунку 281 товари на складі за березень, квітень, травень та червень 2013 року (а.с.115-118); журналом проводок за квітень, травень, червень 2013 року 902, 281 (а.с.119, 127, 140); видатковими накладними, виписаними позивачем на ім'я покупців продукції (а.с.120, 122, 124, 126, 128, 130, 134, 135, 141, 142, 147, 153, 156, 162); податковими накладними, виписаними позивачем на ім'я покупців продукції (а.с.121, 123, 125, 129, 131, 132, 133, 139, 143, 148, 154, 155, 157, 158, 163, 164); рахунком-фактурою №5 до контракту №01/10-10 від 25.10.2010 року (а.с.136-138); журналом-ордером і відомістю по рахунку 26 готова продукція за березень, травень та червень 2013 року (а.с.144, 149, 159); актами розбирання риби (а.с.145, 150, 160); журналом проводок за березень, травень 2013 року 901, 26 (а.с.146, 151, 161). Судом встановлено, що 22.04.2013 року ТОВ «Керчхолод» до Керченської ОДПІ ГУ Міндоходів в АР Крим було подано податкову декларацію з податку на додану вартість за березень 2013 року разом з Додатком №5, згідно з яким ним було включено до складу податкового кредиту суму ПДВ у розмірі 30000 гривень, на підставі податкових накладних, виписаних ТОВ «Єдина Рейтингова Система» (а.с.56-60). Дані податкові накладні зареєстровані у реєстрі виданих та отриманих податкових накладних позивача (а.с.61-69). 20.06.2013 року ТОВ «Керчхолод» до Керченської ОДПІ ГУ Міндоходів в АР Крим було подано податкову декларацію з податку на додану вартість за травень 2013 року разом з Додатком №5, згідно з яким ним було включено до складу податкового кредиту суму ПДВ у розмірі 36666,68 гривень, на підставі податкових накладних, виписаних ТОВ «Єдина Рейтингова Система» (а.с.70-74). Дані податкові накладні зареєстровані у реєстрі виданих та отриманих податкових накладних позивача (а.с.75-82). Таким чином, позивач - ТОВ «Керчхолод» надав суду повне підтвердження реальності вироблених закупівель товару та його використання у власній господарській діяльності. Проте, відповідач вважає ці господарські операції між підприємствами нікчемними, оскільки перевіркою було встановлено, що діяльність контрагента позивача спрямована на отримання податкової вигоди шляхом порушення вимог податкового законодавства та ці відносини мали безтоварний характер. Також позивачем не надано товарно-транспортних накладних та довіреностей на отримання товару. Відповідно до п. 185.1 ст.185 ПК України, об'єктом оподаткування ПДВ є операції платників податку, зокрема, з постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України. Порядок формування податкового кредиту визначено ст.198 Податкового Кодексу України. Так, відповідно до п.198.1 ст.198 ПК України, право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разу здійснення операцій, зокрема, з придбання або виготовлення товарів (в тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг. Датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною (п. 198.2 ст. 198 ПК України). Згідно п. 198.3 ст.198 ПК України, податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку. Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду. Відповідно до п.198.6 ст.198 Податкового Кодексу України, не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів послуг, не підтверджені податковими накладними або оформлені з порушенням вимог чи не підтверджені митними деклараціями (іншими подібними документами згідно з пунктом 201.11. ст.201 цього Кодексу). Податкова накладна виписується у двох примірниках у день виникнення податкових зобов'язань продавця. Оригінал податкової накладної видається покупцю, копія залишається у продавця товарів послуг (п. 201.4 ст. 201 ПК України). Податкова накладна є податковим документом і одночасно відображається у податкових зобов'язаннях і реєстрі виданих податкових накладних продавця та реєстрі отриманих податкових накладних покупця. Органи державної податкової служби за даними реєстрів виданих та отриманих податкових накладних, наданих в електронному вигляді, повідомляють платника податку про наявність у такому реєстрі розбіжностей з даними контрагентів. При цьому платник податку протягом 10 днів після отримання такого повідомлення має право уточнити податкові зобов'язання без застосування штрафних санкцій, передбачених розділом 11 цього Кодексу (п. 201.6 ст. 201 ПК України). Проте, відповідачем не було надано ніяких доказів, які б свідчили про наявність розбіжностей між даними позивача та його контрагентом та доказів повідомлення позивача платника податків про виявлення таких розбіжностей, у випадку їх наявності. Згідно п.201.7 ПК України, податкова накладна виписується на кожне повне або часткове постачання товарів послуг, а також на суму коштів, що надійшли на поточний рахунок як попередня оплата (аванс). Право на нарахування податку та складання податкових накладних надається виключно особам, зареєстрованим як платники податку в порядку, передбаченому ст.183 цього Кодексу (п. 201.8 ст. 201 ПК України). Податкова накладна видається платником податку, якій здійснює операції з постачання товарів послуг, на вимогу покупця та є підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту. Таким чином, аналізуючи зміст наведених норм права, суд приходить до висновку, що правові наслідки у вигляді виникнення у платника податку права на формування податкового кредиту виникають у разі наявності сукупності обставин та підстав, за якими податкове законодавство пов'язує можливість формування відповідних сум податкового кредиту та які є передумовою його формування. Такими обставинами є: наявність у сторін спеціальної податкової правосуб'єктності (особа, що видає податкову накладну, повинна бути зареєстрованою як платник ПДВ); фактичного здійснення оподатковуваних операцій; придбання товарів та послуг із метою їх використання в господарській діяльності; наявність розумних економічних причин (ділової мети) для здійснення господарських операцій; документального підтвердження реального здійснення господарських операцій сукупністю належним чином складених (оформлених) первинних та інших документів, які зазвичай супроводжують операції певного виду; наявності у покупця податкової накладної, яка відповідає вимогам ст.201 ПК України. В судовому засіданні були досліджені всі документи ТОВ «Керчхолод», які підтверджують фактичне здійснення ним операції з придбання товару у ТОВ «Єдина Рейтингова Система» та ці документи не дають підстав для сумніву щодо реальності здійснення вищенаведеної операції або висновку про її нездійснення. Також позивачем були надані докази фактичного використання отриманого товару у власній господарській діяльності. Щодо посилань відповідача на відсутність довіреностей, то, як вбачається з видаткових накладних, товар від ТОВ «Єдина Рейтингова Система» отримувався безпосередньо директором ТОВ «Керчхолод», який є законним представником підприємства, та не повинен мати довіреність при взаємовідносинах з іншими суб'єктами господарювання. Також суд вважає необґрунтованим посилання відповідача на безтоварність угод внаслідок відсутності товарно-транспортних накладних у ТОВ «Керчхолод». Так, статтею 1 ЗУ «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» визначено, що первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення. При цьому, відповідно до ч.2 ст.3 цього Закону, бухгалтерський облік є обов'язковим видом обліку, який ведеться підприємством. Фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник, ґрунтуються на даних бухгалтерського обліку. Статтею 9 цього Закону встановлено, що підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Отже, податкова звітність формується на підставі первинних бухгалтерських документів, які фіксують та підтверджують факт здійснення господарських операцій. Відповідно до розділу 1 Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом, затвердженим Наказом Міністерства транспорту України №363 від 14.10.1997 року, товарно-транспортна документація - комплект юридичних документів, на підставі яких здійснюють облік, приймання, передавання, перевезення, здавання вантажу та взаємні розрахунки між учасниками транспортного процесу, а товарно-транспортна накладна - єдиний для всіх учасників транспортного процесу юридичний документ, що призначений для списання товарно-матеріальних цінностей, обліку на шляху їх переміщення, оприбуткування, складського, оперативного та бухгалтерського обліку, а також для розрахунків за перевезення вантажу та обліку виконаної роботи. Разом з тим, вказані правила перевезення вантажів автомобільним транспортом в Україні не встановлюють правил податкового обліку, а лише встановлюють права, обов'язки та відповідальність власників автомобільного транспорту (перевізників). При цьому документи, обумовлені вказаними правилами, зокрема, товарно-транспортна накладна та подорожний лист, не є документами первинного бухгалтерського обліку, що підтверджують обставини придбання та продажу товарно-матеріальних цінностей. Отже, посилання відповідача на відсутність факту поставки позивачу товарів у зв'язку з відсутністю в нього товарно-транспортних накладних, за умови наявності всіх інших первинних бухгалтерських документів, які надають йому право на формування податкового кредиту, є необґрунтованими. Суд також вважає необґрунтованими посилання відповідача, як на доказ безтоварності та нікчемності угоди ТОВ «Керчхолод» з його контрагентом на інформацію від ДПІ у м.Сімферополі ГУ Міндоходів в АР Крим, а саме складені за результатами перевірки ТОВ «Єдина Рейтингова Система» акти від 26.07.2013 року №485/22.7/36070569 та від 05.09.2013 року №771/22.7/36070569, якими не підтверджено реальність здійснення господарських операцій у березні-травні 2013 року, оскільки підставою вважати правочин нікчемним являється його недійсність, встановлена законом а не актами, які б факти у ньому не були відображені. Вказані ж в акті висновки є суто суб'єктивною думкою посадової особи податкового органу, жодним нормативно-правовим актом не передбачено право органу державної податкової служби самостійно в позасудовому порядку визнавати нікчемними правочини і дані, вказані платником податків в податкових деклараціях. Згідно з ч.1 ст.204 Цивільного Кодексу України, правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом, або якщо він не визнаний судом недійсним (презумпція правомірності). Тобто, підставою вважати правочин нікчемним являється його недійсність, встановлена законом, а не актами перевірок контрагентів платника податку. В той же час, відповідно до ст.204 ЦК України, якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин). Загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину, передбачені ст.203 ЦК України, зокрема: зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним; правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей. Відповідачем не було обґрунтовано належним чином і доведено у встановленому законом порядку, що укладені між позивачем та його контрагентом угоди не відповідають зазначеним вимогам та не надано рішень суду про визнання укладених між контрагентами угод недійсними. Одним з принципів розгляду податкових спорів, відповідно до ст.4 Податкового кодексу України є принцип презумпції добросовісності та рішень платника податків, у зв'язку з чим передбачається, що дії платників податків, які мають своїм результатом одержання податкової вигоди економічно виправдані, а відомості, що містяться у податкових деклараціях, податкових накладних та інших первинних документах, є достовірними. Надання податковому органу всіх належним чином оформлених документів, передбачених законодавством про податки та збори, з метою одержання податкової вигоди є підставою для її одержання, якщо податковим органом не встановлено та не доведено, що відомості, які містяться в цих документах, неповні, недостовірні та (або) суперечливі, є наслідком укладення нікчемних правочинів або коли відомості ґрунтуються на інших документах, недійсність яких установлена судом. Крім того, суд вважає доцільним зазначити, що згідно пп.36.1, 36.5 ст.36; п.38.1 ст.38, п.44.1 ст.44, п.47.1 ст.47, п.49.2 ст.49 ПК України, обчислення, декларування та або сплата суми податку та збору є персональним податковим обов'язком кожного окремого платника податків, який і несе відповідальність за невиконання або неналежне виконання податкового обов'язку. Тобто, платник податку несе самостійну відповідальність за порушення ним правил ведення податкового обліку. Зазначена відповідальність стосується кожного окремого платника податку і не може автоматично поширюватись на третіх осіб, в тому числі і на його контрагентів. Отже, враховуючи викладене, суд вважає, що позивач в даному випадку здійснював податковий облік відповідно до вимог чинного законодавства, а тому висновки податкової інспекції щодо завищення податкового кредиту з ПДВ у сумі 66667 грн., що призвело до винесення оскаржуваного податкового повідомлення - рішення є протиправними. Відповідно до ч.2 ст.162 КАС України, у разі задоволення адміністративного позову суд може прийняти постанову, зокрема, про визнання протиправним та скасування рішення суб'єкта владних повноважень. Таким чином, суд вважає, що позовні вимоги ТОВ «Керчхолод» є обґрунтованими та винесене на підставі Акта перевірки №449/22.2/5397189 від 27.12.2013 року податкове повідомлення-рішення №0000172202 від 20.01.2014 року є протиправним та має бути скасоване судом. Відповідно до ч.1 ст.94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України (або відповідного місцевого бюджету, якщо іншою стороною був орган місцевого самоврядування, його посадова чи службова особа). З огляду на викладене, суд вважає необхідним стягнути на користь позивача судові витрати у вигляді судового збору у сумі 200 грн. із Державного бюджету України. В судовому засіданні 25.02.2014 року проголошено вступну та резолютивну частини постанови. У повному обсязі постанову складено 28.02.2014 року. На підставі викладеного,

Результат розгляду: granted