Рішення адміністративного суду від 2014-04-04 00:00:00+03

Нововодолазька об'єднана державна податкова інспекція Головного управління Міндоходів у Харківській області звернулась до Харківського окружного адміністративного суду з поданням до Товариства з обмеженою відповідальністю "Ков'ягівський комбінат хлібопродуктів", у якому просить суд стягнути з рахунків №26007000084963 та №26040000003677, відкритих Товариством з обмеженою відповідальністю "Ков'ягівський комбінат хлібопродуктів" в ПАТ "Укрсоцбанк" (30304, м. Київ, вул. Ковпака, 29), з рахунків № 26005052200076 та № 26054052200049, відкритих Товариством з обмеженою відповідальністю "Ков'ягівський комбінат хлібопродуктів" в ПАТ КБ "Приватбанк" м. Харків (61010, м.Харків, вул. Червоношкільна набережна, 16), з рахунку № 26003707220220, відкритого Товариством з обмеженою відповідальністю "Ков'ягівський комбінат хлібопродуктів" в АТ "Райфайзен банк Аваль" (30304, м. Київ, вул. Лєскова, 9) в рахунок погашення податкового боргу з податку на додану вартість Товариства з обмеженою відповідальністю "Ков'ягівський комбінат хлібопродуктів" суму у розмірі 2051296,72 грн. шляхом перерахування коштів на розрахунковий рахунок № 31113029700116, код платежу 14010100, одержувач УДКСУ у Валківському районі, код одержувача 37447324, банк одержувача ГУДКСУ у Харківській області, МФО 851011. У обґрунтування заявлених вимог суб'єкт владних повноважень зазначив, що у спірних правовідносинах платником податків всупереч вимогам закону не сплачено податки, що спричинило утворення спірної суми заборгованості. На адресу платника податків було направлено податкову вимогу, яку залишено без виконання, а тому суб'єкт владних повноважень вважає за необхідне звернути стягнення на кошти платника податків у судовому порядку. Посилаючись на викладені мотиви, позивач просив суд ухвалити рішення про задоволення подання. Представник заявника у судовому засіданні підтримав правову позицію, викладену у поданні, та просив його задовольнити з підстав та мотивів, викладених в ньому. Відповідач, Товариство з обмеженою відповідальністю "Ков'ягівський комбінат хлібопродуктів", письмових заперечень до суду не надав, правом на участь у судовому засіданні свого повноважного представника не скористався, повідомлений про дату, час та місце розгляду справи відповідно до приписів ст.ст. 35, 38, 183-3 КАС України. Суд вважає можливим розгляд справи за відсутності вказаної особи згідно до вимог ч. 7 ст. 183-3 та ч. 6 ст. 128 КАС України. Відповідно до спеціального витягу від 04.04.2014 р. з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, Товариство з обмеженою відповідальністю "Ков'ягівський комбінат хлібопродуктів" (код ЄДРПОУ 32276467) зареєстроване як юридична особа з 14.12.2002 року, відомості про припинення юридичної особи, про перебування юридичної особи у процесі провадження справи про банкрутство, санації, у процесі припинення - відсутні; місцезнаходження юридичної особи: 63021, Харківська обл., Валківський район, смт. Ков'яги, вул. Привокзальна, буд.1; керівник юридичної особи - Шевченко Олександр Михайлович. Товариство з обмеженою відповідальністю "Ков'ягівський комбінат хлібопродуктів" (код ЄДРПОУ 32276467) перебуває на податковому обліку у Нововодолазькій міжрайонній державній податковій інспекції (Валківське відділення) (відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 21 вересня 2011 року № 981 «Про утворення територіальних органів Державної податкової служби» та постанови Кабінету Міністрів України від 20.03.2013 року №229 "Про утворення територіальних органів Міністерства доходів і зборів" правонаступником є Нововодолазька об'єднана державна податкова інспекція Головного управління Міндоходів у Харківській області) з 12.11.2009 року за № 379 (відповідно до Довідки про взяття на облік платників податків №884 від 04.03.2010 року - а.с.8). Товариство з обмеженою відповідальністю "Ков'ягівський комбінат хлібопродуктів" (код ЄДРПОУ 32276467) є платником податку на додану вартість з 23.11.2009 року відповідно до свідоцтва №100255720 (а.с.8). На підтвердження наявності у відповідача податкового боргу позивачем надано до суду наступні документи : - копію корінця податкової вимоги № 1-11 від 03.02.2014 року з доказами її вручення уповноваженій особі відповідача (директору юридичної особи Шевченку О.М.) 03.02.2014 року (а.с.48); - копію податкової декларації з податку на додану вартість за 12 місяців 2013 року, подану 19.01.2014 року з терміном сплати 30.01.2014 року (а.с.14-15); - копію Акту про результати планової виїзної документальної перевірки Товариства з обмеженою відповідальністю "Ков'ягівський комбінат хлібопродуктів" №214/22-13/32276467 від 04.04.2014 року (а.с.16-39); - копію податкового повідомлення-рішення від 18.04.2013 року №0000682200, яким збільшено суму грошового зобов'язання відповідача з податку на додану вартість (а.с.40); - зворотній бік облікової картки платника податків 32276467 (Товариство з обмеженою відповідальністю "Ков'ягівський комбінат хлібопродуктів") за платежем: податок на додану вартість з вироблених в Україні товарів (робіт, послуг)- а.с. 10. Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з таких положень норм права. Відповідно до ч.1 ст.67 Конституції України кожен зобов'язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом. Порядок сплати податків, зборів стосовно заявленої до стягнення суми боргу у спірних правовідносинах визначений Податковим кодексом України. Згідно з п.п.16.1.3 та п.п.16.1.4 п.16.1 ст.16 Податкового Кодексу України (далі - ПК України), платник податків зобов'язаний, зокрема, подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством, декларації, звітність та інші документи, пов'язані з обчисленням і сплатою податків та зборів; сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи. Згідно ст. 61 ПК України органи державної податкової служби здійснюють, зокрема, контроль щодо правильності нарахування, повноти і своєчасності сплати податків і зборів, а також дотримання законодавства з питань регулювання обігу готівки, проведення розрахункових та касових операцій, патентування, ліцензування та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи. Суми податкових зобов'язань, визначені відповідачем самостійно у податкових деклараціях, в силу приписів п. 56.11 статті 56 ПК України не підлягають оскарженню та є узгодженими з дня подання декларацій. Відповідно до положень п. 56.15. ст. 56 ПК України, суми грошових зобов'язань, визначені у податкових повідомленнях-рішеннях, які оскаржуються платником податків, вважаються неузгодженими. Відповідно, у разі неоскарження податкових повідомлень-рішень , визначені у них суми грошових зобов'язань вважаються узгодженими та такими, що підлягають сплаті протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення (п.57.3 ст. 57 ПК України). Відповідно до п. п. 20.1.28 п. 20.1 ст. 20 Податкового кодексу України органи державної податкової служби мають право застосовувати до платників податків фінансові (штрафні) санкції, стягувати до бюджетів та державних цільових фондів суми грошових зобов'язань та/або податкового боргу у випадках, порядку та розмірі, встановлених цим Кодексом. Відповідно до пп. 129.1.1 п. 129.1 ст. 129 ПК України, після закінчення встановлених цим Кодексом строків погашення узгодженого грошового зобов'язання на суму податкового боргу нараховується пеня. Відповідно до п. 131.1 ст. 131 ПК України, нараховані контролюючим органом суми пені самостійно сплачуються платником податків; строки застосування, сплата, стягнення та оскарження сум штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) здійснюються у порядку, визначеному цим Кодексом для сплати, стягнення та оскарження сум грошових зобов'язань. Суми штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) зараховуються до бюджетів, до яких згідно із законом зараховуються відповідні податки та збори. Відповідно до п. 59.1 ст. 59 Податкового кодексу України, у разі, коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, орган державної податкової служби надсилає (вручає) йому податкову вимогу. Відповідно до п.59.5 ст.59 Податкового кодексу України, у разі коли у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується, погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що виник після надіслання (вручення) податкової вимоги. Відповідно до пп. е) п. 176.1. ст. 176 Податкового кодексу України платники податку зобов'язані: своєчасно сплачувати узгоджену суму податкових зобов'язань, а також суму штрафних (фінансових) санкцій, нарахованих органом державної податкової служби, та пені, за винятком суми, що оскаржується в адміністративному або судовому порядку. Пунктом 95.1 ст.95 Податкового кодексу України визначено, що орган державної податкової служби здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі. Підсумовуючи викладене, суд зазначає наступне. У зв'язку з наявністю у відповідача непогашеної узгодженої суми податкового зобов'язання позивачем було винесено податкову вимогу № 1-11 від 03.02.2014 року Як вбачається з облікової картки відповідача з моменту направлення зазначеної податкової вимоги податковий борг існував, не припиняючись, у зв'язку з чим вказана податкова вимога не втратила юридичної сили. Відповідачем своєчасно не виконано податкові зобов'язання, а саме: не сплачено самостійно задекларовані податкові зобов'язання з податку на додану вартість за 2013 рік, а також не погашено грошові зобов'язання, визначені податковим повідомленням-рішенням від 18.04.2013 року №0000682200, внаслідок чого і виникла наявна заборгованість. Суд приходить до висновку про те, що заборгованість за податковим повідомленням-рішенням від 18.04.2013 року №0000682200 є узгодженою, виходячи з наступного. Так, відповідно до положень п. 56.15. ст. 56 ПК України, суми грошових зобов'язань, визначені у податкових повідомленнях-рішеннях, які оскаржуються платником податків, вважаються неузгодженими. З наявних в матеріалах справи копій судових рішень, а саме Постанови Харківського окружного адміністративного суду від 04.11.2013 року у справі №820/7763/13-а та Ухвали Харківського апеляційного адміністративного суду від 17.12.2013 року у справі №820/7763/13-а, вбачається, що податкове повідомлення-рішення від 18.04.2013 року №0000682200 оскаржене Товариством з обмеженою відповідальністю "Ков'ягівський комбінат хлібопродуктів" до суду, позивачу у справі №820/7763/13-а відмовлено у задоволенні позовних вимог. Доказів оскарження вказаних судових рішень до Вищого адміністративного суду України Товариством з обмеженою відповідальністю "Ков'ягівський комбінат хлібопродуктів" не надано, у суду відсутні відомості щодо скасування Постанови Харківського окружного адміністративного суду від 04.11.2013 року у справі №820/7763/13-а та Ухвали Харківського апеляційного адміністративного суду від 17.12.2013 року у справі №820/7763/13-а, а тому сума заборгованості за вказаним податковим повідомленням-рішенням є узгодженою з моменту набрання законної сили ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 17.12.2013 року (а саме з 17.12.2013 року). Спірна сума заборгованості підтверджується також наявною в матеріалах справи роздруківкою картки особового рахунку, яка за правилами ст.70 КАС України та Інструкції про порядок ведення органами державної податкової служби оперативного обліку платежів до бюджету, контроль за справлянням яких здійснюється органами державної податкової служби України (затверджено наказом ДПА України від 18.07.2005р. №276, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 02.08.2005р. за №843/11123) є належним та допустимим доказом невиконаного податкового обов'язку з боку відповідача. Суд зазначає, що відповідач будь-яких доказів або доводів щодо спростування вимог податкового органу суду не надав. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про те, що позивачем надано докази наявності заборгованості відповідача перед бюджетом, доказів виконання податкового обов'язку в повному обсязі відповідно до положень ст.ст.37 та 38 Податкового кодексу України відповідачем до суду не надано. Суд вважає за необхідне зазначити, що на виконання приписів ст. ст. 87-89 ПК України, податковим органом було реалізовано право податкової застави, що вбачається з наданих до суду копій рішення №4/20-20-11-12 від 07.02.2014 року про опис майна в податкову заставу, акту опису майна №6 від 11.02.2014 року (підписаний керівником юридичної особи Шевченком О.М.), окрім того, в матеріалах справи наявна копія витягу про реєстрацію в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна №43439251 (звернення стягнення не зареєстровано, термін дії до 11.02.2019 року) - а.с.49, 51, 52. Розглядаючи спір, суд бере до уваги, що правовідносини з приводу стягнення коштів платника податків в рахунок погашення податкового боргу унормовані ст.95 Податкового кодексу України, відповідно до п.95.2 якої стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше, ніж через 60 календарних днів з дня надіслання такому платнику податкової вимоги. Пунктом 95.3 ст.95 Податкового кодексу України визначено, що стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання органам державної податкової служби, у розмірі суми податкового боргу або його частини (абз.1 п.95.3 ст.95 Податкового кодексу України); орган державної податкової служби звертається до суду щодо надання дозволу на погашення усієї суми податкового боргу за рахунок майна платника податків, що перебуває у податковій заставі. Рішення суду щодо надання вказаного дозволу є підставою для прийняття органом державної податкової служби рішення про погашення усієї суми податкового боргу. Рішення органу державної податкової служби підписується його керівником та скріплюється гербовою печаткою органу державної податкової служби. Перелік відомостей, які зазначаються у такому рішенні, встановлюється центральним органом державної податкової служби (абз.2 п.95.3 ст.95 Податкового кодексу України). Оцінивши наявні у справі документи за правилами ст.86 КАС України, суд зазначає, що заявлена суб'єктом владних повноважень до стягнення сума відповідає визначенню податкового боргу згідно з п.14.1.175 ст.14 Податкового кодексу України, яким передбачено, що податковий борг - сума грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), самостійно узгодженого платником податків або узгодженого в порядку оскарження, але не сплаченого у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про те, що податковим органом належним чином здійснено заходи для стягнення податкового боргу з відповідача, які передбачені Податковим кодексом України, що є підставою для задоволення подання. Відповідно до ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. Відповідно до ч.4 ст.94 КАС України у справах, у яких позивачем є суб'єкт владних повноважень, а відповідачем - фізична чи юридична особа, судові витрати, здійснені позивачем, з відповідача не стягуються. Відповідно до приписів ч.8 ст.183-3 та ч.2 ст.256 КАС України постанова підлягає негайному виконанню.

Результат розгляду: granted