Рішення адміністративного суду від 2014-04-07 00:00:00+03

У січні 2014 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому просив суд скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення від 13 січня 2014 року у відношенні до нього про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 51 гривень за ч.1 ст.121 КУпАП. В обґрунтування позовних вимог посилався на те, що оскаржувана постанова винесена з порушенням матеріальних та процесуальних норм КУпАП. В судове засідання позивач не з'явився, надавши заяву про розгляд справи у його відсутності та зазначивши про підтримання позовних вимог. Відповідач в судове засідання не з'явились, надавши заяву про розгляд справи у його відсутності та зазначивши про не згоду з заявленим позовом та про правомірність своїх дій. З урахуванням зазначеного, у відповідності до ст.128 КАС України, суд вважає за можливим провести розгляд справи у відсутності не з'явившихся сторін. Перевіривши викладені в позові доводи, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що постановою серії ПС1 № 093245 від 13 січня 2014 року по справі про адміністративне правопорушення, винесеною інспектором ДПС РДПС ДАІ ДМУ м. Дніпропетровська Загубироліка Дмитром Геннадійовичем накладено на позивача адміністративне стягнення за ч.1 ст.121 КУпАП в розмірі 51 гривень за порушення п. 2.3. в ПДР. Відповідно до ст. 251 КУпАП України доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані на підставі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність або відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його скоєнні та інші обставини, які мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. За ч.1 ст.256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім'я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» роз'яснено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів. КУпАП визначено форму й передбачено основні вимоги щодо змісту як протоколу про адміністративне правопорушення, так і рішення, що постановляється в конкретній адміністративній справі. Разом з тим, ні протокол ні постанова не містять жодних посилань на докази, якими підтверджується факт скоєння позивачем правопорушення при зазначених в них обставинах. Згідно ч.1 ст.71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст.72 цього Кодексу. Відповідно до ч.2 вказаної статті в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. В наданій до суду заяві про розгляд справи у його відсутності, відповідач заперечував проти задоволення позову, проте належних доказів щодо винуватості позивача в скоєнні адміністративного правопорушення, не надав. Таким чином, з урахуванням вищевикладеного, вимоги позивача щодо скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення є обґрунтованими. Вимога позивача про закриття провадження по справі за відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення задоволенню не підлягає, оскільки компетенція суду при розгляді адміністративної справи не поширюється на розгляд самої справи про адміністративне правопорушення по суті, що передбачено ст. 17 КАС України.

Результат розгляду: partial