Рішення адміністративного суду від 2014-03-27 00:00:00+02

Державна податкова інспекція у Дзержинському районі м. Харкова Головного управління Міндоходів у Харківській області звернулось до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю науково-виробничого товариства "ТИКОМ", в якому просить суд надати дозвіл на погашення суми боргу за рахунок реалізації майна Товариства з обмеженою відповідальністю науково-виробничого товариства "ТИКОМ", що знаходиться у податковій заставі, згідно акту опису майна № 4 від 24.02.2011 року. В обґрунтування позову зазначила, що ТОВ НВТ "ТИКОМ" має податковий борг перед бюджетом у загальній сумі 55163,37 грн. з податку на прибуток, з податку на додану вартість та з комунального податку, що підтверджується податковими деклараціями, податковим повідомленням-рішенням та розрахунком. Наведені обставини свідчать про невиконання відповідачем свого податкового обов'язку, щодо сплати податків та зборів в строки та у розмірах, встановлених Податковим кодексом України. ДПІ у Дзержинському районі м. Харкова ГУ Міндоходів у Харківській області складено акт опису майна №4 та проведено реєстрацію податкової застави майна платника податків згідно зазначеного акту опису майна. Таким чином, на думку податкового органу, невиконаний платником податків у добровільному порядку податковий обов'язок, має бути виконаний податковим органом за платника податків у примусовому порядку шляхом продажу майна, котре знаходиться під податковою заставою, що потребує отримання дозволу суду. Представник позивача в судове засідання прибула, позов підтримала в повному обсязі та просила суд задовольнити позов. Відповідач, Товариство з обмеженою відповідальністю науково-виробничого товариства "ТИКОМ" проти позову заперечувало. В обґрунтування заперечень зазначило, що відповідач своєчасно та в повному обсязі сплачував самостійно нараховані на підставі декларацій грошові зобов'язання, що підтверджується платіжними дорученнями та виписками з банку. Таким чином, висновки податкового органу про наявність податкового боргу є помилковими. Отже, відсутні підстави для надання дозволу на погашення суми боргу за рахунок реалізації майна. В судове засідання представник відповідача прибула, проти позову заперечувала та просила відмовити у задоволенні позову. Суд, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши докази у їх сукупності вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи, Товариство з обмеженою відповідальністю науково-виробниче товариство "ТИКОМ" (код ЄДРПОУ 31269307) пройшло передбачену законодавством процедуру державної реєстрації, внаслідок чого набуло правового статусу юридичної особи, як платник податків (зборів) обліковується в ДПІ у Дзержинському районі м. Харкова Головного управління Міндоходів у Харківській області. ДПІ у Зміївському районі Харківської області було винесено та направлено на адресу відповідача першу та другу податкові вимоги № 1/69 від 06.08.2010 року на суму податкового боргу 35003,10 грн. та № 2/77 від 14.09.2010 року на суму податкового боргу 35044,53 грн., які отримані уповноваженою особою відповідача (а.с. 12-14). Згідно витягу про реєстрацію в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна № 28188755 від 18.08.2010 року, об'єктом обтяження є всі активи ТОВ НВТ "ТИКОМ", які знаходяться у податковій заставі (а.с. 9). 24.02.2011 року ДПІ у Дзержинському районі м. Харкова було винесено рішення №4 про опис майна у податкову заставу та складено акт опису майна №4 відносно ТОВ НВТ "ТИКОМ", згідно якого проведено опис майна на загальну суму 75033,22 грн. (а.с. 10-11). В судовому засіданні представник позивача надала письмові пояснення, що ТОВ НВТ "ТИКОМ" станом на 25.03.2014 року має податковий борг перед бюджетом у загальній сумі 52205,26 грн., який виник внаслідок несплати податкового зобов'язання у встановлені законодавством строки, визначеного платником податків на підставі самостійно поданих декларацій з податку на прибуток: №9004861694 від 08.11.2010р. на суму 795,58 грн., №192295 від 08.02.2011р. на суму 864,00 грн., №9002881171 від 06.05.2011р. на суму 969,00 грн., №9006323267 від 09.08.2011р. на суму 1246,00 грн., №9010414177 від 08.11.2011р. на суму 9626,00 грн., №9016011840 від 09.02.2012р. на суму 275,00 грн., №9022787367 від 27.04.2012р. на суму 566,00 грн., №9047251994 від 08.08.2012р. на суму 1425,00 грн., №9070400407 від 09.11.2012р. на суму 832,00 грн., №9087296097 від 11.02.2013р. на суму 857,00 грн.; декларацій з податку на додану вартість: №9009284845 від 20.10.2011р. на суму 16503,98 грн., №9011704295 від 20.10.2011р. на суму 746,00 грн., №9020482120 від 19.04.2012р. на суму 320,00 грн., податкових повідомлень-рішень № 0000581530 від 26.03.2012р. на суму 8505,37 грн., №0000571530 від 26.03.2013р. на суму 8984,14 грн., розрахунку з комунального податку №9006319169 на 56,10 грн. та декларації з туристичного збору №9089040592 від 29.01.2014р. на суму 41,89 грн., а також пеня на суму 24,86 грн. Згідно з п.п. 16.1.4 п. 16.1 ст. 16 ПК України платник податків зобов'язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи. Судом встановлено, що згідно платіжних доручень та банківських виписок, які надані до матеріалів справи, відповідачем своєчасно сплачено частину заборгованості, зазначену в позові. Відповідно до п.п. 14.1.175 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України податковий борг - сума узгодженого грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання. Відповідно до п. 87.2 ст. 87 Податкового кодексу України джерелами погашення податкового боргу платника податків є будь-яке майно такого платника податків з урахуванням обмежень, визначених цим Кодексом, а також іншими законодавчими актами. Згідно з п. 88.1 ст. 87 Податкового кодексу України з метою забезпечення виконання платником податків своїх обов'язків, визначених цим Кодексом, майно платника податків, який має податковий борг, передається у податкову заставу. Приписами пункту 89.1 статті 89 Податкового кодексу України визначено, що право податкової застави виникає у разі: несплати у строки, встановлені цим Кодексом, суми грошового зобов'язання, самостійно визначеної платником податків у податковій декларації, - з дня, що настає за останнім днем зазначеного строку; несплати у строки, встановлені цим Кодексом, суми грошового зобов'язання, самостійно визначеної контролюючим органом, - з дня виникнення податкового боргу. З урахуванням положень цієї статті право податкової застави поширюється на будь-яке майно платника податків, яке перебуває в його власності (господарському віданні або оперативному управлінні) у день виникнення такого права і балансова вартість якого відповідає сумі податкового боргу платника податків, крім випадків, передбачених пунктом 89.5 цієї статті, а також на інше майно, на яке платник податків набуде прав власності у майбутньому (пункт 89.2 статті 89 ПК України). Судом встановлено, що позивачем 24.02.2011 року складено акт опису майна №4 відносно ТОВ НВТ "ТИКОМ", згідно якого проведено опис майна на загальну суму 75033,22 грн. Суд зазначає, що балансова вартість описаного майна, згідно акту опису №4 є значно більшою, ніж заборгованість відповідача по обліковим карткам. Відповідно до положень п. 95.1 ст. 95 Податкового кодексу України, контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі. З зазначеної норми вбачається, що контролюючий орган спочатку здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі. Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. Позивачем до суду не надано доказів здійснення позивачем заходів за платника податків і на користь держави щодо погашення податкового боргу відповідача шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності та доказів недостатності коштів у відповідача, які перебувають у його власності, для погашення податкового боргу, що є обов'язковими підставами для звернення до суду для надання дозволу на погашення податкового богу за рахунок майна, яке перебуває у податковій заставі за приписами п. 95.1 статті 95 Податкового кодексу України Таким чином, суд приходить до висновку про відсутність правових підстав для надання Державній податковій інспекції у Дзержинському районі м. Харкова Головного управління Міндоходів у Харківській області дозволу на реалізацію майна відповідача, що знаходиться під податковою заставою. На підставі вищевикладеного та

Результат розгляду: denied