Рішення адміністративного суду від 2014-03-07 00:00:00+02

З позовом до Окружного адміністративного суду міста Києва звернулась Інспекція державного архітектурно-будівельного контролю у м. Києві (надалі - Інспекція, позивач) до [PERSON] (надалі - [PERSON], відповідач) про зобов'язання привести земельну ділянку за адресою: [ADDRESS] до попереднього стану шляхом знесення влаштованого монолітного залізобетонного стрічкового фундаменту та каркасної конструктивної схеми будівлі, яка складається із вертикальних металевих колон та горизонтальних металевих балок перекриття. Постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 14.05.2013 року, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 09.07.2013 року, позовні вимоги Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у м. Києві задоволено повністю. Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 22.01.2014 року скасовано постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 14.05.2013 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 09.07.2013 року, а справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції. Суд касаційної інстанції, скасовуючи рішення судів попередніх інстанцій, вказав на те, що судами не залучено до участі у справі в якості третьої особи [PERSON] та фактично вирішено питання про його права. Крім того, для всебічного, повного та об'єктивного дослідження всіх фактичних обставин у справі необхідно вирішити питання щодо відсутності юрисдикції адміністративного судочинства у даному спорі. Позовні вимоги Інспекція обґрунтовує тим, що за результатом позапланової перевірки позивачем складено припис з вимогою до 08.04.2013 року привести земельну ділянку до попереднього стану шляхом знесення влаштованого залізобетонного стрічкового фундаменту та каркасної конструктивної будівлі, проте відповідач до Інспекції з викликом не прибув, вимоги припису не виконав, отже, на думку позивача будівля підлягає знесенню за рішенням суду. У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав повністю, просив суд позов задовольнити. Представник відповідача у судове засідання не прибув, хоча про дату, час та місце судового засідання повідомлений належним чином, письмових заперечень чи пояснень з приводу заявлених позовних вимог суду не надав. Ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 13.02.2014 року залучено до участі у справі в якості третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору - [PERSON] (надалі - [PERSON], третя особа). Представник третьої особи у судове засідання не прибув, хоча про дату, час та місце судового засідання повідомлений належним чином, подав до суду письмові пояснення, у яких зазначив, що позовні вимоги Інспекції порушують права [PERSON] як власника об'єкту незавершеного будівництва - буд. (літ.А), готовністю - 21%, що знаходиться за адресою [ADDRESS]. Окрім того, представник третьої особи у письмових поясненнях зазначає, що вказаний спір не є публічно-правовим та не підлягає вирішенню в порядку адміністративного судочинства. Відповідно до приписів частини 6 статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта. За таких обставин, з урахуванням вимог статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України, суд прийшов до висновку про розгляд справи в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами. Розглянувши подані сторонами і третьою особою документи і матеріали судом встановлено наступне. [PERSON] є замовником об'єкту будівництва «Будівництво об'єкта придорожнього обслуговування за адресою [ADDRESS]» (категорія складності ІІ). Інспекцією 19.07.2012р. зареєстровано декларацію про початок виконання будівельних робіт на вказаному вище об'єкті будівництва за №КВ08212122418. Також Інспекцією зареєстровано повідомлення про зміну даних у зареєстрованій декларації. Як вбачається з матеріалів справи, 28.02.2013р. на підставі листа Головного управління містобудування та архітектури від 28.02.2013р. №2421/0/12/27-13 Інспекцією проведено позапланову перевірку дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил громадянкою [PERSON] на вказаному вище об'єкті, за результатом якої складно акт від 01.03.2013р. Акт від 01.03.2013 складено в присутності виконроба [PERSON], яким і отримано копію вказаного акту перевірки. Відповідно до акту від 01.03.2013р. в ході перевірки встановлено, що за вказаною адресою виконуються будівельні роботи в межах червоних ліній з капітального будівництва об'єкту придорожнього обслуговування, а саме: влаштовано монолітний залізобетонний стрічковий фундамент та каркасна конструктивна схема будівлі, яка складається із вертикальних металевих колон та горизонтальних металевих балок перекриття. Зазначені роботи виконуються без ПВР, виконавча документація ведеться з порушенням вимог законодавства, а саме: загальний журнал робіт, журнал авторського нагляду, спеціальні журнали робіт не заповнені взагалі. Авторський та технічний нагляд на зазначеному об'єкті не здійснюється. Містобудівні умови та обмеження забудови земельної ділянки, виготовлені Головним управлінням містобудування та архітектури від 05.03.2012р. №2887/0/18-1/009/12 надані для влаштування, опорядження та благоустрою об'єкту придорожнього обслуговування без капітального будівництва в межах червоних ліній. Враховуючи зазначене проектною організацією ТОВ «ЮГМА» проектна документація розроблена без отримання відповідних містобудівних умов та обмежень забудови земельної ділянки для капітального будівництва в межах червоних ліній. За результатами перевірки встановлено порушення п. 1.17, п. 3.3. ДБН А3.1-5-2009 «Організація будівельного виробництва», ст. 29 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», ст. 11 Закону України «Про архітектурну діяльність» та винесено припис від 01.03.2013р. про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності. будівельних норм, державних стандартів і правил, яким відповідачу наказано в строк до 01.04.2013р. усунути виявлені під час перевірки порушення відповідно до вимог чинного законодавства. Також, Інспекцією 01.03.2013 р. винесено припис про зупинення підготовчих та будівельних робіт, які не відповідають законодавству, будівельним нормам, державним стандартам і правилам, умовам та іншим нормативно-правовим актам, виконуються без повідомлення, реєстрації декларації про початок їх виконання або без отримання дозволу на виконання будівельних робіт, яким на вказаному вище об'єкті будівництва зупинено з 01.03.2103р. виконання будівельних робіт. В подальшому, 05.03.2013 р. Інспекцією складено протокол про адміністративне правопорушення стосовно [PERSON] (виконавець робіт) та прийнято постанову №94 від 12.03.2103 р. по справі про адміністративне правопорушення, якою на [PERSON] накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу. З матеріалів справи вбачається, що 28.02.2013 р. та 15.03.2013 р. Інспекцією направлено повідомлення про необхідність прибути до Інспекції, проте відповідач до інспекції не прибула, про причини неявки не повідомила, витребувану документацію не надала. В подальшому, 28.03.2013р. Інспекцією проведено позапланову перевірку дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил громадянкою [PERSON] на вказаному вище об'єкті, за результатом якої складено акт від 28.03.2013 р., яким встановлено, що за адресою [ADDRESS] виконано роботи з капітального будівництва об'єкту придорожнього обслуговування, а саме: влаштовано монолітний залізобетонний стрічковий фундамент та каркасна конструктивна схема будівлі, яка складається із вертикальних металевих колон та горизонтальних металевих балок перекриття. На момент перевірки будівельні роботи не виконувались, будівельники відсутні, будівельної техніки немає. Станом на 28.03.2013 р. вимоги припису про зупинення будівельних робіт наданого Інспекцією від 01.03.2013 р. виконуються. Однак, позивачем встановлено, що вимоги припису від 01.03.2013р. про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм і правил - замовником будівництва не виконано, що є порушенням пп. «а» п. 3 ч. 4 ст. 41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності». Також, 28.03.2013 р. Інспекцією винесено припис про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил, яким вимагається від відповідача до 08.04.2013 р. привести земельну ділянку до попереднього стану шляхом знесення влаштованого монолітного залізобетонного стрічкового фундаменту та каркасної конструктивної схеми будівлі, яка складається із вертикальних металевих колон та горизонтальних металевих балок перекриття. Інспекцією 28.03.2013р. на адресу відповідача направлено повідомлення про необхідність прибути до Інспекції, проте відповідач до Інспекції не прибув, про причини неявки не повідомив, витребувану документацію не надав. Крім того, 09.04.2013р. Інспекцію проведено позапланову перевірку вказаного вище об'єкту будівництва, за результатом якої складено акт від 09.04.2013р. та в ході якої встановлено, що за вказаною адресою виконано зазначені будівельні роботи, вимоги припису від 28.03.2013р. щодо приведення земельної ділянки до попереднього стану шляхом знесення влаштованого фундаменту та конструктивної схеми будівлі - не виконано. Окрім того, з матеріалів справи вбачається, що об'єкт незавершеного будівництва - буд. (літ.А), готовністю - 21%, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], який розташованій на земельній ділянці площею 0,1566 га, кадастровий номер 8000000000:82:096:0004, що належить відповідачу, придбано [PERSON] за договором купівлі-продажу об'єкта незавершеного будівництва від 25.04.2013р. Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог та наявність підстав для їх задоволення виходячи з наступного. Відповідно до ст. 10 Закону України "Про архітектурну діяльність" № 687-ХІV від 20.05.1999р., для забезпечення під час забудови територій, розміщення і будівництва об'єктів архітектури додержання суб'єктами архітектурної діяльності затвердженої містобудівної та іншої проектної документації, вимог вихідних даних, а також з метою захисту державою прав споживачів будівельної продукції здійснюється в установленому законодавством порядку державний архітектурно-будівельний контроль та нагляд. Державний архітектурно-будівельний контроль та нагляд здійснює центральний орган виконавчої влади з питань будівництва, містобудування та архітектури. Державний контроль та нагляд у системі центрального органу виконавчої влади з питань будівництва, містобудування та архітектури здійснює Державна архітектурно-будівельна інспекція України та її територіальні органи (далі - інспекції державного архітектурно-будівельного контролю). Відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 23.05.2011р. № 549, територіальні органи, які утворюються згідно з пунктом 1 цієї постанови, є правонаступниками прав та обов'язків територіальних органів Державної архітектурно-будівельної інспекції - урядового органу, що діяв у системі Міністерства регіонального розвитку та будівництва. Згідно п.3 Положення про Державну архітектурно-будівельну інспекцію України від 02.06.2011р. №22 основними завданнями інспекції державної політики з питань державного архітектурно-будівельного контролю, контролю у сфері житлово-комунального господарства, а саме: здійснення державного архітектурно-будівельного контролю за дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, державних будівельних норм. Також, ст. 38 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» від 17.02.2011р. № 3038-VI (далі - Закон № 3038-VI) встановлено, що у разі виявлення факту самочинного будівництва об'єкта, перебудова якого з метою усунення істотного відхилення від проекту або усунення порушень законних прав та інтересів інших осіб, істотного порушення будівельних норм є неможливою, посадова особа органу державного архітектурно-будівельного контролю видає особі, яка здійснила (здійснює) таке будівництво, припис про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил з визначенням строку для добровільного виконання припису. У разі, якщо особа в установлений строк добровільно не виконала вимоги, встановлені у приписі, орган державного архітектурно-будівельного контролю подає позов до суду про знесення самочинно збудованого об'єкта та компенсацію витрат, пов'язаних з таким знесенням. За рішенням суду самочинно збудований об'єкт підлягає знесенню в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, з компенсацією витрат, пов'язаних із знесенням об'єкта, за рахунок особи, яка здійснила (здійснює) таке самочинне будівництво. Замовником робіт із знесення зазначеного об'єкта є орган державного архітектурно-будівельного контролю, за позовом якого прийнято відповідне рішення суду. З системного аналізу викладеного вбачається, що орган державного архітектурно-будівельного контролю наділений владними управлінськими функціями щодо винесення приписів про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів, зокрема, щодо приведення земельної ділянки до попереднього стану шляхом знесення влаштованого фундаменту та конструктивної схеми будівлі та, в разі невиконання у встановлений строк вимог такого припису, подачі позову до суду про зобов'язання виконання такого припису про знесення самочинно збудованого об'єкта та компенсацію витрат, пов'язаних з таким знесенням. Оскільки даний спір виник за участі суб'єкта владних повноважень, який реалізував у даних правовідносинах надані йому чинним законодавством владні управлінські функції стосовно забезпечення законності, в даному випадку у сфері містобудівної діяльності, на думку суду, вирішуваний спір є публічно-правовим та підлягає вирішенню саме в порядку адміністративного судочинства. Таким чином, суд не бере до уваги твердження третьої особи, що вказаний спір не є публічно-правовим та не підлягає вирішенню в порядку адміністративного судочинства. Окрім того, суд вважає, за необхідне зазначити, що третя особа не позбавлена права звернутися до суду за захистом своїх прав, із позовною заявою про скасування припису, яким відповідача зобов'язано привести земельну ділянку до попереднього стану шляхом знесення влаштованого монолітного залізобетонного стрічкового фундаменту та каркасної конструктивної системи будівлі, яка складається із вертикальних металевих колон та горизонтальних металевих блок перекриття. Відповідно до пункту 4 статті 26, статті 27 Закону № 3038-VI право на забудову земельної ділянки реалізується її власником або користувачем за умови використання земельної ділянки відповідно до вимог необхідної містобудівельної документації, отриманої забудовником до початку виконання будівельних робіт, зокрема: вихідних даних, технічних умов, будівельного паспорта, розроблення проектної документації та проведення у випадках, передбачених статтею 31 цього Закону, її експертизи; затвердження проектної документації; виконання підготовчих та будівельних робіт. Як встановлено позивачем в ході перевірок за адресою [ADDRESS] виконано за замовленням відповідача роботи з капітального будівництва об'єкту придорожнього обслуговування, а саме: влаштовано монолітний залізобетонний стрічковий фундамент та каркасна конструктивна схема будівлі, яка складається із вертикальних металевих колон та горизонтальних металевих балок перекриття. Проте, з матеріалів справи вбачається, що містобудівні умови та обмеження забудови земельної ділянки, виготовлені Головним управлінням містобудування та архітектури для влаштування, опорядження та благоустрою об'єкту придорожнього обслуговування без капітального будівництва в межах червоних ліній. Враховуючи зазначене, проектною організацією ТОВ «ЮГМА» проектна документація розроблена без отримання відповідних містобудівних умов та обмежень забудови земельної ділянки для капітального будівництва в межах червоних ліній, що є порушенням п. 1.17, п. 3.3. ДБН А3.1-5-2009 «Організація будівельного виробництва», ст.. 29 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», ст. 11 Закону України «Про архітектурну діяльність». Відповідно до ч. 2 ст. 28 Закону № 3038 тимчасова споруда торговельного, побутового, соціально-культурного чи іншого призначення для здійснення підприємницької діяльності - одноповерхова споруда, що виготовляється з полегшених конструкцій з урахуванням основних вимог до споруд, визначених технічним регламентом будівельних виробів, будівель і споруд, і встановлюється тимчасово, без улаштування фундаменту. Тимчасова споруда для здійснення підприємницької діяльності може мати закрите приміщення для тимчасового перебування людей (павільйон площею не більше 30 квадратних метрів по зовнішньому контуру) або не мати такого приміщення. Оскільки перевіркою встановлено, що за адресою [ADDRESS] виконано наступні роботи: влаштовано монолітний залізобетонний стрічковий фундамент та каркасна конструктивна схема будівлі, яка складається із вертикальних металевих колон та горизонтальних металевих балок перекриття, суд дійшов висновку, що за вказаною адресою виконані роботи є саме капітальним будівництвом, будівництво якої проведено без отримання містобудівних умов та обмеження. Відповідно до ч. 1 ст. 29 Закону № 3038 основними складовими вихідних даних є, зокрема, містобудівні умови та обмеження. Фізична або юридична особа, яка подала виконавчому органові сільської, селищної, міської ради або у разі розміщення земельної ділянки за межами населених пунктів - районній державній адміністрації заяву про намір щодо забудови земельної ділянки, що перебуває у власності або користуванні такої особи, повинна одержати містобудівні умови та обмеження для проектування об'єкта будівництва. Отже, отримання змовником будівництва містобудівних умов та обмежень є необхідною передумовою для проведення самого будівництва. Також, ст. 11 Закону України «Про архітектурну діяльність» встановлено, що під час будівництва об'єкта архітектури здійснюється авторський та технічний нагляд. Технічний нагляд забезпечується замовником та здійснюється особами, які мають відповідний кваліфікаційний сертифікат. Авторський нагляд здійснюється архітектором - автором проекту об'єкта архітектури, іншими розробниками затвердженого проекту або уповноваженими ними особами. Авторський нагляд здійснюється відповідно до законодавства та договору із замовником. У разі виявлення відхилень від проектних рішень, допущених під час будівництва об'єкта архітектури, та відмови підрядника щодо їх усунення особа, яка здійснює авторський або технічний нагляд, повідомляє про це замовника і орган державного архітектурно-будівельного контролю для вжиття заходів відповідно до законодавства. Згідно п. 1.7. ДБН А.3.1-5-2009 "Організація будівельного виробництва" на кожному об'єкті будівництва належить, зокрема, вести загальний журнал робіт. Положенням п. 3.3. ДБН А.3.1-5-2009 "Організація будівельного виробництва" встановлено обов'язкову наявність проекту виконання робіт та вказано, що виконання робіт без проекту виконання робіт - не допускається. Таким чином, на думку суду, встановлені позивачем при проведенні перевірок об'єкту будівництва «Будівництво об'єкта придорожнього обслуговування за адресою [ADDRESS]» порушення є істотними порушеннями будівельних норм і правил, оскільки відповідачем здійснено капітальне будівництво без отримання містобудівних умов та обмежень, будівельні роботи виконувались без проекту виконання будівельних робіт, також при проведенні будівельних робіт порушено п. 1.7., п. 3.3. ДБН А.3.1-5-2009 "Організація будівельного виробництва". Як наслідок, Інспекцією винесено припис від 28.03.2013р., яким зобов'язано відповідача привести земельну ділянку до попереднього стану. Стосовно обраного Інспекцією заходу для усунення відповідачем порушення законодавства суд зазначає наступне. Згідно частин 1, 7 статті 376 Цивільного кодексу України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи, чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил. У разі істотного відхилення від проекту, що суперечить суспільним інтересам або порушує права інших осіб, істотного порушення будівельних норм і правил суд за позовом відповідного органу державної влади або органу місцевого самоврядування може постановити рішення, яким зобов'язати особу, яка здійснила (здійснює) будівництво, провести відповідну перебудову. Якщо проведення такої перебудови є неможливим або особа, яка здійснила (здійснює) будівництво, відмовляється від її проведення, таке нерухоме майно за рішенням суду підлягає знесенню за рахунок особи, яка здійснила (здійснює) будівництво. Особа, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво, зобов'язана відшкодувати витрати, пов'язані з приведенням земельної ділянки до попереднього стану. Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в Постанові від 30.03.2012р. № 6 «Про практику застосування судами статті 376 Цивільного кодексу України (про правовий режим самочинного будівництва)» роз'яснив, що знесення самочинного будівництва є крайньою мірою і можливе лише тоді, коли використано усі передбачені законодавством України заходи щодо реагування та притягнення винної особи до відповідальності. Відповідно до наведених вище норм статті 41 Закону № 3038 Інспекція наділена правом виносити обов'язкові до виконання приписи з вимогою або про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил або про зупинення підготовчих та будівельних робіт, які не відповідають вимогам законодавства, зокрема будівельних норм, містобудівним умовам та обмеженням, затвердженому проекту або будівельному паспорту забудови земельної ділянки, виконуються без повідомлення, реєстрації декларації про початок їх виконання або дозволу на виконання будівельних робіт. З наведених вище положень можна зробити висновок, що знесення самочинного будівництва є крайнім, радикальним заходом стосовно порушника і застосовується у випадку: 1) істотного відхилення від проекту, що суперечить суспільним інтересам або порушує права інших осіб; 2) істотного порушення будівельних норм і правил та при умові, що особа, яка здійснила таке будівництво відмовляється провести перебудову. Як зазначено вище, позивачем неодноразово виносились приписи щодо відповідача, які відповідачем не виконано, також заходи Інспекції щодо виклику, та, в подальшому розшуку, відповідача для притягнення до відповідальності не мали бажаного результату, отже, на думку суду, позивачем використано всі можливі передбачені Законом України № 3038 заходи щодо реагування та притягнення винної особи до відповідальності. Підсумовуючи викладене, оскільки позивачем використано всі можливі передбачені Законом України № 3038 заходи щодо реагування та притягнення винної особи до відповідальності, враховуючи, що встановлені позивачем порушення є істотними порушеннями будівельних норм і правил суд дійшов висновку, що обраний позивачем захід є необхідним для усунення виявлених позивачем порушень законодавства. Окрім того, суд вважає за необхідне зазначити, що припис Інспекції про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил, яким вимагається від відповідача до 08.04.2013р. привести земельну ділянку до попереднього стану шляхом знесення влаштованого монолітного залізобетонного стрічкового фундаменту та каркасної конструктивної схеми будівлі, яка складається із вертикальних металевих колон та горизонтальних металевих балок перекриття відповідачем не оскаржувався. Також, з матеріалів справи вбачається, що відповідач ігнорує вимоги Інспекції та не з'являється для вирішення питання про притягнення її до передбаченої чинним законодавством відповідальності. Такі дії відповідача, на думку суду, свідчать про відмову відповідача вчинити дії щодо приведення самочинного будівництва у стан, що буде відповідати будівельним нормам і правилам. Враховуючи вищезазначене, оскільки [PERSON] у добровільному порядку вимоги припису не виконала, вказаний припис є чинним і відповідачем не оскаржувався, суд приходить до висновку про наявність всіх правових підстав для зобов'язання відповідача привести земельну ділянку за адресою: [ADDRESS] до попереднього стану. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позивачем доведено правомірність своїх дій, а тому, позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

Результат розгляду: granted