Рішення адміністративного суду від 2014-03-11 00:00:00+02

11 лютого 2014 року позивач звернувся до суду з вказаним адміністративним позовом. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що постановою інспектора ДПС взводу ОСП № 2 ДПС ДАІ підпорядкованої УМВС України в Полтавській області прапорщика міліції Антонова Олександра Вадимовича по справі про адміністративне правопорушення від 26 січня 2014 року, його було притягнуто до адміністративної відповідальності по ч. 1 ст.122 КУпАП та накладено адміністративний штраф у розмірі 255 грн. Позивач просив скасувати постанову серії АА2 № 818794 від 26 січня 2014 року винесену по справі про адміністративне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП відносно [PERSON], а провадження по справі закрити, оскільки постанову винесено з грубим порушенням норм закону та без достатніх підстав. В судовому засіданні позивач та його представник підтримав позов у повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився, надіславши на адресу суду письмової заперечення проти позовних вимог. Дослідивши матеріали справи суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Згідно ст. 14-1 КУпАП до адміністративної відповідальності за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху у разі їх фіксації працюючими в автоматичному режимі спеціальними технічними засобами, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, чи засобами фото - і кінозйомки, відеозапису, притягаються власники транспортних засобів. Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються зокрема показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху. Як вбачається з постанови про притягнення [PERSON] до адміністративної відповідальності за перевищення ним швидкості руху на автомобілі Lexus RX 350 державний знак [NUMBER], 26 січня 2014 року о 15 год.00 хв. рухаючись в напрямку м. Києва, він перевищив встановлену швидкість, рухаючись 97 км/год., що зафіксовано за допомогою приладу «Візир» № 0812458 (а.с.8). В постанові у справі про адміністративне правопорушення та в доданих до неї матеріалах не міститься даних про допуск вказаного засобу вимірювальної техніки до застосування в Україні, повірку, похибки при вимірюваннях, що робить вимірювання незаконними у відповідності до Закону України "Про метрологію та метрологічну діяльність". Відповідач не надав суду сертифікат відповідності приладу «Візир» № 0812458 та атестата відповідності комплексної системи захисту інформації /КСЗІ/ в базі Держспецзв'язку, що є обов'язковим відповідно до ст. 8 Закону України "Про захист інформації в інформаційно-телекомунікаційних системах" та п. 18 ст. 16 Закону України "Про державну службу спеціального зв'язку та захисту інформації України". Тому зробити висновок щодо неможливості довільної зміни отриманих за допомогою цього приладу відомостей, їх коригування, знищення, несанкціонованого доповнення, втручання в його роботу - можна лише у разі позитивних результатів державної експертизи або сертифікації у сфері захисту інформації, а щодо неможливості вчинення тих самих дій стосовно внесених до Бази відомостей під час її експлуатації - у разі позитивних результатів державної експертизи КСЗІ Бази. Крім того, при перегляді наданого інспектором відеозапису вбачається, що останній здійснювався не автоматичному режимі, що не відповідає приписам ст. 14-1 КУпАП, а з самої фіксації неможливо встановити місце, наявність знаку «Початок населеного пункту» або «Обмеження швидкості», і саме обмеження швидкості, з якою мав рухатися транспортний засіб. Частиною 2 ст. 71 КАС України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішення, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладаєшся на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Таким чином Законом встановлено презумпцію винності суб'єкта владних повноважень по зазначеній категорії адміністративних справ. Матеріали адміністративної справи не містять жодного переконливого та отриманого законним шляхом доказу вчинення позивачем адміністративного правопорушення, оскільки відповідач в судове засідання не з'явився та таких доказів суду не надав. При таких обставинах суд вважає, що постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності підлягає скасуванню, а провадження по справі закриттю. На підставі викладеного,

Результат розгляду: granted