Рішення адміністративного суду від 2014-01-15 00:00:00+02

01.10.2013 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача, в якому просить визнати неправомірними дії відповідача щодо нарахування та виплати їй державної допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку за березень-серпень 2013 року у розмірі, меншому ніж розмір прожиткового мінімуму для дітей віком до 6 років на поточний рік; зобов'язати відповідача здійснити нарахування та виплату за рахунок коштів Державного бюджету України на її користь допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку за березень-серпень 2013 року у розмірі прожиткового мінімуму для дітей віком до 6 років; стягнути на її користь суму недоплаченої допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку за період за березень-серпень 2013 року у розмірі 4128,57 грн.; стягнути на її користь з Державного бюджету України витрати зі сплати судового збору у розмірі 34,41 грн., посилаючись на наступні обставини. Вона має на утриманні малолітню дитину [PERSON], [INFO], у зв'язку з цим вона перебуває на обліку в УПСЗН Дзержинської міської ради та отримує допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку в розмірі 256,78 грн. на місяць. Відповідно до ст. 7 Закону України "Про державний бюджет України на 2013 рік" встановлено розмір прожиткового мінімуму для дитини віком до 6 років з 1 січня 2013 року в розмірі 972,00 грн. Таким чином, вона має право отримувати допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку в розмірі 972,00 грн. Недоплата цієї допомоги становить за період з березня по серпень 2013 року 4128,57 грн., саме вказану суму позивач просить зобов'язати відповідача нарахувати та виплатити. При поданні позову позивач просила розглядати справу за її відсутністю. Від представника відповідача Управління праці та соціального захисту населення виконкому Дзержинської міської ради надійшли письмові заперечення проти позову, у яких вона просила відмовити у задоволенні позовних вимог позивача та розглянути справу за її відсутності. Дослідивши матеріали справи та оцінивши письмові докази, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін у письмовому провадженні в порядку ч. 6 ст. 128 КАС України та приходить до наступного. Ухвалою від 15.01.2014 року позов в частині покладення обов'язку перерахунку допомоги по догляду за дитиною до трьох років за період з 01.03.2013 року по 31.03.2013 року залишено без розгляду у зв'язку з пропуском позивачем строку звернення до суду. Позивачка, згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с.9) є матір'ю [PERSON], [INFO], у зв'язку з чим перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку та отримує грошову допомогу у розмірі 256,78 грн., виплату якої здійснює Управління праці та соціального захисту населення Дзержинської міської ради, що підтверджується довідкою відповідача (а.с.6,7). Відповідно до ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних та юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку у тому числі органів державної влади. У справах щодо оскарження рішень суди перевіряють чи прийняті вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Статтею 19 Конституції України встановлено, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Гарантований державою рівень матеріальної підтримки сімей з дітьми шляхом надання державної грошової допомоги з урахуванням складу сім'ї, її доходів та віку дітей і спрямований на забезпечення пріоритету державної допомоги сім'ям з дітьми у загальній системі соціального захисту населення встановлений Законом України "Про державну допомогу сім'ям з дітьми". Тобто, Закон України "Про державну допомогу сім'ям з дітьми" є спеціальним законом, що регулює правовідносини, пов'язані з призначення та виплатою державної допомоги на неповнолітніх дітей. Статтею 5 цього Закону визначено, що всі види державної допомоги сім'ям з дітьми, крім допомоги у зв'язку з вагітністю та пологами жінкам, зазначеним у частині другій статті 4 цього Закону, призначають і виплачують органи соціального захисту населення за місцем проживання батьків (усиновителів, опікуна, піклувальника). Таким чином, відповідач у справі - орган владних повноважень, на якого чинним законодавством покладений обов'язок щодо нарахування та виплати допомоги сім'ям з дітьми до досягнення нею трирічного віку. Частиною 1 ст. 1 Закону України "Про державну допомогу сім'ям з дітьми" встановлено, що громадяни України, в сім'ях яких виховуються та проживають неповнолітні діти, мають право на державну допомогу у випадках та на умовах, передбачених цим Законом та іншими законами України. Статтею 3 Закону України "Про державну допомогу сім'ям з дітьми" передбачено, що право на допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку за цим Законом має особа (один з батьків дитини, усиновитель, опікун, баба, дід або інший родич), яка фактично здійснює догляд за дитиною. Умови призначення допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку передбачені статтею 14 Закону України "Про державну допомогу сім'ям з дітьми", при цьому зазначений закон не передбачає обмежень чи особливих умов або розподілу осіб, що мають право на отримання такої допомоги. Статтею 15 Закону України "Про державну допомогу сім'ям з дітьми" встановлено, що допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку надається у розмірі встановленого законом прожиткового мінімуму для дітей віком до 6 років. Статтею 1 Закону України "Про державну допомогу сім'ям з дітьми" встановлено, що порядок призначення і виплати державної допомоги сім'ям з дітьми та перелік документів, необхідних для призначення допомоги за цим Законом, встановлюється Кабінетом Міністрів України. При цьому, з аналізу цієї норми не вбачається, що Кабінету Міністрів України делеговані функції щодо встановлення розміру допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку. До 1 січня 2008 року - дати набрання чинності Законом України від 28 грудня 2007 N 107-VI «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» (далі - Закон N 107-VI) - правовідносини щодо виплати допомоги регулювалися Законом N 2811-XII, дія якого поширювалася на осіб, не застрахованих в системі загальнообов'язкового державного соціального страхування (стаття 13) та Законом N 2240-III, який поширював свою дію на застрахованих у зазначеній системі осіб. Розмір допомоги також визначався цими законами. Зокрема, статтею 43 Закону N 2240-III було передбачено, що допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку надається застрахованій особі у розмірі, що встановлюється правлінням Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, але не менше розміру прожиткового мінімуму, встановленого законом. Пунктами 23, 25 розділу II Закону N 107-VI були внесені відповідні зміни до Закону N 2811-XII та Закону N 2240-III. Зокрема, змінами до статті 13 Закону N 2811-XII його дію поширено на застрахованих осіб, а із Закону N 2240-III було виключено статті 40 - 44. Конституційний Суд України Рішенням від 22 травня 2008 року N 10-рп/2008 визнав неконституційними низку положень Закону N 107-VI, в тому числі й пункт 25 розділу II Закону N 107-VI щодо виключення статей 40 - 44 Закону N 2240-III. Пунктом 2 розділу III Закону N 107-VI було передбачено, що розділ II цього Закону діє до 31 грудня 2008 року. Таким чином, з часу проголошення Рішення N 10-рп/2008 Конституційним Судом України відновили свою дію вищезазначені положення Закону N 2240-III, а з 1 січня 2009 року - статті 13, 15 Закону N 2811-XII. Статтею 46 Закону України від 26 грудня 2008 N 835-VI «Про Державний бюджет України на 2009 рік» та статтею 45 Закону України від 27 квітня 2010 року N 2154-VI «Про Державний бюджет України на 2010 рік» (далі - Закон N 2154-VI) передбачено, що у 2009, 2010 роках допомога при народженні дитини та по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку відповідно до Закону N 2240-III призначається і здійснюється в розмірах і порядку, визначених Кабінетом Міністрів України. Порядок призначення і виплати державної допомоги сім'ям з дітьми був затверджений постановою Кабінету Міністрів України 27 грудня 2001 року N 1751 саме на виконання Закону N 2811-XII (пункт 1). Новий акт уряду на виконання статті 46 Закону № 835 та статті 45 Закону N 2154-VI не приймався. Розміри і порядок виплати допомоги відповідно до Закону N 2240-III на виконання статті 46 Закону № 835 та статті 45 Закону N 2154-VI Кабінетом Міністрів України не визначалися. В подальшому, ані Законом України «Про Державний бюджет на 2012 рік», ані Законом України «Про Державний бюджет на 2013 рік», ані іншими законами не встановлювався інший розмір допомоги, ніж в Законах №2811-ХІІ та №2240-ІІІ. Враховуючи те, що [PERSON] не є застрахованою особою в розумінні Закону України Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням, оскільки вона звернулась за призначенням допомоги як непрацююча особа, то й положення вказаного Закону не розповсюджуються на вказані правовідносини. Таким чином, у цій справі спір виник щодо виплати допомоги на дитину особі, яка не застрахована у системі соціального загальнообов'язкового державного соціального страхування, то за таких обставин відносини щодо виплати допомоги такій особі у зазначеному періоді регулюються нормами спеціального Закону, яким є Закон України Про державну допомогу сім'ям з дітьми, відповідно до статті 15 якого допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку надається у розмірі встановленого законом прожиткового мінімуму для дітей віком до 6 років. Згідно відомостей УПСЗН позивачу виплата допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку здійснюється в розмірі 256,78 грн. (а.с. 6,7). Таким чином, відповідач, виплачуючи позивачу допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку в розмірі, встановленому Постановою Кабінету Міністрів України від 27.12.2001 року № 1751 «Про затвердження Порядку призначення і виплати державної допомоги сім'ям з дітьми», діяв неправомірно та з порушенням вимог законодавства, оскільки Закон має вищу юридичну силу ніж Постанова КМУ, його дія зупинена не була і він підлягає виконанню відповідними суб'єктами в тому числі і відповідачем. Відповідно до ст. 7 Закону України "Про державний бюджет України на 2013 рік" встановлено розмір прожиткового мінімуму для дитини віком до 6 років з 1 січня 2013 року в розмірі 972,00 грн. Таким чином, позивач право отримувати допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку в розмірі 972,00 грн. Сума допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку за період з квітня по серпень 2013 року має складати: 972 грн. х 5 місяців = 4860,0 грн., при цьому відповідачем було нараховано та сплачено позивачу 256,78 грн. щомісяця, тобто недоотримана сума щорічної допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку складає : 4860- (256,78 х 5)= 3576,1 грн., яка й має бути стягнута з відповідача на користь позивача. На підставі ст. 19 Конституцій України, ст.ст.3,14,15 Закону України «Про державну допомогу сім'ям з дітьми», Закону України «Про загальнообов'язкове державне страхування, у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витрат, зумовлених народженням або похованням», Закону України «Про державний бюджет України на 2008 рік», Закону України «Про державний бюджет України на 2013 рік», Рішення Конституційного суду України № 10-рп/2008 від 22.05.2008 року, Порядок призначення і виплати державної допомоги сім'ям з дітьми, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України 27 грудня 2001 року № 1751

Результат розгляду: partial