Рішення адміністративного суду від 2014-01-16 00:00:00+02

Позивач звернулася до суду з адміністративним позовом до відповідача, в якому просить суд: визнати протиправними дії Масандрівської селищної ради щодо прийняття рішення Масандрівської селищної ради від 23.07.2013 року № 9, прийняте на 37-й сесії 6-го скликання Масандрівської селищної ради АР Крим, щодо відмови у задоволенні її клопотання про надання їй безоплатно у власність земельної ділянки без її погодження, орієнтовною площею до 0,15 га для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, у межах смт. Відрадне АР Крим; - скасувати рішення Масандрівської селищної ради від 23.07.2013 року № 9, прийняте на 37-й сесії 6-го скликання, щодо відмови у задоволенні її клопотання про надання їй безоплатно у власність земельної ділянки без її погодження, орієнтовною площею 0,15 га для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд у межах смт. Відрадне АР Крим; - зобов'язати Масандрівську селищну раду винести на пленарне засідання сесії та розглянути її клопотання про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, розташованої в межах смт. Відрадне АР Крим, орієнтовною площею до 0,15 га, без її погодження, в місячний термін з моменту набрання рішенням суду законної сили, та прийняти належне, у відповідності до чинного законодавства України рішення. Позовні вимоги мотивовані тим, що в червні 2013 році вона звернулася до відповідача із клопотанням на отримання безоплатно у власність земельної ділянки, орієнтованою площею 0,15 га для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарчих будівель і споруд в адміністративних межах Масандрівської селищної ради смт. Відрадне АР Крим. Однак, оскаржуваним рішенням їй було відмовлено в задоволені її клопотання на підставі невідповідності місця розташування земельної ділянки вимогам законодавства без жодних конкретних обґрунтувань даної підстави, чим порушено її законне право на отримання земельної ділянки, гарантовано Конституцією України та нормами чинного законодавства. Позивач у судове засідання не прибула, про час і місце судового засідання повідомлена належним чином. Від неї до суду надійшло клопотання про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі (а.с.23). Представник відповідача також у судове засідання не прибув, про час і місце судового засідання повідомлений належним чином. Однак, надала суду письмову заяву про розгляд справи за відсутності представника, проти позовних вимог заперечує з підстав викладених у письмових запереченнях, які долучені до матеріалів справи (а.с.25-27). За таких обставин, суд вважає можливим розглянути справу за відсутності сторін, без фіксування судового засідання технічними засобами відповідно до положень ч. 1 ст. 41 КАС України. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав: Відповідно до ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини (Рим 4 листопада 1950 року), ратифікованою Верховною радою України 17 липня 1997 року, кожен при вирішенні питань щодо його цивільних прав і обов'язків або встановленні обґрунтованості будь-якого кримінального обвинувачення, висунутого проти нього, має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Конвенція про захист прав і основних свобод людини є складовою частиною загальнонаціонального законодавства України. Згідно ст. 55 Конституції України права свободи громадян захищаються судом. Це означає, що суд не може відмовити у правосудді, якщо громадянин України, іноземець, особа без громадянства вважають, що їх права і свободи порушені або порушаються, створено або створюються перешкоди для їх реалізації, або мають місце інші ущемлення прав та свобод. Положення Конвенції та Конституції України з цього питання відтворені в ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України про завдання адміністративного судочинства. Відповідно до ст. 2 ч. 3 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті вони, зокрема, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено), з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації та інше. Судом встановлено, що позивач [PERSON] звернулася до Масандрівської селищної ради із клопотанням від 19 червня 2013 року в порядку ст. 118 ЗК України про визначення без її погодження та виділення їй земельної ділянки орієнтовним розміром до 0,15 га в межах смт. Відрадне, АР Крим з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (а.с.30-31). Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування та їх посадови особи зобов'язані діяти лише на підставі та у межах повноважень та засобами, передбаченими Конституцією та законами України. Відповідно до ч. 3 ст. 24 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", органи місцевого самоврядування та їх посадові особи діють лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією і законами України, та керуються у своїй діяльності Конституцією і законами України, актами Президента України, Кабінету Міністрів України, а в Автономній Республіці Крим - також нормативно-правовими актами Верховної Ради і Ради міністрів Автономної Республіки Крим, прийнятими у межах їхньої компетенції. Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 26 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються такі питання: вирішення відповідно до закону питань регулювання земельних відносин. Відповідно до ч. 6 ст. 118 ЗК України, громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до Ради міністрів Автономної Республіки Крим. Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею. Судом достовірно встановлено, що [PERSON] при зверненні до Масандрівської селищної ради були надані графічні матеріали смт. Відрадне, АР Крим, але не бажаного місця розташування конкретної земельної ділянки (а.с.31, зворотна сторона). Відповідно до п. 34 ст. 26 Закону України "Про місцеве самоврядування", виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються питання регулювання земельних відносин, це є виключною компетенцією сільських, селищних, міських рад. Згідно з ч. 7 ст. 118 ЗК України, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об'єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку. Рішенням 37-ої сесії 6-го скликання Масандрівської селищної ради № 9 від 23 липня 2013 року [PERSON] було відмовлено в наданні дозволу на розробку проекту землеустрою відносно відведення безоплатно у власність земельної ділянки площею 0,1500 га для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарчих будівель та споруд (присадибна ділянка) за адресою: смт. Відрадне, АР Крим на підставі невідповідності місця розташування запитуваної земельної ділянки вимогам законів, прийнятих відповідно з ними нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, та враховуючі пропозицію постійної комісії ради з землеустрою та екології (а.с.29). З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що оскаржуване рішення Масандрівською селищною радою прийнято без порушень вимог чинного законодавства, в межах повноважень та у спосіб передбачений Конституцією і законами України та дії відповідача законні, оскільки [PERSON] при зверненні до суб'єкту владних повноважень не була визначена конкретна земельна ділянка щодо якої вона просила би надати їй дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо її відведення у власність. Зазначена відмова є мотивованою та відповідає вимогам ч. 7 ст. 118 ЗК України. Всі інші доводи сторін не мають правого значення для вирішення спору по суті. На підставі викладеного та

Результат розгляду: denied