Рішення адміністративного суду від 2014-03-11 00:00:00+02

До Одеського окружного адміністративного суду з позовом звернулась [PERSON] до Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю в Одеській області за участі третьої особи [PERSON] про визнання неправомірними дії та зобов'язання вчинити певні дії. В судовому засіданні 27 лютого судом залучено у якості третьої особи без самостійних вимог на боці відповідача [PERSON]. В обґрунтування позовних вимог позивач та представник позивача зазначає, що 20.08.2013 року Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю у Одеській області видано та зареєстровано декларацію про готовність самовільно реконструйованого [PERSON] житлового будинку, по вул.. Сумська, 4 в м. Одеса, до експлуатації. Як зазначає позивач, відповідач у порушення «Порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13.04.2011 року № 461, проявив протиправну бездіяльність, а саме - не перевірив відомості, що були надані [PERSON], не виїхав на місце та не перевірив, що на момент звернення об'єкт, відносно якого подавалася Декларація, не був завершений будівництвом та підлягав знесенню. За таких підстав позивач просить суд визнати протиправними дії та скасувати рішення про реєстрацію декларації про готовність об'єкта до експлуатації від 20.08.2013 року № ОД 142132191062, виданої замовнику [PERSON]. В судовому засіданні позивач та її представник позов підтримали, просили його задовольнити, посилаючись на обставини, викладені в позові (а.с.4-6). Представник відповідача в судове засідання призначене на 05 березня 2014 року не з'явився, повідомлявся належним чином та своєчасно, жодних заяв про неможливість прибути в судове засідання до суду не надано. В попередніх судових засіданнях проти задоволення позову заперечував, в обґрунтування заперечень зазначив, що Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю в Одеській області реєстрація, поданої [PERSON], Декларації про готовність об'єкта до експлуатації, житлового будинку, розташованого по [ADDRESS], від 20.08.2013 року № ОД 142132191062, проведена у відповідності до вимог діючого законодавства України. Згідно частини 4 статті 128 КАС України у разі неприбуття відповідача - суб'єкта владних повноважень, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, без поважних причин або без повідомлення ним про причини неприбуття розгляд справи не відкладається і справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів. "Розгляд справи не відкладається" - зазначена норма є імперативною: суд повинен розпочати розгляд справ. Відповідно до вимог статті 122 КАС України, адміністративна справа має бути розглянута і вирішена протягом розумного строку, але не більше місяця з дня відкриття провадження у справі, якщо інше не встановлено цим Кодексом. Згідно приписів статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, визначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справ упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, якій вирішить спір щодо його прав та обов'язків. При цьому вжиття заходів для прискорення процедури розгляду справ є обов'язком не тільки для держави, а й осіб, які беруть участь у справі. Так, Європейський суд з прав людини в рішенні від 21 грудня 2006 року у справі "Мороз та інші проти України" зазначив, що розумність строку проваджень повинна оцінюватись у світлі обставин справи та з урахуванням наступних критеріїв: складність справи, поведінка заявників і відповідних органів державної влади та того, яку важливість для заявників мало питання, що розглядалося. Отже, суд вважає, що вжив всі залежні від нього заходи для повідомлення відповідача належним чином про час і місце розгляду судової справи з його участю для реалізації ним права судового захисту своїх прав та інтересів. З огляду на викладене суд вважає, що справу можливо розглянути без участі відповідача, суб'єкта владних повноважень, належним чином повідомленого про розгляд справи, на підставі наявних у ній доказів. Треті особи на стороні відповідача [PERSON], [PERSON] та представник в судове засідання не з'явились, повідомлені належним чином про дату, час та місце розгляду справи. В попередніх засіданнях заперечували проти задоволення адміністративного позову оскільки ними, та відповідачем дотримано всіх вимог законодавства. В Декларації ними відображені всі необхідні дані, які є достовірними, тому Інспекція ДАБК не мала підстав для повернення даної декларації та її не реєстрації. Відповідно до ч. 2 ст. 128 КАС України неприбуття в судове засідання без поважних причин представника сторони або третьої особи, які прибули в судове засідання, або неповідомлення ним про причини неприбуття не є перешкодою для розгляду справи. Вислухавши пояснення сторін у справі, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд встановив наступне. 20 серпня 2013 року Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю в Одеській області зареєстровано Декларацію про готовність об`єкта до експлуатації (далі - Декларація), а саме житлового будинку, II категорії складності, розташованого за адресою [ADDRESS], поданої замовником [PERSON] та [PERSON], реєстраційний номер ОД 142132191062 (а.с.8-12). Так, як вбачається із вказаної декларації, [PERSON] та [PERSON] при її заповненні, зокрема, зазначили, що: проект реконструкції житлового будинку затверджений [PERSON], [PERSON] від 17.07.2007 р.; у графі «інформація про дозвільні документи» зазначили дозвіл на виконання будівельних робіт ІДАБК м. Одеси 13.08.2007 року за № 623/07; у графі «інформація, про документ, що посвідчує право власності чи право користування земельною ділянкою або договір суперфіцію зазначив може не зазначатись відповідно до п. 4 Постанови КМУ №466 від 13.04.2011р., в графі кошторисна вартість п. 15 Декларації пусті рядки. При цьому [PERSON] та [PERSON] у вказаній декларації поставили свій підпис під тим, що їм відомо, що за подання не в повному обсязі та недостовірних даних, зазначених у декларації про готовність об'єкта до експлуатації, встановлена відповідальність відповідно до закону. Спірні правовідносини, що виникли між сторонами регулюються Законом України "Про регулювання містобудівної діяльності" (надалі - Закон № 3038), Законом України "Про архітектурну діяльність" від 20 травня 1999 року N 687-XIV, Порядком прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 13 квітня 2011 р. N 461 (надалі - Порядок № 461), Порядком виконання будівельних робіт, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 13 квітня 2011 р. N 466 (надалі - Порядок №466), в редакціях, що діяли на момент реєстрації спірних декларацій. Закон України "Про регулювання містобудівної діяльності" від 17 лютого 2011 року N 3038-VI встановлює правові та організаційні основи містобудівної діяльності і спрямований на забезпечення сталого розвитку територій з урахуванням державних, громадських та приватних інтересів. Відповідно до п. 1 Порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13.04.2011 року № 461, цей порядок визначає процедуру прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів. Згідно п. 2 Порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів, затвердженого постановою КМ України від 13.04.2011 року № 461, прийняття в експлуатацію об'єктів, що належать до I - III категорії складності, та об'єктів, будівництво яких здійснено на підставі будівельного паспорта, проводиться шляхом реєстрації Державною архітектурно-будівельною інспекцією та її територіальними органами (далі - Інспекція) поданої замовником декларації про готовність об'єкта до експлуатації (далі - декларація). У разі прийняття в експлуатацію індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, прибудов до них, громадських будинків I та II категорії складності, побудованих без наявності дозволу на виконання будівельних робіт до 31 грудня 2009 р., особливості реєстрації декларації та її форма визначаються Мінрегіоном. Відповідно до п.1.1. Порядку прийняття в експлуатацію індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, прибудов до них, громадських будинків І та II категорій складності, які збудовані без дозволу на виконання будівельних робіт, і проведення технічного обстеження їх будівельних конструкцій та інженерних мереж (далі Порядок), затвердженого наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства від 24.06.2011 року № 91, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 11.07.2011 р. № 830/19568 (чинний на час виникнення спірних правовідносин), цей Порядок встановлює процедуру та умови прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, прибудов до них, громадських будинків I та II категорій складності (далі - об'єкти), збудованих до 31.12.2009 року без дозволу на виконання будівельних робіт, заяви про прийняття в експлуатацію яких подано до 31.12.2012 року, а також механізм проведення технічного обстеження їх будівельних конструкцій та інженерних мереж. Згідно п.3.1. Порядку прийняття в експлуатацію об'єктів здійснюється безоплатно Державною архітектурно-будівельною інспекцією України та її територіальними органами (далі - Інспекції) за результатами технічного обстеження їх будівельних конструкцій та інженерних мереж та за наявності документа, що посвідчує право власності чи користування земельною ділянкою, на якій розміщений об'єкт, шляхом реєстрації поданої замовником декларації про готовність об'єкта до експлуатації (далі - декларація), яка складається за формою, наведеною у додатку 2 до цього Порядку. Згідно п. 3.2. Порядку замовник або його уповноважена особа подає особисто або надсилає рекомендованим листом з описом вкладення до Інспекції за місцезнаходженням об'єкта заяву про прийняття в експлуатацію об'єкта за формою, наведеною у додатку 3 до цього Порядку, до якої додаються: два примірники заповненої декларації; звіт про проведення технічного обстеження будівельних конструкцій та інженерних мереж об'єкта з висновком про їх відповідність вимогам надійності і безпечної експлуатації; засвідчені в установленому порядку копії: документа, що посвідчує право власності чи користування земельною ділянкою, на якій розміщено об'єкт; технічного паспорта, виданого бюро технічної інвентаризації. Відповідно до п. 3.2. Порядку до заяви про прийняття в експлуатацію об`єкта додаються два примірники заповненої декларації про готовність об`єкта до експлуатації. Згідно п.3.1 Порядку Декларація про готовність об`єкта до експлуатації складається за формою, наведеною у додатку 2 до цього Порядку. Формою, наведеною у додатку 2 до Порядку передбачено обов`язкове заповнення замовником графи, що він усвідомлює наслідки, передбачені за подання неповних та недостовірних даних та повинен засвідчити це своїм підписом з зазначенням прізвища, ім`я по батькові. Крім цього згідно примітки до форми, наведеної у додатку 2 кожна сторінка підписується замовником. Також, відповідно до абз. 2 п. 3.2 Порядку заява про прийняття в експлуатацію об'єкта підписується також співвласниками земельної ділянки та зазначеного об'єкта (у разі їх наявності). В Декларації про готовність об`єкта до експлуатації (інформація про документ, що посвідчує право власності чи використання земельною ділянкою, або договір суперфіцію) зазначено «може не зазначатися відповідно до п. 4 Постанови КМУ № 466 від 13.04.2011 р.». Отже, в декларації не вказаний документ, який посвідчує безпосередньо право власності на житловий будинок, який розташований за адресою: [ADDRESS], в користування [PERSON] та [PERSON] Судом встановлено, що рішенням Київського районного суду м. Одеси від 21 грудня 2012 р. по справі № 2-3277/11 зобов'язано [PERSON] та [PERSON] знести самовільну забудову по [ADDRESS] (а.с.16-17). Ухвалою Апеляційного суду Одеської області рішення від 21.12.2012 року залишено без змін та воно набрало законної сили 02.01.2013 року. Проте вказана інформація в декларації стосовно наявності дозволу на виконання будівельних робіт не відповідає дійсності, оскільки в 2006 році Управління архітектури та містобудування Одеської міської ради звернулись зх. Позовом до [PERSON], [PERSON], третя особа [PERSON] про приведення приміщення у попередній стан. Згідно ч. 4 ст. 120 Земельного кодексу України від 25.10.2001 № 2768-111(із змінами та доповненнями) у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду кількома особами право на земельну ділянку визначається пропорційно до часток осіб у праві власності жилого будинку, будівлі або споруди. Відповідно до ст.125, ст.126 Земельного кодексу України, право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Отже, виходячи з вищенаведеного, земельна ділянка, на якій розташоване домоволодіння [ADDRESS], знаходиться у спільному користуванні [PERSON] та [PERSON], та їх право на земельну ділянку визначається пропорційно до часток цих осіб у праві власності на це домоволодіння. Таким чином, заява про прийняття в експлуатацію вищезазначеного об'єкта з урахуванням приписів абз. 2 п.3.2 Порядку та ч. 4 ст. 120 Земельного кодексу України від 25.10.2001 року № 2768-ІІІ (із змінами та доповненнями) повинна бути підписана усіма співвласниками домоволодіння за адресою: [ADDRESS]. Відповідно до п.3.5, 3.7 Порядку Інспекція повертає декларацію замовнику, якщо вона подана чи оформлена з порушенням вимог, установлених цим Порядком. Після усунення недоліків, що стали підставою для прийняття рішення про повернення декларації, замовник може повторно подати до Інспекції документи згідно з цим порядком. Крім того на неодноразові вимоги суду надати документи на які йдуть посилання в Деклерації представник третьої особи не надав. Таким чином, судом встановлено, що Декларація про готовність об`єкта до експлуатації, а саме житлового будинку II категорії складності, розташованого за адресою: [ADDRESS], оформлена і подана замовником [PERSON] та [PERSON], з порушенням вимог п.п. 3.1, 3.2 Порядку, затвердженого наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства від 24.06.2011 року № 91, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 11.07.2011 р. за № 830/19568. Згідно з положеннями Порядку виконання будівельних робіт, реєстрація декларації здійснюється з дотриманням вимог Закону України «Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності». Замовник (його уповноважена особа) заповнює і подає особисто або надсилає рекомендованим листом з описом вкладення чи через електронну систему здійснення декларативних процедур у будівництві до Інспекції два примірники декларації за формою згідно з додатком 2. Замовник згідно із законом відповідає за повноту та достовірність даних, зазначених у поданій ним декларації. Інспекція протягом п'яти робочих днів з дня надходження декларації перевіряє повноту даних, зазначених у декларації, та вносить їх до єдиного реєстру. У разі коли декларація подана чи оформлена з порушенням установлених вимог, Інспекція повертає її замовнику з обґрунтуванням причин повернення у строк, передбачений для її реєстрації. У відповідності з п. 1, 2 ст. 39 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів, що належать до I-III категорій складності, та об'єктів, будівництво яких здійснювалося на підставі будівельного паспорта, здійснюється шляхом реєстрації органом державного архітектурно-будівельного контролю на безоплатній основі поданої замовником декларації про готовність об'єкта до експлуатації. Форма декларації про готовність об'єкта до експлуатації, порядок її подання і реєстрації визначаються Кабінетом Міністрів України. Пунктами 17-21 Порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13 квітня 2011 року №461 визначений порядок реєстрації декларації про готовність обєкта до експлуатації. Зокрема, передбачено, що реєстрація декларації здійснюється з дотриманням вимог Закону України «Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності». Замовник (його уповноважена особа) подає особисто або надсилає рекомендованим листом з описом вкладення до Інспекції два примірники декларації за формою згідно з додатком 1. Замовник відповідно до закону відповідає за повноту та достовірність даних, зазначених у поданій ним декларації. Інспекція перевіряє протягом десяти робочих днів з дати подання (надходження) до неї декларації повноту даних, зазначених у ній, та реєструє декларацію. У разі коли декларація подана чи оформлена з порушенням установлених вимог, Інспекція повертає її на доопрацювання з обґрунтуванням підстав повернення у строк, передбачений для її реєстрації. Системний аналіз зазначених норм дає підстави вважати, що при реєстрації декларації про початок виконання будівельних робіт та декларації про готовність об'єкта до експлуатації відповідач зобов'язаний перевіряти лише повноту зазначених у них даних. Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Згідно ч.3 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації. З аналізу вказаної правової норми випливає, що рішення, дії чи бездіяльність суб'єкта владних повноважень повинні бути прийняті чи здійснені в межах компетенції відповідного органу та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, не порушувати інтересів держави, прав та інтересів фізичних та юридичних осіб, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії), відповідати вимогам діючого законодавства. Згідно з ч. 1 ст. 69 та ч. 1 ст. 70 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Відповідно до ст. 86 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Частиною 1 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Згідно зі ст. 159 КАС України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Враховуючи вищезазначене, суд дійшов висновку про необхідність часткового задоволення позовних вимог. На підставі ч. 3 ст. 160 Кодексу адміністративного судочинства України у судовому засіданні 05.03.2014 року проголошено вступну та резолютивну частини постанови. Складення постанови у повному обсязі відкладено, про що згідно вимог ч. 2 ст. 167 Кодексу адміністративного судочинства України повідомлено після проголошення вступної та резолютивної частин постанови у судовому засіданні.

Результат розгляду: partial