Рішення адміністративного суду від 2014-02-04 00:00:00+02

мале підприємство "Енергомонтажпроект" звернулось з позовом до інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Хмельницькій області з вимогою визнати дії протиправними та скасувати постанову №52 від 13 червня 2013 року про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності. 13 червня 2013 року Хмельницький окружний адміністративний суд відмовив у задоволенні позову. Не погоджуючись з вказаним рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, у якій просить скасувати рішення суду І інстанції та прийняти нову постанову, якою позов задовольнити. Під час судового засідання представники апелянта підтримали доводи апеляційної скарги та просили її задовольнити. Представник відповідача у судове засідання не з'явився, заперечення на апеляційну скаргу не направив, про час та місце розгляду справи повідомлений вчасно та належним чином, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення. Відповідно до ч. 4 ст.196 КАС України неприбуття у судове засідання сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про дату, час і місце апеляційного розгляду, не перешкоджає судовому розгляду справи. Розглянувши матеріали справи, заслухавши суддю-доповідача, представників позивача (апелянта), перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм чинного законодавства, колегія суддів апеляційної інстанції, переглядаючи судове рішення у даній справі в межах апеляційної скарги у відповідності до частини 1 статті 195 КАС України, дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав. Під час розгляду справи встановлено, що мале підприємство «Енергомонтажпроект» зареєстровано як юридична особа 19 березня 1992 року виконавчим комітетом Нетішинської міської ради Хмельницької області і одним із видів діяльності його є діяльність у сфері архітектури. 20 листопада 2012 року МП "Енергомонтажпроект" та [PERSON] уклали контракт №7, відповідно до якого позивач зобов'язаний виконати якісно всі інженерні роботи з виготовлення проектної документації, а саме: стадії "П" і "Р" до 15 січня 2013 року, на стадії "П" розробити тільки розділи "ГП" (генеральний план) і "АС" , Стадію "Р" розробити лише після затвердження стадії "П" та підписання окремого контракту. Однак, [PERSON] після затвердження стадії "П" не замовив подальшу розробку проекту ( стадію "П"), а розпочав будівництво (на об'єкті виконанні роботи з влаштування фундаментів), що підтверджується зареєстрованою декларацією за № 083130170040 та актом перевірки замовника від 31 травня 2013 року. 13 червня 2013 року інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю у Хмельницькій області прийнята постанова №52 про визнання МП "Енергомонтажпроект" винним у вчиненні правопорушенні, передбаченого абз. 1 ч. 1 ст. 2 Закону України "Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності" та накладення штрафу у сумі 103230,0 грн. Суд І інстанції, приймаючи рішення про відмову у задоволенні позову, виходив з правомірності дій відповідача при здійсненні перевірки та прийнятті постанови № 52 від 13 червня 2013 року про накладення штрафу на мале підприємство «Енергомонтажпроект» в сумі 103230 грн. за правопорушення у сфері містобудівної діяльності. Колегія суду не погоджується з таким висновком з огляду на наступні обставини. Правові, економічні, соціальні та організаційні засади містобудівної діяльності в Україні регулюються Законом України «Про основи містобудування» № 2780-XII від 16 листопада 1992 року. Відповідно до ст. 1 цього Закону містобудування (містобудівна діяльність) - це цілеспрямована діяльність державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, громадян, об'єднань громадян по створенню та підтриманню повноцінного життєвого середовища, яка включає прогнозування розвитку населених пунктів і територій, планування, забудову та інше використання територій, проектування, будівництво об'єктів містобудування, спорудження інших об'єктів, реконструкцію історичних населених пунктів при збереженні традиційного характеру середовища, реставрацію та реабілітацію об'єктів культурної спадщини, створення інженерної та транспортної інфраструктури. Згідно з ст.ст. 15, 24 Закону України «Про основи містобудування» компетенція центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю визначається відповідно до закону. Державний контроль у сфері містобудування здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю. Порядок здійснення державного контролю у сфері містобудування визначається законодавством. Відповідно до ч.1 ст.41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» від 17 лютого 2011 року №3038-VІ, державний архітектурно-будівельний контроль - сукупність заходів, спрямованих на дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил. Згідно з ч.2 ст.41 зазначено Закону, державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється органами державного архітектурно-будівельного контролю в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Відповідно до п.1 ч.4 ст.41 зазначено Закону посадові особи органів державного архітектурно-будівельного контролю під час перевірки мають право, зокрема, безперешкодного доступу до місць будівництва об'єктів та до об'єктів, що підлягають обов'язковому обстеженню. У відповідності до п.5 Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України 23 травня 2011 року №553 (далі за текстом - Порядок), державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється за територіальним принципом (у межах областей) у порядку проведення планових та позапланових перевірок. Пунктом 9 Порядку встановлено, що державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється у присутності суб'єктів містобудування або їх представників, які будують або збудували об'єкт будівництва. Згідно п.13 Порядку передбачено, що суб'єкт містобудування, щодо якого здійснюється державний архітектурно-будівельний контроль, має право: - вимагати від посадових осіб інспекції дотримання вимог законодавства; - перевіряти наявність у посадових осіб інспекції службових посвідчень; - бути присутнім під час здійснення державного архітектурно-будівельного контролю. Як вбачається з матеріалів справи, відповідач повідомив [PERSON] про проведення 20 травня 2013 року планової перевірки об'єкта будівництва щодо дотримання містобудівного законодавства під час виконання будівельних робіт, зокрема, будівництва торгово-готельного комплексу (біля виїзду на трасу зі сторони склозаводу) по вул. Приміська в м. Славута Хмельницької області , що підтверджується листом № 7/22 від 07 травня 2013 року. За результатами перевірки відповідачем складено акт перевірки дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил від 31 травня 2013 року. Також складено протокол про правопорушення у сфері містобудівної діяльності № 00461 від 31 травня 2013 року і припис про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил від 31 травня 2013 року. Як вбачається з акту від 31 травня 2013 року перевірка проводилась відносно [PERSON] Позивач про проведення перевірки не знав, участі у проведеній перевірці не брав, повноваження приймати участь у перевірці нікому не давав, тому не міг скористатись своїми правами та надати повно інформацію відповідачу. Крім того, позивачу не надавався ні акт перевірки, ні припис. Позивач отримав акт перевірки від 31 травня 2013 року лише в день винесення постанови №52 від 13 червня 2013 року. Враховуючи вищевикладене, відповідачем здійснена перевірка з порушенням вимог законодавства України. Актом перевірки зафіксовано, що проектна документація (стадія проект «П») на будівництво торгово-готельного комплексу (біля виїзду на трасу зі сторони склозаводу) по вул. Приміська в м. Славута Хмельницької області розроблена малим підприємством «Енергомонтажпроект» з порушенням вимог законодавства щодо вихідних даних для проектування, будівельних норм, державних стандартів і правил. Відповідальність юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців (суб'єктів містобудування) за правопорушення у сфері містобудівної діяльності встановлена Законом України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності» № 208/94-ВР від 14 жовтня 199року. Відповідно до абзацу 1 частини 1 статті 2 Закону України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності» суб'єкти містобудування, які здійснюють проектування об'єктів, експертизу проектів будівництва, несуть відповідальність у вигляді штрафу за передачу замовнику проектної документації для виконання будівельних робіт на об'єкті будівництва, розробленої з порушенням вимог законодавства, містобудівної документації, вихідних даних для проектування об'єктів містобудування, будівельних норм, державних стандартів і правил, у тому числі за не створення безперешкодного життєвого середовища для осіб з обмеженими фізичними можливостями та інших маломобільних груп населення, незабезпечення приладами обліку води і теплової енергії, а також за заниження категорії складності об'єкта будівництва: проектна організація - у розмірі дев'яноста мінімальних заробітних плат. Частиною 1 ст. 31 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" передбачено, що Проектна документація на будівництво об'єктів розробляється у порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері містобудування, з урахуванням вимог містобудівної документації та вихідних даних і дотриманням вимог законодавства, будівельних норм, державних стандартів і правил та затверджується замовником. Як зазначалось вище, згідно укладеного 20 листопада 2012 року між МП "Енергомонтажпроект" та [PERSON] контрактом позивач зобов'язаний виконати якісно всі інженерні роботи з виготовлення проектної документації, а саме: стадії "П" і "Р" до 15 січня 2013 року, на стадії "П" розробити тільки розділи "ГП" (генеральний план) і "АС" , Стадію "Р" розробити лише після затвердження стадії "П" та підписання окремого контракту. Згідно з п.11.2 Порядку розроблення проектної документації на будівництво об'єктів, затвердженого наказом Мінрегіонбуду від 06 травня 2011 року №45, для об'єктів ІІІ категорії складності проектування здійснюється в дві стадії: стадія проект, стадія робоча документація. Контрактом чітко встановлено, що стадію "Р" позивач має розробити після затвердження стадії "П" та підписання окремо складеного контракту. Контракт на розроблення стадії "Р" не укладався та проект вказаної стадії не розроблявся. [PERSON] не замовляв розроблення наступної документації, проте самовільно розпочав будівництво (на об'єкті виконанні роботи з влаштування фундаментів), що підтверджується зареєстрованою декларацією за № 083130170040 та актом перевірки замовника від 31 травня 2013 року. Таким чином, колегія суду вважає, що позивачем виконанні вимоги, передбачені контрактом №7 від 20 листопада 2012 року, завданням на проектування, технічними умовами, містобудівними умовами та обмеженнями забудови земельної ділянки. Що стосується інших порушень, зазначених в постанові №52 від 13 червня 2013 року, то колегія суду дійшла висновку, що судом І інстанції не повністю дослідженні докази по справі, оскільки з проектної документації встановлено, що позивачем виконанні вимоги законодавства, вихідних даних для проектування будівельних норм, державних стандартів і правил. В складі проекту позивачем передана [PERSON] проектна документація: том 1 Пояснювальна записка; том 2 Креслення марок ГП, АБ, ТХ; том 2 Креслення марок ЗВК, ВК, ОВ, ЕТР; Проект організації будівництва. Крім того, викладені в оскаржуваній постанові порушення спростовані наданими доказами. Розроблена частина проекту, відповідає стандартам, нормам та правилам, а саме проектом передбачено створення безперешкодного життєвого середовища для осіб з обмеженими можливостями (згідно ДБН В.2.2 - 17:2006 та ДБН В.2.2-23:2009 пандус з поручнями та бортиками по боках, розворотна площадка та вхідна група необхідних розмірів, козирок під входом, сходові марші шириною 1,35 м та розділовими поручнями, технологічні проходи між обладнанням необхідної ширини, неслизьке покриття підлоги; проект розроблено згідно технічних умов Хмельницькобленерго №77 від 23 квітня 2012 року, що підтверджується пояснювальною запискою та додатками; розроблено вимоги розділів проектної документації на стадії «П», які не суперечать вимогам додатку «Д» ДБН А.22-3-2012 а саме: пояснювальна записка, архітектурно-будівельні рішення, технологічна частина, рішення з інженерного забезпечення (водопровід, каналізація - зовнішні та внутрішні мережі), опалення та вентиляція, енергозабезпечення - зовнішні та внутрішні мережі. Згідно із завданням на проектування розділи проекту ПС (пожежна та охоронна сигналізації), БЗ (блискавкозахист), проект вогнезахисту деревини, оповіщення про пожежу та кошторисну документацію не розробляється. Щодо питання з приводу не передбачення проектом рішення щодо впровадження заходів енергозбереження, то такі заходи передбачені пояснювальною запискою, розділ 5.2. Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Так, відповідно до ст.71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Доводи апелянта є обґрунтованими та підтвердженні відповідними доказами. Згідно п.1, п.4 ч.1 ст.202 КАС України, підставами для скасування постанови або ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, а також, порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання. Згідно з ч. 2 ст. 159 КАС України, законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм адміністративного процесуального права. Враховуючи вище наведене, колегія суддів прийшла до висновку, що суд першої інстанції, ухвалюючи рішення не повно з'ясував обставини справи, що призвело до неправильного вирішення справи, а відтак, постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню.

Результат розгляду: granted