Рішення адміністративного суду від 2014-02-28 00:00:00+02

Прокурор Нахімовського району міста Севастополя звернулась до суду з вказаним адміністративним позовом, який 05.11.2013 р. вточнила, та просила суд визнати дії Севастопольського професійного ліцею щодо не донарахування випускникам з числа дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] одноразової грошової допомоги, неправомірними, зобов'язати відповідача донарахувати випускникам з числа дітей-сиріт та дітей позбавлених батьківського піклування одноразову грошову допомогу в розмірі 2 прожиткових мінімуму для осіб відповідного віку, тобто [PERSON] в розмірі 396 гривень, [PERSON] в розмірі 1920 гривень, [PERSON] в розмірі 396 гривень, [PERSON] в розмірі 294 гривень, [PERSON] в розмірі 294 гривень, [PERSON] в розмірі 282 гривень, [PERSON] в розмірі 992 гривень, [PERSON] 426 гривень, та стягнути з відповідача на користь позивачів вказані суми. Вимоги мотивовані тим, що в ході перевірки дотримання вимог Закону України «Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування», проведеною прокуратурою Нахімовського району м. Севастополя було встановлено, що відповідно до наказів директора Севастопольського професійного художнього ліцею № 14 «В-ДУЗ» від 01.07.2011 р. [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], № 2 «В-ДУЗ» від 14.01.2011 р. [PERSON], № 6 «В-ДУЗ» від 29.02.2012 р. [PERSON], № 6 «В-ДУЗ» від 27.02.2013 р. [PERSON] випустилися з ліцею. Проте, в порушення ч. 7 ст. 8 Закону України «Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування» допомогу позивачі не отримали. В судовому засіданні прокурор вимоги позову підтримала. Представник відповідача в судовому засіданні вимоги прокурора не визнав, вказуючи на те, що розмір виплат вказаним дітям-сиротам та дітям, позбавленим батьківського піклування був визначений згідно Постанови КМУ № 226 від 05 квітня 1994 року «Про поліпшення виховання, навчання, соціального захисту та матеріального забезпечення дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування». Законних підстав для виконання п.7 ст.8 Закону України «Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування» відповідач не мав. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що вимоги прокурора підлягають задоволенню частково. Судом встановлено, що наказами директора Севастопольського професійного художнього ліцею № 14 «В-ДУЗ» від 01.07.2011 р. [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], № 2 «В-ДУЗ» від 14.01.2011 р. [PERSON], № 6 «В-ДУЗ» від 29.02.2012 р. [PERSON], № 6 «В-ДУЗ» від 27.02.2013 р. [PERSON], які 2 були позбавлені батьківського піклування та перебували на навчанні у Севастопольському професійному художньому ліцеї, були виключені зі списків змінного складу учнів, у зв'язку із закінченням навчання. Наказами директора Севастопольського професійного художнього ліцею № 293 від 01.07.2011 р. [PERSON], № 294 від 01.07.2011 р. [PERSON], № 311 від 13.07.2011 р. [PERSON], № 313 від 15.07.2013 р. [PERSON], № 135 від 23.03.2011 р. [PERSON], № 158 від 02.04.2012 р. [PERSON], № 119 від 11.03.2013 р. [PERSON] була сплачена одноразова допомога на комплект одягу і взуття, а також одноразова грошова допомога в розмірі шести прожиткових мінімумів, що передбачені пунктом 4 статті 13 Постанови КМУ від 05.04.1994 р. № 226 «Про поліпшення виховання, навчання, соціального захисту та матеріального забезпечення дітей-сиріт і дітей, позбавлених батьківського піклування». [PERSON] одноразова грошова допомога не надавалась, у зв'язку з перебуванням останньої в декретній відпустці. Згідно з частиною другою статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та способом, що передбачені Конституцією та законами України. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 4 Закону України «Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування», заходи соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, а також осіб із їх числа гарантуються, забезпечуються та охороняються державою та встановлюються на рівні, не меншому за встановлений прожитковий мінімум для осіб відповідного віку. Частиною 7 статті 8 цього Закону ( в редакції, що діяла на момент виникнення спірних правовідносин ) також встановлено, що випускники навчальних закладів із числа дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, забезпечуються за рахунок навчального закладу або відповідної установи органів праці та соціального захисту населення одягом і взуттям, а також одноразовою грошовою допомогою в розмірі двох прожиткових мінімумів для осіб відповідного віку. Нормативи забезпечення одягом і взуттям затверджуються Кабінетом Міністрів України. За бажанням випускників навчальних закладів їм може бути видана грошова компенсація в розмірі, необхідному для придбання одягу і взуття. Оскільки частиною 7 статті 8 Закону України «Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування» діти-сироти та діти, позбавлені батьківського піклування забезпечуються одноразовою грошовою допомогою в розмірі двох прожиткових мінімумів за рахунок навчального закладу, отже обов'язок по виплаті даній категорії дітей одноразової грошової допомоги покладено на заклад освіти, а саме на Севастопольський професійний художній ліцей. Згідно зі статтею 39-9 Закону України «Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування», порядок відшкодування витрат на виплату допомоги випускникам закладів для дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, повне державне забезпечення відповідно до статті 8 цього Закону при працевлаштуванні та вступі до навчального закладу відповідно до норм забезпечення випускників закладів для дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, затверджується Кабінетом Міністрів України. Як встановив суд, відповідач при здійсненні нарахування та виплати [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] одноразової грошової допомоги керувався положеннями Постанови КМУ № 226 від 05.04.1994 р. «Про поліпшення виховання, навчання, соціального захисту і матеріального забезпечення дітей-сиріт і дітей, позбавлених батьківського піклування». Проте, відповідно до пункту 2 Прикінцевих Положень Закону України «Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування», Закони України та інші нормативно-правові акти, прийняті до набрання чинності цим законом, діють у частині, що не суперечить цьому Закону. При цьому Законом України «Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування» встановлено, що допомога та утримання таких дітей не можуть бути нижчими за встановлені мінімальні стандарти, що забезпечують кожній дитині рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, 3 духовного, морального та соціального розвитку на рівні, не нижчому за встановлений прожитковий мінімум для таких осіб. Відповідно до статті 21 Закону України «Про Державний бюджет України на 2011 рік» з 1 січня 2011 р. прожитковий мінімум для працездатних осіб складає 941 гривень; з 1 квітня 2011 р. прожитковий мінімум для працездатних осіб складає 960 гривень. Згідно зі статтею 12 Закону України «Про Державний бюджет України на 2012 рік» з 1 січня 2012 р. прожитковий мінімум для прожитковий мінімум для працездатних осіб складає 1073 гривень. Відповідно до стаття 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2013 рік» з 1 січня 2013 р. прожитковий мінімум для працездатних осіб складає 1218 гривень. Аналогічна позиція викладена в постанові Вищого адміністративного Суду України від 27 жовтня 2010 року № К-16968/10. Таким чином, суд приходить до висновку, що вимоги прокурора про визнання неправомірними дій Севастопольського професійного художнього ліцею та зобов'язання відповідача донарахувати та сплатити випускникам з числа дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування одноразової грошової допомоги, підлягають задоволенню. Щодо вимоги прокурора про стягнення з Севастопольського професійного художнього ліцею на користь [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] не донарахованої одноразової грошової допомоги, то вона задоволенню не підлягає, оскільки вимога про стягнення соціальних виплат не співвідноситься з компетенцією адміністративного суду щодо відшкодування матеріальної шкоди, стягнення якої передбачено ст. 21 КАС України, та в розумінні Закону України «Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування» шкодою не являється. На підставі ст. 19 Конституції України, ст. 4, 8, 39-9 Закону України «Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування», ст. 12 Закону України «Про Державний бюджет України на 2012 рік»,

Результат розгляду: partial