Рішення адміністративного суду від 2014-02-21 00:00:00+02

Листом-вимогою відповідач зобов'язав позивача надати копії прибуткових документів та документів, що засвідчують якість та безпеку на товари, які проінспектовані. У ході розгляду справи судом з'ясовано, що витребуваних документів позивачем не надано відповідачу. В подальшому, а саме у період із 29 жовтня по 01 листопада 2013 року відповідачем проведено планову перевірку магазину позивача, за результатами якої 01 листопада 2013 року складено акт перевірки та оскаржуваний припис, яким позивача зобов'язано усунути виявлені у ході перевірки порушення, про що повідомити відповідача у строк до 05 листопада 2013 року. Крім того, 01 листопада 2013 року відповідачем складено протокол № 000772 про адміністративне правопорушення, а 05 листопада 2013 року відповідачем прийнято постанову № 000086 про накладення стягнень, передбачених ст. 23 Закону України "Про захист прав споживачів". Суд не погоджується з доводами представників позивача щодо наявності підстав для задоволення позову, виходячи з оцінки наявних у матеріалах справи доказів та аналізу наступних положень і обставин. Так, як з'ясовано судом у ході розгляду справи та підтверджується заявленими вимогами, позивачем не оскаржуються результати проведеної відповідачем перевірки. Позовні вимоги стосуються визнання протиправними дій відповідача щодо складання листа-вимоги, проведення перевірки та складання за її результатами акту, а також скасування оскаржуваного припису. Згідно зі ст. 1, ч.ч. 1, 2, 4, 5 ст. 5, ч.ч. 1, 2, 6, 7, 8 ст. 7 Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" (далі - Закон), державний нагляд (контроль) - діяльність уповноважених законом центральних органів виконавчої влади, їх територіальних органів, державних колегіальних органів, органів виконавчої влади Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування (далі - органи державного нагляду (контролю) в межах повноважень, передбачених законом, щодо виявлення та запобігання порушенням вимог законодавства суб'єктами господарювання та забезпечення інтересів суспільства, зокрема належної якості продукції, робіт та послуг, прийнятного рівня небезпеки для населення, навколишнього природного середовища. Планові заходи здійснюються відповідно до річних або квартальних планів, які затверджуються органом державного нагляду (контролю) до 1 грудня року, що передує плановому, або до 25 числа останнього місяця кварталу, що передує плановому. Орган державного нагляду (контролю) визначає у віднесеній до його відання сфері критерії, за якими оцінюється ступінь ризику від здійснення господарської діяльності. Органи державного нагляду (контролю) здійснюють планові заходи з державного нагляду (контролю) за умови письмового повідомлення суб'єкта господарювання про проведення планового заходу не пізніш як за десять днів до дня здійснення цього заходу. Повідомлення надсилається рекомендованим листом чи телефонограмою за рахунок коштів органу державного нагляду (контролю) або вручається особисто керівнику чи уповноваженій особі суб'єкта господарювання під розписку. Строк здійснення планового заходу не може перевищувати п'ятнадцяти робочих днів, а для суб'єктів малого підприємництва - п'яти робочих днів, якщо інше не передбачено законом. За результатами здійснення планового або позапланового заходу посадова особа органу державного нагляду (контролю), у разі виявлення порушень вимог законодавства, складає акт. На підставі акта, складеного за результатами здійснення заходу, в ході якого виявлено порушення вимог законодавства, орган державного нагляду (контролю) за наявності підстав для повного або часткового зупинення виробництва (виготовлення), реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг звертається у порядку та строки, встановлені законом, з відповідним позовом до адміністративного суду. У разі необхідності вжиття інших заходів реагування орган державного нагляду (контролю) протягом п'яти робочих днів з дня завершення здійснення заходу державного нагляду (контролю) складає припис, розпорядження, інший розпорядчий документ щодо усунення порушень, виявлених під час здійснення заходу, а у випадках, передбачених законом, також звертається у порядку та строки, встановлені законом, до адміністративного суду з позовом щодо підтвердження обґрунтованості вжиття до суб'єкта господарювання заходів реагування, передбачених відповідним розпорядчим документом. Припис - обов'язкова для виконання у визначені строки письмова вимога посадової особи органу державного нагляду (контролю) суб'єкту господарювання щодо усунення порушень вимог законодавства. Припис не передбачає застосування санкцій щодо суб'єкта господарювання. Припис видається та підписується посадовою особою органу державного нагляду (контролю), яка здійснювала перевірку. У ході розгляду справи судом також з'ясовано, що перевірку позивача проведено згідно з планом проведення перевірок суб'єктів господарювання стосовно дотримання вимог законодавства про захист прав споживачів за IV квартал 2013 року, на підставі наказу від 23 вересня 2013 року № 445, а також за наявності письмового повідомлення про проведення перевірки від 11 жовтня 2013 року та направлення на проведення перевірки від 29 жовтня 2013 року № 003524/3524. Слід зазначити, що повідомлення про проведення перевірки уповноваженим представником позивача отримано 11 жовтня 2013 року. Обов'язок відповідача вимагати від суб'єктів господарювання у межах перевірки документи, що засвідчують якість та безпеку продукції, що інспектується, встановлений наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 11 січня 2012 року № 24. Обов'язок відповідача щодо складання акту перевірки, у разі виявлення у ході перевірки порушень законодавства, встановлений положеннями Закону. До того ж, суд вважає за необхідне зазначити, що акт перевірки є службовим документом, у якому зафіксовано відповідні порушення законодавства та який жодним чином не може порушувати прав та інтересів позивача. Вчинені дії щодо складання акту перевірки не можуть породжувати будь-яких юридичних наслідків та не можуть впливати на права та обов'язки особи. Право відповідача скласти припис, якщо існує необхідність вжиття відповідних заходів реагування, встановлений ст. 7 Закону. Таким чином, проаналізувавши викладені положення та обставини, суд прийшов до висновку про відсутність підстав для задоволення заявлених позивачем вимог. Згідно з ч. 1 ст. 11, ч. 1 ст. 69, ч.ч. 1, 2, 6 ст. 71 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Якщо особа, яка бере участь у справі, без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які вона посилається, суд вирішує справу на основі наявних доказів. На підставі викладених положень та обставин суд прийшов до висновку, що позов товариства з обмеженою відповідальністю "Дієса" до інспекції з питань захисту прав споживачів у місті Києві про визнання протиправними дій відповідача та скасування його рішення є безпідставним, необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню повністю. Відповідно до ч. 2 ст. 94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони - суб'єкта владних повноважень, суд присуджує з іншої сторони всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати, пов'язані із залученням свідків та проведенням судових експертиз. У зв'язку з ухваленням судового рішення на користь суб'єкта владних повноважень та відсутністю з його сторони судових витрат, пов'язаних із залученням свідків та проведенням судових експертиз, судові витрати стягненню з позивача не підлягають.

Результат розгляду: denied