Рішення адміністративного суду від 2014-01-15 00:00:00+02

Позивач звернувся до суду з позовом до ТОВ «Евері» про зупинення господарської діяльності. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що відповідачем розміщувались відходи без наявності дозволу на утворення та розміщення відходів на 2013 рік, передбаченого чинним законодавством. Відповідач надав до суду письмові заперечення, в яких зазначає, що ТОВ «Евері» звільнено від обов'язку одержання лімітів на утворення та розміщення відходів, а також від одержання дозволу на розміщення відходів. Та разом з тим, відповідач звертався з листом про погодження лімітів на утворення та розміщення небезпечних відходів на 2013 рік, з відповідним пакетом документів, до Міністерства екології та природних ресурсів України, та станом на час проведення перевірки позивачем жодної відповіді (негативної чи позитивної) відповідач не отримав, а тому застосував принцип мовчазної згоди щодо набуття права на здійснення господарської діяльності, що пов'язана з утворенням небезпечних відходів. Від представників сторін надійшли клопотання про розгляд справи в порядку письмового провадження. Суд здійснює розгляд справи в порядку письмового провадження відповідно до ч. 4 ст. 122 КАС України. Суд дослідив матеріали справи та встановив: Позивачем з 13.09.2013 по 27.09.2013 року проведена планова перевірка ТОВ «Евері». В ході проведення перевірки позивачем встановлено факт впровадження господарської діяльності без одержання дозволу, одержання якого передбачено законом, а саме: здійснення господарської діяльності, пов'язаної з утворенням та розміщенням небезпечних відходів 1- 3 класу у 2013 році проводилось за відсутності затверджених у встановленому законодавством порядку Лімітів на утворення та розміщення відходів та без відповідного Дозволу на розміщення відходів, чим порушено вимоги ст. 32, 33 Закону України «Про відходи». За результатами перевірки складено Акт, в якому зафіксовано факт відсутності лімітів на обсяги утворення та розміщення відходів та Дозволу на розміщення відходів у 2013 році. На відповідальну особу, а саме на начальника виробництва ТОВ ''Евері" [PERSON] складено Протокол про адміністративне правопорушення від 14.10.2013р. №104487 за ч. 1 ст. 168 КУпАП. Постановою Заводського районного суду м. Миколаєва № 3/487/2646/13 від 18.11.2013 року [PERSON] притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 164 КУпАП (а.с. 26). В матеріалах справи відсутні дані про набрання постановою законної сили. Представником відповідача надано суду заперечення та документи про те, що станом на день здійснення перевірки відповідач мав дозвіл на розміщення відходів у 2013 році, який дійсний з 01.01.2013 року по 31.12.2013 року. (а.с. 47-47а). Також в матеріалах справи містяться заяви відповідача до Міністерства екології та природних ресурсів України щодо надання лімітів на утворення та розміщення відходів від 30.05.2012 року (а.с. 48), від 20.06.2012 року, від 19.07.2012 року (а.с. 50). Суд критично оцінює позицію позивача викладену в позовній заяві, оскільки, Згідно до ч.3 ст.33 Закону України "Про відходи" №187/98-ВР від 05.03.1998р. зберігання та видалення відходів здійснюються в місцях, визначених органами місцевого самоврядування з врахуванням вимог земельного та природоохоронного законодавства, за наявності спеціальних дозволів. Відповідно до п. 10 Порядку розроблення, затверджений і перегляду лімітів па утворення та розміщеннявідходів на території України, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 03.08.1998 року № 1218 (надалі - «Порядок розроблення, затвердження і перегляду лімітів на утворення та розміщення відходів на території України») місцеві державні адміністрації за погодженням з органами Мінекоресурсів на місцях до 1 лютого поточного року визначають перелік власників відходів, яким необхідно одержати ліміти на утворення та розміщення відходів на наступний рік (крім власників, які звільняються від одержання таких лімітів). Пунктом 11 Порядку розроблення, затвердження і перегляду лімітів па утворення та розміщення відходів передбачено, що органи Мінекоресурсів на місцях до 1 березня поточного року надсилають на адреси власників відходів повідомлення про необхідність подання на погодження проектів лімітів на утворення та розміщення відходів на наступний рік. В матеріалах справи відсутній перелік власників відходів на 2013 рік, до складу якого входить відповідач. Однак, слід зазначити, що за час своєї діяльності і в 2011, і в 2012 роках відповідачем були отримані ліміти на 2012, 2013 роки. Відповідно до п. 62 Додатку до Закону України "Про перелік документів дозвільного характеру господарської діяльності", дозвіл на розміщення відходів належить до документів дозвільного характеру господарської діяльності. Згідно п. 12 Порядку розроблення, затвердження і перегляду лімітів на утворення та розміщення відходів, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 03.08.1998 №1218, власники відходів, які утворюють та розміщують їх на своїй території, до 1 червня поточного року подають до органів Мінекоресурсів на місцях заяви на одержання дозволу на розміщення відходів у наступному році Пунктом 13 вищевказаного Порядку встановлено, що органи Мінекоресурсів на місцях розглядають заяви і до 1 липня видають дозволи на розміщення відходів (додаток 1 цього Порядку) або надсилають власникам відходів повідомлення з викладенням причин відмови у. видачі дозволів, встановлюючи термін повторного подання необхідних документів. Фактично ТОВ "Евері" тричі зверталося до Міністерства єкології та природних ресурсів України листами від 30.05.2012 року, від 20.06.2012 року, від 19.07.2012 року, з метою отримання лімітів на утворення та розміщення відходів, але заявка відповідача не була розглянута Міністерством. ТОВ "Евері" не було позбавлено дозволу на утворення та розміщення відходів. А відтак, відповідно до ч. 6 ст. 4 Закону України «Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності», у разі якщо у встановлений законом строк суб'єкту господарювання не видано або не направлено документ дозвільного характеру або рішення про відмову у його видачі, то через десять робочих днів з дня закінчення встановленого строку для видачі або відмови у видачі документа дозвільного характеру суб'єкт господарювання має право провадити певні дії щодо здійснення господарської діяльності або видів господарської діяльності. Копія заяви (опису прийнятих документів) з відміткою про дату їх прийняття є підтвердженням подачі заяви та документів державному адміністратору або дозвільному органу. Днем видачі документа дозвільного характеру вважається останній день строку розгляду заяви дозвільним органом, передбаченого законом. Таким чином, суд приходить висновку, що ТОВ "Евері" для отримання підтвердження лімітів на утворення та розміщення небезпечних відходів прийняло всі заходи, передбачені законом. Несвоєчасний розгляд заявки підприємства Міністерством не позбавляє відповідача права на здійснення господарської діяльності. Таким чином, позовні вимоги є необґрунтованими. Відповідно до положень статті 20-2 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища" №1264-XII від 25.06.1991р. до компетенції центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовища, належить (серед інших) обмеження чи зупинення (тимчасове) діяльності підприємств і об'єктів, якщо їх експлуатація здійснюється з порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища, вимог дозволів на використання природних ресурсів, з перевищенням нормативів гранично допустимих викидів впливу фізичних та біологічних факторів і лімітів скидів забруднюючих речовин. В той же час, слід зауважити, що Законом України №353-VII від 20.06.2013р. "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо усунення обмежень у провадженні господарської діяльності" внесено ряд змін до законів України, згідно зі ст.4 ЗУ "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" (Закон N877-V) повне або часткове зупинення виробництва допускається за постановою адміністративного суду, ухваленою за результатами розгляду позову органу державного нагляду (контролю) щодо застосування заходів реагування. При цьому, частиною 4 Закону N877-V встановлено, що виключно законами України встановлюється вичерпний перелік підстав для зупинення господарської діяльності. Оскільки ТОВ "Евері" правомірно здійснювало господарську діяльність та не отримала "лімітів" на 2013 рік від Міністерства екології та природних ресурсів України не з своєї вини, але мало всі дозволи, позовні вимоги є безпідставними, а позов не належить задоволенню. Суд дійшов висновку, що позивачем не наведено суду зазначених підстав достатніх для зупинення діяльності підприємства відповідача. Стаття 19 ч.2 Конституції України визначає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Враховуючи вищевикладене,

Результат розгляду: denied