Рішення адміністративного суду від 2014-01-24 00:00:00+02

Позивач, [PERSON] звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Севастополі про визнання дій противоправними та зобов'язання здійснити перерахунок пенсії. Вимоги позивача мотивовані тим, що йому в серпні 2013 року була призначена пенсія за вислугу років на підставі Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» у розмірі 80 % грошового забезпечення на день звільнення. Також позивачу встановлена додаткова пенсія за шкоду заподіяну здоров'ю, як учаснику ліквідації інших ядерних аварій 2 категорії у розмірі 18% від прожиткового мінімуму для осіб, що втратили працездатність. Однак з таким рішенням відповідача позивач не може погодитись, оскільки він під час проходження служби брав учать у ліквідації інших ядерних аварій 2 категорії, тому відповідно до норм чинного законодавства прирівняний до осіб, що брали участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС другої категорії, тому розмір його пенсії має відповідати 95 % грошового забезпечення на день звільнення. За таких обставин, позивач просить визнати дії відповідача протиправними та зобов'язати його встановити розмір пенсії - 95% грошового забезпечення на день звільнення та провести перерахунок пенсії. Ухвалою суду від 19.12.2013 року відкрито провадження по справі у порядку скороченого провадження. 23.01.2014 року від відповідача до суду надійшло заперечення проти позову в якому останній просить у задоволенні відмовити у повному обсязі. Суд визнав наявні матеріали достатніми для прийняття судового рішення в порядку скороченого провадження та ухвалення постанови відповідно до ч.6 ст. 1832 КАС України. Суд, вивчивши матеріали, знаходить позовні вимоги не обґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] як капітану 1 рангу консультанту-експерту аналітичного сектору інформаційно-аналітичного відділу Управління ВКР СБ України в АР Крим і м. Севастополі 17.08.2013 р. була призначена пенсія за вислугу років на підставі ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» у розмірі 80 % грошового забезпечення на день звільнення. Відповідно до положень ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб», Максимальний розмір пенсії, обчислений відповідно до цієї статті, не повинен перевищувати 80 процентів відповідних сум грошового забезпечення, а особам, які під час проходження служби брали участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС і віднесені в установленому законом порядку до категорії 1, - 100 процентів, до категорії 2, - 95 процентів. Як вбачається з матеріалів справи позивач має статус учасника ліквідації інших ядерних аварій 2 категорії, у зв'язку з чим відповідно до положень ст.. 14 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» № 769 від 28.02.1991 р. позивачу була встановлена додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю, у розмірі 18 % від прожиткового мінімуму для осіб, що втратили працездатність відповідно до п. 13 Постанови КМУ від 23.11.2011 № 1210 «Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». Відповідно до приписів ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. Виходячи з аналізу наведених норм права та встановлених обставин справи, суд приходить до висновку, що основна та додаткова пенсія призначена позивачу відповідно до норм діючого законодавства. Посилання позивача на те, що статус учасника ліквідації інших ядерних аварій прирівнюється до статусу учасника ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС для визначення розміру пенсії, то ці посилання не відповідають нормам діючого законодавства, оскільки між зазначеними статусами встановлюється тотожність тільки для встановлення пільг і компенсацій, у зв'язку з чим позивачу і була встановлена додаткова пенсія. Що ж стосується осіб, що належать до учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, у яких виникає право на встановлення відповідного розміру пенсії то згідно приписів ст. 10 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» № 769 від 28.02.1991 р., учасниками ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС вважаються громадяни, які безпосередньо брали участь у будь-яких роботах, пов'язаних з усуненням самої аварії, її наслідків у зоні відчуження у 1986-1987 роках незалежно від кількості робочих днів, а у 1988-1990 роках - не менше 30 календарних днів, у тому числі проведенні евакуації людей і майна з цієї зони, а також тимчасово направлені або відряджені у зазначені строки для виконання робіт у зоні відчуження, включаючи військовослужбовців, працівники державних, громадських, інших підприємств, установ і організацій незалежно від їх відомчої підпорядкованості, а також ті, хто працював не менше 14 календарних днів у 1986 році на діючих пунктах санітарної обробки населення і дезактивації техніки або їх будівництві. Перелік цих пунктів визначається Кабінетом Міністрів України. За таких обставин, суд приходить до висновку що вимоги позивача не знайшли свого підтвердження в процесі розгляду справи є необґрунтованими тому не підлягають задоволенню. На підставі ст.ст. ст.ст. 14 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» № 769 від 28.02.1991 р., Постанови КМУ від 23.11.2011 № 1210 «Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»,ст. ст. 1-2,12,13 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб»

Результат розгляду: denied