Рішення адміністративного суду від 2014-01-20 00:00:00+02

23 вересня 2013 року товариство з обмеженою відповідальністю - східно-українська компанія «ПРОМСНАБСЕРВІС» (далі - Позивач або ТОВ східно-українська компанія «ПРОМСНАБСЕРВІС») звернулось до суду з позовом до Державної податкової інспекції у м. Алушті Головного управління Міндоходів Автономної республіки Крим (далі - Відповідач або ДПІ у м. Алушті ГУ Міндоходів АРК) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення № 0002281501 від 15.05.2013 року. В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на таке. Позивачем отримано податкове повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у м. Алушті ГУ Міндоходів АРК від 15 травня 2013 року № 0002281501, яким даному суб'єкту господарювання збільшено суму грошового зобов'язання по земельному податку з юридичної особи на суму 23359,48 грн. в тому числі штрафних санкцій на суму 11679,74 грн., на загальну суму 35039,22 грн. Вказане податкове повідомлення-рішення прийнято відповідачем на підставі Акту № 530/15.1/31845454 від 17 квітня 2013 року про результати камеральної перевірки податкової декларації з плати за землю (земельний податок) на період 2013 року від 18.02.2012 року № 1300001738 за період 01.01.2013 року по 30.03.2013 року. Податкове повідомлення-рішення було оскаржено в передбаченому законом порядку. Рішенням Міністерства доходів і зборів України про розгляд скарги від 19.08.2013 року позивачу було відмовлено у задоволенні скарги (аркуші справи 26-27). Позивач не згоден з висновками даного Акту, вважає їх необґрунтованими, а винесене податкове повідомлення-рішення відповідно підлягає скасуванню. Представник позивача у судове засідання не прибув, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду невідомі (аркуш справи 61). Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце судового засідання повідомлявся належним чином (аркуш справи 62), правом надання письмових заперечень не скористався. Відповідно до ч.4 ст.128 КАС України у разі неприбуття відповідача, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду справи, без поважних причин розгляд справи може не відкладатися і справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів. Дослідивши матеріали справи, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог і наданих сторонами доказів, оцінивши докази відповідно до вимог ст. 69-72 КАС України, суд прийшов до наступного. Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові та службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України. У відповідності зі статтею 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку. Відповідно до пп. 20.1.4 п. 20.1 ст. 20 Податкового кодексу України органи податкової служби мають право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків Відповідно до п. 75.1 ст. 75 Податкового кодексу України, контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки. Відповідно до п. 76.1, п. 76.2 ст. 76 Податкового кодексу України камеральна перевірка проводиться посадовими особами контролюючого органу без будь-якого спеціального рішення керівника такого органу або направлення на її проведення. Камеральній перевірці підлягає вся податкова звітність суцільним порядком. Згода платника податків на перевірку та його присутність під час проведення камеральної перевірки не обов'язкова. Порядок оформлення результатів камеральної перевірки здійснюється відповідно до вимог статті 86 цього Кодексу. Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що товариство з обмеженою відповідальністю східно - українська компанія «ПРОМСНАБСЕРВІС» зареєстровано Виконавчим комітетом Сєвєродонецької міської ради Луганської області 20.02.2002 року за № 1 383 120 0000 000400 (аркуш справи 23). ТОВ східно - українська компанія «ПРОМСНАБСЕРВІС» взято на облік платника податків Державною податковою інспекцією в м. Сєверодонецьку Головного управління Міндоходів у Луганської області від 26 лютого 2002 року за №18, у ДПІ в м. Алушті ГУ Міндоходів АРК від 16 листопада 2005 року за №6072/10. На підставі п. 1 та п. 3 ст. 10 Закону України від 04.12.1990 року № 509-ХІІ «Про державну податкову службу в Україні» зі змінами та статті 75,76,86 розділу ІІ Податкового кодексу України, відповідно до Наказу ДПІ в м. Алушті ГУ Міндоходів АРК проведено камеральну перевірку ТОВ східно - українська компанія «ПРОМСНАБСЕРВІС» з питань достовірності визначення показників декларації з плати за землю за період січень-лютий 2012 року. 17 квітня 2013 року був складений акт № 530/15.1/31845454 за висновками якого встановлено порушення вимог п.274.1. ст.274 Податкового кодексу України (аркуш справи 31). На підставі акту перевірки відповідачем прийнято податкове повідомлення-рішення від 15 травня 2013 року № 0002281501, яким даному суб'єкту господарювання збільшено суму грошового зобов'язання по земельному податку з юридичної особи на суму 23359,48 грн. в тому числі штрафних санкцій на суму - 11679,74 грн., на загальну суму 35039,22 грн. (аркуш справи 32). Як встановлено в ході розгляду справи, перевірка ТОВ східно - українська компанія «ПРОМСНАБСЕРВІС» проводилась на підставі податкової декларації з плати за землю на 2013 рік від 18.02.2012 №1300001738, висновку №171 з технічної документації про нормативну грошову оцінку земель від 10.02.2011, наданого відділом Держкомзему у м. Алушті АРК ТОВ східно -українська компанія «ПРОМСНАБСЕРВІС» (аркуш справи 30). Згідно державного акту на право власності на земельну ділянку від 29 жовтня 2010 року, зареєстрованого 12 листопада 2010 року, за ТОВ східно - українська компанія «ПРОМСНАБСЕРВІС» значиться земельна ділянка (аркуш справи 29). Відповідно п.п.269.1.1. п.269.1 ст. 269 Податкового кодексу України від 02.12.2010 №2755-VІ (із змінами та доповненнями) 269.1. позивач є платником податку та власник земельної ділянки. Згідно п.274.1.ст. 274 Податкового кодексу України, ставка податку за земельні ділянки, нормативну грошову оцінку яких проведено, встановлюється у розмірі 1 відсотка від їх нормативної грошової оцінки, за винятком земельних ділянок, зазначених у статтях 272, 273, 276 цього Кодексу. Згідно інформації відділу Держкомзему у м. Алушті нормативно грошова оцінка земельної ділянки, якою користується позивач на 2011 рік та на 2012 рік встановлено 15216110,00 грн. (аркуш справи 30). Перевіркою повноти визначення податкових зобов'язань з земельного податку на 2013 рік встановлено порушення п.274.1.ст.274 Податкового Кодексу України, в частині заниження податкового зобов'язання з земельного податку. В судовому засіданні було встановлено, що відповідно до вимог п.274.1.ст.274 Податкового Кодексу України, ставка податку за земельні ділянки, нормативну грошову оцінку яких проведено, встановлюється у розмірі 1 відсотку від їх нормативної грошової оцінки. Перевіркою повноти нарахування земельного податку на 2013 рік встановлено заниження податкового зобов'язання з земельного податку за січень-лютий на суму 23359,48 грн. В позовній заяві позивач стверджував, що не правильно була проведена нормативна грошова оцінка об'єкта оподаткування, а саме що земельна ділянка відноситься до земель оздоровчого та рекреаційного призначення. Та повинен використовуватися коефіцієнт 0,5%. Відповідно до ст.18 Земельного Кодексу України, до земель України належать усі землі в межах її території, в тому числі острови та землі, зайняті водними об'єктами, які за основним цільовим призначенням поділяються на категорії. Категорії земель України мають особливий правовий режим. Стаття 19 Кодексу, передбачає, що землі України за основним цільовим призначенням поділяються на такі категорії: а) землі сільськогосподарського призначення; б) землі житлової та громадської забудови; в) землі природно-заповідного та іншого природоохоронного призначення; г) землі оздоровчого призначення; ґ) землі рекреаційного призначення; д) землі історико-культурного призначення; е) землі лісогосподарського призначення; є) землі водного фонду; ж) землі промисловості, транспорту, зв'язку, енергетики, оборони та іншого призначення. Земельні ділянки кожної категорії земель, які не надані у власність або користування громадян чи юридичних осіб, можуть перебувати у запасі. Відповідно до пункту 1.4. Наказу від 27.01.2006 N 19/16/22/11/17/12 «Про Порядок нормативної грошової оцінки земель несільськогосподарського призначення (крім земель у межах населених пунктів), об'єктами нормативної грошової оцінки земель несільськогосподарського призначення є земельні ділянки, що використовуються за функціональним призначенням незалежно від того, до якої категорії вони віднесені. Згідно зазначеного порядку до земель комерційного використання, відносяться землі готелів та ресторанів. Згідно ст.50 Земельного кодексу України, до земель рекреаційного призначення належать землі, які використовуються для організації відпочинку населення, туризму та проведення спортивних заходів. Відповідно до ст.51 Земельного кодексу України, до земель рекреаційного призначення належать земельні ділянки зелених зон і зелених насаджень міст та інших населених пунктів, навчально-туристських та екологічних стежок, маркованих трас, земельні ділянки, зайняті територіями будинків відпочинку, пансіонатів, об'єктів фізичної культури і спорту, туристичних баз, кемпінгів, яхт-клубів, стаціонарних і наметових туристично-оздоровчих таборів, будинків рибалок і мисливців, дитячих туристичних станцій, дитячих та спортивних таборів, інших аналогічних об'єктів, а також земельні ділянки, надані для дачного будівництва і спорудження інших об'єктів стаціонарної рекреації. Відповідно до ст. 201 Земельного кодексу України, грошова оцінка земельних ділянок визначається на рентній основі. Залежно від призначення та порядку проведення грошова оцінка земельних ділянок може бути нормативною і експертною. Нормативна грошова оцінка земельних ділянок використовується для визначення розміру земельного податку, втрат сільськогосподарського і лісогосподарського виробництва, економічного стимулювання раціонального використання та охорони земель тощо. Експертна грошова оцінка використовується при здійсненні цивільно-правових угод щодо земельних ділянок. Грошова оцінка земельних ділянок проводиться за методикою, яка затверджується Кабінетом Міністрів України. Згідно Закону України «Про оцінку земель», за результатами бонітування ґрунтів, економічної оцінки земель та нормативної грошової оцінки земельних ділянок складається технічна документація, а за результатами проведення експертної грошової оцінки земельних ділянок складається звіт. Дані про нормативну грошову оцінку окремої земельної ділянки оформляються як витяг з технічної документації з нормативної грошової оцінки земель. Відповідно до ст. 289 Податкового кодексу України для визначення розміру податку та орендної плати використовується нормативна грошова оцінка земельних ділянок. Відповідно до ст.2 Закону України «Про оцінку земель», правове регулювання оцінки земель здійснюється відповідно до Конституції України, Земельного кодексу України, Закону України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні", цього Закону, законів України, інших нормативно-правових актів, прийнятих відповідно до них. Стаття 13 Закону, передбачає, що нормативна грошова оцінка земельних ділянок проводиться у разі: визначення розміру земельного податку. Згідно статті 20 зазначеного закону, за результатами бонітування ґрунтів, економічної оцінки земель та нормативної грошової оцінки земельних ділянок складається технічна документація, а за результатами проведення експертної грошової оцінки земельних ділянок складається звіт. Судом було встановлено, що 18-ю сесією 5-го скликання Малоріченської сільської ради було прийнято рішення від 16.07.2007 № 18201 «Про проведення грошової оцінки земель Малоріченської сільської ради с.Сонячногірське, с.Рибаче, с. Малоріченське» (аркуш справи 64). В результаті експертизи був виданий позитивний Висновок Державної експертизи землевпорядної документації від 13.10.2008 № 788515 (аркуш справи 69,70). 31 - ю сесією 5-го скликання Малоріченської сільської ради було прийнято рішення від 12.122008 № 3139 «Про затвердження технічної документації з нормативно грошової оцінки земель населеного пункту Малоріченської сільської ради с.Рибаче», яким затвердили технічну документацію з нормативної грошової оцінки земельної ділянки с.Рибаче площею 613,5251 га та здійснення стягнення земельного податку, орендної плати за землю по затвердженій нормативній оцінки земельної ділянки с.Рибаче з 01.01.2009. Віддлом Держкомзему у мі. Алушті АРК було видано довідку відповідачу від 27.01.2006 року у якій зазначено, що станом на 01.01.2010 вартість земельної ділянки складає 29226560 грн. 39-ю сесією 5-го скликання Малоріченської сільської ради було прийнято рішення від 01.09.2009 № 394 про проведення актуалізації нормативно грошової оцінки с.Рибаче. Після чого була проведена експертиза та був виданий позитивний Висновок Державної експертизи землевпорядної документації від 12.01.2010 №3412/15 (аркуш справи 73). 48 - ю сесією 5-го скликання Малоріченської сільської ради було прийнято рішення від 09.04.2010 №48130 «Про затвердження технічної документації з нормативної грошової оцінки земель населеного пункту Малоріченської сільської ради: с.Рибаче», яким затвердити технічну документацію з нормативної грошової оцінки земельної ділянки с.Рибаче площею 613,5251 га та здійснення стягнення земельного податку, орендної плати за землю по затвердженій нормативній оцінки земельної ділянки с.Рибаче після закінчення 31 денного строку з моменту опублікування даного рішення. Середня вартість земельної ділянки знизилась. Нормативна вартість 1 м.кв. земельної ділянки станом на 09.04.2010 дорівнювала 661 грн.57 коп., а нормативна грошова вартість всієї ділянки дорівнювала 15216110 грн. Нормативна грошова оцінка земельної ділянки розраховується по формулі: Цн=Цнз*Кф*Км3*Пз, де Цн- нормативна грошова оцінка земельної ділянки (в гривнах); Цнз- середня вартість 1 м.кв. земель для економіко-планувальної зони; Пз- площа земельної ділянки; Кф-коефіцієнт функціонального використання земельної ділянки; Км3 - добуток локальних коефіцієнтів, які враховують місце розташування земельної ділянки в межах економіко-планувальної зони. При розрахунках коефіцієнт функціонального використання земельної ділянки брався 2,5. Суд не погоджується з твердженням позивача про те, що при розрахунках нормативно грошової оцінки Кф повинно братись 0,5, так як земельна ділянка відноситься до земель рекреаційного призначення з огляду на наступне. 16 травня 2006 року між позивачем та Малоріченською сільською радою був укладений договір оренди земельної ділянки для розміщення курортного комплексу (аркуш справи 66-68). Відповідно до пункту 13 договору визначено цільове використання земельної ділянки як комерційне. Також в договорі купівлі - продажу земельної ділянки у п. 1.2. зазначено, цільове призначення земельної ділянки - розміщення курортного комплексу. Відповідно до Порядку нормативно грошової оцінки земель сільськогосподарського призначення та населених пунктів, для земель комерційного використання застосовується коефіцієнт 2,5. Згідно зазначеного Порядку до земель комерційного призначення відносяться землі готелів та ресторанів. Відповідно до витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку зазначено цільове призначення: для будівництва та обслуговування об'єктів туристичної інфраструктури та закладів громадського харчування; вид використання - для розміщення курортного комплексу. У зв'язку з наведеним нормативним обґрунтуванням та дослідженими документами, судом встановлено, що земельна ділянка відноситься до земель комерційного призначення, та податковим органом правильно застосовувався коефіцієнт функціонального використання земельної ділянки 2,5. Відповідно до частини 1 статті 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. Згідно частини 2 статті 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Аналізуючи викладені обставини, суд вважає, що позивачем не доведено неправомірність дій відповідача, а тому позовні вимоги ТОВ східно - українська компанія «ПРОМСНАБСЕРВІС» до Державної податкової інспекції у м. Алушті ГУ Міндоходів про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 15.05.2013 №0002281501 є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню. За змістом ст.94 КАС України розподіл судових витрат залежить від того на чию користь ухвалене рішення. Враховуючи, що суд прийшов до висновку про відмову у задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень в повному обсязі, то і присудження їй здійснених нею документально підтверджених витрат з Державного бюджету України не передбачено.

Результат розгляду: denied