Рішення адміністративного суду від 2014-01-22 00:00:00+02

Товариство з обмеженою відповідальністю «Торговий Дім Агро-Соя» (далі - ТОВ «ТД Агро-Соя», позивач) звернулось до суду з позовом до Західно-Донбаської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області (далі - Західно-Донбаська ОДПІ, відповідач), в якому позивач просить визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 22.10.2013 року №00000412205 у сумі 85 761,75 грн., прийняте заступником начальника Західно-Донбаської ОДПІ. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що за результатами перевірки ТОВ «ТД Агро-Соя» відповідачем було складено акт перевірки № 14/22/4-37252990 від 26.09.2013 року. На підставі акту перевірки Західно-Донбаської ОДПІ прийнято оскаржуване податкове повідомлення-рішення № 00000412205 від 22.10.2013 року, з яким позивач не погоджується з наступних підстав. За результатами перевірки декларацій з ПДВ за липень 2013 року зроблено висновок про завищення суми податкового кредиту, що призвело до заниження суми ПДВ, яка підлягала сплаті у розмірі 57 174,50 грн. Таким висновок посадова особа відповідача робить на підставі того, що до податкового кредиту за липень 2013 року позивачем включено податкову накладну від 29.11.2012 року № 52/2, видану постачальником ТОВ «Батьківщина». З посиланням на п. 201.10 ст. 201 ПК України відповідач робить висновок, що позивач мав право до податкового кредиту за липень 2013 року включити суму ПДВ за податковою накладною зі скаргою на постачальника, видану лише у липні 2013 року. Позивач вважає, що включення до податкового кредиту за липень 2013 року суми ПДВ за податковою накладною зі скаргою на постачальника, виданої у грудні 2012 року, не є підставою для збільшення податкових зобов'язань, оскільки право включення у відповідному звітному періоді до податкового кредиту сум податку на додану вартість на підставі отриманих податкових накладних зберігається за позивачем протягом 365 календарних днів з дати складання податкової накладної. Позивачем були надані копії всіх первинних бухгалтерських документів на підтвердження отримання послуг позивачем від свого контрагента ТОВ «Батьківщина», що не давало підстав Західно-Донбаській ОДПІ збільшувати позивачу суму грошового зобов'язання. Представники позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримали та просили суд задовольнити їх в повному обсязі. Представник відповідача в судовому засіданні просила відмовити в задоволенні позову, надала суду письмові заперечення, обґрунтовуючи їх наступним. З огляду на норми ПК України, позивач не мав права подавати заяву про відмову постачальника ТОВ «Батьківщина» надати податкову накладну від 29.11.2012 року до податкової декларації за звітний період (липень 2013 року), оскільки ця накладна була виписана не в звітному податковому періоді. Крім того, позивачем документально не підтверджено сплату ПДВ у розмірі 57 174,50 грн. на адресу постачальника. Відповідачем зазначено, що постановою Павлоградського міськрайонного суду винесено постанову від 09.12.2013 року у справі №185/12164/13-п, якою керівника позивача [PERSON] визнано винним за ст. 163-1 КУпАП за неправомірне включення до податкової декларації за липень 2013 року ПДВ, визначеного податковою накладною від 29.11.2013 року № 52/2. Таким чином, оскаржуване податкове повідомлення-рішення, на думку відповідача, не підлягає скасуванню. Дослідивши письмові докази по справі та заслухавши пояснення представників сторін, суд приходить до висновку, що адміністративний позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що ТОВ «ТД Агро-Соя» зареєстровано 30.08.2010 року виконавчим комітетом Павлоградської міської ради Дніпропетровської області; перебуває на обліку платників податків у Західно-Донбаській ОДПІ, зареєстровано платником ПДВ. Західно-Донбаською ОДПІ проведено камеральну перевірку даних задекларованих у податковій звітності з ПДВ ТОВ «ТД Агро-Соя» за липень 2013 року. За наслідком перевірки відповідачем 26.09.2013 року складено акт № 14/22/4-37252990, в якому встановлено порушення порядку ведення податкового обліку, що призвело до заниження суми податкових зобов'язань, заявлених у податковій декларації з податку на додану вартість за липень 2013 року. 22.10.2013 року Західно-Донбаською ОДПІ на підставі акту № 14/22/4-37252990 від 26.09.2013 року прийнято оскаржуване податкове повідомлення-рішення №0000412205, яким згідно з пп. 54.3.2 п. 54.3 ст. 54 ПК України збільшено суму грошового зобов'язання ТОВ «ТД Агро-Соя» з податку на додану вартість: за основним платежем в сумі 57 174,50 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) в сумі 28 587,25 грн. Судом встановлено, що в до податкового кредиту декларації з податку на додану вартість за липень 2013 року ТОВ «ТД Агро-Соя» включено суму ПДВ у розмірі 57 174,50 грн. за податковою накладною, виписаною контрагентом - ТОВ «Батьківщина» 29.11.2012 року. Одночасно з декларацією з ПДВ за липень 2013 року, ТОВ «ТД Агро-Соя» подано додаток № 8 до декларації - «Заяву про відмову постачальника надати податкову накладну (порушенням ним порядку заповнення та/або порядку реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних)», з посиланням на порушення контрагентом позивача - ТОВ «Батьківщина» порядку реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних (не зареєстровано в ЄРПН). Разом із додатком № 8 «Заявою про відмову постачальника надати податкову накладну (порушенням ним порядку заповнення та/або порядку реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних)» позивачем надано Західно-Донбаської ОДПІ копії документів, що засвідчують факт виникнення господарської операції, що дає право на формування податкового кредиту, а саме: копії договору купівлі-продажу № 28111С від 28.11.2012 року, податкової накладної, видаткової накладної та виписки з рахунку. Відповідно п. 198.2 ст. 198 ПК України датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною. Пунктом 198.6 ст.198 ПК України встановлено, що у разі якщо платник податку не включив у відповідному звітному періоді до податкового кредиту суму податку на додану вартість на підставі отриманих податкових накладних, таке право зберігається за ним протягом 365 календарних днів з дати виписки податкової накладної. Згідно п. 201.10 ст. 201 ПК України податкова накладна видається платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, на вимогу покупця та є підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту. При здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов'язаний надати покупцю податкову накладну та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних. У разі відмови продавця товарів/послуг надати податкову накладну або в разі порушення ним порядку її заповнення та/або порядку реєстрації в Єдиному реєстрі покупець таких товарів/послуг має право додати до податкової декларації за звітний податковий період заяву із скаргою на такого постачальника, яка є підставою для включення сум податку до складу податкового кредиту. До заяви додаються копії товарних чеків або інших розрахункових документів, що засвідчують факт сплати податку у зв'язку з придбанням таких товарів/послуг або копії первинних документів, складених відповідно до Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", що підтверджують факт отримання таких товарів/послуг. Надходження такої заяви із скаргою є підставою для проведення документальної позапланової виїзної перевірки зазначеного продавця для з'ясування достовірності та повноти нарахування ним зобов'язань з податку за такою операцією. В судовому засіданні встановлено, що одночасно з подачею декларації з ПДВ за липень 2013 року ТОВ «ТД Агро-Соя» подано заяву про відмову постачальника надати податкову накладну (порушенням ним порядку заповнення та/або порядку реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних), та копії документів, що засвідчують факт виникнення господарських операцій, що дає право на формування податкового кредиту, а саме: копії договору купівлі-продажу № 28111С від 28.11.2012 року, податкової накладної, видаткової накладної та виписки з рахунку. З огляду на викладене, позивачем дотримано порядок включення до податкової звітності за липень 2013 року сум ПДВ на підставі податкової накладної, виписаної у попередньому податковому періоді, до спливу 365 календарних днів з дати виписки такої податкової накладної. Щодо посилання представника відповідача на постанову Павлоградського міськрайонного суду від 09.12.2013 року у справі № 185/12164/13-п про притягнення до адміністративної відповідальності, суд зазначає, що з тексту постанови не вбачається спір про право, у зазначеній справі судом не досліджувались порядок декларування позивачем сум ПДВ за податковою накладною, виписаною 29.11.2012 року на суму 57 174,50 грн. та правомірність прийняття оскаржуваного податкового повідомлення-рішення. Таким чином, суд не може приймати рішення, спираючись лише на постанову Павлоградського міськрайонного суду від 09.12.2013 року у справі № 185/12164/13-п, якою не досліджувались обставини, що стали підставою для прийняття оскаржуваного податкового повідомлення-рішення від 22.10.2013 року № 0000412205 Таким чином, за наслідком розгляду справи не знайшло підтвердження заниження сум податку на додану вартість ТОВ «ТД Агро-Соя» в липні 2013 року, внаслідок включення до складу податкового кредиту ПДВ на підставі податкової накладної, виписаної ТОВ «Батьківщина» 29.11.2012 року на суму ПДВ 57 174,50 грн., що виключає правомірність визначення позивачу оскаржуваним податковим повідомленням-рішенням від 22.10.2013 року № 0000412205 грошових зобов'язань. Таким чином, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог. Відповідно до ч.1 ст.94 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України. Отже, документально підтверджені позивачем судові витрати - судовий збір, сплачений згідно платіжного доручення № 691 від 30.12.2013 року в сумі 172,05 грн., підлягає стягненню з Державного бюжету України на користь позивача. На підставі викладеного,

Результат розгляду: granted