Рішення адміністративного суду від 2014-02-11 00:00:00+02

Позивачка [PERSON], звернулася до суду з позовом з вимогою про визнання незаконними дії УПФУ у Ленінському районі м. Запоріжжя по утриманню щомісячно з пенсії суми у розмірі 20% від розміру пенсії за період часу з 22.12.2009 р. по 30.04.2013р., зобов'язанням відповідача припинити утримання щомісячно з пенсії суми в розмірі 20%, та повернення суми утриманих коштів за період часу з квітня 2013 року по листопад 2013 року, у зв'язку з тим, що 01.11.2009 року ій була призначена пенсія за віком. 01.01.2010 року позивачці було призначене нарахування надбавки до пенсії на дитину до 18 років у розмірі 150 грн. щомісяця., як непрацюючому пенсіонеру, який має на утриманні дитину віком до 18 років. Позивачка з 2002 року перебувала на обліку в державній податковій інспекції Ленінського району як приватний підприємець, але підприємницьку діяльність не здійснювала у зв'язку з тим, що у 2004 році вона подала заяву про припинення своєї підприємницької діяльності державному реєстратору та в податкову інспекцію, однак, вона не перевірила чи було дійсно оформлено нею припинення підприємницької діяльності. І тільки в квітні 2013року представником УПФУ в Ленінському районі м. Запоріжжя позивачці було повідомлено про те що згідно бази даних «АСОПД-КОМТЕХ», вона досі зареєстрована як приватний підприємець. У зв'язку з чим, УПФУ звинуватило ії в тому, що вона надала недостовірну інформацію про припинення нею підприємницької діяльності. Відповідачем було запропоновано повернути в доход держави неправомірно виплачені кошти у розмірі 6945,96 грн., за весь період часу з моменту призначення пенсії, шляхом написання заяви про надання дозволу на добровільне списання переплати у розмірі в цій сумі до повного ії погашення у розмірі 20% від загального розміру пенсії. 18 квітня 2013 р. [PERSON] написала таку заяву і з неї вираховується щомісячно кошти в рахунок погашення вищевказаної суми. Однак, позивачка вважає що відповідач неправомірно утримує з пенсії кошти, оскільки таке право у нього може виникнути лише на підставі судового рішення яке у відповідача відсутнє, окрім того, позивачем було припинено підприємницьку діяльність ще в 2004 р., про що було повідомлено реєстраційну службу та податкову інспекцію належним чином. До того ж, позивачка вважає що дії відповідача є неправомірними, оскільки УПФУ повинно було перевірити надані позивачкою доводи при призначенні пенсії, а не через 4 року після того. В судовому засіданні позивачка викладені у позовній заяві доводи підтримала, просить суд задовольнити ії позовні вимоги в повному обсязі. Представник позивачки [PERSON] в судовому засіданні підтримала доводи позивачки та пояснила що позивачем було припинено здійснення підприємницької діяльності ще у 2004 році шляхом подання заяви державному реєстратору та в податкову інспекцію. Під час того, як позивачці призначали пенсію, будь яких додаткових відомостей, а саме про здійснення нею підприємницької діяльності управління не вимагало, тому вважає що УПФУ повинно було самостійно повідомити заявника про перелік документів необхідних для призначення пенсії, про що в заяві про призначення пенсії повинно бути зроблено відповідний запис, але управління ніяких додаткових документів від позивачки не вимагали, крім того, відповідач під час призначення пенсії повинен був перевірити наявність у позивача свідоцтва на право зайняття підприємницькою діяльністю, тому представник позивачки вважає утримання з пенсії [PERSON] суми 6945,96 грн. є незаконним. Представник відповідача Гудир О.Д., в письмових запереченнях та в поясненнях, наданих в ході судового слідства, проти позову заперечує, вважаючи доводи позивачки безпідставними, т.я. на підставі наданих під час призначення пенсії документів позивачці було присвоєно статус непрацюючого пенсіонера та до інформаційної бази були внесені дані про те що вона не працює, також, на підставі наданих документів, [PERSON] з 01.01.2010 року була призначена надбавка на дитину до 18 років у розмірі 150 грн. щомісяця. У 2013 році Головним управлінням Пенсійного фонду України в Запорізькій області, згідно бази даних було виявлено що позивачка зареєстрована як приватний підприємець, що підтверджується відповідним свідоцтвом про державну реєстрацію суб'єкта підприємницької діяльності від 15.08.2002 року. В результаті подання недостовірних відомостей позивачкою, ій було здійснення переплату пенсії за період часу з 22.12.2009 року по 30.04.2013 рік у розмірі 6945,96 грн. В результаті здійснення переплати, позивачку було запрошено до УПФУ в Ленінському районі, де вона написала заяву про те що не заперечує проти утримання суми переплати у розмірі 6945,96 грн. в розмірі 20% розміру пенсії щомісяця. Представник відповідача вважає що своїми діями позивачка фактично визнала суму заборгованості, до того ж, вона відзвітувала в податковій інспекції про підприємницьку діяльність за період часу з 2010 р. по 2013 рік і у якості відповідальності з неї стягнуто штраф, який вона сплатила в доход держави. Також, інспектору для призначення пенсії за віком пред'являється лише трудова книжка та довідка органів державної податкової служби довільної форми про те, що особа не перебуває на обліку в органі державної податкової служби як фізична особа підприємець, (персоніфікація), ніяких перевірок чи зобов'язання витребування від громадян інформації щодо того, чи перебуває особа приватним підприємцем, управління робити не повинно. Представник відповідача Мазнєва О.Ю. яка працює на посаді начальника відділу з призначення пенсій УПФУ Ленінського району м. Запоріжжя в судовому засіданні пояснила, що на час призначення пенсії [PERSON], а саме з 01.11.2009 р., позивач була зареєстрована як суб'єкт підприємницької діяльності, про що, управління вона не повідомила. Про дану обставину управлінню стало відомо лише у 2013 році під час проведення Головним управлінням Пенсійного фонду України в Запорізькій області контролю та направлено підвідомчим управлінням списків пенсіонерів які в базі даних «АСОПД-КОМТЕХ» зазначені як непрацюючі пенсіонери та одночасно зареєстровані як підприємці, згідно бази ЄРС. В результаті подання недостовірних відомостей позивачці була здійснена переплата у сумі 6945,96 грн. за період часу з 22.12.2009 р. по 30.04.2013 року, яка підлягає поверненню в доход держави, про що позивачка була повідомлена та власноруч написала заяву про те, що не заперечує проти утримання суми переплати із загальної суми пенсії. Заслухавши позивача та ії представника, представників відповідача та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов є необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню з наступних підстав: Відповідно до вимог ст.71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] 11.01.2010 року звернулася до УПФУ в Ленінському районі м. Запоріжжя з заявою про призначення ій пенсії за віком /а.с.32/. В заяві вона вказала що є непрацюючим пенсіонером, надавши в УПФУ трудову книжку. Починаючи з 01.11.2009 року позивачці була призначена пенсія за віком. 21.12.2009 року [PERSON] згідно трудової книжки була звільнена з роботи на підставі ч. 1 ст. 40 КЗпП України. /а.с.36/. 01.01.2010 р. позивачці було призначене нарахування надбавки за дитину до 18 років у розмірі 150 грн., щомісячно як непрацюючому пенсіонеру, який має на утриманні дитину віком до 18 років/а.с.61/. 02.02.2010 року позивачці було видано пенсійне посвідчення за [NUMBER] /а.с.24/. У 2013 році головним управлінням Пенсійного фонду України в Запорізькій області було проведено контроль та направлено до підвідомчих управлінь списки пенсіонерів, які в базі даних «АСОПД-КОПТЕХ» зазначені як непрацюючі пенсіонери та одночасно зареєстровані як приватні особи - підприємці, згідно бази ЄРС. Згідно свідоцтва про державну реєстрацію суб'єкта підприємницької діяльності - фізичної особи [PERSON] з 15.08.2002 р. є суб'єктом підприємницької діяльності./а.с.68/ В результаті подання неправдивих відомостей стосовно того що позивачка є СПД, УПФУ в Ленінському районі м. Запоріжжя вважає, що була здійснена переплата за період часу з 22.12.2009 р. по 30.04.2013 року, в сумі 6945,96 грн. 18.04.2013 року [PERSON] написала заяву, про те що вона не заперечує проти утримання суми переплати - 6945,96 грн. у розмірі 20% від розміру пенсії щомісячно /а.с.39/. Крім того, Державною податковою інспекцією у Ленінському районі м. Запоріжжя була проведена документальна позапланова перевірка (акт №915/17-2002709025 від 26.06.2013 р. а.с. 11-16/) дотримання вимог податкового, валютного і іншого законодавства суб'єкта підприємницької діяльності фізичної особи [PERSON] в ході котрої було виявлено, що за період часу з 01.04.2010 року по 25.06.2013 року [PERSON] перебувала на загальній системі оподаткування та згідно відомостей з центральної бази даних про суми виплачених доходів, книги обліку доходів та витрат поданої звітності, ПП [PERSON] у вказаному періоді діяльність не здійснювала, дохід не отримувала. Згідно цього акту позивачка порушила вимоги п.16.1.3., 16.1 ст. 16, п. 49.1 8.5, 49.18 ст. 49, п. в 176.1ст. 176 Податкового Кодексу України, за що притягнена до відповідальності у вигляді штрафу який повністю сплатила /а.с. 87/. 15.08.2013 року [PERSON] звернулася до УПФУ в Ленінському районі м. Запоріжжя з заявою про перерахунок пенсії за віком та призначення надбавки за дитину до 18 років, та надала копію повідомлення про проведення державної реєстрації припинення підприємницької діяльності, від 15 серпня 2013 року./а.с. 40,41/. 30.10.2013 року позивачка звернулася до суду з позовом до Управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Запоріжжя про визнання неправомірними дії органу державної влади, зобов'язання припинення утримання суми з щомісячної пенсії та повернення суми утриманих коштів /а.с.3/. Згідно п. 3 ст. 42 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» (у редакції, що діє з 01.10.2011 року) у разі збільшення розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом, підвищується розмір пенсії, обчислений відповідно до статті 28 цього Закону (крім пенсіонерів, які працюють (провадять діяльність, пов'язану з отриманням доходу, що є базою нарахування єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування). Перерахунок пенсії проводиться з дня встановлення нового розміру прожиткового мінімуму. Пенсіонерам, які працюють (провадять діяльність, пов'язану з отриманням доходу, що є базою нарахування єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування), після звільнення з роботи або припинення такої діяльності, пенсія перераховується з урахуванням прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом, який встановлений на дату звільнення з роботи або припинення такої діяльності. Оскільки в матеріалах пенсійної справи [PERSON] відсутня інформація про перебування позивачки у статусі суб'єкта підприємницької діяльності, та у зв'язку з ростом прожиткового мінімуму розмір пенсії з 01.10.2011 року збільшувався, таким чином, позивачкою була неправомірно отримана сума у розмірі 6945,96 грн. з якою позивачка погодилася в повному обсязі чим підтвердила власноруч написаною заявою, відносно того, що вона не заперечує проти утримання переплати з пенсії в сумі 6945,96 у розмірі 20% від суми до повного ії погашення. Крім того, пояснення представника позивача про те що УПФУ для призначення пенсії зобов'язано вимагати додаткові документи, про що письмово повідомляється заявник, не відповідають Порядку подання та оформлення документів для призначення(перерахунку) пенсій, який затверджений Постановою правління пенсійного фонду за №22-1 від 25.11.2005 року, оскільки згідно ст. 28 цього Порядку за документ, який підтверджує, що особа не працює, приймаються: трудова книжка та довідка органів державної податкової служби довільної форми про те, що особа не перебуває на обліку у даному органі державної податкової служби як фізична особа - підприємець (персоніфікація). При відсутності трудової книжки - довідка органів державної податкової служби довільної форми про те, що особа не перебуває на обліку у даному органі державної податкової служби як фізична особа - підприємець, та заява особи із зазначенням причини відсутності трудової книжки, при цьому позивачем до УПФУ Ленінського району м. Запоріжжя, була надана трудова книжка, в якій містився останній запис про звільнення від 21.12.2009 року, у звязку з чим, довідка про те що особа не перебуває на обліку у органі державної податкової служби не вимагалася та ніяких сумнівів відносно того що [PERSON] є субєктом підприємницької діяльності у управління не виникало. Суд вважає, що позивачка повинна була перевірити документи у державного реєстратора та в податковій інспекціїї про те що вона дійсно знята з реєстрації як фізична особа підприємець та отримати про це підтверджуючий документ. Свою помилку вона визнала тим, що погодилася з висновками акту перевірки податкової інспекції про порушення податкового законодавства, та сплатила штрафні санкції, оформивши закриття підприємницької діяльності тільки у 2013 році. Крім того, вона власноруч написала заяву в УПФУ про те, що вона згодна з відрахуванням з ії пенсії неправомірно нарахованої суми, таким чином ще раз підтвердивши законність дій УПФУ в Ленінському районі м. Запоріжжя і свою необачність. Тому, доводи позивачки та ії представника суд вважає безпідставними, а заперечення представників відповідача - законними та обґрунтованими, т.я вони знайшли своє підтвердження представленими по справі доказами.

Результат розгляду: denied