Рішення адміністративного суду від 2014-01-09 00:00:00+02

У серпні 2013 року Публічне акціонерне товариство "Біо мед скло" звернулось до Житомирського окружного адміністративного суду з позовом до Житомирської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Житомирській області, в якому просить скасувати податкові повідомлення-рішення: №0000102304 від 30.01.2012 р. про збільшення позивачу суми бюджетного відшкодування з податку на додану вартість у сумі розміром 1036059 грн.; №0000112304 від 30.01.2012 р. про зменшення розміру від'ємного значення суми податку на додану вартість за жовтень 2011 року в сумі розміром 1043699 грн. Окрім того, позивач просить скасувати податкове повідомлення-рішення №0000152304 від 24.02.2012р. про зменшення розміру від'ємного значення суми податку на додану вартість за листопад 2011 року в розмірі 841269 грн. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на безпідставність збільшення суми бюджетного відшкодування з податку на додану вартість зменшення розміру від'ємного значення з податку на додану вартість за податковими повідомленнями-рішеннями від 30 січня 2012 року за №0000102304, №0000112304 та №0000152304 від 24 лютого 2012 року. Рішення від 30 січня 2012 року за №0000102304, №0000112304 прийняті на підставі акта документальної позапланової виїзної перевірки від 16.01.2012 р. №250/23-2/04763746 з питань достовірності нарахування суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість на розрахунковий рахунок за жовтень 2011 року. Перевіркою було встановлено, що позивачем порушено вимоги п.200.1, п.200.4., п.200.14а., п.200.6 ст.200 Податкового кодексу України, в результаті чого занижено суму податку на додану вартість, яку підприємство мало заявити до відшкодування з бюджету за жовтень 2011 року в сумі розміром 1036059 грн. та завищено залишок від'ємного значення, який після бюджетного відшкодування включається до складу податкового кредиту наступного податкового періоду (р. 24 Декларації) в сумі розміром 1043699 грн. Оскаржуване рішення №0000152304 від 24 лютого 2012 року прийняте на підставі акта документальної позапланової виїзної перевірки від 07.02.2012 р. №791/23-2/04763746 з питань достовірності нарахування суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість на розрахунковий рахунок за листопад 2011 року, яка виникла за рахунок від'ємного значення з податку на додану вартість, що декларувалось в жовтні 2011 року. Перевіркою було встановлено, що позивачем порушено вимоги п.200.1, п.200.4 ст.200 Податкового кодексу України, в результаті чого підприємством завищено суму податку на додану вартість, яку підприємство заявило до бюджетного відшкодування за листопад 2011 року в сумі розміром 202430 грн. та завищено залишок від'ємного значення, який після бюджетного відшкодування включається до складу податкового кредиту наступного податкового періоду (р.24 Декларації) в сумі розміром 841269 грн. Зазначає, що висновки відповідача за актами перевірки №250/23-2/04763746 від 16.01.2012 р. та №791/23-2/04763746 від 07.02.2012 р. про порушення позивачем вимог податкового законодавства є необґрунтованими, спростовуються нормами податкового законодавства та даними бухгалтерського і податкового обліку позивача. Представники позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримали у повному обсязі, з підстав, викладених у адміністративному позові, просили їх задовольнити. Відповідач надав письмові заперечення проти адміністративного позову та пояснення, за змістом яких просить відмовити у його задоволенні. Зазначив, що податкові повідомлення-рішення №0000102304 та №0000112304 від 30.01.2012р. прийняті у зв'язку з порушенням позивачем вимог п.200.1, п.200.4., п.200.14а., п.200.6 статті 200 Податкового кодексу України, в результаті чого занижено суму податку на додану вартість, яку підприємство мало заявити до відшкодування з бюджету за жовтень 2011 року в сумі розміром 1036059 грн. та завищено залишок від'ємного значення, який після бюджетного відшкодування включається до складу податкового кредиту наступного податкового періоду (р. 24 Декларації) в сумі розміром 1043699 грн. Окрім того, податкове повідомлення-рішення №0000152304 від 24.02.2012р. прийняте у зв'язку з порушенням позивачем вимог п.200.1, п.200.4 ст.200 Податкового кодексу України, в результаті чого підприємством завищено суму податку на додану вартість, яку підприємство заявило до бюджетного відшкодування за листопад 2011 року в сумі розміром 202430 грн. та завищено залишок від'ємного значення, який після бюджетного відшкодування включається до складу податкового кредиту наступного податкового періоду (р.24 Декларації) в сумі розміром 841269 грн. З огляду на викладене, вважає оскаржувані податкові повідомлення-рішення прийнятими відповідно до норм чинного податкового законодавства. У судовому засіданні представник відповідача просив відмовити у задоволенні позовних вимог. Заслухавши в судовому засіданні пояснення представників сторін, дослідивши та оцінивши надані докази за своїм внутрішнім переконанням, суд встановив наступне. Публічне акціонерне товариство "Біо мед скло" (далі - ТОВ "Біо мед скло") є юридичною особою, включене до ЄДРПОУ за номером 04763746, перебуває на податковому обліку у Житомирській об'єднаній державній податковій інспекції Головного управління Міндоходів у Житомирській області (далі - Житомирська ОДПІ). Відповідачем здійснено документальну позапланову виїзну перевірку позивача з питань достовірності нарахування суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість на розрахунковий рахунок за жовтень 2011 року, за наслідками якої складено акт від 16.01.2012р. №250/23-2/04763746 (далі - акт перевірки 1). Зазначеним актом зафіксовано порушення підприємством вимог п.200.1, п.200.4., п.200.14а., п.200.6 ст.200 Податкового кодексу України, в результаті чого занижено суму податку на додану вартість, яку підприємство мало заявити до відшкодування з бюджету за жовтень 2011 року в сумі розміром 1036059 грн. та завищено залишок від'ємного значення, який після бюджетного відшкодування включається до складу податкового кредиту наступного податкового періоду (р. 24 Декларації) в сумі розміром 1043699 грн. (а.с.13-20). Перевіркою встановлено, що згідно з даними податкової декларації з податку на додану вартість за жовтень 2011 року частина залишку від'ємного значення, фактично сплачена позивачем постачальникам товарів у вересні 2011 року складає 1311799 грн. Відповідно до даних декларації платника за серпень 2011 року залишок від'ємного значення, який після бюджетного відшкодування включається до складу податкового кредиту наступного податкового періоду (рядок 24 декларації) становить 18521 грн. За даними перевірки, враховуючи акт позапланової виїзної перевірки від 26.04.2011р. №1930/23-01/04763746/0110 залишок від'ємного значення, який після бюджетного відшкодування включається до складу податкового кредиту наступного податкового періоду (рядок 24 декларації) за серпень 2011 року становить 0 гри. Отже, підприємством ПАТ "Біо мед скло" не враховано дані попередніх перевірок (акт №1930/23-01/04763746/0110 від 26.04.2011р. та №5753/23-2/04763746 вії 11.11.2011р.) та на порушення п.200.4 ст.200 Податкового кодексу України платником завищено р.24 Декларації за жовтень 2011 року в сумі 1043699 грн. Перевіркою встановлено, що залишок від'ємного значення попереднього звітного періоду (вересня 2011 року), тобто р.22 Декларації з податку на додану вартість становить 1311799 грн., який сплачений постачальникам підприємства у вересні 2011 року в сумі 1311799 грн., на підставі платіжних доручень за вересень 2011 року. Таким чином, підприємство мало право заявити суму бюджетного відшкодування 1311799 грн. по декларації за жовтень 2011 року, але своїм правом не скористалось. Тому в порушення п.200.4, п.200.14а, п.200.6 ст.200 Податкового кодексу України ПАТ "Біо мед скло" занижено суму податку на додану вартість, яку підприємство мало заявити до відшкодування з бюджету за жовтень 2011 року у сумі розміром 1036059 грн. та завищено залишок від'ємного значення, який після бюджетного відшкодування включається до складу податкового кредиту наступного податкового періоду в сумі 1043699 грн. На підставі акта перевірки від 16.01.2012 року відповідачем прийнято оскаржувані податкові повідомлення-рішення від 30 січня 2012 року: - №0000102304 про збільшення суми бюджетного відшкодування з податку на додану вартість за жовтень 2011 року в розмірі 1036059 грн. - №0000112304 про зменшення розміру від'ємного значення суми податку на додану вартість за жовтень 2011 року в розмірі 1043699 грн. (а.с.11,12). Окрім того, відповідачем здійснено документальну позапланову виїзну перевірку позивача з питань достовірності нарахування суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість на розрахунковий рахунок за листопад 2011 року, яка виникла за рахунок від'ємного значення з податку на додану вартість, що декларувалось в жовтні 2011року за наслідками якої складено акт від 07.02.2012 р. №791/23-2/04763746 (далі - акт перевірки-2). Зазначеним актом зафіксовано порушення підприємством зокрема вимог п.200.1, п.200.4 ст.200 Податкового кодексу України, в результаті чого підприємством завищено суму податку на додану вартість, яку підприємство заявило до бюджетного відшкодування за листопад 2011 року в сумі розміром 202430 грн. та завищено залишок від'ємного значення, який після бюджетного відшкодування включається до складу податкового кредиту наступного податкового періоду (р.24 Декларації) в сумі розміром 841269 грн. (а.с.34-41). Під час проведення перевірки встановлено, що ПАТ "Біо мед скло" віднесено до податкового кредиту в жовтні 2011 року ПДВ в сумі 291666,67 грн. по ТОВ "Бучанський завод склотари": податкова накладна №1011641 від 11.10.2011р. на суму 150000 грн. в тому числі ПДВ 25000 грн., платіжне доручення від 10.11.11р.; податкова накладна від 24.10.2011р. №101642 на суму 1600000 грн. в т.ч. ПДВ 266666,67 грн.. платіжне доручення від 24.10.2011р. Також, в жовтні 2011 року відображено коригування податкового кредиту в сторону зменшення відповідно до розрахунку коригувань №1000772 від 21.10.2011р. на суму 1300000 грн. в т.ч. ПДВ 216666,67 грн. до податкової накладної від 13.09.2011р. №1011020. Коригування податкового кредиту відбулося в наслідок повернення коштів податкова накладна від 21.10.2011р. на суму 1300000 грн. в т.ч. ПДВ на суму 216666.67 гри., що підтверджено актом звірки за період з 01.10.2011р. по 31.10.2011 р. А тому на порушення вимог п.200.1, п.200.4 ст.200 Податкового кодексу України підприємство завищило заявлену до відшкодування на розрахунковий рахунок суму податку на додану вартість за листопад 2011 року в розмірі 202430 грн. На підставі акта перевірки-2 відповідачем прийнято податкове повідомлення-рішення №0000152304 від 24 лютого 2012 року про зменшення розміру від'ємного значення з податку на додану вартість за листопад 2011 року в сумі розміром 841269 грн. (а.с.33). Перевіряючи оскаржувані рішення на відповідність вимогам ч. 3 ст. 2 КАС України, суд не може визнати їх такими, що узгоджуються з правовими положеннями законів України, зважаючи на наступне. Так, згідно з п.п.20.1.4 п.20.1 ст.20 Податкового кодексу України контролюючі органи мають право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення. Таким чином, відповідач при проведені перевірки позивача здійснював повноваження надані йому Податковим кодексом України. Судом встановлено, що фактичною підставою для зменшення позивачеві податковим органом за жовтень 2011 року залишку від'ємного значення, який після бюджетного відшкодування включається до складу податкового кредиту наступного податкового кредиту, та збільшення суми бюджетного відшкодування з податку на додану вартість стало порушення вимог п.200.1, п.200.4., п.200.14а., п.200.6 статті 200 Податкового кодексу України (далі - Кодекс). Вирішуючи питання про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог, судом враховується, що порядок та умови формування податкового кредиту регулюються розділом V Податкового кодексу України. Відповідно до п. 198.3 ст. 198 Кодексу податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку, а також придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку. Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду. Згідно з п. 200.1 ст. 200 Кодексу сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов'язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду. При цьому, при від'ємному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума враховується у зменшення суми податкового боргу з податку, що виник за попередні звітні (податкові) періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до цього Кодексу), а в разі відсутності податкового боргу - зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду (п. 200.3 цієї ж статті). Відповідно до підпункту "б" пункту 200.4 статті 200 Кодексу залишок від'ємного значення попередніх податкових періодів після бюджетного відшкодування включається до складу сум, що відносяться до податкового кредиту наступного податкового кредиту. Згідно з положеннями п.200.6 ст.200 Кодексу платник податку може прийняти самостійно рішення про зарахування в повному обсязі належної йому суми бюджетного відшкодування або її частини у зменшення податкових зобов'язань з цього податку, що виникли протягом наступних звітних (податкових) періодів, за наявності умов, передбачених пунктом 200.4 цієї статті. Зазначене рішення відображається платником податку у податковій декларації, яку він подає за результатами звітного (податкового) періоду, в якому виникає право на подання заяви про отримання бюджетного відшкодування згідно з нормами цієї статті. У разі прийняття такого рішення зазначена сума не враховується при розрахунку сум бюджетного відшкодування наступних звітних (податкових) періодів. Підпунктом "а" пункту 200.14 статті 200 Кодексу визначено, що у разі, якщо за результатами камеральної або документальної позапланової виїзної перевірки орган державної податкової служби виявляє невідповідність суми бюджетного відшкодування сумі, заявленій у податковій декларації, то такий орган у разі заниження заявленої платником податку суми бюджетного відшкодування щодо суми, визначеної органом державної податкової служби за результатами перевірок, надсилає платнику податку податкове повідомлення, в якому зазначаються сума такого заниження та підстави для її вирахування. У цьому випадку вважається, що платник податку добровільно відмовляється від отримання такої суми заниження як бюджетного відшкодування та враховує її згідно з пунктом 200.6 цієї статті у зменшення податкових зобов'язань з цього податку в наступних податкових періодах. Як свідчить аркуш 14 акта перевірки-1 підставою для встановлення порушень та винесення податкових повідомлень-рішень є неврахування підприємством висновків попередніх актів перевірок, а саме акта від 26.04.2011 р. №1930/23-01/04763746/0110 та акта від 11.11.2011 р. №5753/23-2/04763746. Відповідно до п.56.22. Податкового кодексу України, якщо платник податків оскаржує рішення податкового органу в адміністративному порядку до контролюючих органів та/або до суду, обвинувачення особи в ухиленні від сплати податків не може ґрунтуватися на такому рішенні контролюючого органу до закінчення процедури адміністративного оскарження або до остаточного вирішення справи судом. Підтвердженням факту оскарження в судовому порядку висновків вищевказаних актів у вигляді податкових повідомлень-рішень є ухвали про відкриття проваджень: податкове повідомлення рішення №0001562301 від 13.04.2011 р. (винесено на підставі акта перевірки від 26.04.2011 р. №1930/23-01/04763746/0110) - ухвала про відкриття провадження від 27.05.2011 р. у справі №0670/5365/11; податкові повідомлення рішення №0001122304 та №0001132304 від 29.11.2011 р. (винесені згідно акту перевірки від 11.11.2011 р. №5753/23-2/04763746) - ухвала про відкриття провадження від 16.12.2011 р. по справі №0670/11932/11. Окрім того, як з'ясувалось в судовому засіданні, станом на день звернення із даним позовом вказані податкові повідомлення-рішення скасовані згідно з постановами Житомирського окружного адміністративного суду від 17.01.2012 р. у справі №0670/5365/11 та від 03.05.2012 р. по справі №0670/11932/11, відповідно (а.с.26-27, 30-32). Щодо податкового повідомлення-рішення від 24 лютого 2012 року №0000152304 про зменшення розміру від'ємного значення з податку на додану вартість за листопад 2011 року в сумі розміром 841269 грн. суд вважає за необхідне зазначити наступне. Як свідчить аркуш 14 акта перевірки-2 підставою для встановлення порушень та винесення податкового повідомлення-рішення №0000152304 від 24.02.2012 р. є взяття за основу висновків акту попередньої позапланової перевірки №250/23-2/04763746 від 16.01.2012 р. з питань достовірності нарахування сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість на розрахунковий рахунок за жовтень 2011 року (висновки даного акту у вигляді податкових повідомлень-рішень № 0000102304 від 30.01.2012 р. та №0000112304 від 30.01.2012 р. оскаржуються у першій частині даного позову). Податкове повідомлення-рішення №0000142304 від 23.02.2012 р., прийняте на підставі висновків акта перевірки-2, скасоване відповідно до постанови Житомирського окружного адміністративного суду від 27.09.2012 р. у справі №0670/1346/12, в якій зазначено, що судом встановлено, що станом на листопад 2011 року ПАТ "Біо мед скло" мало суму від'ємного значення у розмірі 3319262 грн. (рядок 21 декларації за листопад 2011 року), в яку включена від'ємного значення у розмірі 841269 грн., розмір від'ємного значення суми податку на додану вартість відповідач зменшив згідно з податковим повідомленням-рішенням №0000152304 від 24.02.2012 р., як завищення від'ємного значення. Відповідно до підпункту "а" пункту 200.4 статті 200 Податкового кодексу України якщо в наступному податковому періоді сума, розрахована згідно з пунктом 200.1 цієї статті, має від'ємне значення, то залишок від'ємного значення попередніх податкових періодів після бюджетного відшкодування включається до складу сум, що відносяться до податкового кредиту наступного податкового періоду. Пунктом 200.6 ст.200 Податкового кодексу України передбачено, що платник податку може прийняти самостійно рішення про зарахування в повному обсязі належної йому суми бюджетного відшкодування або її частини у зменшення податкових зобов'язань з цього податку, що виникли протягом наступних звітних (податкових) періодів, за наявності умов, передбачених пунктом 200.4 цієї статті. Зазначене рішення відображається платником податку у податковій декларації, яку він подає за результатами звітного (податкового) періоду, в якому виникає право на подання заяви про отримання бюджетного відшкодування згідно з нормами цієї статті. Платник податку зберігає право на отримання бюджетного відшкодування коштами у майбутніх звітних (податкових) періодах. Таким чином, платнику податків надано право включення від'ємного значення попередніх періодів в складі сум бюджетного відшкодування або ж включення до податкового кредиту наступного податкового періоду. Відповідачем в судовому засіданні не доведено, що оскаржувані рішення були прийняті законно, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин. Зважаючи на встановлені у справі обставини, а також враховуючи приписи чинного податкового законодавства, яке регулює спірні правовідносини, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до вимог ст.94 КАС України судові витрати позивача зі сплати судового збору підлягають відшкодуванню за рахунок державного бюджету.

Результат розгляду: granted