Рішення адміністративного суду від 2014-02-03 00:00:00+02

Фізична особа-підприємець [PERSON] звернувся з адміністративним позовом до Луцької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Волинській області (далі - Луцька ОДПІ) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 29.11.2013р. № 0010082206, яким до позивача застосовано штрафні (фінансові) санкції в сумі 15 444грн. за порушення вимог п.267.1 ст.267 Податкового кодексу України. Позовні вимоги обґрунтовані наступним: - магазин-кафе «[INFO]» є одним пунктом продажу товарів, розташованим в одній будівлі, за однією адресою, з одним входом, відповідно придбаний торговий патент на торгівельну діяльність поширює свою дію як на роздрібну торгівлю в магазині, так і на ведення ресторанного господарства в кафе; - необхідність придбання другого патенту для одного пункту продажу товарів з декількома торгівельними залами передбачена виключно для тих суб'єктів господарювання, які здійснюють торгівлю нафтопродуктами; - підтвердженням здійснення позивачем торгівельної діяльності в одному пункті продажу товарів є придбання однієї ліцензії на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями та однієї ліцензії на право роздрібної торгівлі тютюновими виробами, а також використання одного реєстратора розрахункових операцій. Представник позивача в судових засіданнях та поданих суду додаткових письмових поясненнях від 03.02.2014р. позовні вимоги підтримав повністю, зазначивши, окрім іншого, що у Єдиній базі податкових знань, яка міститься на офіційному сайті Міністерства доходів і зборів України, підтверджено позицію щодо необхідності придбання одного торгового патенту в разі здійснення в одному пункті продажу роздрібної торгівлі та діяльності у торговельно-виробничій сфері. Крім того, представник вказав, що чинне законодавство України не ставить у залежність отримання торгового патенту від кількості касових апаратів, які знаходяться у пункті продажу товарів. Відповідач в поданому письмовому запереченні та представники відповідача в судових засіданнях адміністративний позов не визнали та просять в його задоволенні відмовити повністю, мотивуючи наступним: - при поданні заявки на придбання торгового патенту позивач власноруч вказав найменування пункту продажу товарів - магазин «[INFO]» та вказав вид торгівельної діяльності - роздрібна торгівля; - на момент перевірки у позивача за магазином-кафе «[INFO]» було зареєстровано два різних касових апарати - на магазин і на кафе, які розміщені в окремих частинах приміщення (окремих торгових залах). Заслухавши пояснення представників сторін, розглянувши доводи, викладені позивачем у позовній заяві, дослідивши подані суду письмові докази, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позову. При цьому судом враховано наступне: Судом встановлено, що позивач [PERSON] зареєстрований як фізична особа-підприємець виконавчим комітетом Луцької міської ради Волинської області 19.03.1997 р., що підтверджується копією Свідоцтва про державну реєстрацію фізичної особи-підприємця [NUMBER], зареєстрований платником податку на додану вартість з 30.10.1997р. (копія Свідоцтва про реєстрацію платника ПДВ [NUMBER] від 28.08.2007р.) 07.11.2013р. у магазині-кафе «[INFO]», що належить ФОП [PERSON] та розташований за адресою: [ADDRESS] проведено фактичну перевірку. За результатами перевірки було складено Акт (Довідка) фактичної перевірки № 000130 від 15.11.2013р., яким зафіксовано порушення п.1,2,7,9 ст.3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій в сфері торгівлі, громадського харчування і послуг» та п.267.1 ст.267 Податкового кодексу України. Із порушенням п.1,2,7,9 ст.3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій в сфері торгівлі, громадського харчування і послуг» позивач погодився і не оскаржує, а тому предметом даного судового розгляду є порушення ним п.267.1 ст.267 Податкового кодексу України, а саме - здійснення торгівельної діяльності у торгово-виробничій сфері (ресторанне господарство) за готівкові кошти без придбання відповідного торгового патенту. В Акті перевірки податковий орган зазначає, що в ході перевірки було пред'явлено торговий патент , придбаний на магазин « [INFO]» за адресою: [ADDRESS], однак за даною адресою в одній будівлі знаходиться і магазин, і кафе. За період з 01.05.2012р. по 31.10.2013р. ФОП [PERSON] здійснювалася торгівельна діяльність у торгово-виробничій (ресторанне господарство) сфері за готівкові кошти без придбання відповідного торгового патенту. 21.11.2013р. позивачем подано заперечення до Акту перевірки, яке не було розглянуто по суті в зв'язку з його поданням не контролюючому органу за основним місцем обліку платника податків, тобто Луцької ОДПІ, а до Головного управління Міндоходів у Волинській області. На підставі Акту перевірки та за результатами розгляду заперечення позивача відповідачем прийнято відносно позивача податкове повідомлення-рішення форми «С» № 00100820206 від 29.11.2013р., яким застосовано до ФОП [PERSON] штрафні (фінансові) санкції в розмірі 15444 грн. 20.12.2013р. на податкове повідомлення-рішення № 00100820206 від 29.11.2013р. позивачем було подано скаргу до Головного управління Міндоходів у Волинській області, проте, рішенням ГУ Міндоходів у Волинській області від 26.12.2013р. № К-738/10/10.2-06 залишена без розгляду у зв'язку з порушенням строків для оскарження. Надаючи правову оцінку рішенню Луцької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Волинській області суд дійшов до наступних висновків. Підпунктом 267.1.1 пункту 267.1 статті 267 Податкового кодексу України визначено, що платниками збору за провадження деяких видів підприємницької діяльності - є суб'єкти господарювання (юридичні особи та фізичні особи - підприємці), їх відокремлені підрозділи, які отримують в установленому цією статтею порядку торгові патенти та провадять такі види підприємницької діяльності, зокрема, торговельна діяльність у пунктах продажу товарів. Як вбачається з матеріалів справи, позивач має магазин-кафе «[INFO]», який знаходиться за адресою: [ADDRESS]. Для здійснення торговельної діяльності, позивачем було придбано торговий патент на право здійснення торговельної діяльності - роздрібної торгівлі. Однак, за даною адресою в одній будівлі знаходяться і магазин, і кафе, але розміщені в окремих частинах приміщення, з різними входами, розділені спільним коридором. Для провадження торговельної діяльності, діяльності з надання платних послуг та діяльності з торгівлі валютними цінностями торгові патенти придбаються окремо для кожного пункту продажу товарів, пункту з надання платних послуг, пункту обміну іноземної валюти. Згідно п.14.1.211. ст.14 пункт продажу товарів для цілей розділу XII цього Кодексу - це: - магазин, інша торговельна точка, що розташовані в окремому приміщенні, будівлі або їх частині, і мають торговельний зал для покупців або використовують для торгівлі його частину; - кіоск, палатка, інша мала архітектурна форма, яка розташована в окремому приміщенні, але не має вбудованого торговельного залу для покупців; - автомагазин, розвозка, інший вид пересувної торговельної мережі; - лоток, прилавок, інший вид торговельної точки у відведеному для торговельної діяльності місці, крім лотків і прилавків, що надаються в оренду суб'єктам господарювання - фізичним особам та розташовані в межах спеціалізованих підприємств сфери торгівлі - ринків усіх форм власності; - стаціонарна, малогабаритна і пересувна автозаправна станція, заправний пункт, який здійснює торгівлю нафтопродуктами, скрапленим та стиснутим газом; - фабрика-кухня, фабрика-заготівельня, їдальня, ресторан, кафе, закусочна, бар, буфет, відкритий літній майданчик, кіоск, інший пункт ресторанного господарства; - оптова база, склад-магазин, інші приміщення, що використовуються для здійснення оптової торгівлі за готівку, інші готівкові платіжні засоби та з використанням платіжних карток. З аналізу вказаної норми законодавства вбачається, що у випадку розміщення магазину (торговельної точки) в частині будівлі, за наявності торговельного залу для покупців, такий магазин є окремим пунктом продажу, як є таким пунктом продажу і кафе. В позовній заяві ФОП [PERSON] зазначає, що у нього один пункт продажу товарів - магазин-кафе «[INFO]», на який він придбав один торговий патент і використовує один РРО. При поданні заявки на придбання патенту від 28.04.2012р. № 5317/11 позивач вказав найменування пункту продажу товарів - магазин «[INFO]», а при визначенні виду торгового патенту вказав - на здійснення торгівельної діяльності - «роздрібна торгівля», а не «кафе» та «торгівельно-виробнича сфера (ресторанне господарство)». Таким чином, суд погоджується з твердженнями представника відповідача, що магазин «[INFO]» та кафе «[INFO]» є різними пунктами продажу, кожен з яких повинен мати свій торговий патент, а тому Луцькою ОДПІ ГУ Міндоходів у Волинській області при прийнятті податкового повідомлення-рішення від 29.11.2013 р. №0010082206 про застосування до фізичної особи - підприємця [PERSON] фінансових санкцій у вигляді штрафу в розмірі 15444 грн. були повністю враховані усі обставини справи. Згідно ст.125 за здійснення діяльності, передбаченої статтею 267 цього Кодексу без отримання відповідних торгових патентів або з порушенням порядку використання торгового патенту, передбаченого підпунктами 267.6.4-267.6.6 пункту 267.6 статті 267 (крім діяльності у сфері розваг), сплачують штраф у подвійному розмірі збору за весь період здійснення такої діяльності, але не менше подвійного його розміру за один місяць. Відповідно до частин 1, 2 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Представником відповідача Луцької ОДПІ ГУ Міндоходів у Волинській області в ході судового розгляду справи надано суду належні та допустимі докази щодо спростування позовних вимог та обґрунтування правомірності винесення податкового повідомлення-рішення від 29.11.2013 р. №0010082206.

Результат розгляду: granted