Рішення адміністративного суду від 2014-02-28 00:00:00+02

Позивач 04.02.2014 року звернулась до суду з відповідним позовом, в обґрунтування якого зазначила, що вона має на утриманні сина - [PERSON], [INFO]. Перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку. З жовтня 2010 року отримує щомісячну допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею трьох років в розмірі 130 грн. на місяць. Водночас, згідно з вимогами ЗУ «Про державну допомогу сім`ям з дітьми» в редакції ЗУ від 22.03.2001 року з наступними змінами та доповненнями - допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку дається в розмірі встановленого законом прожиткового мінімуму для дітей віком до шести років. Відповідно до п. 3 8 розділу вказаного закону - розмір державної допомоги з 01.01.2010 року не може бути нижчім ніж різниця між 100% прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб, та середньомісячним сукупним доходом сім`ї в розрахунку на одну особу за попередні шість місяців, але не менше 130 грн. Родина позивачки складається з трьох чоловік: позивачка, її чоловік та дитина. При цьому ніхто з родини позивачки не має доходу і тому [PERSON] вважає, що має право на отримання допомоги не менше ніж різниця між 100% прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб та середньомісячним сукупним доходом родини в розрахунку на одну особу. Про існування вказаного доходу позивачці стало відомо лише в грудні 2013 року і 03.12.2013 року вона зверталась до відповідача з заявою про перерахунок допомоги, але відповідач своїм листом відмовив їй в цьому і тому вона вимушена звернутися до суду з цими вимогами, в яких просить суд визнати неправомірною бездіяльність відповідача щодо відмови їй зробити перерахунок в період з 01.11.2011 року по 01.12.2013 рік і зобов'язати відповідача провести вказаний перерахунок та виплатити державну допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею трьох років в період з 01.11.2011 року по 01.12.2013 рік. Позивачка в судове засідання не з'явилась, просила суд розглянути справу за її відсутності, про що надала суду відповідну заяву. Представник відповідача - Управління соціального захисту населення Станично-Луганської РДА, Захаров В.І. проти позову заперечував, наддав суду письмові заперечення і просив справу розглянути без нього. Представник третьої особи, Головного управління Державної казначейської служби України в Луганській області, Арнаутова І.М. у судове засідання не з'явилась, надала суду заперечення, просила розглянути справу за її відсутності. Ухвалою суду від 04.02.2014 позовні вимоги [PERSON] за період з 01.11.2011 року по 03.08.2013 рік включно були залишені без розгляду у зв'язку з пропуском строку звернення до суду (а.с.19). Дослідивши матеріали справи, розглянувши справу на підставі заявленого позову та з урахуванням наданих сторонами доказів, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні, суд приходить до наступного: Відповідно до ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ. Статтею 19 Конституції України встановлено, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Судом встановлено, що [PERSON], згідно свідоцтва про народження дитини є матір'ю [PERSON], [INFO], у зв'язку з чим перебуває на обліку в УПСЗН Станично-Луганської РДА і відповідно до ЗУ «Про державну допомогу сім`ям з дітьми» з 24.10.2011 року по 23.08.2014 року отримує допомогу по догляду за дитиною до трьох років щомісячно в сумі 130 грн. (а.с.10). 03.12.2013 року позивачка зверталася до Управління з питань праці та соціального захисту населення Станично-Луганської РДА з питанням перерахування та виплати допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, на що отримала відмову відповідача (а.с. 9, 12-13). Судом також встановлено, що позивачка не є застрахованою особою у системі соціального загальнообов'язкового страхування, у зв`язку з чим норми ЗУ «Про загальнообов'язкове державне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням або похованням» (далі Закон № 2240) на неї не поширюються. До 1 січня 2008 року, дати набрання чинності Законом України від 28 грудня 2007 №107-VI Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України (далі Закон №107-VI) правовідносини щодо виплати допомоги регулювалися Законом №2811-ХІІ, дія якого поширювалася на осіб, не застрахованих в системі загальнообов`язкового державного соціального страхування (стаття 13) та Законом №2240-III, який поширював свою дію на застрахованих у зазначеній системі осіб. Розмір допомоги також визначався цими Законами. Гарантований державою рівень матеріальної підтримки сімей з дітьми шляхом надання державної грошової допомоги з урахуванням складу сім'ї, її доходів та віку дітей і спрямований на забезпечення пріоритету державної допомоги сім'ям з дітьми у загальній системі соціального захисту населення встановлений Законом України «Про державну допомогу сім'ям з дітьми» (далі - Закон №2811). Частиною 1 статті 1 Закону України «Про державну допомогу сім'ям з дітьми» передбачено, що громадяни України, в сім'ях яких виховуються та проживають неповнолітні діти, мають право на державну допомогу у випадках та на умовах, передбачених цим Законом та іншими законами України. Відповідно до ст. 13 цього Закону ( в редакції Закону, яка діяла до 01.01.2008) право на допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку за цим Законом має не застрахована в системі загальнообов'язкового державного соціального страхування особа (один з батьків дитини, усиновитель, опікун, баба, дід або інший родич), яка фактично здійснює догляд за дитиною. Умови призначення допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку передбачені статтею 14 Закону України "Про державну допомогу сім'ям з дітьми", при цьому зазначений закон не передбачає обмежень чи особливих умов або розподілу осіб, що мають право на отримання такої допомоги. Статтею 15 Закону України «Про державну допомогу сім'ям з дітьми» встановлено, що допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку надається у розмірі встановленого законом прожиткового мінімуму для дітей віком до 6 років. Законом України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до інших законодавчих актів України» ст. 15 Закону № 2811-ХІІ викладено в наступній редакції: «Допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку надається у розмірі, що дорівнює різниці між прожитковим мінімумом, встановленим для працездатних осіб, та середньомісячним сукупним доходом сім`ї в розрахунку на одну особу за попередні шість місяців, -2- але не менше 130 гривень». Проте відповідно до Прикінцевих положень Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік» Розділ І цього Закону набирає чинності з 01.01.2008 і діє по 31.12.2008. Отже, з 01.01.2009 ст. 15 Закону № 2811-ХІІ відновила попередню редакцію, відповідно до якого допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку надається у розмірі встановленого законом прожиткового мінімуму для дітей віком до 6 років. Статтею 46 Закону України від 26 грудня 2008 № 835-VI Про Державний бюджет України на 2009 рік та статтею 45 Закону України від 27 квітня 2010 року № 2154-VI Про Державний бюджет України на 2010 рік (далі Закон № 2154-VI) передбачено, що у 2009, 2010 роках допомога при народженні дитини та по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку відповідно до Закону № 2240-ІІІ призначається і здійснюється в розмірах і порядку, визначених Кабінетом Міністрів України. Оскільки ані Законом України «Про Державний бюджет України на 2011 рік», ані іншими законами не встановлювалось на 2011 рік іншій, ніж у Законах № 2811-ХІІ та № 2240-ІІІ розмір допомоги, а дії Законів про бюджет діяли, відповідно, лише в 2009 та 2010 роках, спірні відносини з 01.01.2011 року регулюються Законами № 2811-ХІІ та № 2240-ІІІ, а положення Постанови КМУ №1751 від 27.12.2001 року в тій частині, в якій воно суперечить названим законам, застосовуватись не може. Отже з 01.01.2011 року у відповідача виник обов'язок здійснювати виплату державної допомоги в розмірах, передбачених Законами № 2811-ХІІ та № 2240-ІІІ. Статтею 1 Закону України «Про державну допомогу сім'ям з дітьми» встановлено, що порядок призначення і виплати державної допомоги сім'ям з дітьми та перелік документів, необхідних для призначення допомоги за цим Законом, встановлюється Кабінетом Міністрів України. При цьому, з аналізу цієї норми не вбачається, що Кабінету Міністрів України делеговані функції щодо встановлення розміру допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку. Порядок призначення і виплати державної допомоги сім`ям з дітьми був затверджений постановою Кабінету Міністрів України 27 грудня 2001 року №1751 саме на виконання Закону №2811-ХІІ (пункт 1). Новий акт уряду на виконання статті 45 Закону №2154-VI не приймався. Законом України «Про Державний бюджет України на 2013 рік» також не встановлювався іншій розмір вказаного виду допомоги, ніж у Законі України № 2811-ХІІ. Прожитковий мінімум (відповідно до ст. 1 Закону України «Про прожитковий мінімум») - вартісна величина достатнього для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров'я набору продуктів харчування, а також мінімального набору непродовольчих товарів та мінімального набору послуг, необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості. Згідно ст.ст. 12 Закону України «Про державний бюджет України на 2012 рік» прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років складає - з 1 січня - 893 гривні, з 1 квітня - 911 гривень, з 1 липня - 917 гривень, з 1 жовтня - 930 гривень, з 1 грудня - 961 гривня., ст. 7. Закону України «Про Державний бюджет України на 2013 рік» - з 1 січня - 972 гривні, з 1 грудня - 1032 гривні. Позивачка отримувала допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку у розмірі меншому від законодавчо встановленого прожиткового мінімуму для дітей віком до 6 років. Тобто, своїми діями відповідач порушив права позивача на гарантовану державою матеріальну підтримку материнства та належний соціальний захист, який гарантується державним соціальним забезпеченням, що має забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму. Отримувала. Аналізуючи встановлені обставини та приведені норми закону, які врегульовують спірні правовідносини, суд приходить до висновку щодо задоволення позовних вимог, оскільки статтею 15 Закону України «Про державну допомогу сім'ям з дітьми» (яка є чинною на теперішній час) встановлено, що допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку надається у розмірі встановленого законом прожиткового мінімуму для дітей віком до 6 років. Згідно ст. 94 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України (або відповідного місцевого бюджету, -3- якщо іншою стороною був орган місцевого самоврядування, його посадова чи службова особа). За таких обставин, судові витрати підлягають стягненню на користь позивача з місцевого бюджету Станично-Луганського району Луганської області.

Результат розгляду: granted