Рішення адміністративного суду від 2014-02-12 00:00:00+02

Маріупольська об'єднана державна податкова інспекція Головного управління Міндоходів у Донецькій області звернулися до Донецького окружного адміністративного суду із адміністративним позовом до фізичної особи - підприємця [PERSON] про стягнення податкового боргу у розмірі 804,50 грн. В обґрунтування заявлених вимог позивачем зазначено, що за фізичною особою - підприємцем [PERSON] обліковується сума податкового боргу зі сплати податку з доходів фізичних осіб у розмірі 804,50 грн., яка виникла внаслідок несплати платником податків штрафних санкцій за несвоєчасне подання декларації про майновий стан і доходи за 2011 та 2012 роки. Оскільки відповідачем добровільно суму податкового боргу до бюджету не сплачено, посилаюсь на норми Податкового кодексу України, Маріупольська об'єднана державна податкова інспекція Головного управління Міндоходів у Донецькій області просили суд стягнути зазначену суму боргу у судовому порядку. У судове засідання сторони не з'явились. Разом із тим, 03.02.2014 р. до Донецького окружного адміністративного суду від Маріупольської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Донецькій області надійшла заява про розгляд справи за відсутності його представника. Проте, від відповідача до суду повернувся поштовий конверт з відміткою про причини повернення поштового відправлення «За закінченням терміну зберігання». Оскільки ухвала про відкриття провадження у справі, направлена відповідачу рекомендованим листом за адресою його місцезнаходження, а саме: [ADDRESS], суд вважає, що вжив всі залежні від нього заходи для повідомлення відповідача про судовий розгляд справи виходячи з того, що частиною 4 статті 33 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у разі ненадання особами, які беруть участь у справі, інформації щодо їх поштової адреси судовий виклик або судове повідомлення надсилаються: юридичним особам та фізичним особам - підприємцям - за адресою місцезнаходження (місця проживання), що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців. У разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. Приймаючи до уваги положення ч. 4 ст. 128 Кодексу адміністративного судочинства України, відповідно до якої у разі неприбуття відповідача, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, без поважних причин розгляд справи може не відкладатися і справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, та ч. 1 ст. 122 Кодексу адміністративного судочинства України, згідно з якою адміністративна справа має бути розглянута і вирішена протягом розумного строку, але не більше місяця з дня відкриття провадження у справі, якщо інше не встановлено цим Кодексом, а також ч. 6 ст. 128 Кодексу адміністративного судочинства України, суд вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження на підставі наявних в ній доказів. З'ясовуючи чи мали місце обставини, якими обґрунтовуються позовні вимоги, та якими доказами вони підтверджуються, а також чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, суд встановив наступне. [PERSON] зареєстрований як фізична особа - підприємець Виконавчим комітетом Маріупольської міської ради Донецької області 10.04.2008 р., ідентифікаційний код [NUMBER], перебуває на обліку в Маріупольській об'єднаній державній податковій інспекції Головного управління Міндоходів у Донецькій області як платник податків з 11.04.2008 р. за № 11174. Як свідчать матеріали справи, відповідач має податковий борг зі сплати податку з доходів фізичних осіб у розмірі 804,50 грн., який утворився за наступних обставин. З матеріалів справи вбачається, що 24.04.2013 року контролюючим органом було проведено камеральну перевірку податкової декларації про майновий стан і доходи № 1300002590 від 19.04.2013 р. за 2011 рік, про що складено акт про результати камеральної перевірки податкової звітності № 760/1712/[NUMBER]. Так, дані перевірки свідчать про несвоєчасне подання відповідачем податкової звітності з податку на доходи фізичних осіб за 2011 рік (граничний строк подання декларації 09.02.2012 року; фактично подано - 19.04.2013 р.). На підставі акту про результати камеральної перевірки податкової звітності № 760/1712/[NUMBER] від 24.04.2013 р. позивачем винесено податкове повідомлення-рішення № 0003891700 від 24.04.2013 року, яким до відповідача застосовано штрафні (фінансові) санкції у розмірі 170,00 гривень. Як свідчать матеріали справи, податкове повідомлення-рішення № 0003891700 від 24.04.2013 року було отриманим відповідачем. Даних щодо оскарження вказаного податкового повідомлення - рішення матеріали справи не містять, тобто податкове повідомлення - рішення вважається узгодженим. Також, 24.04.2013 року контролюючим органом було проведено камеральну перевірку податкової декларації про майновий стан і доходи № 13000002572 від 19.04.2013 р. за 2012 рік, про що складено акт про результати камеральної перевірки податкової звітності № 761/1700/[NUMBER]. Так, дані перевірки свідчать про несвоєчасне подання відповідачем податкової звітності з податку на доходи фізичних осіб за 2012 рік (граничний строк подання декларації 11.02.2013 року; фактично подано - 19.04.2013 р.). На підставі акту про результати камеральної перевірки податкової звітності № 761/1700/[NUMBER] від 24.04.2013 р. позивачем винесено податкове повідомлення-рішення № 0003911700 від 24.04.2013 року, яким до відповідача застосовано штрафні (фінансові) санкції у розмірі 1020,00 гривень. Як свідчать матеріали справи, податкове повідомлення-рішення № 0003911700 від 24.04.2013 року було отриманим відповідачем. Даних щодо оскарження вказаного податкового повідомлення - рішення матеріали справи не містять, тобто податкове повідомлення - рішення вважається узгодженим. Крім того, з матеріалів справи вбачається, що фізичною особою - підприємцем [PERSON] було частково сплачено суму податкового боргу у розмірі 400,00 грн., що підтверджується зворотнім боком облікової картки платника податків. Копії зазначених документів наявні в матеріалах справи. Також, матеріали справи свідчать, що Маріупольською об'єднаною державною податковою інспекцією Головного управління Міндоходів у Донецькій області нараховано пеню за несвоєчасну сплату грошового зобов'язання у розмірі 14,50 грн. Вирішуючи справу по суті, до спірних правовідносин суд застосовує нижченаведені правові норми. Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів регулює Податковий кодекс України. Зокрема, кодекс визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства. Підпунктом 16.1.4 пункту 16.1 статті 16 Податкового кодексу України встановлено обов'язок платників податків, зокрема, сплачувати податки та збори у строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом. Згідно з п. 36.1 ст. 36 Податкового кодексу України податковим обов'язком визнається обов'язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядки і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи. Відповідно до пункту 54.1 статті 54 Податкового Кодексу України крiм випадкiв, передбачених податковим законодавством, платник податкiв самостiйно обчислює суму податкового та/або грошового зобов'язання та/або пенi, яку зазначає у податковiй (митнiй) декларацiї або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановленi цим Кодексом. Така сума грошового зобов'язання та/або пенi вважається узгодженою. Як передбачено підпунктом 49.18.5 пунктом 49.18 статті 49 розділу ІІ Податкового кодексу України, податкові декларації, крім випадків, передбачених цим Кодексом, подаються за базовий звітний (податковий) період, що дорівнює календарному року для платників податку на доходи фізичних осіб - підприємців - протягом 40 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) року. У порушення вищенаведених правових норм відповідачем не подано податкової звітності по податку з доходів фізичних осіб у передбачений законодавством строк. Згідно з п. 111.1. ст. 111 Податкового кодексу України за порушення законів з питань оподаткування та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, застосовуються такі види юридичної відповідальності, зокрема, фінансова. Фінансова відповідальність за порушення законів з питань оподаткування та іншого законодавства встановлюється та застосовується згідно з цим Кодексом та іншими законами. Фінансова відповідальність застосовується у вигляді штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) та/або пені (111.2. ст. 111 Податкового кодексу України). Відповідно до п. 113.3. ст. 113 Податкового кодексу України штрафні (фінансові) санкції (штрафи) за порушення норм законів з питань оподаткування або іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, застосовуються у порядку та у розмірах, встановлених цим Кодексом та іншими законами України. Так, пунктом 120.1 ст. 120 Податкового кодексу України передбачено, що неподання або несвоєчасне подання платником податків або іншими особами, зобов'язаними нараховувати та сплачувати податки, збори податкових декларацій (розрахунків), - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 170 гривень, за кожне таке неподання або несвоєчасне подання. Ті самі дії, вчинені платником податків, до якого протягом року було застосовано штраф за таке порушення, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 1020 гривень за кожне таке неподання або несвоєчасне подання. Як вже було зазначено вище, за несвоєчасне подання податкової звітності до відповідача було застосовано штрафні санкції. Відповідно до п. 57.3 ст. 57 Податкового кодексу України у разі визначення грошового зобов'язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов'язаний сплатити нараховану суму грошового зобов'язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу. Встановлений вищенаведеною нормою строк сплати податкового зобов'язання на день розгляду справи судом сплинув. У відповідності до ст. 129 Податкового кодексу України за несвоєчасну сплату податкового зобов'язання органом податків і зборів нарахована пеня у розмірі 14,50 грн. Згідно пп. 14.1.175 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України податковий борг - сума узгодженого грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання Оскільки застосовані до відповідача штрафні (фінансові) санкції в установлені строки сплачено не було, таке зобов'язання вважається податковим боргом. Джерелами погашення податкового боргу платника податків є будь-яке майно такого платника податків з урахуванням обмежень, визначених цим Кодексом, а також іншими законодавчими актами (п. 87.1, п. 87.2 ст. 87 ПК України). Органами стягнення є виключно контролюючі органи, уповноважені здійснювати заходи щодо забезпечення погашення податкового боргу та недоїмки зі сплати єдиного внеску у межах повноважень, а також державні виконавці у межах своїх повноважень. Стягнення податкового боргу та недоїмки зі сплати єдиного внеску за виконавчими написами нотаріусів не дозволяється (п. 41.2 ст. 41 Податкового кодексу України). Відповідно до п. 95.1. ст. 95 Податкового кодексу України контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі. Стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 60 календарних днів з дня надіслання такому платнику податкової вимоги (п. 95.2. ст. 95 Податкового кодексу України). Орган стягнення звертається до суду з позовом про стягнення суми податкового боргу платника податку - фізичної особи. Стягнення податкового боргу за рішенням суду здійснюється державною виконавчою службою відповідно до закону про виконавче провадження (п. 87.11. ст. 87 Податкового кодексу України). Таким чином, виходячи із змісту заявлених вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог та стягнення з відповідача суми податкового боргу по податку з доходів фізичних осіб у розмірі 804,50 грн. Оскільки спір вирішено на користь суб'єкта владних повноважень, звільненого від сплати судового збору, відповідно до ст. 94 Кодексу адміністративного судочинства України, судові витрати (судовий збір) стягненню з відповідача не підлягають.

Результат розгляду: granted