Рішення адміністративного суду від 2014-03-18 00:00:00+02

03 березня 2014 року позивачем подано до суду позов про стягнення з Приватного акціонерного товариства «Верхня Десюлія» про стягнення суми штрафних санкцій у розмірі 1020,00 грн., за порушення вимог законодавства про цінні папери. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що Приватне акціонерне товариство «Верхня Десюлія» в порушення вимог ст. 40 Закону України «Про цінні папери та фондовий ринок» та Положення «Про розкриття інформації емітентів цінних паперів», затвердженого рішенням Державної комісії з цінних паперів та фондового ринку №1591 від 19.12.2006, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України від 05.02.2007 за №97/13364, а саме: -не опубліковано в офіційному друкованому виданні регулярну річну інформацію емітентів за 2012 рік у строк не пізніше 30 квітня року, наступного за звітним; -не подано до Комісії регулярну річну інформацію емітентів за 2012 рік у строк - не пізніше 01 червня року, наступного за звітним; -не розмістило в загальнодоступній інформаційній базі даних Комісії регулярну річну інформацію емітента за 2012 рік не пізніше 30 квітня року, наступного за зхвітним. У відношенні Приватного акціонерного товариства «Верхня Десюля» 01.11.2013 уповноваженою особою позивача винесено постанови №№850-ДО-1-Е, 851-ДО-1-Е, 852-ДО-1-Е про накладення санкції за правопорушення на ринку цінних паперів у загальному розмірі 1020 грн. за невиконання розпорядження щодо усунення порушень на ринку цінних паперів. Позивач просив суд стягнути з відповідача зазначену суму штрафу в доход Державного бюджету України. Ухвалою від 04 березня 2014 року справу призначено до розгляду у порядку скороченого провадження. Відповідачем, у строк, встановлений частиною 3 статті 1832 Кодексу адміністративного судочинства України, не подано до суду заперечень проти позову. Ухвала про відкриття скороченого провадження та пам`ятка про права та обов'язки направлена відповідачу на адресу: 93730, Луганська область, Слов'яносербський район, с. Привітне, база відпочинку Верхня Десюля. 06 березня 2014 року відповідач отримав ухвалу про відкриття скороченого провадження про що свідчить особистий підпис у повноваженої особи на коренці поштового повідомлення (а.с.25). Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Правові засади регулювання ринку цінних паперів та державного контролю за випуском і обігом цінних паперів та їх похідних в Україні визначені Законом України "Про державне регулювання ринку цінних паперів в Україні" № 448/96-ВР від 30.10.1996. Контроль за випуском та обігом цінних паперів та їх похідних в Україні, за винятком приватизаційних, здійснює Державна комісія з цінних паперів та фондового ринку і її територіальні відділення на місцях. Відповідно до ст. 6 Закону України "Про державне регулювання ринку цінних паперів в Україні", Державна комісія з цінних паперів та фондового ринку є державним органом, підпорядкованим Президенту України. До системи цього органу входять Державна комісія з цінних паперів та фондового ринку, її центральний апарат і територіальні органи. Державна комісія з цінних паперів та фондового ринку здійснює повноваження через центральний апарат і свої територіальні органи. Відповідно до ст. 7 Закону України "Про державне регулювання ринку цінних паперів в Україні" однією з основних завдань Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку є здійснення державного регулювання та контролю за випуском і обігом цінних паперів та їх похідних на території України, а також у сфері спільного інвестування. З цією метою Національна комісія з цінних паперів та фондового ринку відповідно до покладених на неї завдань встановлює вимоги щодо випуску (емісії) і обігу цінних паперів та їх похідних, інформації про випуск та розміщення цінних паперів, в тому числі іноземних емітентів (з урахуванням вимог валютного законодавства України), які здійснюють випуск і розміщення цінних паперів на території України, а також встановлює порядок реєстрації випуску цінних паперів та інформації про випуск цінних паперів, встановлює стандарти випуску (емісії) цінних паперів, інформації про випуск цінних паперів, що пропонуються для відкритого продажу, в тому числі іноземних емітентів, які здійснюють випуск цінних паперів на території України, та порядок реєстрації випуску цінних паперів та інформації про випуск цінних паперів, а також здійснює інші функції відповідно до вимог чинного законодавства. Статтею 8 Закону України "Про державне регулювання ринку цінних паперів в Україні" визначено, що Державна комісія з цінних паперів та фондового ринку має право, зокрема, надсилати емітентам, особам, які здійснюють професійну діяльність на ринку цінних паперів, фондовим біржам та саморегулівним організаціям обов'язкові для виконання розпорядження про усунення порушень законодавства про цінні папери та вимагати надання необхідних документів відповідно до чинного законодавства (п.10). Згідно п. 3.1 Правил розгляду справ про порушення вимог законодавства на ринку цінних паперів та застосування санкцій (затверджені рішенням ДКЦПФР від 11.12.2007 за № 2272, зареєстровані в Міністерстві юстиції України 12.02.2008 за № 120/14811), у випадку наявності ознак правопорушення порушується справа про правопорушення на ринку цінних паперів, про що виноситься постанова про порушення справи, що передбачено п. 4.1 цих Правил. Пунктом 14 ст. 8 Закону України "Про державне регулювання ринку цінних паперів в Україні " передбачено, що Державна комісія з цінних паперів та фондового ринку має право накладати адміністративні стягнення, штрафні та інші санкції за порушення чинного законодавства на юридичних осіб. Відповідно до ст. 11 цього Закону, Державна комісія з цінних паперів та фондового ринку накладає на юридичних осіб штрафи за: ухилення від виконання або несвоєчасне виконання розпоряджень, рішень про усунення порушень щодо цінних паперів - у розмірі до 500 неоподаткованих мінімумів доходів громадян. Рішення про накладення штрафу може бути оскаржено в суді. Штрафи, накладені Державною комісією з цінних паперів та фондового ринку, стягуються в судовому порядку. Згідно абз. 5 ст. 12 "Про державне регулювання ринку цінних паперів в Україні ", рішення про накладання штрафу оформлюється постановою, яка направляється юридичній особі, щодо якої застосовано штраф. З матеріалів справи вбачається, що Приватне акціонерне товариство «Верхня Десюля» повинно було опублікувати в офіційному друкованому виданні регулярну річну інформацію емітентів за 2012 рік у строк не пізніше 30 квітня року, наступного за звітним; подати до Комісії регулярну річну інформацію емітентів за 2012 рік у строк - не пізніше 01 червня року, наступного за звітним; розмістити в загальнодоступній інформаційній базі даних Комісії регулярну річну інформацію емітента за 2012 рік не пізніше 30 квітня року, наступного за звітним. Зазначене стало підставою для винесення уповноваженою особою Луганського територіального управління ДКЦПФР 01.11.2013 постанови про правопорушення на ринку цінних паперів, яким встановлено порушення ПрАТ «Верхня Десюлія» вимоги ст. 40 Закону України «Про цінні папери та фондовий ринок» та Положення «Про розкриття інформації емітентів цінних паперів», затвердженого рішенням Державної комісії з цінних паперів та фондового ринку №1591 від 19.12.2006, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України від 05.02.2007 за №97/13364, а саме: опублікувати в офіційному друкованому виданні регулярну річну інформацію емітентів за 2012 рік у строк не пізніше 30 квітня року, наступного за звітним; подати до Комісії регулярну річну інформацію емітентів за 2012 рік у строк - не пізніше 01 червня року, наступного за звітним; розмістити в загальнодоступній інформаційній базі даних Комісії регулярну річну інформацію емітента за 2012 рік не пізніше 30 квітня року, наступного за звітним (а.с.9). 08 жовтня 2013 уповноваженою особою ДТУ НКЦПФР, на підставі матеріалів про правопорушення на ринку цінних паперів щодо Приватного акціонерного товариства «Верхня Десюля» уповноваженою особою позивача винесено постанови №№850-ДО-1-Е, 851-ДО-1-Е, 852-ДО-1-Е про накладення санкції за правопорушення на ринку цінних паперів у загальному розмірі 1020 грн.. Вищезазначені постанова направлені на адресу відповідача рекомендованим листом з повідомленням. Згідно п.8,9 розділу ІV Правил у разі неявки керівника або представника юридичної особи, яка притягується до відповідальності, на підписання акта про правопорушення на ринку цінних паперів акт складається в той самий день, на який було викликано особу, про що робиться відповідний напис на акті про правопорушення на ринку цінних паперів. Один примірник акта про правопорушення на ринку цінних паперів після підписання надається керівнику або представнику юридичної особи, щодо якої його складено. У разі неявки керівника або представника юридичної особи на підписання акта про правопорушення на ринку цінних паперів один примірник акта не пізніше наступного робочого дня надсилається юридичній особі. Згідно з п. 19.1 зазначених вище Правил, штраф має бути сплачений правопорушником не пізніше як через 15 днів з дня отримання ним постанови. Відповідач суму штрафу в добровільному порядку не сплатив, постанови від 01.11.2013 №850-ДО-1-Е, від 01.11.2013 № 851-ДО-1-Е, від 01.11.2013 №852-ДО-1-Е в судовому порядку не оскаржив. Відповідно до п. 19.4 Правил, зазначених вище, у випадку не сплати штрафу правопорушником у визначені строки (п. 19.1 цієї Постанови) штраф стягується у судовому порядку. Згідно з п. п. 6 п. 5 Положення про Державну комісію з цінних паперів та фондового ринку, затвердженого Указом Президента України від 14.02.1997 № 142/97, комісія, у т.ч. і її територіальні управління, мають право звертатись до суду та господарського суду з позовами у зв'язку з порушенням законодавства України про цінні папери. За таких обставин, суд дійшов висновку, що заявлені позовні вимоги Донбаського територіального управління Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку до Приватного акціонерного товариства «Верхня Десюлія» про стягнення суми штрафних санкцій у розмірі 1020,00 грн. за порушення вимог законодавства про цінні папери є обґрунтованими, заснованими на законі, підтвердженими наданими до справи доказами та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі. Щодо питання про розподіл судових витрат суд зазначає наступне. Відповідно до частини першої статті 88 Кодексу адміністративного судочинства України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк. Згідно з частиною другою статті 88 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо у строк, встановлений судом, судові витрати не будуть оплачені, позовна заява залишається без розгляду або витрати розподіляються між сторонами відповідно до судового рішення у справі, якщо оплату судових витрат розстрочено або відстрочено до ухвалення судового рішення у справі. Разом з позовною заявою позивачем було подано клопотання про звільнення від сплати судових витрат. Відповідно до статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони - суб'єкта владних повноважень, суд присуджує з іншої сторони всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати, пов'язані із залученням свідків та проведенням судових експертиз. Згідно зі статтею 4 Закону України «Про судовий збір» від 08 липня 2011 року № 3674-VІ, який набрав чинності з 01 листопада 2011 року, за подання адміністративного позову майнового характеру сплачується судовий збір у розмірі одного відсотку розміру майнових вимог, але не менше 0,1 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 2 розмірів мінімальних заробітних плат. Суд не бере до уваги посилання позивача на те, що його кошторисом не передбачено витрати на сплату судового збору. Вказана обставина не є підтвердженням тяжкого матеріального стану та підставою для звільнення позивача від сплати судового збору. Позивачем заявлено вимоги про стягнення з відповідача штрафних санкцій у сумі 1020,00 грн. Зважаючи, що позивача не звільнено від сплати судового збору, а статтею 94 Кодексу адміністративного судочинства України не передбачено їх стягнення з відповідача, суд дійшов висновку про стягнення з позивача на користь Державного бюджету України судового збору у розмірі 1827, 00 грн.

Результат розгляду: granted