Рішення адміністративного суду від 2014-02-06 00:00:00+02

16 жовтня 2013 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Макіїввантажтранс" (далі - Товариство) звернулося до суду з адміністративним позовом до Департаменту розвитку базових галузей промисловості Донецької обласної державної адміністрації (далі - Департамент), треті особи: фізична особа - підприємець [PERSON] та фізична особа - підприємець [PERSON], про скасування рішення конкурсного комітету щодо проведення конкурсу з перевезення пасажирів на приміському і міжміському внутрішньо обласному автобусному маршруті загального користування Донецької області, зобов'язання вчинити певні дії, мотивуючи вимоги тим, що 1 серпня 2013 року відповідачем було прийняте рішення засідання конкурсного комітету щодо проведення конкурсу з перевезення пасажирів на приміському і міжміському внутрішньо обласному автобусному маршруті загального користування Донецької області, що відображене в п. 6 протоколу № 196/56. Вказаним рішенням відповідач не допустив позивача до подальшої участі у конкурсі, посилаючись при цьому на п. 12 Порядку проведення конкурсу з перевезення пасажирів на автобусному маршруті загального користування, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1081 від 3 грудня 2008 року (далі - Порядок № 1081), у зв'язку із відсутністю основного транспортного засобу, пристосованого для перевезення осіб з обмеженими фізичними можливостями, який є у інших претендентів на цьому об'єкті конкурсу. Позивач вважає дане рішення незаконним, оскільки умови та порядок проведення конкурсу з перевезення пасажирів на автобусному маршруті загального користування регулюються Законом України від 05.04.2001 № 2344-ІІІ «Про автомобільний транспорт» (далі - Закон № 2344-ІІІ) та Порядком № 1081. Статтею 45 цього Закону передбачено, у конкурсі на визначення автомобільного перевізника на автобусному маршруті загального користування можуть брати участь автомобільні перевізники, які мають ліцензію на той вид послуг, що виносять на конкурс, на законних підставах використовують у достатній кількості сертифіковані автобуси відповідного класу, відповідають вимогам, викладеним у статті 34 цього Закону. До участі в конкурсі не допускаються автомобільні перевізники, які: визнані банкрутами або щодо яких порушено справу про банкрутство чи ліквідацію як суб'єкта господарювання; подали до участі в конкурсі документи, що містять недостовірну інформацію; не відповідають вимогам статті 34 цього Закону, передбачають використовувати на маршрутах автобуси, переобладнані з вантажних транспортних засобів. Як вбачається зі змісту ч. 12 ст. 44 Закону № 2344-ІІІ порядок проведення конкурсів визначає Кабінет Міністрів України. Згідно з п. 12 Порядку № 1081, конкурсний комітет приймає рішення про недопущення до участі в конкурсі автомобільного перевізника, який: подав до участі в конкурсі неналежним чином оформлені документи чи не в повному обсязі, а також такі, що містять недостовірну інформацію; визнаний банкрутом або щодо якого порушено провадження у справі про банкрутство (за винятком того, стосовно якого проводиться процедура санації), або який перебуває у стадії ліквідації; не відповідає вимогам статті 34 Закону № 2344-ІІІ; не має достатньої кількості транспортних засобів для виконання перевезень, затвердженої обов'язковими умовами конкурсу, та перевезень, які повинні виконуватися відповідно до чинних договорів (дозволів). Достатня кількість транспортних засобів визначається як кількість автобусів, необхідних для виконання перевезень та кількість резервних транспортних засобів, яка становить 10 відсотків для міського, приміського сполучення та 20 відсотків для міжміського сполучення; має несплачені штрафні санкції, накладені Укртрансінспекцією, або водії якого мають несплачені штрафи, накладені відповідно до статті 130 КУпроАП, неоскаржені у судовому порядку (що були накладені не пізніше ніж за 20 днів до дати проведення конкурсу); подав конкурсну пропозицію, що не відповідає обов'язковим та додатковий умовам конкурсу, крім випадків, передбачених частиною третьою статті 44 Закону № 2344-ІІІ. Таким чином, ст. 45 Закону та п. 12 Порядку містять вичерпний перелік підстав не допуску до участі у конкурсі та не містять підстави не допуску з причин - відсутності основного транспортного засобу, пристосованого для перевезення осіб з обмеженими фізичними можливостями, який є у інших претендентів на цьому об'єкті конкурсу. Тобто, рішення конкурсного комітету щодо не допуску Товариства є незаконним. Посилаючись на вказані обставини, позивач просив суд скасувати рішення конкурсного комітету щодо проведення конкурсу з перевезення пасажирів на приміському і міжміському внутрішньо обласному автобусному маршруті загального користування Донецької області, в частині, що стосується не допуска до подальшої участі у конкурсі Товариства. Постановою Донецького окружного адміністративного суду від 26 грудня 2013 року позов було задоволено частково. Скасовано рішення конкурсного комітету, щодо проведення конкурсу з перевезення пасажирів на приміському і міжміському внутрішньо обласному автобусному маршруті загального користування Донецької області, в частині - «Відповідно до п. 12 Порядку, у зв'язку із відсутністю основного транспортного засобу, пристосованого для перевезення осіб з обмеженими фізичними можливостями, який є у інших претендентів на цьому об'єкті конкурсу, не допустити до подальшої участі у конкурсі ТОВ «Макіїввантажтранс», що оформлене п. 6 Протоколу № 196/56 засідання конкурсного комітету щодо проведення конкурсу з перевезення пасажирів на приміському і міжміському внутрішньо обласному автобусному маршруті загального користування Донецької області від 1 серпня 2013 року. Зобов'язано Департамент розвитку базових галузей промисловості Донецької обласної державної адміністрації прийняти рішення про визначення переможця конкурсу з перевезення пасажирів на приміському і міжміському внутрішньо обласному автобусному маршруті загального користування Донецької області відповідно до вимог діючого законодавства та з урахуванням поданих документів для участі у конкурсі Товариства. Суд першої інстанції виходив з того, що позивач подав до документів, передбачених п. 29 Порядку № 1081, також перелік транспортних засобів, пристосованих для перевезення осіб з обмеженими фізичними можливостями, які пропонуються для роботи на автобусному маршруті, як це передбачено пп. 8 п. 29 зазначеного Порядку. Отже, відповідач неправомірно прийняв рішення про недопущення позивача до подальшої участі у конкурсі № 56. При цьому суд не прийняв посилання відповідача на те, що позивач подав до переліку транспортних засобів, пристосованих для перевезення осіб з обмеженими фізичними можливостями, резервний транспортний засіб, тоді як повинен був виставити основний, оскільки чинним законодавством не передбачений обов'язок належності транспортного засобу, пристосованого для перевезення осіб з обмеженими фізичними можливостями до резервного чи основного. Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Донецького окружного адміністративного суду від 26 грудня 2013 року, як таку, що прийнята з порушенням норм матеріального права, та прийняти нову постанову, якою у задоволенні позову відмовити. На обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що конкурсним комітетом правомірно прийнято рішення про недопущення ТОВ «Макіїввантажтранс» до участі у Конкурсі № 56 на об'єкт № 3+, оскільки Товариство було недопущено до конкурсу через подання конкурсної пропозиції, що не відповідає обов'язковим вимогам конкурсу, а саме: через відсутність в переліку транспортних засобів, пристосованих для перевезення осіб з обмеженими фізичними можливостями. Відповідно до п. 10 Порядку № 1081, організатор затверджує умови конкурсу, в тому числі обов'язкові, відповідно до статті 44 Закону № 2344-ІІІ. В письмових запереченнях на апеляційну скаргу позивачем висловлено згоду з висновками місцевого суду та прохання залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін. В судовому засіданні представник відповідача підтримала доводи апеляційної скарги та просила її задовольнити, проти чого заперечувала представник позивача. Треті особи до апеляційного суду не прибули. Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, встановила наступне. Судом апеляційної інстанцій встановлено наступне. Товариство з обмеженою відповідальністю «Макіїввантажтранс» є юридичною особою, зареєстроване виконавчим комітетом Макіївської міської ради Донецької області 23.04.2007 року, ІНН 35020832. Відповідно до довідки АБ № 569217 з ЄДРПОУ, до видів діяльності позивача за КВЕД - 2010 також відноситься діяльність - пасажирський наземний транспорт міського та приміського сполучення. Позивач також має ліцензію на надання послуг з перевезення пасажирів і небезпечних вантажів автомобільним транспортом. Судом було встановлено, що в № 73 (4395) від 22.05.2013 року газети «Жизнь» було надруковано оголошення про відкритий конкурс № 56 з перевезення пасажирів на приміських і міжміських внутрішньо обласних автобусних маршрутах загального користування в Донецької області на 35 окремих об'єктах. В газеті також було надруковано, що організатор встановлює вимоги щодо забезпечення на приміських автобусних маршрутах загального користування, не менш як одного транспортного засобу, пристосованого для перевезення осіб з обмеженими фізичними можливостями, відповідно до пункту 10 Порядку № 1081. Позивачем для участі у конкурсі були подані два переліки транспортних засобів, які пропонуються до використання на автобусному маршруті: перший перелік - це загальний перелік транспортних засобів, що виставляються для участі у конкурсі, а в іншому переліку був також зазначений автобус БАЗ А 079.45 держ. номер [NUMBER], який пристосований для перевезення осіб з обмеженими фізичними можливостями. Рішенням засідання конкурсного комітету щодо проведення конкурсу з перевезення пасажирів на приміському і міжміському внутрішньо обласному маршруті загального користування Донецької області від 01 серпня 2013 року, що відображене в п. 6 протоколу № 196/56, ТОВ «Макіїввантажтранс» відповідно до п. 12 Порядку № 1081, у зв'язку із відсутністю основного транспортного засобу, пристосованого для перевезення осіб з обмеженими фізичними можливостями, який є у інших претендентів на цьому об'єкті конкурсу, не допущено до подальшої участі у конкурсі. Відповідно до ст. 7 Закону № 2344-ІІІ, організація пасажирських перевезень на міжміських та приміських автобусних маршрутах загального користування, які не виходять за межі території області (внутрішньо-обласні маршрути), - покладається на Раду міністрів Автономної Республіки Крим чи обласні держадміністрації. Відповідно до статті 44 цього ж Закону та п. 4 Порядку № 1081, організація проведення конкурсу на приміських та міжміських внутрішньообласних автобусних маршрутах загального користування покладається на обласні державні адміністрації. Відповідно до розпорядження голови облдержадміністрації від 30 квітня 2013 року № 227 «Про організацію проведення конкурсу з перевезення пасажирів на приміському і міжміському внутрішньо обласному автобусному маршруті загального користування Донецької області», повноваження організатора по проведенню конкурсів з перевезення пасажирів на приміському та міжміському внутрішньо обласному автобусному маршруті загального користування Донецької області були покладені на Департамент розвитку базових галузей промисловості Донецької облдержадміністрації. Статтею 43 Закону № 2344-ІІІ передбачено визначення автомобільного перевізника на автобусному маршруті виключно на конкурсних засадах. Відповідно до п. 10 Порядку № 1081, організатор затверджує умови конкурсу, в тому числі обов'язкові, відповідно до статті 44 Закону № 2344-ІІІ. Крім обов'язкових, організатор може затверджувати додаткові умови конкурсу (наявність у перевізника GPS-системи, встановленої на транспортних засобах, які пропонуються для роботи на автобусному маршруті, тощо). Організатор встановлює вимогу щодо забезпечення роботи на об'єкті конкурсу, який включає міські та приміські автобусні маршрути загального користування, не менш як одного транспортного засобу, пристосованого для перевезення осіб з обмеженими фізичними можливостями. Як вже зазначалось вище, вказані умови були зазначені у газеті «Жизнь» від 22.05.2013 року № 73 (4395). Відповідно до пп. 8 п. 29 Порядку № 1081 для участі у конкурсі автомобільний перевізник подає на кожний об'єкт конкурсу окремо заяву за формою, визначеною згідно з додатками 1 або 2, у тому числі перелік транспортних засобів, пристосованих для перевезення осіб з обмеженими фізичними можливостями, які пропонуються для роботи на автобусному маршруті, або письмова інформація про їх відсутність. З матеріалів справи вбачається, що позивач подав до документів передбачених п. 29 Порядку № 1081 також перелік транспортних засобів, пристосованих для перевезення осіб з обмеженими фізичними можливостями, які пропонуються для роботи на автобусному маршруті, як це передбачено пп. 8 п. 29 зазначеного Порядку. При цьому позивач подав до переліку транспортних засобів, пристосованих для перевезення осіб з обмеженими фізичними можливостями, резервний транспортний засіб. Не погоджуючись з висновками місцевого суду про те, що чинним законодавством не передбачений обов'язок належності транспортного засобу, пристосованого для перевезення осіб з обмеженими фізичними можливостями до резервного чи основного, колегія суддів зазначає наступне. Встановлення відповідачем вимоги щодо забезпечення роботи на об'єкті конкурсу не менш як одного транспортного засобу, пристосованого для перевезення осіб з обмеженими фізичними можливостями, відповідає нормам діючого законодавства, а саме: пункту 10 Порядку № 1081. Згідно пункту 40 Порядку № 1081 під час проведення конкурсу конкурсний комітет розглядає пропозиції перевізників-претендентів виключно за такими показниками: наявність достатньої кількості автобусів, які відповідають умовам конкурсу за класом та пасажиромісткістю (категорія, пасажиромісткість, наявність багажних відділень, додаткового обладнання); наявність, характеристика та кількість резерву автобусів для заміни рухомого складу в разі виходу техніки з ладу; наявність транспортних засобів, пристосованих для перевезення осіб з обмеженими фізичними можливостями; … Тобто, діючим законодавством визначено поняття резерву саме для заміни рухомого складу в разі виходу техніки з ладу. В той же час, логічний аналіз норм Порядку № 1081 дозволяє зробити висновок про те, що умови конкурсу передбачають необхідність подання конкурсантом серед переліку транспортних засобів, які пропонуються для постійної роботи на маршруті, такого, що пристосований для перевезення осіб з обмеженими фізичними можливостями. З огляду на викладене, підстав для задоволення позовних вимог не існує. Отже, доводи апелянта спростовують висновки суду першої інстанції. Колегія суддів вважає висновки суду першої інстанції не обґрунтованими, постанова місцевого суду ухвалена без додержанням норм матеріального та процесуального права, підлягає скасуванню, а апеляційна скарга задоволенню. В повному обсязі постанову виготовлено 10 лютого 2014 року.

Результат розгляду: denied