Рішення адміністративного суду від 2014-03-13 00:00:00+02

Позивач [PERSON] звернувся до суду із позовом про визнання дій неправомірними, визнання права та зобов'язання вчинити певні дії до Управління пенсійного фонду України в місті Красноармійську та Красноармійському районі, треті особи які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору Державне підприємство «Красноармійськвугілля», в обґрунтування якого зазначив, що відповідно вироку Димитрівського міського суду Донецької області від 15.10.1993 року він з 01.11.1993 року по 24.08.1995 року відбував покарання у вигляді виправних робіт без позбавлення волі за місцем роботи на шахті ім. О.Г. Стаханова строком 2 роки зі стягненням у дохід держави 15% заробітку за скоєння злочинів, передбачених ст.ст. 215-3 ч. 1, 140 ч. 2 КК України, про що здійснений відповідний запис до трудової книжки. 03.07.2013 року він звернувся до відповідача для зарахування періоду виконання виправних робіт до пільгового стажу. Листом від 11.07.2013 року № 14358/10/23 відповідач відмовив у вчиненні цих дій з посиланням на відсутність відповідного рішення суду. Відповідно довідки та виробничої характеристики позивач відбував виправні роботи на ш. Стаханова з 01.11.1993 року по 24.08.1995 року, до дисциплінарної відповідальності не притягувався, сумлінно, сплачувалися страхові внески до пенсійного фонду України. Позивач просить суд визнати неправомірними дії відповідача щодо відмови позивачу у зарахуванні періоду виконання виправних робіт на робочому місці, передбаченому списком № 1 і № 2 з 01.11.1993 року до 24.08.1995 року; визнати за позивачем право на включення (зарахування) часу відбування покарання у вигляді виправних робіт за списками № 1 і № 2 до пільгового стажу роботи (трудового стажу), який дає право на пенсію на пільгових умовах; зобов'язати відповідача перерахувати розмір пенсії позивача з включенням (зарахуванням) часу відбуття ним покарання у вигляді виправних робіт з 01.11.1993 року по 24.08.1995 року до пільгового стажу роботи. У судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги, обґрунтовуючи свою позицію обставинами, викладеними у позові, просив позов задовольнити. У судовому засіданні представник відповідача заперечував проти задоволення позовних вимог, оскільки відповідно ч. 3 ст. 95 Виправно-трудового кодексу України відбування покарання у виді виправних робіт може бути включений судом до загального трудового стажу засудженого, а позивачем такого рішення не надавалось відповідачу, надав письмові заперечення, просив відмовити у задоволенні позову. Судом встановлено, що позивач отримує пенсію та стоїть на обліку у відповідача за віком за списком № 1 з 10.03.2011 року відповідно до пенсійного посвідчення та розпорядження 132310 від 16.07.2013 року. Вироком Димитрівського міського суду Донецької області від 15 жовтня 1993 року позивач [PERSON] засуджений за ст.ст. 215-3 ч. 1, 140 ч. 2 КК України до виправних робіт без позбавлення волі за місцем роботи засудженого на два ріки з утримання у дохід держави 15% заробітку з конфіскацією всього належного йому майна. Відповідно запису 29 трудової книжки позивача з 01.11.1993 року по 30.09.1994 року позивач [PERSON] відбував покарання у виді виправних робіт без позбавлення волі на шахті ім. Стаханова ВО «Красноарміськвугілля», що підтверджується також довідкою 3-ї особи ш. Стаханова № 1063 від 17.07.2013 року утримувалися страхові внески до Пенсійного фонду України у повному обсязі. Згідно виробничої характеристики [PERSON] у період відбуття покарання з 01.11.1993 року по 24.08.1995 року гірничим робітником шахти «Стаханова» зарекомендував себе відповідальним та добросовісним робітником, зауважень не мав. Первинна профспілкова організація незалежної профспілки гірників України ОП «Шахта «Стаханова» надала суду клопотання про включення часу відбуття покарання [PERSON] у вигляді виправних робіт з 01.11.1993 року до 24.08.1995 року на ш. Стаханова до пільгового стажу робіт. Вислухавши пояснення учасників процесу, дослідивши надані суду дані, суд вважає, що позовна заява не підлягає задоволенню з наступних підстав. Спірним питанням даного спору є зарахування до страхового стажу періоду відбування покарання позивачем у вигляді виправних робіт без позбавлення волі з 01.11.1993 року до 24.08.1995 року. Підпункт «а» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 5 листопада 1991 року № 1788-12, передбачають, зокрема право на пенсію працівників, зайнятих повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за Списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць. Аналіз зазначеної норми доводить фактичну зайнятість на підземних роботах, як обов'язкову умову призначення пільгової пенсії. Відповідно до статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» Список №1 затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 16 січня 2003 року № 36. Пунктом четвертим даної постанови доручено Міністерству праці та соціальної політики давати роз'яснення щодо порядку застосування списків, затверджених цією постановою. Наказом Міністерства праці України від 18 листопада 2005 року №383 затверджений Порядок застосування Списків № 1і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах», зареєстрований Міністерством юстиції України 1 грудня 2005 року за № 1451/11731, є нормативно - правовим актом в розумінні статті 117 Конституції України, підлягає застосуванню за правилами статті 9 КАС України (надалі Порядок). Відповідно до частини четвертої статті 24 Закону України 1058 страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного Фонду України відповідно до вимог Закону на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом, тобто до 1 січня 2004 року. З огляду на зазначене відповідно положення статті 95 Виправно-трудового кодексу України 1970 року та Положення про порядок призначення та виплати державних пенсій, затверджене постановою Ради Міністрів СРСР від 3 серпня 1972 року, які діяли на той, час, за якими час відбування виправних робіт без позбавлення волі до загального і безперервного трудового стажу засудженого не зараховується, про що робиться запис у трудовій книжці. При умові сумлінної роботи і зразкової поведінки в період відбування виправних робіт без позбавлення волі цей час може бути включений в загальний трудовий стаж особи, яка відбувала покарання, на підставі рішення суду в порядку, встановленому кримінально-процесуальним законодавством України. Але позивачем такого судового рішення не надано, зазначене питання судом не розглядалося. Враховуючи ці обставини, суд вважає, що відсутні підстави для задоволення вимог позивача і у задоволенні позову необхідно відмовити у повному обсязі. На підставі ст. 95 Виправно-трудового кодексу України та

Результат розгляду: denied