Рішення адміністративного суду від 2014-02-14 00:00:00+02

У листопаді 2013 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до Державної інспекції сільського господарства в Полтавській області про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення та закриття провадження у справі, посилаючись на те, що в його діях відсутній склад правопорушення, передбаченого ст. 53-1 КУпАП та постанова відносно нього складена з порушенням вимог КУпАП В судовому засіданні позивач та його адвокат позов підтримали, просили задовольнити в повному обсязі з підстав, викладених в позовній заяві. Представники відповідача Державної інспекції сільського господарства в Полтавській області в судовому засіданні заперечували щодо задоволення позовних вимог. В судове засідання 14 лютого 2014 року представники відповідача не з'явились, але суду надано заяву про розгляд справи без участі Інспекції. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Враховуючи викладене, суд вважає за можливе розглянути справу без участі представника відповідача. Статтею 11 КАС України передбачено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльність суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного прозову. 29 липня 2013 року Державною інспекцією сільського господарства в Полтавській області проводилась перевірка [PERSON] щодо дотримання вимог земельного законодавства при використанні земельної ділянки, що розташована по [ADDRESS]. Під час перевірки встановлено, що [PERSON] використовує земельну ділянку в прибережній смузі річки Коломак загальною площею 0,37 га, в тому числі земельну ділянку по [ADDRESS] площею 0,06 га для будівництва човнової бази з рятувальним постом на підставі договору суперфіцію № 14-С від 14 вересня 2012 року, та земельну ділянку площею близько 0,31 га - без документів, що посвідчують право на земельну ділянку. 29 липня 2013 року позивачу інспектором вручено клопотання про надання документів, матеріалів та іншої інформації, необхідних для здійснення державного контролю за використанням та охороною земель. Дану обставину позивач в судовому засіданні не заперечував. За наслідками перевірки інспектор 30 липня 2013 року склав акт та протокол про адміністративне правопорушення за ст. 53-1 КУпАП. У судовому засіданні позивач пояснив, що ним, з метою захисту від розкрадання будівельних матеріалів, тимчасово встановлено дерев'яний паркан до урізу води річки навколо меж виділеної йому земельної ділянки, але пройти на огороджену територію по берегу річки можливо. Під час розгляду справи суду не надано доказів того, що позивач використовує вказану земельну ділянку у власних цілях, тому встановлення паркану не можливо розцінити як дії, які свідчать про самовільне зайняття та використання земельної ділянки. Крім того, позивач суду пояснив, що йому не було відомо, що відносно нього складено протокол про адміністративне правопорушення, копію вказаного документу він отримав 07 листопада 2013 року разом з постановою про накладення адміністративного стягнення від 09 жовтня 2013 року. З протоколу про адміністративне правопорушення від 30 липня 2013 року вбачається, що він підписаний [PERSON] Представники відповідача в судовому засіданні не надали суду докази, того що [PERSON] повідомлявся про день і час складання протоколу. Суду представник відповідача пояснив, що свідки [PERSON], [PERSON] у протоколі засвідчили той факт, що [PERSON] не з'явився, до Інспекції для підписання та отримання протоколу. Стаття 7 КУпАП передбачає, що провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Згідно ст. 254 КУпАП про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності. Протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається у двох екземплярах, один з яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності. Вимоги до змісту протоколу про адміністративне правопорушення встановлені в ст. 256 КУпАП, яка передбачає, що протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; у разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу, в ньому робиться запис про це. Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви свого відмовлення від його підписання. При складанні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз'яснюються права і обов'язки, передбачені ст. 268 КУпАП, про що робиться відмітка у протоколі. Виходячи із змісту вказаних норм протокол про адміністративне правопорушення уповноважена особа зобов'язана скласти в присутності особи, яка притягується до відповідальності, в той же час законодавець не передбачає можливості складання протоколу без присутності особи, що притягується до адміністративної відповідальності та подальшого її виклику для підписання протоколу. Отже, протокол відносно позивача складений не в його присутності та з порушенням вказаних вимог КУпАП. Також судом встановлено, що позивач 04 жовтня 2013 року отримав повідомлення про виклик його до Інспекції на 09 жовтня 2013 року для розгляду справи про адміністративне правопорушення за ст. 53-1 КУпАП. Представник відповідача надав суду копії рекомендованих поштових відправлень, які [PERSON] отримав 29 жовтня 2013 року та 07 листопада 2013 року, і пояснив, що постанову про накладення адміністративного стягнення позивачу надіслано 09 жовтня 2013 року, яку він отримав 29 жовтня 2013 року, а 07 листопада 2013 року позивач отримав постанову про накладення адміністративного стягнення за ст. 188-5КУпАП. Позивач у судовому засіданні заперечував, що постанову про накладення адміністративного стягнення за ст. 53-1 КУпАп отримав 29 жовтня 2013 року та суду пояснив, що з 15 жовтня 2013 року по 29 жовтня 2013 року він відпочивав за межами України, тому підпис на рекомендованому повідомленні про отримання 29 жовтня 2013 року кореспонденції не його. Протокол та постанову він отримав в одному поштовому конверті 07 листопада 2013 року. Згідно довідки ФОП [PERSON] [PERSON] знаходився в туристичній подорожі з 16 жовтня 2013 року по 29 жовтня 2013 року та прибув до м. Києва о 20 годині 40 хвилин. Вказане свідчить, що позивач не міг отримувати кореспонденцію 29 жовтня 2013 року, а отримав оскаржувану постанову 07 листопада 2013 року. До суду з даними позовними вимогами позивач звернувся 18 листопада 2013 року, у перший робочий день після вихідних, тобто в межах строку на звернення до суду. Крім того, судом встановлено, що у мотивувальній частині постанови від 09 жовтня 2013 року № 412 зазначено, що [PERSON] вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 53-1 КУпАП, а у резолютивній частині вказано, що позивач визнаний винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 188-5 КУпАП. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, головним спеціалістом Державної інспекції сільського господарства в Полтавській області допущено істотні порушення прав, інтересів позивача, та порядку притягнення до адміністративної відповідальності - складання протоколу про адміністративне правопорушення, накладення адміністративного стягнення, передбаченого чинним законодавством, у зв'язку з чим постанова від № 412 від 09 жовтня 2013 року підлягає скасуванню, а провадження по справі про притягнення позивача до адміністративної відповідальності - закриттю. На підставі викладеного,

Результат розгляду: granted