Рішення адміністративного суду від 2014-03-17 00:00:00+02

Постановою у справі про адміністративне правопорушення серія ПС 1 № 012967 від 13.02.2014 року інспектора ВДАІ Старовижівського РВ ст. лейтенанта Нікітюка Олександра Аркадійовича застосовано до [PERSON] штраф у розмірі 333 гривні за те, що 13 лютого 2014 року о 16 годині 32 хвилини в с. Секунь а/д М-19 59км+ 000 м рухався із швидкістю 84 км/год , швидкість вимірювалася приладом « Беркут» № 0808012 , чим порушив п. 12.4 Правил дорожнього руху. [PERSON] в поданому до суду адміністративному позові оскаржив постанову про притягнення до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 122 КУпАП . В обґрунтування позовних вимог зазначив, що постанова необґрунтована, така що не відповідає нормам вимоги ст. ст. 245, 276, 280 КУпАП. Вважає при розгляді справи не були з'ясовані і доведені обставини, які б свідчили , що в його діях є ознаки проступку, за яким законом встановлено адміністративну відповідальність . Ствердив, що пояснив інспектору, що швидкість у населеному пункті на 24 км/год не перевищував. Прилад « Беркут» не може бути доказом по справі тому, що перед і одразу ж після нього працівники ДАІ зупиняли інші транспортні засоби за перевищення швидкості . Цей факт зафіксований за допомогою відео реєстратора, який знаходився у його автомобілі в працюючому стані під час руху. При цьому, час вказаний в оскаржуваній постанові і час , зафіксований на його відео реєстраторі не співпадає, а тому переконаний , що швидкість заміряна приладом « Беркут» належала іншому транспортному засобу, про що зазначив у поясненні до протоколу , яке не було взяте до уваги при винесенні постанови. Крім того, свідків при зупиненні не було, а в його автомобілі знаходився пасажир [PERSON], в якого інспектор не відібрав пояснення. Поряд з цим, звертає увагу, що прилад « Беркут» не є автоматичним засобом фото - чи відео фіксації і посадовою особою при винесенні постанови не доведено, що показник приладу належить саме його автомобілю. Постанову про застосування до нього адміністративного стягнення отримав 03 березня 2014 року простою кореспонденцією в конверті, де стоїть штамп Ковельського цеху поштового зв'язку № 4 Волинської області, датованим 28.02.2014 року , хоча на копії самої постанови зазначено, що вона надіслана рекомендованим листом за вихідним № 125 від 14.02.2014 року , що позбавило його можливості оскаржити постанову в справі про адміністративне правопорушення в передбачений 10-ти денний строк . Звернувся із заявою про поновлення строку звернення до суду. Ухвалою суду від 07 березня 2014 року поновлено строк звернення до суду [PERSON]. В судовому засіданні [PERSON] позовні вимоги підтримали з підстав, викладених у позовній заяві. Додатково пояснив, що інспектор ДАІ сказав, якщо відмовляєшся підписати протокол про адміністративне правопорушення, то копію постанови не отримає.Додатково надав запис відео реєстратора із автомобіля. Відповідачі Нікітюк Олександр Аркадійович, представник управління ДАІ УМВС України у Волинській області звернулися із письмовими заявами про розгляд справи без їх участі, а тому суд розглядає адміністративний позов на підставі наявних у справі доказів. Свідок [PERSON] показав суду, що дійсно знаходився в службовому автомобілі, яким керував позивач при зупиненні його працівниками міліції с. Секунь Старовижівського району Волинської області. Ствердив, що швидкість руху автомобіля була меншою за 84 км/год, оскільки був туман.Під час зупинення автомобіля стояв спереду автомобіль і позаду, які зупинені були працівниками ДАІ, яких було троє. Пояснення у нього не відбирали. Вислухавши пояснення позивача, свідка, дослідивши письмові докази у справі, суд доходить до висновку про задоволення позовних вимог. Відповідальність за ч. 1 ст. 122 КУпАП України наступає за перевищення водіями транспортних засобів встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину. В силу вимог п. 12.4 Правил дорожнього руху в населених пунктах швидкість руху транспортних засобів дозволена не більше 60 км/год. Відповідно до ч. 1 ст.71 КАСУ кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтується її вимога та заперечення. Поряд з цим, ст. 71 ч.2 КАСУ встановлено , в адміністративних справах про протиправність рішень , дій чи бездіяльність суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Доказами в справі про адміністративне правопорушення , є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган ( посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показання технічних приладів та технічних засобів,що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами, що передбачено ст. 251 КУпАП . В судовому засіданні правомірність дій відповідача суд встановлював протоколом про адміністративне правопорушення, де зазначено , що позивач пояснив «з протоколом не згідний так як попереду і позаду нього рухалися автомобілі і переконаний , що ця швидкість не його» в присутності двох свідків , від яких пояснення не відібрано, як і в очевидця [PERSON] вчиненого правопорушення , який знаходився в автомобілі позивача. Крім того, свідки зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення мешкають за однією адресою смт. Ст. Вижівка, пл. Миру,4 , тобто за місцезнаходженням ВДАІ Старовижівського РВ , що стверджено долученим конвертом позивача із зазначенням юридичної адреси Старовижівського РВ УМВС України у Волинській області. Разом з тим, в постанові у справі про адміністративне правопорушення відповідачем не наведено доказів , на яких ґрунтується висновок про вчинення [PERSON] адміністративного правопорушення, оскільки останній заперечив факт вчинення адміністративного правопорушення. Так, до матеріалів справи долучено Звіт порушень швидкості № пристрою 0808012 , маршрут патрулювання: а/д М-19, 59 м + 000 м , час порушень 16:32 , поріг 81, швидкість 84 , примітка АВ 2 181674, яким не доведено , що саме автомобіль Кізякова М. М. номерний знак [NUMBER] рухався із такою швидкістю, оскільки ручкою дописано серія і номер протоколу про адміністративне правопорушення. З рапорта інспектора ВДАІ Старовижівського РВ Нікітюка О.А. не вбачається в присутності яких свідків зачитана постанова вголос [PERSON] , який не мав бажання отримати протоколу про адміністративне правопорушення та постанови у справі про адміністративне правопорушення. Слід зазначити, що у витребуваних оригіналах, матеріалах адміністративної справи відсутні дані щодо отримання копії постанови про притягнення до адміністративної відповідальності [PERSON], яка надіслана рекомендованим листом за вих. № 125 від 14.02.2014 року, як і відсутні рапорти інших працівників ДАІ, які були разом із відповідачем, про зупинку автомобіля позивача за порушення Правил дорожнього руху та відмову дати пояснення , отримати процесуальні документи. Достовірність пояснень позивача, свідка, допитаного у судовому засіданні підтверджено : долученими фото реєстратора, відео зйомка реєстратора, з якої слідує, що автомобіль зупинений пізніше, ніж зазначено в протоколі про адміністративне правопорушення, а також автомобілі рухалися як попереду так і позаду перед зупиненням так і після зупинення. Таким чином, судом повно, всебічно з'ясовані обставини в адміністративній справі , підтвердженими тими доказами , які були досліджені в судовому засіданні. За таких обставин , суд доходить до висновку , що постанова про накладення адміністративного стягнення серії ПС 1 № 012967 від 13 лютого 2014 року щодо [PERSON] інспектора ВДАІ Старовижівського РВ Нікітюка Олександра Аркадійовича за ч.1 ст. 122 КУпАП підлягає скасуванню, за недоведеністю вчинення адміністративного правопорушення. Відповідач не надав інших доказів у судове засіданні щодо правомірності свого рішення . Крім того, в п.1.6 розпорядженням МВД України №466 від 21.05.2009 року передбачено, щоб виключити випадки складання відносно водіїв транспортних засобів адміністративних протоколів без доведення їхньої вини чи достатніх доказів порушення ними ПДР( показів свідків тощо). В силу вимог ч.3 ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. Позивач звернувся до суду 07.03.2014 року . Отже, [PERSON] пропущений строк оскарження постанови по справі про адміністративне правопорушення з поважних причин, оскільки на конверті стоїть штемпель поштового відділення 28.02.2014 року , а тому поновлений. В силу ст. 288 ч.1 п.3, ст. 289 КУпАП постанову іншого органу про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено, протягом десяти днів з дня її винесення, в районний суд у порядку , визначеному Кодексом адміністративного судочинства України, з особливостями встановленими цим Кодексом. Відповідно до ст. 293 КУпАП орган при розгляді скарги на постанову про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обґрунтованість винесеної постанови і приймає одне з таких рішень - скасовує постанову і закриває справу.

Результат розгляду: granted