Рішення адміністративного суду від 2014-04-01 00:00:00+03

15.08.2013 [PERSON] звернулася в суд із адміністративним позовом до УПФУ в Любешівському районі Волинської області, в якому просила визнати протиправними дії відповідача щодо відмови у перерахунку пенсії з урахуванням 1 % заробітку за кожен рік роботи понад мінімальний стаж 15 років відповідно до вимог ч. 2 ст. 56 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28.02.1991 N 796-XII (далі - Закон N 796-XII), а також зобов'язати відповідача провести перерахунок і виплату пенсії у урахуванням вказаного збільшення заробітку за кожен рік понад встановлений мінімальний стаж роботи 15 років. В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на те, що він віднесений до 3-ої категорії осіб постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи, та отримує пенсію за віком зі зниженням пенсійного віку згідно ст. 55 Закон N 796-XII, а тому відповідно до ч. 2 ст. 56 вказаного Закону має право на збільшення заробітку на 1 % за кожен рік роботи понад 15 років, але не вище 75 %. Проте, відповідачем вимоги ч. 2 ст. 56 Закону N 796-XII не враховуються, а застосовується положення ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 N 1058-IV (далі - Закон N 1058-IV) відповідно до якої розмір пенсії збільшується на 1% за кожен рік страхового стажу понад 20 років. Вважає такі дії відповідача протиправними, а тому просить суд зобов'язати його провести перерахунок пенсії. Постановою Любешівського районного суду Волинської області від 03.09.2013, яка прийнята у порядку скороченого провадження, позов задоволено. Визнано протиправними дії Управління Пенсійного фонду України в Любешівському районі Волинської області щодо відмови у проведенні перерахунку пенсії [PERSON] з її збільшенням на 1% заробітку за кожен рік роботи понад мінімальний стаж 15 років відповідно до положень ч. 2 ст. 56 Закону N 796-XII та зобов'язано провести такий перерахунок пенсії з 16.02.2013. Постанову у межах суми стягнення за один місяць допущено до негайного виконання. Із цією постановою суду першої інстанції не погодився відповідач та оскаржив її в апеляційному порядку. Вважає, що така прийнята з порушенням норм матеріального і процесуального права, а тому просить її скасувати та прийняти нову постанову, якою у задоволенні позову відмовити. В обґрунтування апеляційних вимог апелянт посилається на те, що позивачу пенсію призначено за віком на умовах, як багатодітній матері, виплата якої на сьогоднішній день здійснюється згідно Закону N 1058-IV, відповідно зі збільшенням на 1% за кожен рік стажу понад 25 років, як це передбачено ст. 28 Закону N 1058-IV. Враховуючи те, що справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, а оскаржувана постанова прийнята у порядку скороченого провадження, згідно п. 3 ч. 1 ст. 197 КАС України апеляційний розгляд справи здійснюється у порядку письмового провадження. Суд апеляційної інстанції, заслухав доповідь судді-доповідача, перевірив матеріали справи та обговорив підстави і межі апеляційної скарги, вважає, що таку належить задовольнити. Суд першої інстанції позов задовольнив та виходив з того, що позивачу пенсія призначена 11.03.1990 відповідно до законодавства СРСР, яка перераховувалася з 01.01.1992 у зв'язку з уведенням в дію Закону України «Про пенсійне забезпечення» та Закону N 796-XII, а з 01.01.2004 у зв'язку з уведенням в дію Закону N 1058-IV. Позивач не подавав заяви про перехід на інший вид пенсії, а тому враховуючи те, що він є особою постраждалою внаслідок Чорнобильської катастрофи 3-ої категорії, має право на пільги визначені Законом N 796-XII, зокрема, на збільшення заробітку на 1% за кожен рік роботи понад 15 років, але не вище 75 % відповідно до ч. 2 ст. 56 цього Закону. Однак, відповідач всупереч цієї норми таке збільшення не нараховував, а застосовує положення ст. 28 Закону N 1058-IV, згідно якої розмір пенсії збільшується на 1% за кожен рік стажу понад 20 років. Однак, суд апеляційної інстанції з такими висновками не погоджується, з огляду на таке. Статтею 15 Закону України «Про пенсійне забезпечення» (далі - Закон № 1788-XII) визначено, що громадяни, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, мають право обирати умови, норми та порядок пенсійного забезпечення, що встановлюються або цим Законом або законом, який регулює особливості статусу таких громадян. Таким чином, цією нормою надано право обирати умови, норми та порядок пенсійного забезпечення, які встановлені загальним Законом № 1788-XII або спеціальним Законом № 796-XII. Пільги щодо обчислення стажу роботи для призначення пенсії визначені ст. 56 Закону № 796-XII. Зокрема, за змістом ч. 2 цієї норми, право на пенсію в повному розмірі мають громадяни, віднесені до категорій 1, 2, 3, 4 за умови стажу роботи не менш як: чоловіки - 20 років, жінки - 15 років, із збільшенням пенсії на один процент заробітку за кожний рік роботи понад встановлений цим пунктом стаж, але не вище 75 відсотків заробітку, а громадянам, які відпрацювали за списком № 1, чоловіки - 10 років і більше, жінки - 7 років 6 місяців і більше - не вище 85 відсотків заробітку. Аналіз викладених положень Закону свідчить про те, що вони визначають особливі норми та умови пенсійного забезпечення громадян, які постраждали від Чорнобильської катастрофи. Однак, суд першої інстанції належним чином не дослідив умови на яких позивачу призначена та здійснюється виплата пенсії. Так, із матеріалів справи вбачається, що позивачу пенсія за віком призначена 11.03.1990 на умовах, як багатодітній матері, ще до прийняття Закону № 796-XII. Згідно із розпорядженням № 134469 від 18.02.2013, на сьогоднішній день позивачу виплата пенсії за віком здійснюється відповідно до Закону N 1058-IV, на умовах, як багатодітній матері (а.с. 13). Позивачем вказане розпорядження не оскаржене, доказів подання заяви про перерахунок пенсії на інших умовах не надано, а тому відсутні підстави вважати, що виплата пенсії позивачу здійснюється на умовах Закону № 796-ХІІ, хоча у позивача наявне посвідчення особи віднесено до 3-ої категорії постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи. Абзацом 2 ч. 1 ст. 28 Закону № 1058-IV передбачено, що за кожний повний рік страхового стажу понад установлений законом мінімальний трудовий стаж, необхідний для призначення пенсії за віком, остання збільшується на 1 % визначеної законом її розрахункової величини, а саме за кожний повний рік страхового стажу понад 25 років чоловікам і 20 років жінкам пенсія за віком збільшується на 1 % мінімального розміру пенсії за віком, зазначеного в абзаці 1 цієї частини. Оскільки виплата позивачу пенсії здійснюється відповідно до Закону № 1058-IV, як багатодітній матері, то і збільшення розміру пенсії проводиться у розмірах, установлених цим Законом. Відповідно до п. 13 Прикінцевих положень Закону № 1058-IV у разі, якщо особа має право на отримання пенсії відповідно до Закону № 796-ХІІ та цього Закону, призначається одна пенсія за її вибором. З огляду на зазначене, підстави для задоволення позовних вимог про визнання дій неправомірними та зобов'язання провести перерахунок пенсії у відповідності до ч. 2 ст. 56 Закону № 796-XII суд апеляційної інстанції не вбачає. Враховуючи те, що судом першої інстанції оскаржувану постанову прийнято з неповним з'ясуванням обставин, що мають значення для справи та з порушенням норм матеріального права, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про її скасування з прийняттям нової постанови про відмову у задоволенні позову.

Результат розгляду: denied