Рішення адміністративного суду від 2014-03-20 00:00:00+02

[PERSON] звернулася до суду із адміністративним позовом до інспектора ДПС третього взводу роти ДПС при УДАІ Максимовича Романа Михайловича про скасування постанови серія АБ2 № 038447 від 10 лютого 2014 року про визнання її винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 255,00 гривень. В судовому засіданні позивач заявлену вимогу підтримала повністю, пояснила, що постановою серія АБ2 № 038447 від 10 лютого 2014 року винесеною інспектором ДПС третього взводу роти ДПС при УДАІ Максимовичем Романом Михайловичем на неї накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 255 грн. за те, що 10 лютого 2014 року о 12 годині 52 хвилини, керуючи транспортним засобом марки «Ауді», державний номерний знак [NUMBER], в с. Насташин Галицького району Івано-Франківської області рухалася зі швидкістю 83 км/год., чим порушила п. 12.4 Правил дорожнього руху. Постанову вважає незаконною, оскільки здійснювала рух поза межами населеного пункту і рухалася із встановленою швидкістю. Також зазначила, що при вимірюванні швидкості руху приладом «Візир» № 0812380 повинен бути фотознімок із зображенням автомобіля та швидкості його руху, який інспектором ДПС їй не було надано для ознайомлення і не долучено його до матеріалів справи. Просила позов задовольнити, постанову скасувати, а провадження по справі про адміністративне правопорушення закрити за відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення. Відповідач у судове засідання не з`явився , про причину неявки суду не повідомив, хоч про день, час місце розгляду справи повідомлявся належним чином та у встановленому законом порядку, про що свідчать повідомлення про вручення судової повістки. Небажання відповідача надавати докази в обґрунтування своїх заперечень проти позову, зокрема з причини ухилення від участі в судових засіданнях, дає суду право при розгляді справи обмежитися доказами, наданими позивачем, що повністю відповідає положенню ч.1 ст.71 КАС України у відповідності до якої кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши та перевіривши матеріали справи, суд встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. 10 лютого 2014 року інспектором ДПС третього взводу роти ДПС при УДАІ Максимовичем Романом Михайловичем складено протокол про адміністративне правопорушення серія АВ2 № 244861 про порушення [PERSON] п. 12.4 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.122 КУпАП. 10 лютого 2014 року за наслідками розгляду протоколу інспектором ДПС третього взводу роти ДПС при УДАІ Максимовичем Романом Михайловичем винесено постанову серія АБ2 № 038447, якою [PERSON] визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 255 гривень. В постанові зазначено, що 10 лютого 2014 року близько 12 години 52 хвилини в с. Насташин Галицького району Івано-Франківської області [PERSON], керуючи транспортним засобом марки «Ауді» номерний знак [NUMBER] рухалася зі швидкістю 83 км/год. Швидкість руху вимірювалася приладом Візир 0812380. Обставини, які викладені в постанові підтверджуються даними протоколу про адміністративне правопорушення серія АВ2 № 244861 від 10 лютого 2014 року. Згідно свідоцтва про повірку робочого засобу - вимірювач швидкості «Візир» має границі абсолютної похибки у стаціонарному режимі +- 1 км/год. Пунктом 12.4 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року № 1306 (із наступними змінами) встановлено, що у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 60 км/год. У відповідності до ч.1 ст.122 КУпАП перевищення водіями транспортних засобів встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину тягнуть за собою накладення штрафу від п'ятнадцяти до двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом. Статтею 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Від всебічності і об'єктивності з`ясування усіх обставин у справі залежить прийняття правильного рішення уповноваженим на те органом. У відповідності до ст.22 КУпАП при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган, уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням. Оцінюючи всі зібрані по справі докази, а саме: наявність похибки в роботі приладу Візир , незначного перевищення швидкості водієм ( 3 км/год ), його дії не створили небезпеки чи перешкоди для руху інших учасників дорожнього руху, а тому суд приходить до висновку, що вчинене [PERSON] правопорушення, передбачене ч.1 ст.122 КпАП України є малозначним і на підставі ст.22 даного Кодексу її необхідно звільнити від адміністративної відповідальності, обмежившись усним зауваженням, а постанову про накладення адміністративного стягнення скасувати.

Результат розгляду: partial