Рішення адміністративного суду від 2014-02-18 00:00:00+02

[PERSON] (надалі - позивач) звернулась до суду з адміністративним позовом до Управління Міністерства внутрішніх справ України в Тернопільській області (надалі - УМВСУ в Тернопільській області, відповідач) про визнання незаконним та скасування наказу №1339 від 27.11.2013 року «Про порушення службової дисципліни, допущене окремими працівниками УДАІ УМВС України в Тернопільській області, та покарання винних», поновлення на роботі, виплату середнього заробітку за період вимушеного прогулу. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що Наказом №1339 від 27.11.2013 року [PERSON] звільнено з посади головного бухгалтера фінансово-економічного забезпечення УДАІ УМВСУ в Тернопільській області за грубе порушення трудових обов'язків, що проявлялось у безпідставному нарахуванні та видачі начальнику УДАІ УМВСУ в Тернопільській області [PERSON] грошових коштів в сумі 40441 грн. Позивач зазначає, що із змісту оскаржуваного наказу, зокрема суми виплачених коштів, вбачається, що дисциплінарне стягнення накладено за дії, які були вчинені в різні періоди часу, однак згідно ч.2 ст.148 КЗпП України нормативно визначено, що дисциплінарне стягнення не може бути накладене пізніше шести місяців з дня вчинення проступку. Представником позивача в судовому засіданні подано додаткові пояснення до заявленого позову, з яких слідує, що виплата премій [PERSON] без відповідних наказів на преміювання, здійснювалась з причин протиправної бездіяльності керівника УМВС України в Тернопільській області, а не керівника фінансового сектору, яка виконала всі необхідні і залежні від неї юридично значимі дії. За відсутності відповідних наказів про зменшення розміру чи позбавлення повністю премії начальника УДАІ УМВС України в Тернопільській області, завідувач сектору [PERSON] не мала законних підстав не включати до місячного грошового забезпечення начальника суми премій, адже це б призвело до порушення права особи на оплату праці. Позивач звертає увагу та те, що її завідувача - головного бухгалтера сектору фінансового забезпечення УДАІ УМВС України в Тернопільській області звільнено без погодження з Головним управлінням Державного казначейства в Тернопільській області. Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнав. У письмових запереченнях УМВС в Тернопільській області відзначено, що згідно висновків службового розслідування окремих питань фінансово - господарської діяльності УДАІ УМВС України в Тернопільській області, за грубе порушення трудових обов'язків, що проявилось у безпідставному нарахуванні та видачі начальнику УДАІ УМВС України в Тернопільській області [PERSON] премії на загальну суму 40441 грн., чим заподіяно збитки державі на вказану суму, та як наслідок, завідувача - головного бухгалтера сектору фінансово - економічного забезпечення УДАІ УМВС України в Тернопільській області [PERSON] звільнено з роботи на підставі п.1 ст.41 КЗпП України за грубе порушення трудових обов'язків. Заслухавши в судовому засіданні пояснення представників сторін, оцінивши представлені у справі докази у їх сукупності, на підставі чинного законодавства, суд враховує наступні обставини, які мають значення для справи. Судом встановлено, що позивач [PERSON] 04.12.2007 року призначена на посаду головного бухгалтера УДАІ УМВСУ України в Тернопільській області та прийняла присягу державного службовця (а.с. 12-13). Згідно припису начальника УМВСУ в Тернопільській області від 02.04.2013 року №30/22 з відома начальника УДАІ УМВС України в Тернопільській області [PERSON] та в присутності завідуючої сектору фінансового забезпечення - головного бухгалтера [PERSON]., сектором внутрішнього аудиту УМВС України в Тернопільській області проведено позапланову перевірку окремих питань фінансово - господарської діяльності УДАІ УМВС України в Тернопільській області за період з 01.07.2012 по 01.04.2013, за результатами якої складено відповідний акт №13/214 від 05.04.2013 (а.с. 31-34). За наслідками перевірки фінансово-господарської діяльності УДАІ УМВС України в Тернопільській області було встановлено, що всупереч п.1.4 наказу МВС України від 08.06.2012 №519 «Про окремі питання щодо порядку встановлення посадових окладів, надбавок, доплат, підвищень, преміювання та надання матеріальної допомоги працівниками органів внутрішніх справ», п.2.15 наказу МВС України від 31.12.2007 №499, протягом жовтня - грудня 2012 року та січня-березня 2013 року, преміювання полковнику міліції [PERSON] на загальну суму 40441 грн. нараховувалось та виплачувалось за відсутності наказів начальника УМВС України в Тернопільській області. Акт позапланової перевірки фінансово-господарської діяльності УДАІ УМВСУ в Тернопільській області, 08.04.2013 року було скеровано начальникові ВВБ в Тернопільській області ДВБ МВС України для проведення перевірки законності вищевказаних нарахувань та виплати преміювання (супровідний лист від 08.04.2013 №30/24) (а.с. 30). Разом з тим, згідно висновків відділу внутрішньої безпеки в Тернопільській області ДВБ МВС України від 15.04.2013 року (а.с. 35-39), нарахування премій начальнику УДАІ працівниками сектору фінансово-економічного забезпечення УДАІ УМВС України в Тернопільській області проводилось з порушенням нормативно-правових документів, які регламентують порядок нарахування даного виду грошового забезпечення. На адресу УМВС України в Тернопільській області з ВВБ в Тернопільській області ДВБ МВС України 16 квітня 2013 року надійшло подання від 15.04.2013 про неправомірні дії окремих працівників УДАІ УМВС України в Тернопільській області під час нарахування розмірів преміювання начальнику УДАІ УМВС України в Тернопільській області полковнику міліції [PERSON] за період з жовтня 2012 року по 01.04.2013. Зокрема у подані зазначалось, що матеріали перевірки за вказаним фактом скеровано в прокуратуру Тернопільської області для прийняття рішення згідно чинного законодавства України (а.с 43). При цьому, 29.04.2013 року начальником ВВБ в Тернопільській області ДВБ МВС України було надано інформацію (лист від 29.04.2013 №18/20-524) про те, що 29.04.2013 прокуратурою Тернопільської області за матеріалами ВВБ в області внесено відомості до ЄРДР та розпочато кримінальне провадження №42013210000000048 за правовою кваліфікацією правопорушення, передбаченого ч.2 ст.191 КК України стосовно службових осіб сектору фінансово-економічного забезпечення УДАІ УМВС України в Тернопільській області. За вказаних обставин, начальником УМВС було призначено службове розслідування за результатами якого підготовлено висновки службового розслідування за фактими можливих неправомірних дій окремих працівників УДАІ УМВСУ України в Тернопільській області (затвердженні начальник УМВС 08.05.2013 року). Як слідує з вказаних висновку - питання про притягнення службових осіб сектору фінансово-економічного забезпечення УДАІ УМВС України в області до дисциплінарної відповідальності за порушення службової дисципліни слід було вирішити після завершення розслідування по кримінальному провадженні №42013210000000048 (а.с. 45-49). Копію висновку службового розслідування було скеровано до прокуратури Тернопільської області (лист УМВС від 16.05.2013 №2/3-1249). Дане рішення було зумовлено тим, що згідно ст. 149 КЗпП України необхідно було об'єктивно та неупереджено оцінити характер проступку, встановити форму вини та рівень суспільно небезпечних наслідків, лише на підставі цього обирати вид відповідальності. Завершивши досудове розслідування 21.06.2013 старшим слідчим прокуратури Тернопільської області прийнято рішення про закриття кримінального провадження у зв'язку із відсутністю в діях посадових осіб сектору фінансово-економічного забезпечення УДАІ УМВС України в Тернопільській області ознак кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.191 КК України (а.с. 52-56). Як слідує з постанови про закриття кримінального провадження, яка на адресу УМВС надійшла 25.06.2013 року, досудовим слідством встановлено, що завідувач - головний бухгалтер сектору фінансово-економічного забезпечення УДАІ УМВС в області [PERSON], неналежно виконуючи свої службові обов'язки через несумлінне ставлення до них, впродовж жовтня 2012 року - квітня 2013 року, в порушення вимог наказів МВС України №519 від 08.06.2012 «Про окремі питання щодо порядку встановлення посадових окладів, надбавок, доплат, підвищень, преміювання та надання матеріальної допомоги працівникам ОВС» та №499 від 31.12.2007 «Про впорядкування структури та умов грошового забезпечення осіб рядового та начальницького складу органів внутрішніх справ» без відповідних наказів начальника УМВС України в Тернопільській області, нарахувала та виплатила начальникові УДАІ УМВС України в Тернопільській області полковнику міліції [PERSON] премії на загальну суму 40441 грн., чим заподіяла збитки державі на вказану суму. Формально в її діях вбачаються ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.367 КК України. Поряд з цим, істотна шкода, заподіяна діяннями, передбаченими ч.1 ст.367 КК України полягає у завданні матеріальних збитків, які в 100 і більше разів перевищують неоподаткований мінімум доходів громадян, тобто 57350 гривень. Враховуючи вказані обставини, наказом начальника УМВС від 03.07.2013 № 670 було призначено службове розслідування за результатами якого 19.07.2013 року затверджено відповідні висновки (а.с. 59 - 65). Згідно висновків, за грубе порушення трудових обов'язків, що проявилось у безпідставному нарахуванні та видачі начальнику УДАІ УМВС в області полковнику міліції [PERSON] грошових коштів в сумі 40441 грн., [PERSON] підлягала звільненню з роботи за п.1 ст.41 Кодексу законів про працю України. З висновками службового розслідування позивач ознайомилась 04.11.2013 року. Судом встановлено, що під час проведення службового розслідування та після його завершення, згідно до наказу УДАІ УМВС України в Тернопільській області від 08.07.2013 №22 о/с, [PERSON] з 10.07.2013 по 23.08.2013 перебувала у відпустці. Крім того, з 21.08.2013 по 26.11.2013 позивач була відсутня на роботі у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності (довідка УДАІ від 08.01.2013 №13/1). Під час службового розслідування позивачем надано 03.07.2013 року надано письмове пояснення. При обрані такого виду дисциплінарного стягнення було враховано ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну нею шкоду, обставини, за яких вчинено проступок і попередню її роботу. Так, наказом УМВС України в Тернопільській області від 17.07.2013 № 732 за неналежне виконання службових обов'язків, що виразилось у грубому порушенні вимог постанови Кабінету Міністрів України від 26.10.2011 № 1098 та несвоєчасному перерахуванні в дохід Державного бюджету України 34000 грн. [PERSON] було попереджено про неповну посадову відповідність. 27.11.2013 року [PERSON], закінчивши лікування, приступила до роботи і того ж дня наказом УМВС від 27.11.2013 №1339 її було звільнено з роботи за п.1 ст.41 Кодексу законів про працю України, за грубе порушення трудових обов'язків, що проявилось у безпідставному нарахуванні та видачі начальнику УДАІ УМВС в Тернопільській області полковнику міліції [PERSON] грошових коштів в сумі 40441 грн. З наказом позивач ознайомилась 27.11.2013 і в той же день отримала трудову книжку. Оцінивши зібрані по справі докази та дослідивши норми чинного законодавства, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги не підлягають до задоволення, виходячи з наступного. Як передбачено ст.19 Законом України "Про міліцію" №565-XII форми і розміри грошового забезпечення працівників міліції встановлюються Кабінетом Міністрів України і повинні забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування якісного особового складу міліції, диференційовано враховувати характер і умови роботи, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності і компенсувати їх фізичні та інтелектуальні затрати. Постановою Кабінету Міністрів України №1294 від 07.11.2007 "Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" визначено, що грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу складається з посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, щомісячних (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії) та одноразових додаткових видів грошового забезпечення. На виконання Постанови Кабінету Міністрів України №1294 було прийнято наказ Міністерства внутрішніх справ України №499 від 31.12.2007 "Про впорядкування структури та умов грошового забезпечення осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ" (далі наказ №499), згідно п.п. 2.15.5 п. 2.15 якого, виплата премій особам рядового і начальницького складу, зменшення її розміру або позбавлення в повному розмірі здійснюються за наказами керівників органів і підрозділів, закладів та установ Міністерства внутрішніх справ України. Накази про преміювання осіб рядового і начальницького складу видаються до 10-го числа кожного місяця на підставі мотивованих рапортів начальників структурних підрозділів, погоджених з фінансовим підрозділом у частині розміру фонду преміювання. У рапортах з клопотанням про позбавлення премії чи зменшення її розмірів зазначаються конкретні причини, які стали підставою для цього. Відповідно до п.1.4 Наказу МВС України від 08.06.2012 року №519 «Про окремі питання щодо порядку встановлення посадових окладів, надбавок, доплат, підвищень, преміювання та надання матеріальної допомоги працівникам органів внутрішніх справ», встановлення посадових окладів, надбавок, доплат, підвищень, преміювання та надання матеріальної допомоги начальнику УДАІ здійснюється на підставі наказів начальника УМВС України в Тернопільській області. Як слідує з матеріалів справи, в липні-жовтні 2012 року премії начальнику УДАІ нараховувались згідно наказів начальника УМВС України в Тернопільській області від 12.07.2012 №155 о/с, від 14.08.2012 №183 о/с, від 14.09.2012 №207 о/с. Водночас, преміювання начальнику УДАІ УМВС України в Тернопільській області [PERSON] в період з 01.10.2012 по 01.04.2013 нараховувалось згідно подань, погоджених куратором ДАІ - заступником начальника УМВС України в Тернопільській області полковником міліції Облещуком В.К. в розмірі 210 відсотків, що становить 6740 грн. щомісячно. Встановлені судом обставини свідчать про те, що преміювання начальнику УДАІ [PERSON] в період з 01.10.2012 по 01.04.2013 нараховувалось та виплачувалось за відсутності наказів начальника УМВС України в Тернопільській області, якому згідно вищезазначених нормативно правових документів надано право збільшувати, зменшувати, або залишати на тому ж рівні розмір преміювання. Таким чином, судовим розглядом підтверджено, що [PERSON] в порушення вище викладених норм проігнорував вимоги п.1.4 наказу МВС України від 08.06.2012 року №519, п.п. 2.15.5 п. 2.15 наказу МВС України №499 від 31.12.2007 та нараховувала і виплачувала премію начальнику УДАІ в період з 01.10.2012 по 01.04.2013 за відсутності належних наказів начальника УМВС України в Тернопільській області. Вказане узгоджується із затвердженими висновками службового розслідування від 19.07.2013 (а.с. 59-65). Згідно ст. 139 КЗпП України працівники зобов'язані працювати чесно і сумлінно, своєчасно і точно виконувати розпорядження власника або уповноваженого ним органу, додержувати трудової і технологічної дисципліни, вимог нормативних актів про охорону праці, дбайливо ставитися до майна власника, з яким укладено трудовий договір. Зважаючи на пояснення позивача, докази по даній справі підтверджують факт одноразового грубого порушення [PERSON] трудових обов'язків та порушення трудової дисципліни. Як встановлено ст.14 Закону України „Про державну службу" дисциплінарні стягнення застосовуються до державного службовця за невиконання чи неналежне виконання службових обов'язків, перевищення своїх повноважень, порушення обмежень, пов'язаних з проходженням державної служби, а також за вчинок, який порочить його як державного службовця або дискредитує державний орган, в якому він працює. Відповідно до ч. 1 ст. 41 КЗпП України трудовий договір з ініціативи власника або уповноваженого ним органу може бути розірваний також у випадках: 1) одноразового грубого порушення трудових обов'язків керівником підприємства, установи, організації всіх форм власності (філіалу, представництва, відділення та іншого відокремленого підрозділу), його заступниками, головним бухгалтером підприємства, установи, організації, його заступниками, а також службовими особами органів доходів і зборів, яким присвоєно спеціальні звання, і службовими особами центральних органів виконавчої влади, що реалізують державну політику у сферах державного фінансового контролю та контролю за цінами; Беручи до уваги викладене, суд вважає, що начальник УМВС України в Тернопільській області, обґрунтовано погодився з результатами службового розслідування та на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені законами України прийняв оскаржений наказ від 27.11.2013 №1339 «Про порушення службової дисципліни, допущені окремими працівниками УДАІ МВС в Тернопільській області, та покарання винних». Враховуючи грубе порушення трудової дисципліни, попередню поведінку особи (наявність непогашених дисциплінарних стягнень), її ставлення до виконання службових обов'язків, - обумовило застосування до [PERSON] захід стягнення у вигляді звільнення. За таких обставин, суд не вбачає в діях відповідача порушень вимог діючого законодавства при застосуванні дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення за ч. 1 ст.41 КЗпП України. Враховуючи зазначене, аналізуючи оскаржений накази згідно ст. 2 КАС України, суд вважає, що він прийняті компетентними особами, на підставі діючого законодавства, з врахуванням обставин, що мають значення для прийняття рішення, а тому підстав для визнання їх протиправними та скасування немає. Вирішуючи вимогу позивача щодо порушення строку для застосування дисциплінарного стягнення слід зазначити наступне. Частина 1 статті 148 КЗпП передбачає обчислення місячного строку для застосування стягнення з дня виявлення не факту (дії, бездіяльності), а саме проступку. Виявлення проступку означає не тільки виявлення факту (дії), але і встановлення працівника, який порушив трудові обов'язки, характеру порушення, шкідливих наслідків правопорушення, причинного зв'язку між правопорушенням та шкідливими наслідками, вини працівника. Очевидно, таке ж тлумачення ч.1 ст.148 КЗпП лежить і в основі позиції Верховного Суду, який вважає за можливе місячний строк обчислювати з дня закінчення службового розслідування, проведення якого передбачено відповідно до ст.22 Закону «Про державну службу» щодо державних службовців протягом строку до двох місяців. 05 квітня 2013 року в ході позапланової перевірки фінансово-господарської діяльності було виявлено факт порушення працівниками сектору фінансово-економічного забезпечення нормативно-правових актів під час нарахування та виплати начальнику УДАІ премії. В період з 19.04.2013 по 21.06.2013 тривало розслідування по кримінальному провадженні. До УМВС 25.06.2013 надійшла постанова прокуратури Тернопільської області про закриття кримінального провадження із зазначення конкретного порушення позивачкою трудової дисципліни. 19 липня 2013 начальником УМВС було затверджено висновки службового розслідування із виявленням конкретного працівника ([PERSON]), яка допустила порушення трудової дисципліни та пропозицій щодо її покарання. Таке рішення було зумовлено тим, що необхідно було об'єктивно та неупереджено оцінити характер проступку, встановити форму вини та рівень суспільно небезпечних наслідків, лише на підставі цього обирати вид відповідальності. Разом з тим, з 10.07.2013 по 23.08.2013 позивач перебувала у відпустці, а з 21.08.2013 по 26.11.2013 була відсутня на роботі у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності, відповідно звільнення її в цей період було б грубим порушенням ст.40 КЗпП. Недопустимість звільнення працівника в період тимчасової непрацездатності, а також у період перебування у відпустці стосується передбачених статтями 40, 41 КЗпП, так й інших випадків, коли розірвання трудового договору відповідно до чинного законодавства провадиться з ініціативи власника або уповноваженого ним органу. В перший день виходу на роботу, а саме 27.11.2013 позивач звільнена з роботи і того ж дня отримала трудову книжку. Відтак, беручи до уваги наведене, та оцінюючи наявні в матеріалах справи письмові докази в сукупності, суд дійшов висновку, що УМВС України в Тернопільській області вжило всіх можливих заходів щодо проведення детального і об'єктивного службового розслідування та у визначені ст.148 КЗпП строки, а також із дотриманням норм трудового законодавства України застосувало дисциплінарне стягнення. Щодо пояснень позивача про невиконання своїх обов'язків керівником УМВСУ в Тернопільській області щодо не видання наказу про позбавлення премії начальника УДАІ в Тернопільській області в повному розмірі суд відзначає наступне. Протиправна бездіяльність керівника УМВСУ в Тернопільській області щодо невиконання вимог п.п. 2.15.5 п. 2.15 наказу МВС України №499 від 31.12.2007 (виразилась у не виданні наказу про виплату премії начальнику УДАІ в Тернопільській області за період з 01.10.2012 по 01.04.2013, зменшення її розміру або позбавлення в повному розмірі) не спростовує вчиненого порушення [PERSON], оскільки нарахування і виплата премії відбувається лише на підставі належного наказу керівника УМВСУ в Тернопільській області. Інші доводи та пояснення представника позивача факту порушення трудової дисципліни не спростовують та на висновки суду не впливають. Суд бере до уваги пояснення представника відповідача про наявність відповідного висновку про погодження Головним управлінням Державної казначейської служби України у Тернопільській області звільнення [PERSON] з посади завідувача сектору Відповідно до ч.1 ст.71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Результат розгляду: denied