Рішення адміністративного суду від 2014-03-24 00:00:00+02

Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом, в якому просить визнати протиправною та скасувати винесену відповідачем постанову від 10 жовтня 2013 року про накладення на нього адміністративного стягнення за ст. 53 КУпАП в розмірі 340 грн. за, начебто, порушення ним як особою, що займається підприємницькою діяльністю на земельній ділянці, розташованій за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Пушкіна, 86А, використання цієї земельної ділянки за цільовим призначенням, оскільки він розмістив на ній автомобільну стоянку, чим, у свою чергу, порушив вимоги п. «а» ч. 1 ст. 96 ЗК України. Однак такого порушення він не вчиняв, автостоянку на земельній ділянці не розміщував. Окрім того, відповідач порушив процедуру притягнення його до адміністративної відповідальності: протокол про адміністративне правопорушення було складено за його відсутності, а в постанові про притягнення його до адміністративної відповідальності не конкретизовано обставин вчинення ним правопорушення. Від представника позивача надійшла письмова заява про те, що позов підтримує у повному обсязі та просить суд розглянути справу за його відсутності та в порядку письмового провадження. Відповідач у судове засідання не прибув, однак надав до суду заяву, в якій заперечував проти задоволення позову, оскільки діяв у відповідності до закону, просив розглянути справу за його відсутності та в порядку письмового провадження, надавши при цьому в письмовому вигляді заперечення та докази вчинення позивачем правопорушення. Дослідивши матеріали справи у їхній сукупності, суд прийшов до наступного. Так, згідно складеного 10 жовтня 2013 року відповідачем протоколу про адміністративне правопорушення (далі - Спірний протокол), підписаного двома свідками, установлено, що ФОП [PERSON] земельну ділянку площею 0,305 га, надану органом виконавчої влади під розміщення дрібнооптового магазину, фактично використовує під розміщення автостоянки за відсутності відповідного рішення органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування на зміну цільового призначення земельної ділянки, чим порушив п. «а» ч. 1 ст. 96 Земельного кодексу України, у зв'язку з чим постановою від 10 жовтня 2013 року (далі - Спірна постанова) позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 53 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 340 грн. (а.с.32-34). Ці обставини підтверджуються наданими відповідачем актом обстеження земельної ділянки від 19 вересня 2013 року, розрахунком завданої шкоди від 19 вересня 2013 року, актом перевірки від 19 вересня 2013 року, повідомленням Управління Держземагенства у Криворізькому районі від 17 вересня 2013 року та доданими до заперечень копіями фотографій (а.с.35-49). У відповідності до п. «а» ч. 1 ст. 96 Земельного кодексу України в редакції, чинній на момент виникнення спірних відносин, землекористувачі зобов'язані забезпечувати використання землі за цільовим призначенням та за свій рахунок приводити її у попередній стан у разі незаконної зміни її рельєфу, за винятком випадків незаконної зміни рельєфу не власником такої земельної ділянки; Відповідно до ст. 53 КУпАП в редакції, що діяла на момент виникнення спірних правовідносин, Використання земель не за цільовим призначенням, невиконання природоохоронного режиму використання земель, розміщення, проектування, будівництво, введення в дію об'єктів, які негативно впливають на стан земель, неправильна експлуатація, знищення або пошкодження протиерозійних гідротехнічних споруд, захисних лісонасаджень тягнуть за собою накладення штрафу на громадян від п'яти до двадцяти п'яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб - від п'ятнадцяти до тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Між тим, у відповідності до ч. 3 ст. 1 КАС України у справах щодо оскарження рішень суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, безсторонньо (неупереджено), добросовісно, розсудливо, з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації, пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення, з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення, своєчасно, тобто протягом розумного строку. Із аналізу зазначеної правової норми випливає, що при розгляді даної справи суд повинен перевірити відповідність дій відповідача порядку провадження в справі про адміністративне правопорушення, визначеному Кодексом України про адміністративні правопорушення. Судом при дослідженні Спірних протоколу та постанови встановлена відповідність останніх вимогам статей 256, 283-285 КУпАП та відповідність розміру накладеного штрафу межам санкції статті КУпАП, за якою позивача притягнуто до адміністративної відповідальності, тому є підстави вважати, що відповідач здійснив провадження в справі про адміністративне правопорушення у відповідності до його порядку, визначеного КУпАП. При цьому суд не приймає до уваги посилання позивача на той факт, що Спірну постанову було винесено за його відсутність, позаяк усі матеріали перевірки були направлені йому поштою, а в Спірному протоколі, який також було направлено позивачеві поштою, міститься запис про час і місце розгляду справи. У зв'язку з такими обставинами доводи позивача про протиправність дій відповідача при винесенні Спірної постанови є безпідставними, а відтак у задоволенні позову слід відмовити. На підставі викладеного,

Результат розгляду: denied