Рішення адміністративного суду від 2014-01-28 00:00:00+02

Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області (далі - ГУПФУ у Херсонській області, позивач) звернулось до суду з адміністративним позовом до управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Херсонській області (далі - управління ДВС, відповідач), в якому просить скасувати постанову головного державного виконавця від 18.12.2013 р. про накладення штрафу у розмірі 1360,00 грн. В судовому засіданні представник позивача підтримала заявлені вимоги, пояснила, що оскаржуваною постановою на позивача накладено штраф за невиконання у встановлений строк без поважних причин рішення суду, яким ГУПФУ у Херсонській області зобов'язано здійснити перерахунок пенсії [PERSON] Позивачем нараховано і включено у додаткову відомість з нарахування та виплати пенсій за січень 2013 року суму в межах стягнення за один місяць в розмірі 3157,49 грн. Проте виконати рішення суду в частині негайного виконання та виплатити ці кошти позивач не може через відсутність відповідного фінансування. Позивач посилається на те, що статтею 8 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" визначено, що виплата пенсій, у тому числі додаткових пенсій, доплат, надбавок та підвищень до них, встановлених законодавством, звільненим із служби військовослужбовцям, зокрема, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, забезпечується за рахунок коштів Державного бюджету України. Прикінцевими положеннями Закону України "Про Державний бюджет України на 2012 рік" від 22.12.2011 № 4282-VІ та Закону України "Про Державний бюджет України на 2013 рік" від 06.12.2012 № 5515-VІ встановлено, що норми, зокрема, і статті 43 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", застосовуються в порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів Державного бюджету України та бюджету Пенсійного фонду України на 2012, 2013 рік. Рішенням Конституційного Суду України від 25.01.2012 № 3-рп/2012 встановлено, що Кабінет Міністрів України регулює порядок та розміри соціальних виплат та допомоги, які фінансуються за рахунок коштів Державного бюджету України, відповідно до Конституції України та законів України. Виплата пенсії, нарахованої, виходячи з грошового забезпечення, встановленого за рішенням суду, потребує додаткового фінансування з Державного бюджету України, її обсяги не можуть визначатися будь-яким іншим законом, крім закону про Державний бюджет України. Саме відсутність відповідного фінансування і є тією вагомою підставою, що перешкоджає фактичній виплаті по нарахованих сумах за додатковими відомостями по особовому рахунку [PERSON] Представник відповідача в судове засідання не з'явився, просив розглядати справу за відсутності представника відповідача та надав до суду письмове заперечення на адміністративний позов. Обґрунтовуючи своє заперечення, відповідач посилається на те, що до державного виконавця надійшла заява щодо примусового виконання виконавчого листа, виданого судом. Відповідно до положень ч. 1 ст. 25 Закону України "Про виконавче провадження", державний виконавець зобов'язаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк пред'явлення такого документа до виконання, він відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, і пред'явлений до виконання до відповідного органу державної виконавчої служби. Зазначений виконавчий документ повністю відповідав вимогам ст. 19 Закону України "Про виконавче провадження", тому правомірно був прийнятий до виконання, при цьому, відкриття виконавчого провадження у судовому та позасудовому порядку позивачем не оскаржувалося. В наданий державним виконавцем строк рішення суду виконано не було. У зв'язку з цим згідно з вимогами Закону України "Про виконавче провадження" 3 та 18 грудня 2013 року були винесені постанови про накладення на боржника штрафів відповідно в розмірах 680,00 грн. та 1360,00 грн. Відповідач вважає, що відсутність коштів у бюджеті не може бути поважною причиною для невиконання рішення суду та підставою для порушення прав громадян на соціальний захист, який прямо передбачено законом. У справі "Кечко проти України" Європейський Суд з прав людини не прийняв аргумент Уряду щодо бюджетних асигнувань, оскільки органи державної влади не можуть посилатись на відсутність коштів як на причину невиконання своїх зобов'язань. Така відсутність коштів не може бути визнана як виключна обставина, це є порушенням пункту 1 статті 6, статті 13 Європейської Конвенції про захист прав і основних свобод людини, ратифікованої Законом України від 11.09.1997 року, про що зазначено в Рішенні Європейського суду з прав людини (справа "Жовнер проти України" від 29.06.2004 року). Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги задоволенню не підлягають з наступних підстав. Постановою Комсомольського районного суду від 28 грудня 2012 р. у справі № 2114/11081/12 було зобов'язано ГУПФУ у Херсонській області здійснити перерахунок раніше призначеної [PERSON] пенсії з суми грошового забезпечення, отриманої нею за останній місяць перед звільненням за останньою штатною посадою в розмірі 11717,56 грн., та виплачувати пенсію в розмірі 6093,13 грн. Постанова допущена до негайного виконання в межах стягнення за один місяць. Ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 21 травня 2013 р. зазначена постанова залишена без змін. 25 червня 2013 р. відділом примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Херсонській області було отримано заяву [PERSON] про прийняття на примусове виконання виконавчого листа у справі № 2114/11081/12. 26 червня 2013 р. на підставі названого виконавчого листа державним виконавцем відкрито виконавче провадження. Постановою про відкриття виконавчого провадження на боржника покладено обов'язок самостійно виконати рішення суду в строк до 04.07.2013 р. Листом від 03.07.2013 № 4171/03 ГУПФУ у Херсонській області повідомило управління ДВС, що на виконання постанови про відкриття виконавчого провадження [PERSON] перераховано пенсію у розмірі 6093,13 грн. з суми грошового забезпечення. Різниця пенсії у сумі 3157,49 грн. за період з 01.12.2012 по 31.12.2012 нарахована та включена у додаткову відомість у червні 2013 року. Також, звернуло увагу, що пунктом 3 Порядку, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 03.08.2011 № 845 передбачено, що рішення про стягнення коштів державного та місцевого бюджетів або боржників виконуються на підставі виконавчих документів виключно органами Казначейства у порядку черговості надходження таких документів. 2 грудня 2013 р. державним виконавцем до ГУПФУ у Херсонській області направлено вимогу, якою зобов'язано останнє повідомити про виконання рішення суду в строк до 06.12.2013 р., надати письмові пояснення з приводу невиконання рішення та попереджено про накладення штрафу у разі невиконання рішення суду. 5 грудня 2013 р. ГУПФУ у Херсонській області направило державному виконавцю лист № 7738/03, аналогічний за змістом листу від 03.07.2013 № 4171/03. За інформацією управління ДВС 9 грудня 2013 р. державним виконавцем винесено постанову про накладення штрафу на боржника за невиконання без поважних причин у встановлений державним виконавцем строк рішення, що зобов'язує боржника виконати певні дії, у розмірі 680,00 грн. 12 грудня 2013 року державним виконавцем складено акт про невиконання боржником рішення суду. 18 грудня 2013 року державним виконавцем винесено постанову (спірна у даній справі) про накладення штрафу на боржника за невиконання без поважних причин у встановлений державним виконавцем строк рішення суду у розмірі 1360,00 грн. Надаючи правову оцінку позиціям сторін, суд вважає за необхідне звернути увагу на такі приписи законодавства. Відповідно до ст. 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України. Принцип обов'язковості судового рішення закріплений і Кодексом адміністративного судочинства України (рішення про перерахунок та виплату пенсії [PERSON] прийнято у справі, розглянутій за правилами адміністративного судочинства). Так, відповідно до ч. 2 ст. 14 КАС України, постанови та ухвали суду в адміністративних справах, що набрали законної сили, є обов'язковими до виконання на всій території України. Частиною 1 ст. 255 КАС України визначено, що постанова або ухвала суду, яка набрала законної сили, є обов'язковою для осіб, які беруть участь у справі, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України. Згідно з ч. 4 Закону України від 07.07.2010 № 2453-VI "Про судоустрій і статус суддів" невиконання судових рішень тягне за собою відповідальність, установлену законом. Відповідальність за невиконання рішення, що зобов'язує боржника вчинити певні дії, передбачена ст. 89 Закону України "Про виконавче провадження". За правилами цієї статті у разі невиконання без поважних причин у встановлений державним виконавцем строк рішення, що зобов'язує боржника виконати певні дії державний виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - юридичну особу - від сорока до шістдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання. У разі повторного невиконання рішення боржником без поважних причин державний виконавець у тому ж порядку накладає на нього штраф у подвійному розмірі та звертається до правоохоронних органів з поданням (повідомленням) про притягнення боржника до кримінальної відповідальності відповідно до закону. Суд погоджується з відповідачем, що відсутність коштів у бюджеті не може вважатись поважною причиною для невиконання рішення суду. До того ж, належних доказів неможливості виконати судове рішення позивачем суду не надано. Листи позивача до управління ДВС про відсутність бюджетних коштів самі по собі не підтверджують цього факту. Крім того, позивачем також не надано доказів, що ним були здійснені всі можливі заходи по виконанню судового рішення. Суд звертає увагу, що в судовому засіданні представник позивача повідомила суду, що з листопада 2013 р. пенсія [PERSON] виплачується уже в розмірі, визначеному постановою Комсомольського районного суду, в той час як ця постанова, в частині її негайного виконання залишається невиконаною. Таким чином, позиція позивача щодо виконання судового рішення є необґрунтованою та непослідовною. Суд також вважає некоректним посилання позивача на те, що норми та положення 43 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", застосовуються в порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів Державного бюджету України та бюджету Пенсійного фонду України на 2012, 2013 рік. В даному разі, на думку суду, мова йде про порядок нарахування та виплату пенсій, а не про порядок виконання рішень суду. За змістом ч. 1, 2 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу, якою визначені підставі для звільнення від доказування. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Позивачем не надано суду належних доказів на обґрунтування своїх вимог, його позиція ґрунтується на помилковому тлумаченні законодавства України. В свою чергу, надані відповідачем пояснення, докази та встановлені судом обставини свідчать про правомірність оскаржуваної постанови. За таких обставин суд не вбачає підстав для її скасування та відмовляє в задоволенні позовних вимог повністю.

Результат розгляду: denied