Рішення адміністративного суду від 2014-02-26 00:00:00+02

[PERSON] звернулась до Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області з позовом до управління Пенсійного фонду України в м. Костянтинівці та Костянтинівському районі Донецької області (далі - УПФУ) про визнання рішення протиправним, зобов'язання вчинити певні дії, просила визнати протиправним рішення УПФУ від 04.09.2013 р. щодо відмови в перерахунку пенсії державного службовця з урахуванням фактично нарахованих та виплачених матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань, індексації заробітної плати, зобов'язати УПФУ провести з дати призначення (02.12.2010 р.) перерахунок пенсії з урахуванням матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань, індексації заробітної плати. Постановою Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 28.10.2013 р. позов задоволено в повному обсязі. Відповідачем подана апеляційна скарга, в якій він просить скасувати постанову суду та прийняти нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог. Апеляційна скарга мотивована тим, що постанова суду першої інстанції прийнята з порушенням норм матеріального права, яке полягає в тому, що судом першої інстанції не вірно застосований Закон України «Про державну службу». Апелянт зазначає, що відповідно до ст. 33 цього Закону матеріальна допомога не відноситься до надбавок та доплат, які включаються до заробітку для перерахунку пенсії. Крім того, апелянт посилається до постанову Кабінету Міністрів України № 865 від 31.05.2000 р. «Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсій», яка встановлює, що до видів виплат, які включаються для обчислення пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу», відносяться виплати, що мають систематичний характер. Матеріальні допомоги, індексація не носять систематичного характеру, а відноситься до інших заохочувальних та компенсаційних виплат, тому відсутні правові підстави для включення цих сум до заробітку для обчислення пенсії. Особи, які беруть участь у справі, до судового засідання не з'явились, про дату, час і місце апеляційного розгляду повідомлені належним чином, у зв'язку з чим у відповідності до вимог ст. 197 КАС України справа розглянута в порядку письмового провадження. Колегія суддів, перевіривши доводи апеляційної скарги матеріалами справи, приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом першої інстанції встановлено, що позивач отримує пенсію за віком, призначену за Законом України «Про державну службу», з 02.12.2010 р. Позивач 29.08.2013 р. звернулась до відповідача із заявою про здійснення перерахунку пенсії на підставі довідки управління соціального захисту населення Костянтинівської міської ради Донецької області. Рішенням відповідача від 04.09.2013 р. позивачу відмовлено у перерахунку пенсії через неврахування матеріальної допомоги на оздоровлення та матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань, індексації заробітної плати. Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що позивач фактично отримувала матеріальну допомогу на оздоровлення, матеріальну допомогу на вирішення соціально-побутових питань, індексацію заробітної плати, на які нараховувалися страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, тому при визначення розміру пенсії вказані виплати повинні братися до уваги. Колегія суддів вважає такий висновок обґрунтованим, проте, вважає, що судом першої інстанції неправильно визначена дату перерахунку пенсії, з огляду на наступне. Судом апеляційної інстанції встановлено, що [PERSON] з 02.12.2010 р. призначена пенсія за віком відповідно до Закону України «Про державну службу». 29.08.2013 р. позивач звернулась до відповідача із заявою про перерахунок пенсії на підставі довідки про складові заробітної плати № 01-22-1301 від 29.08.2013 р. управління соціального захисту населення Костянтинівської міської ради Донецької області, в якій зазначено про нарахування та виплату позивачу матеріальної допомоги на оздоровлення та матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, індексації заробітної плати. При цьому в довідці вказано, що на всі виплати, включені у довідку, нараховані страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування. Рішенням УПФУ від 04.09.2013 р. без номеру позивачу відмовлено у перерахунку пенсії. Статтею 21 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування» встановлено, що пенсійне забезпечення посадових осіб місцевого самоврядування, які мають стаж служби в органах місцевого самоврядування та/або державної служби не менше 10 років, здійснюється у порядку, визначеному законодавством України про державну службу. У відповідності до ст. 37 Закону України «Про державну службу» в редакції, яка діяла на час призначення позивачу пенсії, державним службовцям пенсія призначається в розмірі 80-90% від сум їх заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування. У частині першій статті 1 Закону України «Про оплату праці» (далі - Закон № 108/95-ВР) встановлено, що заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу. Статтею 2 цього Закону визначено структуру заробітної плати, до якої входить: основна та додаткова заробітна плата, а також заохочувальні та компенсаційні виплати. Частиною другою статті 33 Закону № 3723-XII передбачено, що заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплати за ранги, надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок. Аналіз наведених положень дає підстави для висновку, що матеріальна допомога на оздоровлення та допомога для вирішення соціально-побутових питань входила до системи оплати праці державного службовця. Крім того, статтею 66 Закону України «Про пенсійне забезпечення» (далі - Закон № 1788-XII) врегульовано види оплати праці, що враховуються при обчисленні пенсій. Відповідно до частини першої статті 66 цього Закону до заробітку для обчислення пенсії включаються всі види оплати праці (виплат, доходу), на які відповідно до Закону України «Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування» нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, в межах максимальної величини фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, оподатковуваного доходу (прибутку), сукупного оподатковуваного доходу (граничної суми заробітної плати (доходу), з яких справляються страхові внески (збори) до соціальних фондів, що діяла на день одержання зазначеного заробітку (виплат, доходу). Стаття 41 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон № 1058-IV) визначає виплати (доходи), що враховуються в заробітну плату (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії. Так, зокрема до такого доходу (заробітної плати) враховуються: суми виплат, отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно з цим Законом були фактично нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески; суми виплат, отримуваних застрахованою особою до набрання чинності цим Законом, у межах сум, на які відповідно до законодавства, що діяло раніше, нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування. За змістом наведених норм отримувані застрахованою особою суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, враховуються в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати. Таким чином, є правильним висновок суду першої інстанції про обґрунтованість позовних вимог в частині зобов'язання органу Пенсійного фонду здійснити перерахунок пенсії з урахуванням відомостей про нараховану та виплачену позивачу матеріальну допомогу на оздоровлення, матеріальну допомогу на вирішення соціально-побутових питань, індексацію заробітної плати. Колегія суддів вважає, що отримані застрахованою особою суми виплат, з яких фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, повинні враховуватися в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати, а тому позов [PERSON] підлягає задоволенню в цій частині. Такої позиції дотримується й Верховний Суд України в постанові від 20.02.2012 р. в справі № 21-430а11. Доводи апеляційної скарги спростовуються приведеними вище обставинами. Разом з тим, судом апеляційної інстанції встановлено, що судом першої інстанції при задоволенні позову неправильно вирішено питання, з якої дати відповідачу необхідно здійснити перерахунок пенсії. У відповідності до ч. 4 ст. 45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» перерахунок призначеної пенсії, крім випадків, передбачених частиною першою статті 35, частиною другою статті 38, частиною третьою статті 42 і частиною п'ятою статті 48 цього Закону, провадиться в такі строки: у разі виникнення права на підвищення пенсії - з першого числа місяця, в якому пенсіонер звернувся за перерахунком пенсії, якщо відповідну заяву з усіма необхідними документами подано ним до 15 числа включно, і з першого числа наступного місяця, якщо заяву з усіма необхідними документами подано ним після 15 числа. Оскільки позивач із заявою про здійснення перерахунку пенсії звернувся до органу Пенсійного фонду 29.08.2013 р., перерахунок повинен здійснюватися з 01.09.2013 р., у зв'язку з чим позов [PERSON] підлягає частково задоволенню. З урахуванням викладеного колегія суддів прийшла до висновку, що судом першої інстанції постанова прийнята з порушенням норм матеріального права, що є підставою для скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення.

Результат розгляду: partial