Рішення адміністративного суду від 2014-03-12 00:00:00+02

22 жовтня 2013 позивач звернулася до суду з адміністративним позовом до відповідача про визнання дій неправомірними, зобов'язання вчинити дії, мотивуючи його таким. Вона є матір'ю [PERSON], [INFO], у зв'язку з чим перебуває на обліку у відповідача з 05.09.2011 та отримує грошову допомогу у розмірі 130грн., з таким розміром допомоги позивач не згодна у зв'яжу з чим вже зверталася до суду за захистом своїх прав. Постановою Куйбишевського районного суду м. Донецька від 23.04.2013 позовні вимоги [PERSON] було задоволено. Постановою Донецького апеляційного адміністративного суду від 04.06.2013 постанову Куйбишевського районного суду м. Донецька скасовано, позовні вимоги [PERSON] задоволено частково, а саме: дії Управління праці та соціального захисту населення Куйбишевської районної у м. Донецьку ради щодо відмови [PERSON] у перерахуванні та виплаті державної допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку - визнано неправомірними та зобов'язано Управління праці та соціального захисту населення Куйбишевської районної в м. Донецьку ради здійснити нарахування та виплату за рахунок коштів Державного бюджету на користь [PERSON] допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку у розмірі прожиткового мінімуму для дітей віком до 6 років за період з 26.09.2012 року по 23.04.2013 року, з урахуванням фактично виплачених сум. У задоволені решти позовних вимог відмовити. Проте відповідач знову порушує права позивача та з 24.04.2013 сплачує допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку у розмірі 130грн., у зв'язку з чим позивач знову вимушена звернутися до суду за захистом своїх прав. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явилась, просила розглянути справу у її відсутність, позовні вимоги просила задовольнити. Представник відповідача у судове засідання не з'явилася, надала заяву про розгляд справи у її відсутність та заперечення, в яких вказала таке. Відповідно до ст.15 Закону України "Про державну допомогу сім'ям з дітьми" допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку виплачується у розмірі, що дорівнює різниці між прожитковим мінімумом, встановленого для працездатних осіб, та середньомісячним сукупним доходом сім'ї в розрахунку на одну особу за попередні шість місяців, але не менше 130 гривень. Вважає, що прийняте управлінням праці та соціального захисту населення рішення цілком відповідає діючому законодавству тому не має підстав для перерахунку та виплати допомоги відповідачеві згідно його позовних вимог. Оскільки всі особи, які беруть участь у справі, заявили клопотання про розгляд справи в їх відсутність, суд розглянув справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами. Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Куйбишевського районного управління юстиції у м. Донецьку 26.08.2011, матір'ю [PERSON] є [PERSON]. Постановою Куйбишевського районного суду м. Донецька від 23.04.2013 позовні вимоги [PERSON] щодо перерахунку допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, - було задоволено. Постановою Донецького апеляційного адміністративного суду від 04.06.2013 постанову Куйбишевського районного суду м. Донецька скасовано, позовні вимоги [PERSON] задоволено частково, а саме: дії Управління праці та соціального захисту населення Куйбишевської районної у м. Донецьку ради щодо відмови [PERSON] у перерахуванні та виплаті державної допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку - визнано неправомірними та зобов'язано Управління праці та соціального захисту населення Куйбишевської районної в м. Донецьку ради здійснити нарахування та виплату за рахунок коштів Державного бюджету на користь [PERSON] допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку у розмірі прожиткового мінімуму для дітей віком до 6 років за період з 26.09.2012 року по 23.04.2013 року, з урахуванням фактично виплачених сум. У задоволені решти позовних вимог відмовлено. Відповідно до ч. 1 ст. 72 КАС України обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у який беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Однак, судом достовірно встановлено, що також підтверджується розрахунком допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку наведеним відповідачем у запереченні на позовну заяву, що з квітня 2013 року по січень 2014 року позивач отримує допомогу у розмірі 130грн. щомісяця. Статтею 46 Конституції України громадянам гарантовано право на соціальний захист, що включає, зокрема право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності за рахунок страхових внесків громадян, підприємств установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних приватних заходів для догляду за непрацездатними. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом. До 1 січня 2008 року - дати набрання чинності Законом України від 28.12.2007 № 107-VІ "Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України" - правовідносини щодо виплати допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку регулювалися Законом України від 21.11.1992 № 2811-ХІІ "Про державну допомогу сім'ям з дітьми", дія якого поширювалася на осіб, не застрахованих в системі загальнообов'язкового державного соціального страхування (стаття 13) та Законом України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням" від 18.01.2001 р., який поширював свою дію на застрахованих у зазначеній системі осіб. Розмір допомоги також визначався цими законами. Зокрема, статтею 15 Закону України "Про державну допомогу сім'ям з дітьми" встановлено, що допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку надається у розмірі встановленого законом прожиткового мінімуму для дітей віком до 6 років, а відповідно до статті 43 Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням" допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку надається застрахованій особі у розмірі, що встановлюється правлінням Фонду, але не менше розміру прожиткового мінімуму, встановленого законом. Пунктами 23, 25 розділу ІІ Закону України "Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України" були внесені відповідні зміни до Закону України "Про державну допомогу сім'ям з дітьми" та Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням". Зокрема, змінами до статті 13 Закону України "Про державну допомогу сім'ям з дітьми" його дію поширено на застрахованих осіб, а із Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням" було виключено статті 40-44. Рішенням Конституційного Суду України від 22.05.2008 № 10-рп/2008 (далі - рішення № 10-рп/2008) визнано неконституційними низку положень Закону № 107-VI, в тому числі й пункту 25 розділу II Закону України "Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України" щодо виключення статей 40-44 Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням". Пунктом 2 розділу ІІІ Закону України "Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України" було передбачено, що розділ II цього Закону діє до 31 грудня 2008 року. Таким чином, з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення № 10-рп/2008 відновили свою дію вищезазначені положення Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням", а з 1 січня 2009 року - статті 13, 15 Закону України "Про державну допомогу сім'ям з дітьми". Проте, ст. 46 Закону України "Про Державний бюджет України на 2009 рік" установлено, що у 2009 р. допомога при народженні дитини та по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку відповідно до Закону України "Про державну допомогу сім'ям з дітьми" та Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням" призначається і здійснюється в розмірах і порядку, визначених Кабінетом Міністрів України. Аналогічним чином врегульовано спірні правовідносини у 2010 р. ст.45 Законом України "Про Державний бюджет України на 2010 рік". В зв'язку з тим, що у передбачений законом спосіб положення Законів України "Про Державний бюджет України на 2009 рік" та "Про Державний бюджет України на 2010 рік" не визнано неконституційними та не скасовано, у 2009-2010 р. допомога при народженні дитини та по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку призначалась та виплачувалась у відповідності до п. 22 Постанови КМУ №1751 від 27.12.2001р. "Про затвердження Порядку призначення і виплати державної допомоги сім'ям з дітьми". Оскільки ані Законом України "Про Державний бюджет України на 2012 рік", ані іншими Законами, не встановлювалось на 2012р. інший, ніж у Законах України "Про державну допомогу сім'ям з дітьми" та "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням" розмір допомоги, а дії Законів про бюджет діяли, відповідно, лише у 2009 та 2010 роках, спірні правовідносини з 01.01.2011 р. регулюються Законами України "Про державну допомогу сім'ям з дітьми" та "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням", а положення Постанови КМУ №1751 від 27.12.2001р. "Про затвердження Порядку призначення і виплати державної допомоги сім'ям з дітьми" в тій частині, в якій воно суперечить названим законам, застосовуватися не може. Отже, з 01.01.2011р. у відповідача виник обов'язок здійснювати виплату державної допомоги в розмірах, передбачених Законами України "Про державну допомогу сім'ям з дітьми" та "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням". Оскільки у справі, що розглядається, суд встановив, що спір виник щодо виплати допомоги з 24 квітня 2013 року, то за таких обставин суд дійшов висновку, що на відносини щодо виплати допомоги такій особі у зазначеному періоді поширюються норми спеціального Закону (яким є Закон України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням"), відповідно до статті 43 якого допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку надається застрахованій особі у розмірі, що встановлюється правлінням Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, але не менше розміру прожиткового мінімуму, встановленого законом. Таким чином, дії відповідача щодо нарахування та виплати позивачеві допомоги по догляду за дитиною - [PERSON] [INFO], в розмірі, встановленому відповідно до ст.15 Закону України "Про державну допомогу сім'ям з дітьми", необхідно визнати неправомірними, а також необхідно зобов'язати відповідача здійснити позивачеві нарахування та виплату допомогу по догляду за вищевказаною дитиною відповідно до ст.43 Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням" в розмірі прожиткового мінімуму, встановленого законом для дітей віком до 6 років, за період з 24.04.2013 з урахуванням фактично виплачених сум. Оскільки відповідно до частини 1 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, тому неможливо зобов'язати відповідача на майбутнє вчиняти певні дії, оскільки відсутні факти порушення прав позивача у майбутньому. Таким чином, позовні вимоги в частині зобов'язання відповідача здійснювати нарахування на виплату позивачеві вказаної допомоги до досягнення дитиною трирічного віку задоволенню не підлягають, оскільки суд відновлює порушені права та не може визначати, чи будуть порушені такі права в майбутньому. На підставі викладеного та

Результат розгляду: partial