Рішення адміністративного суду від 2014-03-21 00:00:00+02

Посадовою особою Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у м. Києві 07.02.2013р. відповідно до статті 41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» та згідно з Порядком здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 23.05.2011р. №553, на підставі запиту прокуратури Дарницького району м. Києва від 21.12.2012р. № 52/1356 вих. 12 у присутності заступника директора ТОВ «Технобуд-Комплекс ЛТД» Калініченко В.О., проведено позапланову перевірку дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил ТОВ «Технобуд-Комплекс ЛТД» на об'єкті будівництва офісно-торговельно-розважальні приміщення і заклади громадського харчування загальною площею 2494,2 кв.м. по просп. Бажана, 3в у Дарницькому районі міста Києва. За результатами перевірки складено акт перевірки дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил від 07.02.2013р. (далі - акт перевірки). Актом перевірки встановлено, що на прилеглих територіях виходів з підземного переходу станції метро «Харківська» в радіусі 20 м. побудовані торговельні павільйони ринку, що належить на правах власності ТОВ «Технобуд-Комплекс ЛТД», чим порушено вимоги п. 8.19 ДБН В.2.3.-7-2010 «Метрополітени». У технічній документації, наданій заступником директора (технічний паспорт БТІ виготовлено станом на 25.01.2010р.) зроблено позначку про те, що об'єкт «Офісно-торговельно-розважальні приміщення і заклади громадського харчування загальною площею 2494,2 м.кв. по просп. Бажана, 3в» не прийнятий в експлуатацію та побудований у 2008 році. Даний об'єкт відноситься до третьої категорії складності і експлуатується без прийняття в експлуатацію у встановленому законодавством порядку, чим порушено ч. 8 ст. 39 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності». На підставі проведеної перевірки, за порушення ч. 8 ст. 39 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», Постановою від 20.02.2013р. №33/13 позивача визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого абзацом 4 п. 6 ч. 2 статті 2 Закону України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності» та накладено штраф в сумі 103 230,00 грн. Суд погоджується з правомірністю винесеного рішення, з огляду на наступне. Вчинення суб'єктами містобудування правопорушень у сфері містобудівної діяльності тягне за собою відповідальність, передбачену Законом України "Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності" та іншими законами України. Так, згідно з пунктом 6 частини 2 статті 2 Закону України "Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності" встановлено, зокрема, що суб'єкти містобудування, які є замовниками будівництва об'єктів (у разі провадження містобудівної діяльності), або ті, що виконують функції замовника і підрядника одночасно, несуть відповідальність у вигляді штрафу за такі правопорушення: експлуатація або використання об'єктів будівництва, не прийнятих в експлуатацію, а також наведення недостовірних даних у декларації про готовність об'єкта до експлуатації чи акті готовності об'єкта до експлуатації: об'єктів I категорії складності - у розмірі вісімнадцяти мінімальних заробітних плат; об'єктів II категорії складності - у розмірі сорока п'яти мінімальних заробітних плат; об'єктів III категорії складності - у розмірі дев'яноста мінімальних заробітних плат; об'єктів IV категорії складності - у розмірі трьохсот сімдесяти мінімальних заробітних плат; об'єктів V категорії складності - у розмірі дев'ятисот мінімальних заробітних плат. За результатами розгляду 07.02.2013р. Інспекцією справи про правопорушення у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил ТОВ "Технобуд-комплекс ЛТД", відповідачем винесено Постанову від 20.02.2013р. №33/13 про накладення штрафу в розмірі 103 230,00 грн. на підставі абзацу 4 пункту 6 частини 2 статті 2 Закону України "Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності". Проте, суд зауважує, що під час виготовлення вказаної постанови у ній помилково зазначено про накладення стягнення за експлуатацію об'єктів будівництва, не прийнятих в експлуатацію відповідно до абзацу 4 пункту 6 частини 2 статті 2 Закону України "Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності", у той час, як відповідальність суб'єктів містобудування, які є замовниками будівництва об'єктів (у разі провадження містобудівної діяльності), або ті, що виконують функції замовника і підрядника одночасно, у вигляді штрафу за експлуатацію об'єктів будівництва, не прийнятих в експлуатацію для об'єктів III категорії складності, у розмірі дев'яноста мінімальних заробітних плат, встановлена абзацом 3 пункту 6 частини 2 статті 2 Закону України "Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності". Однак, допущення зазначеної помилки не вплинуло на правомірність накладення стягнення у вигляді штрафу за допущене позивачем порушення. Вказані обставини встановлені постановою Окружного адміністративного суду м. Києва у справі від 13.05.2013р. №826/3122/13-а, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду. Згідно ч. 1 ст. 72 Кодексу адміністративного судочинства України вказані обставини вважаються доведеними. Втім, на переконання суду, наведені позивачем доводи не свідчать про протиправність прийнятого відповідачем рішення. Відповідно до частини 1 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу, а суд згідно статті 86 цього Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Відповідно до частини 2 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Системно проаналізувавши приписи законодавства України, оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні, врахувавши ту обставину, що позивачем не доведено факту виконання усіх вимог законодавства, що передбачені для експлуатації офісно-торговельно-розважальних приміщень і закладів громадського харчування зі стоянкою автомобілів для відвідувачів, суд дійшов висновку, що адміністративний позов задоволенню не підлягає.

Результат розгляду: denied