Рішення адміністративного суду від 2014-02-04 00:00:00+02

15.12.2013 року відносно позивача інспектором Романенко В.В. було складено протокол про адміністративне правопорушення та винесено постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності за порушення п. 9.8 Правил дорожнього руху України, оскільки на думку відповідача, [PERSON] керуючи автомобілем «Volkswagen TS» д.н. [NUMBER], та рухаючись по автодорозі Цюрупинськ-Гола Пристань-Скадовськ на 15 км. поза межами населеного пункту без ввімкнутого ближнього світла фар, за що передбачена відповідальність згідно ст. 122 ч. 2 КУпАП. За даним фактом на позивача було накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 грн. Вважаючи своє притягнення до адміністративної відповідальності незаконним та безпідставним, позивач просить визнати незаконною та скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення серії СА № 257672 від 15.12.2013 року. В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги на підставах, що вказані в позовній заяві та просив їх задовольнити. Представник відповідача в судове засідання за викликом суду не з'явився. Про час та місце судового засідання був повідомлений своєчасно та належним чином. Враховуючи те, що позивач надав суду всі необхідні матеріали та докази для розгляду справи, суд вважає можливим розглянути справу за відсутністю відповідача. Заслухавши позивача, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до ч.3 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийнятті вони у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Згідно вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують відповідальність. Згідно ст. 69 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів. Докази суду надають особи, які беруть участь у справі. Згідно статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Відповідно до ч.2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Із матеріалів справи, судом встановлено, що [PERSON], 15.12.2013 року о 13:58 год. керуючи автомобілем «Volkswagen TS» д.н. [NUMBER], рухався по автодорозі Цюрупинськ-Гола Пристань-Скадовськ на 15 км., без ввімкнутого ближнього світла фар поза межами населеного пункту, чим порушив п. 9.8 Правил дорожнього руху. За фактом даного правопорушення відносно нього було складено протокол та на його підставі винесено постанову, якою накладено стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425 грн. В протоколі на підставі якого було винесено оспорювану постанову, ніяких доказів (пояснення свідків, покази технічних приладів та технічних засобів або ін.) на підставі чого можна було б встановити наявність чи відсутність адміністративного правопорушення не зазначено та фактично доказування виявленого правопорушення окрім протоколу, ніяким чином не підтверджено. Крім цього, в графі протоколу «по суті правопорушення» позивач зазначив лише своє ознайомлення зі змістом складеного відносно нього протоколу, однак будь-яких пояснень стосовно виявленого правопорушення та своєї вини в ньому не вказав. На дану обставину інспектор уваги не звернув. Таким чином використання графи за призначенням та фактичне з'ясування відношення порушника до інкримінованого йому правопорушення на момент виявлення не відбулось. Враховуючи вищевикладене суд вважає, що до складення адміністративного протоколу відповідач віднісся не професійно, а саме не додав передбачених законодавством доказів, на основі яких у визначеному законом порядку можливо встановити наявність чи відсутність адміністративного правопорушення та винність даної особи в його вчиненні. За таких обставин постанова від 15.12.2013 року у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП відносно позивача є незаконною та підлягає скасуванню. На підставі викладеного,

Результат розгляду: granted