Рішення адміністративного суду від 2014-03-18 00:00:00+02

Краснопільський районний центр зайнятості (далі - позивач, Краснопільський РЦЗ) звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління Держсанепідслужби України у Сумській області (далі - відповідач, ГУ Держсанепідслужби України у Сумській області), третя особа - Державна установа "Сумський обласний лабораторний центр Держсанепідемслужби України" (далі - третя особа, ДУ "Сумський обласний лабораторний центр"), в якому просив стягнути з відповідача кошти, виплачені як допомога по безробіттю [PERSON], виплата яких відбулася на підставі прийнятого неправомірного рішення, в сумі 4826,74 грн. Свої вимоги мотивує тим, що 09.11.2012 року в Краснопільському РЦЗ була зареєстрована [PERSON], звільнена з Краснопільської районної санітарно-епідеміологічної станції за ч. 1 ст. 40 Кодексу законів про працю України. 06.12.2012 року [PERSON] розпочато виплату допомоги по безробіттю. Рішенням апеляційного суду Сумської області від 30.05.2013 року визнано незаконним наказ про звільнення [PERSON], постановлено вважати її звільненою з 25.03.2013 року та стягнуто з ГУ Держсанепідслужби України у Сумській області на користь [PERSON] 8062,64 грн. середнього заробітку за час вимушеного прогулу з 06.11.2012 року по 25.03.2013 року та 500,00 грн. моральної шкоди. За період з 06.11.2012 року по 25.03.2013 року [PERSON] отримала допомоги по безробіттю в розмірі 4826,74 грн., яку Краснопільський РЦЗ просить стягнути з відповідача в зв'язку з тим, що Краснопільська районна санітарно-епідеміологічна станція ліквідована, а відповідно до п. 6 резолютивної частини рішення апеляційного суду Сумської області від 30.05.2013 року середній заробіток стягнуто з ГУ Держсанепідслужби України у Сумській області. Відповідач проти позовних вимог заперечував, в письмовому відзиві, поданому до суду зазначив, що ГУ Держсанепідслужби України у Сумській області утворено наказом від 18.06.2012 року № 69-о "Про утворення Головного управління Держсанепідслужби України у Сумській області та призначення начальника Головного управління Держсанепідслужби України у Сумській області" як територіальний орган Державної санітарно-епідеміологічної служби України. В ході розгляду справи про поновлення [PERSON] на посаді в Краснопільській районній санітарно-епідеміологічній станції, в результаті ліквідації останньої, апеляційним судом Сумської області до участі у справі залучено ГУ Держсанепідслужби України у Сумській області, як особу за якою на праві оперативного управління закріплено рухоме та нерухоме майно Краснопільської районної санітарно-епідеміологічної станції. На думку відповідача, ГУ Держсанепідслужби України у Сумській області не може бути відповідачем у даній справі, оскільки на виконання постанови Кабінету Міністрів України від 11.09.2013 року № 681 було створено Державну установу "Сумський обласний лабораторний центр Держсанепідемслужби України". Вказана установа провела виплати колишнім працівникам санітарно-епідеміологічних станцій Сумської області, пов'язаних із завершенням ліквідації даних закладів та установ. Майно санітарно-епідеміологічних станцій України, які були ліквідовані, згідно розпорядження Кабінету Міністрів України від 03.10.2012 року № 744-р було передано із сфери управління Міністерства охорони здоров'я до сфери управління Державної санітарно-епідеміологічної служби України. Наказом Державної санітарно-епідеміологічної служби України від 06.03.2013 року № 39 нерухоме та інше індивідуально визначене майно закріплено за ГУ Держсанепідслужби України у Сумській області на праві оперативного управління. В подальшому частина майна була передана з балансу ГУ Держсанепідслужби України у Сумській області на баланс Державної установи "Сумський обласний лабораторний центр Держсанепідемслужби України". Третя особа - ДУ "Сумський обласний лабораторний центр", надала письмові пояснення та зазначила, що 25.03.2013 року до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців внесено запис про припинення юридичної особи - Краснопільської районної санітарно-епідеміологічної станції. Наказом Державної санітарно-епідеміологічної служби України від 28.11.2012 року № 131 утворено ДУ "Сумський обласний лабораторний центр" та затверджено його статут. Зі змісту ст. ст. 104, 105, 110 Цивільного кодексу України вбачається, що ліквідація є формою припинення юридичної особи, в результаті якої вона припиняє свою діяльність без правонаступника, тобто без переходу прав та обов'язків до інших осіб. Тому Краснопільська районна санітарно-епідеміологічна станція, з якою [PERSON] перебувала в трудових відносинах, ліквідована без правонаступника. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив суд їх задовольнити. Представники відповідача та третьої особи проти позовних вимог заперечували, просили суд відмовити в їх задоволенні. Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд вважає позовні вимоги необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню, виходячи із наступного. Судом встановлено, що до Краснопільського РЦЗ звернулась [PERSON] за сприянням у працевлаштуванні в зв'язку зі звільненням з Краснопільської районної санітарно-епідеміологічної станції на підставі п. 1 ч. 1 ст. 40 Кодексу законів про працю України (скорочення чисельності або штату працівників) (а.с.5, 6). Наказом від 16.11.2012 року № НТ121116 [PERSON] надано статус безробітної та призначено допомогу по безробіттю (а.с.7). При цьому, [PERSON] звернулась до суду з позовом до Краснопільської районної санітарно-епідеміологічної станції про поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, визнання звільнення незаконним, відшкодування моральної шкоди. Рішенням Краснопільського районного суду Сумської області від 28.01.2013 року в задоволенні позову відмовлено. Рішенням Апеляційного суду Сумської області від 30.05.013 року вказане судове рішення скасовано. Ухвалено нове рішення, яким позов задоволено частково. Визнано незаконним наказ головного лікаря Краснопільської районної санітарно-епідеміологічної станції в частині звільнення [PERSON] з 05.11.2012 року. Визнано [PERSON] такою, що звільнена з роботи з 25.03.2013 року на підставі п. 1 ст. 40 Кодексу законів про працю України у зв'язку з ліквідацією установи. Стягнуто з ГУ Держсанепідслужби України у Сумській області середній заробіток за час вимушеного прогулу з 06.11.2012 року до 25.03.2013 року (а.с.18-20). Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 11.09.2013 року рішення Апеляційного суду Сумської області від 30.05.013 року залишено без змін (а.с.23). Згідно розрахунку, наданого Краснопільським РЦЗ, за період з 06.12.2012 року по 25.03.2013 року [PERSON] виплачено 4826,74 грн. допомоги по безробіттю (а.с.11). Згідно наказу директора Краснопільського РЦЗ від 30.10.2013 року № 6 ГУ Держсанепідслужби України у Сумській області зобов'язано повернути кошти, виплачені як допомога по безробіттю [PERSON], в сумі 4826,74 грн. (а.с.13). Крім того, Краснопільським РЦЗ було направлено на адресу ГУ Держсанепідслужби України у Сумській області претензію від 30.10.2013 року № 05-22/631 (а.с.13), однак кошти відповідачем повернуті не були. Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить із наступного. Наказом Міністерства охорони здоров'я України від 21.09.2012 року № 176-О "Про ліквідацію бюджетних закладів, установ і організацій, що належать до сфери управління Міністерства охорони здоров'я України" ліквідовано Краснопільську районну санітарно-епідеміологічну станцію. 25.03.2013 року до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців внесено запис про її припинення (а.с.15-17). При цьому, наказом Міністерства охорони здоров'я України від 21.09.2012 року № 176-О не передбачено правонаступників Краснопільської районної санітарно-епідеміологічної станції, Єдиний державний реєстр юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців також не містить даних про правонаступників. Наказами Державної санітарно-епідеміологічної служби України від 18.06.2012 року № 69-о утворено ГУ Держсанепідслужби України у Сумській області (а.с.53-54) та від 28.11.2012 року № 131 утворено ДУ "Сумський обласний лабораторний центр" (а.с.117-118). Зазначені установи утворено як юридичні особи публічного права без вказівки на правонаступництво або інші юридичні зв'язки із санітарно-епідеміологічними установами, що входили до складу Міністерства охорони здоров'я. Відповідно до ч. 1 ст. 104 Цивільного кодексу України юридична особа припиняється в результаті передання всього свого майна, прав та обов'язків іншим юридичним особам - правонаступникам (злиття, приєднання, поділу, перетворення) або в результаті ліквідації. Юридична особа ліквідується за рішенням її учасників або органу юридичної особи, уповноваженого на це установчими документами, в тому числі у зв'язку із закінченням строку, на який було створено юридичну особу, досягненням мети, для якої її створено, а також в інших випадках, передбачених установчими документами (п. 1 ч. 1 ст. 110 Цивільного кодексу України). Згідно ч. ч. 1, 6 ст. 59 Господарського кодексу України припинення діяльності суб'єкта господарювання здійснюється шляхом його реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення) або ліквідації - за рішенням власника (власників) чи уповноважених ним органів, за рішенням інших осіб - засновників суб'єкта господарювання чи їх правонаступників, а у випадках, передбачених законами, - за рішенням суду. Суб'єкт господарювання ліквідується: за ініціативою осіб, зазначених у частині першій цієї статті; у зв'язку із закінченням строку, на який він створювався, чи у разі досягнення мети, заради якої його було створено; у разі визнання його в установленому порядку банкрутом, крім випадків, передбачених законом; у разі скасування його державної реєстрації у випадках, передбачених законом. Таким чином, ліквідація юридичної особи не передбачає правонаступництва та не передбачає переходу прав та обов'язків до інших осіб. Судом було зобов'язано представника позивача надати докази того, що відповідач є правонаступником Краснопільської районної санітарно-епідеміологічної станції, однак вимоги суду ним не виконано. Як зазначив представник позивача в судовому засіданні, такі докази відсутні. Враховуючи викладене, суд вважає позовні вимоги про стягнення з ГУ Держсанепідслужби України у Сумській області коштів в сумі 4826,74 грн., виплачених як допомога по безробіттю [PERSON], яка працювала в Краснопільській районній санітарно-епідеміологічній станції, необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Результат розгляду: denied