Рішення адміністративного суду від 2014-01-16 00:00:00+02

Товариство з обмеженою відповідальністю "Гравілон Інженіринг" звернулося до Житомирського окружного адміністративного суду з позовом до Олевського відділення Лугинської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Житомирській області про визнання недійсними та скасування податкового повідомлення-рішення №0000322200 від 27.06.2013 р., рішення від 23.08.2013 р. № 6735/Н-С/10-205 та рішення від 30.09.2013 р. №12147/6/99-99-10-01-15. В обґрунтування позову зазначає, що спірні податкове повідомлення-рішення, рішення. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити. Представник відповідача позов не визнав. Свою позицію висловив в письмовому запереченні (а.с. 68-69). Заслухавши пояснення та дослідивши докази по справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідачем була проведена документальна позапланова нев'їздна перевірка ТОВ "Гравілон Інженіринг" з питань фінансово-господарських взаємовідносин з ПП "АТМ" за вересень-жовтень 2012 року, про що складено акт №45/22-16/37274050 від 14.06.2013 року (а.с. 8-21). На підставі вищевказаного акту відповідачем було прийнято податкові повідомлення-рішення від 27.06.2013 року №001432205 про збільшення суми грошового зобов'язання з ПДВ на суму 95835,00 грн., в тому числі за основним платежем - на суму 63890 грн. та за штрафними санкціями - на суму 31945 грн., (а.с. 22). При прийнятті вищевказаного рішення відповідач посилався на порушення ТОВ "Гравілон Інженіринг"фінансово-господарських взаємовідносин з ПП "АТМ" ст.198,3 п. 198,6 ст. 198 п. 201,4 п. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України. Відповідач вказав в своїх запереченнях, що позивачем не підтверджено реальність проведення господарських операцій із ТОВ "АТМ", а саме не надано товарно-транспортних накладних, тобто документів, що підтверджують реальність поставки (а.с.137-139). Як вбачається з заперечень позивача на акт перевірки від 27.06.2013 року, перевіряючими не взято до уваги, що поставка товару здійснювалась відповідно договору ТОВ "Гравілон Інженіринг" з ТОВ "АТМ" №122 від 03.09.2013 року. Посилання в акті перевірки на те, що TOB «Гравілон Інженіринг» не надало товарно- транспортних накладних та актів приймання-передачі товарів від ПП «AТМ", в результаті чого не визнано перевіряючими факт придбання товару, є безпідставними, так як відповідно до п.2.1. договору №122 від 03.09.2013 року - доставка Покупцеві товару Продавцем здійснювалась адресу: 11025, Житомирська область, Олевський район, с. Радовель, вул. Леніна, 50а, а перехід права власності на товар (приймання товару) здійснювалось шляхом підписання накладних відповідно до п.2.4. договору (а.с. 35-37). Податкове законодавство не ставить в залежність право платника податків на податковий кредит від наявності чи відсутності товарно-транспортних накладних. Сам факт відсутності у підприємства ТТН на поставлений товар при наявності інших документів, які підтверджують факт його передачі покупцю, не є безумовною підставою, яка позбавляє підприємство права віднести витрати з придбання цього товару до складу податкового кредиту. З матеріалів справи вбачається, що позивач має належним чином виписані податкові накладні по операціям з ТОВ "АТМ", докази оплати отриманих послуг/товарів, належним чином оформлені договори та акти виконаних робіт, що є належним підтвердженням реальності фінансово-господарських взаємовідносин з ТОВ "МТМ" (а.с. 65-134), а тому податкове повідомлення-рішення від №0000322200 від 27.06.2013 р. підлягає скасуванню. Відповідно до ст. 198 Податкового кодексу України визначено, що право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг. Датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: або дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; або дата отримання платником податку - товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною. Згідно з п. 198.6 ст. 198 Податкового кодексу України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу. Стосовно вимоги щодо скасування рішення від 23.08.2013 р. № 6735/Н-С/10-205 та рішення від 30.09.2013 р. №12147/6/99-99-10-01-15 про результати розгляду скарги платника податків, суд вважає, що вони лише фіксують позицію контролюючого органу щодо обставин, які встановлені під час проведення перевірки, факти виявлених порушень законодавства та не є остаточним документом, зобов'язуючим до вчинення будь-яких дій. Права та обов'язки для суб'єкта господарювання, перевірку якого проведено, породжує саме рішення, прийняте на підставі складеного за результатами перевірки акту (податкове повідомлення-рішення). Отже, рішення про результати розгляду скарги не породжує певних правових наслідків, і воно не має обов'язкового характеру для позивача. Якщо виходити з положень правознавства, то такі акти не можна визначити як документи, які містять норми права загальної або індивідуальної дії. Вони не можуть створювати нових правових норм, доповнювати чи змінювати чинне податкове законодавство та не мають обов'язкового характеру для суб'єкта господарювання. А тому в позовній вимозі щодо скасування рішення від 23.08.2013 р. № 6735/Н-С/10-205 та рішення від 30.09.2013 р. №12147/6/99-99-10-01-15 слід відмовити. Відповідно до вимог ч. 3 ст. 94 КАС України, якщо адміністративний позов задоволено частково, судові витрати, здійснені позивачем, присуджуються йому відповідно до задоволених вимог. Відтак, Товариству з обмеженою відповідальністю "Гравілон Інженіринг" має бути повернуто з Державного бюджету України судовий збір сумі 338,30 грн. Враховуючи вищевикладене та

Результат розгляду: partial