Рішення адміністративного суду від 2014-03-19 00:00:00+02

[PERSON] звернулась до суду з адміністративним позовом до відповідача про визнання дій Управління праці та соціального захисту населення Петровської районної у м. Донецьку ради протиправними, зобов'язання здійснити виплату недоотриманої допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку у розмірі прожиткового мінімуму для дітей віком до 6 років за період з 01 вересня 2013 р. по 28 лютого 2014 р. Позовні вимоги мотивовані тим, що позивач є застрахованою особою в системі загальнообов'язкового державного соціального страхування та перебуває на обліку в Управлінні праці та соціального захисту населення Петровської районної у м.Донецьку як отримувач допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку на дитину [PERSON], [INFO]. Відповідачем було призначено їй виплату допомоги по догляду за дитиною з 01 лютого 2012 року у розмірі 130 гривень на місяць, тобто у розмірі, меншому ніж прожитковий мінімум для дітей до шести років. Просить суд визнати протиправними дії Управління праці та соціального захисту населення Петровської районної у м.Донецьку за період з 01 вересня 2013 р. по 28 лютого 2014 р. по нарахуванню допомоги по догляду за дитиною до досягнення трирічного віку у розмірі нижчому ніж передбачено діючим законодавством, зобов'язати відповідача перерахувати та здійснити виплату на користь позивача допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку у розмірі прожиткового мінімуму для дітей віком до 6 років з урахуванням виплачених сум. У судове засідання позивач не з'явилась, про час та місце судового засідання повідомлена належним чином, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності. Представник відповідача у судове засідання не з'явився, про час та місце судового засідання повідомлена належним чином, надав суду письмові заперечення проти позову, в яких позовні вимоги позивача не визнано та просять у задоволенні позову відмовити, посилаючись на невідповідність позовних вимог законодавству України, зазначивши, що відповідно до ст. 15 Закону України "Про державну допомогу сім'ям з дітьми" допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку виплачується у розмірі, що дорівнює різниці між прожитковим мінімумом, встановленого для працездатних осіб, та середньомісячним сукупним доходом сім'ї в розрахунку на одну особу за попередні шість місяців, але не менше 130 гривень. Вважають, що прийняте управлінням праці та соціального захисту населення рішення відповідає діючому законодавству, тому не має підстав для здійснення перерахунку та виплати допомоги позивачу згідно його позовних вимог. Суд, враховуючи те, що клопотання про розгляд справи за їх відсутністю заявили всі особи, які беруть участь у справі, вважає можливим відповідно до ч. 4 ст. 122 КАС України здійснити судовий розгляд і вирішення справи в порядку письмового провадження. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що адміністративний позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно свідоцтва про народження [PERSON] є матір'ю [PERSON], [INFO] (а.с. 7). Позивач [PERSON] є застрахованою особою в системі загальнообов'язкового державного соціального страхування. Позивач з 01 лютого 2012 року перебуває на обліку в Управлінні та з того часу отримує допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку у розмірі 130 грн. щомісяця (а.с. 7). Листом Управління праці та соціального захисту населення Петровської районної у м. Донецьку № 06-Б-21-2 від 05.02.2014 позивачу [PERSON] було відмовлено у проведенні перерахунку допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку у розмірі прожиткового мінімуму для дітей віком до 6 років. Статтею 46 Конституції України закріплено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом. Відповідно до ст. 15 Закону України "Про державну допомогу сім'ям з дітьми" № 2811-ХІІ, при народженні дитини, повинна виплачуватись допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку у розмірі прожиткового мінімуму. До 1 січня 2008 року - дати набрання чинності Законом України від 28 грудня 2007 №107-VI "Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України" (далі - Закон № 107-VI) - правовідносини щодо виплати допомоги регулювалися Закону України "Про державну допомогу сім'ям з дітьми", дія якого поширювалася на осіб, не застрахованих в системі загальнообов'язкового державного соціального страхування (стаття 13) та Законом України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням", який поширював свою дію на застрахованих у зазначеній системі осіб. Статтею 43 Законом України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням" було передбачено, що допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку надається застрахованій особі у розмірі, що встановлюється правлінням Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, але не менше розміру прожиткового мінімуму, встановленого законом. Згідно пунктів 23, 25 розділу ІІ Закону № 107-VI були внесені відповідні зміни до Закону України "Про державну допомогу сім'ям з дітьми" та Законом України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням". Зокрема, змінами до статті 13 Закону України "Про державну допомогу сім'ям з дітьми" його дію поширено на застрахованих осіб, а із Закону Законом України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням" було виключено статті 40-44. Рішенням від 22 травня 2008 року № 10-рп/2008 Конституційний Суд України визнав неконституційними низку положень Закону № 107-VI, в тому числі й пункт 25 розділу II Закону № 107-VI щодо виключення статей 40-44 Закону № 2240-III. Пунктом 2 розділу ІІІ Закону № 107-VI було передбачено, що розділ II цього Закону діє до 31 грудня 2008 року. Тому, суд вважає, що з часу проголошення вищевказаного рішення Конституційного суду від 22 травня 2008 року №10-рп/2008, відновили свою дію вищезазначені положення Законом України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням", а з 1 січня 2009 року - статті 13, 15 Закону України "Про державну допомогу сім'ям з дітьми". Законом України "Про державний бюджет України на 2013 рік" не встановлювалось на 2013 рік іншого розміру допомоги, ніж визначено законами України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням" та "Про державну допомогу сім'ям з дітьми". Аналізуючи вищенаведене, суд дійшов висновку, що на відносини щодо виплати допомоги [PERSON], яка застрахована у системі соціального загальнообов'язкового державного соціального страхування, поширюються норми спеціального Закону, відповідно до статті 43 якого допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку надається застрахованій особі у розмірі, що встановлюється правлінням Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, але не менше розміру прожиткового мінімуму, встановленого законом. Аналогічна правова позиція наведена у постанові Верховного Суду України від 25 грудня 2012 року, яка є обов'язковою для суду відповідно до статті 244-2 КАС України. Стосовно посилання відповідача на те, що виплати за Законом України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням" повинні здійснюватись Фондом соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, а не відповідачем, суд зазначає наступне. Відповідно до ст. 1 Закону України "Про державну допомогу сім'ям з дітьми", роботу щодо призначення та виплати державної допомоги сім'ям з дітьми організовує центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення. Відповідно до ст. 4 Закону України "Про державну допомогу сім'ям з дітьми", покриття витрат на виплату державної допомоги сім'ям з дітьми здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України у вигляді субвенцій до місцевих бюджетів. Згідно ст. 5 Закону України "Про державну допомогу сім'ям з дітьми", всі види державної допомоги сім'ям з дітьми, крім допомоги у зв'язку з вагітністю та пологами жінкам, зазначеним у частині другій статті 4 цього Закону, призначають і виплачують органи соціального захисту населення за місцем проживання батьків (усиновлювачів, опікуна, піклувальника). З аналізу вищезазначених норм вбачається, що законодавством обов'язок щодо призначення і виплати допомоги по догляду за дитиною до досягнення трирічного віку покладено на органи соціального захисту населення, які здійснюються за рахунок коштів Державного бюджету України, що спростовує посилання відповідача в наданих запереченнях. Згідно ч. 2 ст. 11 КАС України, суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, і не може виходити за межі позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог тільки в разі, якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін чи третіх осіб, про захист яких вони просять. З урахуванням викладеного, суд вважає, що відповідачем безпідставно було нараховано та виплачено позивачу [PERSON] допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку з 14 серпня 2013 р. по 14 лютого 2014 р. у розмірі, меншому ніж прожитковий мінімум для дітей до шести років, а тому задовольняє адміністративний позов [PERSON] частково. На підставі викладеного,

Результат розгляду: partial