Рішення адміністративного суду від 2014-03-04 00:00:00+02

в травні 2011 року [PERSON] звернувся до Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області з позовом до управління Пенсійного фонду України у м. Хмельницькому про визнання неправомірними дій управління Пенсійного фонду України в місті Хмельницькому щодо відмови в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах, зобов'язання зарахувати до пільгового трудового стажу період роботи з 06.02.1974 року по 28.08.1974 року, з 17.09.1974 року по 19.09.1975 року, з 27.08.1979 року по 19.05.1983 року, з 19.12.1983 року по 10.09.1989 року на посаді електрозварювальника, зобов'язання призначити пенсію за віком на пільгових умовах з 03.11.2010 року. Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області постановою від 06 лютого 2012 року позов задовольнив частково. Не погодившись з прийнятим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області та прийняти нову, якою в задоволенні позову відмовити. Сторони повноважних представників в судове засідання не направили, хоча повідомлялися про дату, час та місце апеляційного розгляду справи, що підтверджується матеріалами справи. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 197 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на основі наявних у ній доказів, у разі неприбуття жодної з осіб, які беруть участь у справі, у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання. Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо доказів для правильного вирішення апеляційної скарги, колегія суддів визнала за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження. Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити частково, постанову суду першої інстанції скасувати в частині з прийняттям в цій частині нової постанови про відмову в задоволенні позову, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 31 січня 2011 року позивач звернувся до управління Пенсійного фонду України у м. Хмельницькому із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2. Листом №5615/05 від 04 травня 2011 року управління Пенсійного фонду України у м. Хмельницькому повідомило позивача про те, що у призначенні пенсії за віком за Списком №2 йому відмовлено. Не погодившись з отриманою відмовою, позивач звернувся з адміністративним позовом до суду. Частково задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що трудовою книжкою позивача підтверджується, що він працював з 06.02.1974 року по 28.08.1974 року, з 17.09.1974 року по 19.09.1975 року, з 19.12.1983 року по 10.09.1989 року на посаді електрозварювальника. В період з 27.08.1979 року по 19.05.1983 року позивач працював на посаді армозварювальника, яка не передбачена Списком №2. Колегія суддів частково не погоджується з висновком суду першої інстанції по суті спору, виходячи з наступного. Відповідно до ст. 100 Закону України "Про пенсійне забезпечення" особам, які працювали до введення в дію цього Закону на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, передбачених раніше діючим законодавством, пенсії за віком призначаються на таких умовах: а) особам, які мають на день введення в дію цього Закону повний стаж на зазначених роботах, що давав право на пенсію на пільгових умовах, пенсії в розмірах, передбачених цим Законом, призначаються відповідно до вимог за віком і стажем, встановлених раніше діючим законодавством; б) особам, які не мають повного стажу роботи із шкідливими і важкими умовами праці, вік, необхідний для призначення пенсії відповідно до статті 12, знижується пропорційно наявному стажу в порядку, передбаченому статтями 13-14 цього Закону, виходячи з вимог цього стажу, встановлених раніше діючим законодавством. Згідно з п. "б" ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком N2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць: чоловіки - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 25 років, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах; жінки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах. Працівникам, які мають не менше половини стажу роботи з шкідливими і важкими умовами праці, пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням віку, передбаченого статтею 12 цього Закону, на 1 рік за кожні 2 роки 6 місяців такої роботи чоловікам і за кожні 2 роки такої роботи - жінкам. Відповідно до ст. 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України. В матеріалах справи міститься копія трудової книжки позивача, згідно із записами в якій з 06 лютого 1974 року по 28.08.1974 року позивач працював на посаді електрозварювальника 3 розряду в Хмельницькій пересувній механізованій колоні Тресту "Київм'ясомолремонт", з 19.09.1974 року по 19.09.1975 року на посаді електрозварювальника 3 розряду в Пересувній механізованій колоні №84 Тресту "Кримводстрой", з 27.08.1979 року по 19.05.1983 року на посаді армозварювальника в Євпаторійському міжколгоспбуді, з 19.12.1983 року по 10.09.1989 року електрозварювальником в Будівельному управлінні №967 Тресту "Надимдорстрой" (а. с. 8-12). Посади електрозварювальника (электросварщика) передбачена Списком №2 производств, цехов, профессий и должностей с тяжелыми условиями труда, работа в которых дает право на государственную пенсию на льготных условиях и в льготных размерах, затвердженим постановою Ради Міністрів СРСР від 22.08.1956 року №1173 та Списком №2 производств, работ, профессий, должностей и показателей с вредными и тяжелыми условиями труда, занятость в которых дает право на пенсию по возрасту (по старости) на льготных условиях, затвердженим постановою Кабінету Міністрів СРСР від 26.01.1991 року №10. Разом з тим, посада армозварювальника, на якій працював позивач в період з 27.08.1979 року по 19.05.1983 року, вказаними Списками не передбачена. Враховуючи викладене, колегія суддів не заперечує висновку суду першої інстанції про те, що до пільгового стажу позивача підлягають зарахуванню періоди його роботи з 06.02.1974 року по 28.08.1974 року, з 17.09.1974 року по 19.09.1975 року, з 19.12.1983 року по 10.09.1989 року на посаді електрозварювальника. Період роботи позивача з 27.08.1979 року по 19.05.1983 року на посаді армозварювальника не підлягає зарахуванню до пільгового стажу, оскільки вказана посада за цей період не передбачена Списком №2 від 22.08.1956 року та від 26.01.1991 року. Відповідно до ст. 12 Закону України "Про пенсійне забезпечення" право на пенсію за віком мають: чоловіки - після досягнення 60 років і при стажі роботи не менше 25 років. Згідно з абз. 4 п. "б" ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" працівникам, які мають не менше половини стажу роботи з шкідливими і важкими умовами праці, пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням віку, передбаченого статтею 12 цього Закону, на 1 рік за кожні 2 роки 6 місяців такої роботи чоловікам і за кожні 2 роки такої роботи - жінкам. Позивач просить призначити йому пенсію за віком на пільгових умовах з дати досягнення ним 57 річного віку, тобто зі зменшенням пенсійного віку на 3 роки. Враховуючи положення п. "б" ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" пільговий стаж, необхідний для призначення пенсії за віком на пільгових умовах зі зменшенням пенсійного віку на 3 роки становить 7 років 6 місяців (3 х 2 роки 6 місяців). Судом першої інстанції, з висновком якого погоджується апеляційний суд, зобов'язано управління Пенсійного фонду України в м. Хмельницькому зарахувати до пільгового стажу позивача періоди роботи з 06.02.1974 року по 28.08.1974 року, з 17.09.1974 року по 19.09.1975 року, з 19.12.1983 року по 10.09.1989 року. Однак, враховуючи вказані періоди, пільговий стаж позивача становить менше, ніж 7 років 6 місяців, що вказує на відсутність підстав на призначення позивачу пенсії за віком на пільгових умовах зі зменшенням пенсійного віку на 3 роки. При цьому, позивач має право на пенсію за віком пільгових умовах зі зменшенням пенсійного віку на 2 роки відповідно до абз. 4 п. "б" ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення", оскільки має не менше половини стажу роботи з шкідливими і важкими умовами праці. Таким чином, в задоволенні позовних вимог про визнання неправомірними дій управління Пенсійного фонду України в місті Хмельницькому щодо відмови в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах та зобов'язання призначити пенсію за віком на пільгових умовах з 03.11.2010 року необхідно відмовити. Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваного рішення порушено норми матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, а тому оскаржувана постанова підлягає скасуванню в частині з прийняттям в цій частині нового рішення про відмову в задоволенні позову. Згідно зі ст. 202 КАС України підставами для скасування постанови або ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання.

Результат розгляду: partial