Рішення адміністративного суду від 2014-02-28 00:00:00+02

До Черкаського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом звернулось товариство з обмеженою відповідальністю «Хлібна нива», в якому просить скасувати податкове повідомлення-рішення Кам'янської міжрайонної державної податкової інспекції Черкаської області Державної податкової служби від 20.02.2013р. №0000042200. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю, обґрунтовуючи їх тим, що спірне податкове повідомлення-рішення прийняте на підставі акта позапланової невиїзної документальної перевірки від 08.02.2013р. №29/22-32480414, яким встановлено заниження податку на додану вартість внаслідок безпідставного відображення у податковому обліку господарських операцій за договорами про надання маркетингових послуг з ТОВ «Олімпія Будсервіс» та ТОВ «Автобудсервіс-плюс» на загальну суму 5854000,00 грн. Представник позивача зазначає, що висновки акту перевірки не відповідають нормам чинного законодавства, базуються на припущеннях і не підтверджуються доказами та даними господарської діяльності товариства з обмеженою відповідальністю «Хлібна нива» Зокрема, висновки акту перевірки грунтуються виключно на вироці Ленінського районного суду м.Луганська від 31.10.2012р. у справі №1-206/12, згідно з яким ТОВ «Олімпія Будсервіс», ТОВ «Автобудсервіс-плюс», ТОВ «Компанія «Будівництво та реконструкція» були створені та придбавались групою осіб, а саме: [PERSON], [PERSON] та [PERSON], з метою прикриття незаконної діяльності за ознаками вираженими в організації фіктивного підприємництва, умисного ухилення від сплати податків. Первинні бухгалтерські документи по господарським відносинам позивача з його контрагентами щодо надання маркетингових послуг відповідачем під час перевірки не досліджувались. Представник відповідача проти заявленого адміністративного позову заперечує, мотивуючи це тим, що по-перше, факт надання маркетингових послуг позивачеві від ТОВ «Олімпія Будсервіс», ТОВ «Автобудсервіс-плюс», ТОВ «Компанія «Будівництво та реконструкція» не підтверджено первинними документами бухгалтерського обліку. По-друге, серед видів діяльності, які мають право здійснювати контрагенти позивача (будівництво будівель, тощо), надання маркетингових послуг не передбачено. По-третє вироком Ленінського районного суду м.Луганська від 31.10.2012р. у справі №1-206/12 по обвинуваченню [PERSON], [PERSON], [PERSON] встановлено, що ТОВ «Олімпія Будсервіс», ТОВ «Автобудсервіс-плюс», ТОВ «Компанія «Будівництво та реконструкція» були створені та придбавались групою осіб, а саме: [PERSON], [PERSON] та [PERSON], з метою прикриття незаконної діяльності за ознаками вираженими в організації фіктивного підприємництва, умисного ухилення від сплати податків. Заслухавши пояснення та доводи представників сторін, розглянувши подані документи і матеріали, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов не підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що згідно п.п.78.1.1 п.78.1 ст. 78 Податкового кодексу України на підставі наказу Кам'янської МДПІ від 11.01.2013р. №6 та вироку Ленінського районного суду м.Луганська в кримінальній справі №41/11/8028, з 14.01.2013 по 01.02.2013 посадовою особою Кам'янської МДПІ проведено документальну позапланову невиїзну перевірку товариства з обмеженою відповідальністю «Хлібна нива» з питання дотримання вимог податкового та іншого законодавства при здійсненні взаємовідносин з контрагентами ТОВ «Олімпія Будсервіс», код за ЄДРПОУ 34427991, за період з 01.01.2008 по 10.06.2011, ТОВ «Автобудсервіс-плюс», код за ЄДРПОУ 36991256, за період з 01.08.2009 по 10.06.2011, ТОВ «Компанія «Будівництво і реконструкція», код 34817645, за період з 01.01.2008 по 01.06.2011, відповідно до затвердженого плану перевірки. За результатами перевірки складено акт від 08.02.2013р. №29/22-32480414 (далі по тексту - акт перевірки), в якому встановлено порушення п.п. 7.4.1 та п.п. 7.4.5 п. 7.4 ст. 7 Закону України «Про податок на додану вартість», в результаті чого занижено податкові зобов'язання з податку на додану вартість на загальну суму 14114500,00 грн., в тому числі: за серпень 2008р. - 534000,00 грн., за вересень 2008р. - 451000,00 грн., за жовтень 2008р. - 846000,00 грн., за листопад 2008р. - 829000,00 грн., за грудень 2008р. - 458000,00 грн., за січень 2009р. - 633000,00 грн., за лютий 2009р. - 402000,00 грн., за березень 2009р. - 660000,00 грн., за квітень 2009р. - 753000,00 грн., за травень 2009р. - 765000,00 грн., за червень 2009р. - 638000,00 грн., за серпень 2009р. - 222000,00 грн., за жовтень 2009р. - 669500,00 грн., за грудень 2009р. - 400000,00 грн., за лютий 2010р. - 403000,00 грн., за березень 2010р. - 400000,00 грн., за липень 2010р. - 985000,00 грн., за серпень 2010р. - 1867000,00 грн., за вересень 2010р. - 230000,00 грн., за жовтень 2010р. - 516000,00 грн., за листопад 2010р. - 750000,00 грн., за грудень 2010р. - 703000,00 грн. На підставі акта перевірки Кам'янською міжрайонною державною податковою інспекцією винесено податкове повідомлення-рішення від 20.02.2013р. №0000042200, яким позивачеві збільшено суму грошового зобов'язання з податку на додану вартість на загальну суму 7317500,00 грн., в тому числі за основним платежем 5854000,00 грн., за штрафними санкціями 1463500,00 грн. Вирішуючи спір, з огляду на аргументацію позивача, суд враховує, що згідно з пунктом 44.1 статті 44 Податкового кодексу України для цілей оподаткування платники податків зобов'язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов'язаних з визначенням об'єктів оподаткування та/або податкових зобов'язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов'язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством. Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту. Водночас статтею 1 Закону України від 16.07.1999р. №996-XIV «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» визначено, що первинний документ - це документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення. Отже, будь-які документи (у тому числі договори, накладні, рахунки тощо) мають силу первинних документів лише в разі фактичного здійснення господарської операції. Якщо ж фактичного здійснення господарської операції не було, відповідні документи не можуть вважатися первинними документами для цілей ведення податкового обліку навіть за наявності всіх формальних реквізитів таких документів, що передбачені чинним законодавством. З урахуванням викладеного для підтвердження даних податкового обліку можуть братися до уваги лише ті первинні документи, які складені в разі фактичного здійснення господарської операції. Згідно зі статтею 1 Закону України від 16.07.1999р. №996-XIV «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» господарською операцією є дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов'язань, власному капіталі підприємства. Таким чином, визначальною ознакою господарської операції є те, що вона повинна спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків. Вимога щодо реальних змін майнового стану платника податків як обов'язкова ознака господарської операції кореспондує з нормами Податкового кодексу України. Так, відповідно до п.п. 7.4.1. п. 7.4. статті 7 Закону України «Про податок на додану вартість» №168/97-ВР від 03.04.1997р. (далі по тексту - Закон №168), що до 01.01.2011р. визначав платників податку на додану вартість, об'єкти, базу та ставки оподаткування, а також порядок обліку, звітування та внесення податку на додану вартість до бюджету, податковий кредит звітного періоду складається із сум податків, сплачених (нарахованих) платником податку у звітному періоді у зв'язку з придбанням товарів (робіт, послуг), вартість яких відноситься до складу валових витрат виробництва (обігу) та основних фондів чи нематеріальних активів, що підлягають амортизації. Датою виникнення права платника податку на податковий кредит вважається дата здійснення першої з подій: або дата списання коштів з банківського рахунку платника податку в оплату товарів (робіт, послуг), дата виписки відповідного рахунку (товарного чека) -в разі розрахунків з використанням кредитних дебетових карток або комерційних чеків; або дата отримання податкової накладної, що засвідчує факт придбання платником податку товарів (робіт, послуг) (п.п. 7.5.1 п. 7.5 статті 7 Закону №168). Згідно з підпунктом 7.2.6. пункту 7.2. статті 7 Закону №168 податкова накладна видається платником податку, який поставляє товари (послуги), на вимогу їх отримувача, та є підставою для нарахування податкового кредиту. Відповідно до п.п. 7.4.5. п. 7.4. вказаної статті не підлягають включенню до складу податкового кредиту суми сплаченого (нарахованого) податку у зв'язку з придбанням товарів (послуг), не підтверджені податковими накладними чи митними деклараціями (іншими подібними документами згідно з підпунктом 7.2.6 цього пункту). За змістом вказаних приписів правові наслідки у вигляді виникнення права платника податку на віднесення вартості придбаних товарів (робіт, послуг) до складу валових витрат та право на податковий кредит наступають за наявності одночасно двох умов, а саме: фактичного здійснення господарських операцій з придбання товарів (робіт, послуг) та їх підтвердження первинними документами бухгалтерського обліку та податковою накладною. Водночас за відсутності факту придбання товарів чи послуг або в разі якщо придбані товари чи послуги не призначені для використання у господарській діяльності платника податку відповідні суми не можуть включатися до складу витрат для цілей оподаткування податком на прибуток або податкового кредиту з податку на додану вартість навіть за наявності формально складених, але недостовірних документів або сплати грошових коштів. Відповідно до листа Вищого адміністративного суду від 02.06.2011р. №742/11/13-11 «Щодо однакового застосування адміністративними судами окремих приписів Податкового кодексу України та Кодексу адміністративного судочинства України» судам належить звертати особливу увагу на дослідження обставин реальності здійснення господарських операцій платника податку, на підставі яких таким платником були сформовані дані податкового обліку. При цьому приймати на підтвердження даних податкового обліку можна лише достовірні первинні документи, які складені в разі фактичного здійснення господарської операції. З метою встановлення факту здійснення господарської операції, формування витрат для цілей визначення об'єкта оподаткування податком на прибуток або податкового кредиту з податку на додану вартість судам належить з'ясовувати, зокрема, рух активів у процесі здійснення господарської операції. При цьому дослідженню підлягають усі первинні документи, які належить складати залежно від певного виду господарської операції: договори, акти виконаних робіт, документи про перевезення, зберігання товарів тощо. Необхідно перевірити фізичні, технічні та технологічні можливості певної особи до вчинення тих чи інших дій, що становлять зміст господарської операції, як-от: наявність кваліфікованого персоналу, основних фондів, у тому числі транспортних засобів для перевезення або виробництва, приміщень для зберігання товарів тощо, якщо такі умови необхідні для здійснення певної операції; можливість здійснення операцій з відповідною кількістю певного товару у відповідні строки з урахуванням терміну його придатності, доступності на ринку тощо; наявність відповідних ліцензій та інших дозвільних документів, що необхідні для ведення певного виду господарської діяльності. Судом встановлено, що на підставі наказу Кам'янської міжрайонної державної податкової інспекції Черкаської області Державної податкової служби №276 від 03.10.2012р. про проведення позапланової виїзної документальної перевірки ТОВ «Хлібна нива», постанов слідчого від 10.06.2011р., 16.06.2011р. про призначення позапланової виїзної документальної перевірки в рамках розслідування кримінальної справи, 04.10.2012р. посадові особи Кам'янської міжрайонної державної податкової інспекції Черкаської області Державної податкової служби здійснили намір провести перевірку відповідача, але не були допущені до її проведення, про що був складений акт №58/22-32480414 від 04.10.2012р. 08.10.2012р. начальником Кам'янської міжрайонної державної податкової інспекції Черкаської області Державної податкової служби винесено рішення №1 про застосування умовного адміністративного арешту майна платника податків товариства з обмеженою відповідальністю «Хлібна Нива». Постановою Черкаського окружного адміністративного суду від 11.10.2012р. у справі №2а/2370/3884/2012 за поданням Кам'янської МДПІ Черкаської області до товариства з обмеженою відповідальністю «Хлібна Нива» про підтвердження обґрунтованості адміністративного арешту майна платника податків, подання задоволено, підтверджено обґрунтованість адміністративного арешту майна платника податків - товариства з обмеженою відповідальністю «Хлібна Нива» згідно рішення Кам'янської МДПІ Черкаської області № 1 від 08 жовтня 2012 року. Як вище зазначалося, з 14.01.2013 по 01.02.2013 посадовою особою Кам'янської МДПІ проведено документальну позапланову невиїзну перевірку товариства з обмеженою відповідальністю «Хлібна нива» з питання дотримання вимог податкового та іншого законодавства при здійсненні взаємовідносин з контрагентами ТОВ «Олімпія Будсервіс», «Автобудсервіс-плюс», ТОВ «Компанія «Будівництво і реконструкція». Суд звернув увагу, що позапланова невиїзна перевірка позивача, за наслідками якої винесено спірне податкове повідомлення-рішення, проведена на підставі матеріалів перевірок (актів перевірок, довідок та додатків до них), які складались за результатами проведених планових перевірок за 2008 - 2011 роки згідно наданих позивачем для перевірки документів, за якими ТОВ «Хлібна нива» в період з 01.01.2008 по 10.06.2011 мало взаємовідносини з ТОВ «Компанія «Будівництво та реконструкція», ТОВ «Олімпія Будсервіс» та ТОВ «Автобудсервіс-плюс». Суд встановив, що оскаржуваним податковим повідомленням-рішенням позивачу збільшено грошове зобов'язання з податку на додану вартість по господарським операціям з ТОВ «Олімпія Будсервіс» (лютий - листопад 2010 року), ТОВ «Автобудсервіс-плюс» (грудень 2010 року). З акту перевірки вбачається, що у період лютий - грудень 2010 року позивач мав господарські взаємовідносини з: - ТОВ «Олімпія Будсервіс», де останній був зобов'язаний провести маркетингові дослідження по розробці стратегії виходу на ринок солодких настойок торгівельної марки «Холодний Яр»; поставити ТОВ «Хлібна нива» товар (претензійні коробки, плащики на пляшку, листівки тощо); - ТОВ «Автобудсервіс-Плюс», в яких останній проводив маркетингові дослідження (стратегічне планування маркетингових комунікацій). Суд звертає увагу, що на підтвердження факту отримання маркетингових послуг від вказаних контрагентів позивачем до суду не надано жодних первинних бухгалтерських документів, у зв'язку з чим неможливо встановити рух активів у процесі здійснення господарської операції, і, як наслідок, факт здійснення господарських операцій. Позивачем також не надано доказів використання отриманих маркетингових послуг у власній господарській діяльності. Відсутність первинних документів бухгалтерського обліку позивач пояснює їх втратою. На підтвердження вказаних обставин до суду надано акт позивача від 16.09.2013р. про результати роботи комісії, повідомлення від 16.09.2013р. до Кам'янської ОДПІ Головного управління Міндоходів у Черкаській області, Кам'янського РВ УМВС України в Черкаській області, Державного департаменту пожежної безпеки. Станом на день проголошення рішення у справі первинні документи не відновлені. Доказів на підтвердження неможливості відновлення втрачених документів позивач до суду не надав. Відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців основним видом діяльності ТОВ «Автобудсервіс-плюс» та ТОВ «Олімпія Будсервіс» є будівництво будівель (45.21.1). Суд звертає увагу, що серед видів діяльності, які мають право здійснювати ТОВ «Автобудсервіс-плюс» та ТОВ «Олімпія Будсервіс», надання маркетингових послуг, безтоварність яких встановив податковий орган, не передбачена. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позивачем не доведено факт отримання маркетингових послуг від ТОВ «Автобудсервіс-плюс» та ТОВ «Олімпія Будсервіс» у період лютий - грудень 2010 року. Суд також вважає безпідставними доводи позивача щодо задоволення його скарги від 06.03.2013р. №35 та скасування податкового повідомлення рішення відповідача від 20.02.2013р. №0000042200 у зв'язку з ненадіслання платнику податків - ТОВ «Хлібна нива» - вмотивованого рішення протягом строку, продовженого за рішенням керівника контролюючого органу (до 11 травня). Згідно п. 56.2. ст. 56 Податкового кодексу України у разі коли платник податків вважає, що контролюючий орган неправильно визначив суму грошового зобов'язання або прийняв будь-яке інше рішення, що суперечить законодавству або виходить за межі повноважень контролюючого органу, встановлених цим Кодексом або іншими законами України, він має право звернутися до контролюючого органу вищого рівня із скаргою про перегляд цього рішення. Скарга подається до контролюючого органу вищого рівня у письмовій формі (та у разі потреби - з належним чином засвідченими копіями документів, розрахунками та доказами, які платник податків вважає за потрібне надати з урахуванням вимог пункту 44.6 статті 44 цього Кодексу) протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання платником податків податкового повідомлення-рішення або іншого рішення контролюючого органу, що оскаржується (п. 56.3 ст. 56 Податкового кодексу України). Згідно п. 56.8. ст. 56 Податкового кодексу України контролюючий орган, який розглядає скаргу платника податків, зобов'язаний прийняти вмотивоване рішення та надіслати його протягом 20 календарних днів, наступних за днем отримання скарги, на адресу платника податків поштою з повідомленням про вручення або надати йому під розписку. Відповідно до п. 56.9 ст. 56 Податкового кодексу України якщо вмотивоване рішення за скаргою платника податків не надсилається платнику податків протягом 20-денного строку або протягом строку, продовженого за рішенням керівника контролюючого органу (або його заступника), така скарга вважається повністю задоволеною на користь платника податків з дня, наступного за останнім днем зазначених строків. Судом встановлено, що оскаржуване податкове повідомлення-рішення отримано уповноваженою особою позивача 22.02.2013р., що підтверджується копією рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с. 89). Не погоджуючись з податковим повідомленням-рішенням, позивачем подано скаргу від 06.03.2013р. №35 до Державної податкової служби у Черкаській області. Вказана скарга зареєстрована ДПС в Черкаській області 12.03.2013р. за вх. №1060/10. Рішенням Державної податкової служби у Черкаській області від 29.03.2013р. №15889/10-210 продовжено строк розгляду скарги до 11 травня 2013 року. Вказане рішення отримано уповноваженою особою позивача 30.03.2013р., що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення. За наслідками розгляду скарги відповідачем прийнято рішення від 09.04.2013р. №6664/10-210, згідно з яким скаргу залишено без розгляду у зв'язку з порушенням законодавчо встановленого 10-денного строку для подання скарг на рішення державних податкових інспекцій. Вказане рішення отримано уповноваженою особою позивача 10.04.2013р., що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення. Рішення відповідача від 09.04.2013р. №6664/10-210 позивачем не оскаржено ні в адміністративному, ні в судовому порядку. Крім того, згідно вироку Ленінського районного суду м. Луганська від 31.10.2012р. у справі №1-206/12 по обвинуваченню [PERSON], [PERSON], [PERSON] у вчиненні злочинів, передбачених ст.ст. 205, 212, 366 Кримінального кодексу України, ТОВ «Олімпія Будсервіс» (код ЄДРПОУ 34427991), ТОВ «Автобудсервіс-плюс» (код ЄДРПОУ 36991256) та ТОВ «Компанія «Будівництво та реконструкція» (код ЄДРПОУ 34817645), були створені та придбавались групою осіб, а саме: [PERSON], [PERSON] та [PERSON] з метою прикриття незаконної діяльності за ознаками вираженими в організації фіктивного підприємництва,умисного ухилення від сплати податків. В судовому засіданні з'ясовано, що вироком Ленінського районного суду м. Луганська від 31.10.2012р. у кримінальній справі №1-206/12 [PERSON] визнано винним у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.28 ч.2 ст.205; ч.2 ст.205; ч.3 ст.27, ч.3 ст.28, ч.2 ст.205; ч.3 ст.27, ч.3 ст.28, ч.2 ст.212; ч.3 ст.27, ч.3 ст.28, ч.2 ст.366 Кримінального кодексу України; [PERSON] визнано винною у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.27, ч.3 ст.28, ч.2 ст.205; ч.2 ст.27, ч.3 ст.28, ч.3 ст.212; ч.2 ст.27, ч.3 ст.28, ч.2 ст.366 Кримінального кодексу України; [PERSON] визнано винною у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.28, ч.2 ст.205; ч.4 ст.27, ч.2 ст.205; ч.4 ст.27, ч.3 ст.212; ч.4 ст.27, ч.2 ст.366 Кримінального кодексу України. Ухвалою апеляційного суду Луганської області від 26.03.2013р. вирок Ленінського районного суду м. Луганська від 31.10.2012р. у відношенні [PERSON], [PERSON], [PERSON] скасований, кримінальна справа направлена на новий судовий розгляд в той же суд в іншому складі. Суд звернув увагу, що вирок Ленінського районного суду м.Луганська від 31.10.2012р. у справі №1-206/12 скасовано у зв'язку з невірним застосуванням кримінального закону в частині призначення покарання. На даний час триває розгляд вказаної кримінальної справи у Ленінському районному суді м. Луганська. Згідно статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Кодексом адміністративного судочинства України (частина третя статті 2) передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони, зокрема, на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії). Встановленими у судовому засіданні обставинами підтверджується, що податкове повідомлення-рішення рішення Кам'янської міжрайонної державної податкової інспекції Черкаської області Державної податкової служби від 20.02.2013р. №0000042200 про збільшення суми грошового зобов'язання з податку на додану вартість на загальну суму 7317500 грн. 00 коп. є законним та обґрунтованим, у зв'язку з чим позовні вимоги задоволенню не підлягають. На підставі викладеного,

Результат розгляду: denied