Рішення адміністративного суду від 2014-02-05 00:00:00+02

Товариство з обмеженою відповідальністю "Антрацит" (надалі - ТОВ "Антрацит") звернулося до суду з позовною заявою до Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в Калінінському районі м. Донецька (надалі - ВВ ДФСС НВВ ПЗУ України в Калінінському районі м. Донецька) за участю третьої особи Державної податкової інспекції у Калінінському районі м. Донецька Головного управління Міндоходів у Донецький області (надалі - ДПІ у Калінінському районі м. Донецька ГУ Міндоходів у Донецький області) про визнання протиправним та скасування повідомлення Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в Калінінському районі м. Донецька про заміну класу професійного ризику виробництва від 30.09.2013 року № 5378. Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 21 січня 2014 року за клопотанням позивача позовну заяву в частині: зобов'язання Державної податкової інспекції у Калінінському районі м. Донецька Головного управління Міндоходів у Донецький області змінити з 67 класу професійного ризику виробництва на 41 клас для розрахунків податкового нарахування з 02.10.2013 року - залишено без розгляду (а.с.64). В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 30.10.2013 року на адресу ТОВ "Антрацит" від Управління Пенсійного фонду України в Калінінському районі м. Донецька надійшло повідомлення № 5378 від 30 вересня 2013 року, згідно якого з 01.10.2013 року ВВ ДФСС НВВ ПЗУ України в Калінінському районі м. Донецька, позивачу відповідно до основного виду економічної діяльності - добування кам'яного вугілля (КВЕД 05.10.) з 01 січня 2013 року змінено клас професійного ризику з 41 на 67, а розмір єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування змінений і становить 49,7%. Так, на думку позивача, данні дії відповідача є неправомірними з наступних підстав. Зміна класу професійного ризику відбувається у разі зміни основного виду економічного діяльності та за результатами роботи страхувальника за минулий календарний рік на підставі відомості розподілу чисельності працівників, річного фактичного обсягу реалізованої продукції (робіт, послуг) за видами економічної діяльності. У зв'язку зі вступом в дію національного класифікатора України ДК 009:2010 року класифікація видів економічної діяльності» № 457 від 11.10.2010 року, ТОВ "Антрацит" -01.01.2012 року було визначено за новим кодом - 05.10. ТОВ "Антрацит" змінила код КВЕД 01.01.2012 року, але в порушення ч. 3 ст. 47 Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності, Фонд приймає рішення про зміну класу ризику виробництва лише 01 жовтня 2013 року. Зміна класу професійного ризику виробництва може відбутися лише за результатами перевірки суб'єкта господарювання та винесення відповідного повідомлення. Відповідач перевірку не проводив, повідомлення на адресу ТОВ "Антрацит" не направляв. Перевірка позивача щодо достовірності поданих ним відомостей про види економічної діяльності відповідачем не здійснювалась, первинні бухгалтерські документи, на підставі яких перевіряється вид економічної діяльності, заявлений позивачем, не досліджувалися. Акт перевірки не складався. Тому, зміна класу ризику у зв'язку зі зміною виду економічної діяльності позивача за кодами КВЕД здійснена у порушення Порядку віднесення страхувальника до класу професійного ризику виробництва (Порядок № ЗО), а тому є незаконною. За результатами роботи страхувальника на підставі відомості розподілу чисельності працівників, річного фактичного обсягу реалізованої продукції за видами економічної діяльності за 2012 року, відповідачем на початок 2013 року не було змінено клас професійного ризику виробництва за видом економічної діяльності. Таким чином, дії відповідача в жовтні 2013 року про зміну класу професійного ризику виробництва з 01.01.2013 року є неправомірними, чим порушено Порядок № 30, Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності". Крім того відповідно до ст. 58 Конституції України закони та інші нормативно - правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи. Також, позивач зауважує, що його діяльність підприємства не пов'язана з підземним видобуванням кам'яного вугілля, а тому не може мати 67 клас ризику. Крім того, ступені ризику вугледобувних підприємств, що проводять підземні роботи і підприємства, що займаються збагаченням вугілля є зовсім різними. Оскільки позивач здійснює діяльність щодо перероблення вугілля, тому не є підприємством, яке здійснює підземні роботи та, як наслідок, повинно мати 41 клас ризику. У зв'язку із чим позивач, вважає, що у відповідача не було наявних правових підстав для зміни ТОВ "Антрацит" класу професійного ризику виробництва з 41-го на 67-й. Таким чином, дії Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м. Дзержинську Донецької області щодо віднесення позивача до 67-го класу професійного ризику виробництва - є протиправними.(а.с.3-6). В судовому засіданні представники позивача позовні вимоги підтримали, надали пояснення, аналогічні викладеним у позовній заяві. Представник відповідача в судовому засіданні заперечував, проти задоволення позовних вимог посилаючись на те, що у зв'язку із запровадженням КВЕД 2010, позивачу за основним видом діяльності було встановлено код 05.10 - "Добування кам'яного вугілля" та змінено клас професійного ризику з 41 на 67. Згідно Порядку №237 код 05.10 було віднесено як до 41 класу ризику (в частині відкритого видобування кам'яного вугілля) так і до 67 класу ризику ( крім відкритого видобування кам'яного вугілля). Тобто до 41 класу віднесено виключно відкрите добування кам'яного вугілля, а до 67 класу віднесено інші види діяльності, а саме добування кам'яного вугілля підземним способом, очищення, сортування, калібрування, подрібнення, пресування та інші процеси для поліпшення його якості, зручності його транспортування та зберігання, одержання кам'яного вугілля з підвалів. Оскільки основним видом діяльності позивача є збагачення корисних копалень, тобто не відкритий видобуток кам'яного вугілля, у відповідача не було правових підстав відносити позивача до 41 класу професійного ризику виробництва. На підставі зазначеного відповідач вважає, що дії відділення виконавчої дирекції Фонду та відповідне повідомлення останнього є обґрунтованими, а отже вимоги позивача не підлягають задоволенню (а.с.69-73). Представник третьої особи в судовому засіданні заперечував проти задоволення позовних вимог. Заслухавши пояснення представників сторін, перевіривши матеріали справи, вирішивши питання чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин, суд вважає, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. Позивач є юридичною особою - Товариство з обмеженою відповідальністю "Антрацит", ЄДРПОУ 31906082. Згідно довідки з ЄДРПОУ видами економічної діяльності Товариства з обмеженою відповідальністю "Антрацит" за КВЕД-2010 зокрема є: виробництво продуктів нафто перероблення, добування кам'яного вугілля, надання допоміжних послуг у сфері добування інших корисних копалин та роздроблення кар'єрів, відновлення відсортованих відходів, оптова торгівля твердим, рідким, газоподібним паливом і подібними продуктами, неспеціалізована оптова торгівля (а.с. 10). Відповідно до повідомлення про взяття на облік платника єдиного внеску № 3191 від 29.12.2010 року позивача віднесено до 41 класу професійного ризику виробництва та встановлено розмір єдиного внеску - 38% (а.с.39). Правовідносини, що виникли між сторонами регулюються Законом України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності" від 23.09.1999 року № 1105-ХІУ (далі за текстом - Закон № 1105), Порядком "Про затвердження Порядку віднесення страхувальників до класу професійного ризику виробництва з урахуванням виду їх економічної діяльності та проведення перевірок достовірності поданих страхувальниками відомостей про види економічної діяльності (у тому числі основний)", затвердженим Постановою правління Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України від 30.11.2010 року № 30 (далі - Порядок № 30) та Порядком визначення класу професійного ризику виробництва за видами економічної діяльності №237 затв. Постановою КМУ від 08.02.2012 року (далі порядок №237), ДК 009:2010. 30 вересня 2013 року Фондом соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у Калінінському районі м. Донецька було прийнято повідомлення № 5378 про зміну класу професійного ризику виробництва, в якому зазначено, що з 01.01.2013 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Антрацит" віднесено до 67-го класу професійного ризику виробництва відповідно до основного виду економічної діяльності (а.с. 8). 02 жовтня 2013 року Управління Пенсійного фонду України в Калінінському районі м. Донецька винесено повідомлення про зміну класу професійного ризику виробництва №10107/04, яким змінено клас професійного ризику виробництва з 41 на 67 (а.с.13). Відповідно до вимог ст. 47 Закону № 1105 визначення класу професійного ризику виробництва за видами економічної діяльності здійснюється Фондом соціального страхування від нещасних випадків у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Розмір страхового внеску підприємства залежить від класу професійного ризику виробництва, до якого належить підприємство за видом економічної діяльності. У разі якщо страхувальник провадить свою діяльність за декількома видами економічної діяльності, віднесення підприємства до класу професійного ризику виробництва здійснюється за основним видом його економічної діяльності. У разі зміни виду економічної діяльності підприємства Фонд соціального страхування від нещасних випадків відповідно змінює належність цього підприємства до класу професійного ризику виробництва. Зміна класу професійного ризику здійснюється один раз на рік за результатами роботи страхувальника за минулий календарний рік. Новий клас професійного ризику встановлюється з початку поточного року. При цьому, слід мати на увазі, що з 01.01.2012 року, наказом № 457 Державного комітету України з питань технічного регулювання та споживчої політики, затверджено національний класифікатор України № ДК 009:2010 (далі ДК 009:2010) з наданням йому чинності з 1 січня 2012 року. Згідно із яким, основний вид економічної діяльності - це визначальна ознака у формуванні та стратифікації сукупностей статистичних одиниць для проведення державних статистичних спостережень. Органи державної статистики розраховують основний вид економічної діяльності на підставі даних державних статистичних спостережень відповідно до статистичної методології за підсумками діяльності підприємств за рік. Тобто КВЕД - це статистичний інструмент для впорядкування економічної інформації. Водночас Класифікація є механізмом спільної мови, що має використання в багатьох інших, нестатистичних сферах (соціальному та податковому регулюванні, ліцензуванні, системі тарифів тощо), проте, не завжди адаптована до цього повною мірою. Отже, Класифікація не завжди відповідає всім потребам користувачів за межами статистичної системи, у зв'язку з чим можуть виникнути суперечності стосовно юридичного використання коду КВЕД. Слід мати на увазі, що код виду діяльності не створює прав чи обов'язків для підприємств і організацій, не спричинює жодних правових наслідків. Код виду діяльності не обов'язково достатній критерій для виконання умов, передбачених нормативними актами. У застосуванні нормативних актів чи контрактів код виду діяльності - це припущення, а не доказ. Будь-яке використання КВЕД не для статистичних потреб (адміністративних або нормативних) здійснюють самі користувачі за власними правилами, відповідаючи за це та належно пояснюючи таке використання. Підпунктом 05.10 розділу 5 Добувна промисловість і розроблення кар'єрів, передбачено такий вид діяльності як добування кам'яного вугілля. Відповідно до п. 2 Порядку №237 клас професійного ризику виробництва - рівень виробничого травматизму і професійних захворювань за видами економічної діяльності, що визначає ступінь вірогідності втрати професійної працездатності або смерті працівника під час виконання трудових обов'язків, з урахуванням результатів аналізу показників виробничого травматизму і професійних захворювань, а також обсягів видатків Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань (далі - Фонд), пов'язаних із забезпеченням загальнообов'язкового державного соціального страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності (далі - страхування). Тобто, Фонд повинен визначати клас професійного ризику виробництва перш за все за рівнем виробничого травматизму і професійних захворювань на відповідному підприємстві, з урахуванням того, що використання самого КВЕД здійснюють користувачі за власними правилами. Так, згідно із Порядком №237 до 41 класу ризику відноситься в тому числі за ДК 009:2010, п. 05.10 - Добування кам'яного вугілля (в частині відкритого видобування кам'яного вугілля). До 67 класу ризику відноситься, також за ДК 009:2010, п. 05.10 - Добування кам'яного вугілля (крім відкритого видобування кам'яного вугілля). Тобто, істотною обставиною для визначення чи то 41 чи то 67 класу ризику є перш за все спосіб видобування вугілля, а саме відкрите чи підземне. В нашому випадку, позивач не здійснює підземне видобування кам'яного вугілля, а лише здійснює збагачення вже добутого кимось вугілля. При цьому, як вже зазначалося, в самому п. 05.10 - Добування кам'яного вугілля ДК 009:2010 не дається розшифрування поняття - добування кам'яного вугілля, що не дає змоги віднести чи не віднести такий вид діяльності до відповідного підкласу. Згідно з частиною 2 статті 19 Конституції України органи державної влади й органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією і законами України. Таким чином, Фонд прийшов до хибного висновку стосовно віднесення позивача саме до 67 класу ризику. Щодо дій відповідача, стосовно порядку зміни класу ризику то, слід зазначити, що Постановою правління Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України від 30.11.2010 року № 30, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 24.12.2010 року за № 1337/18632, затверджено Порядок віднесення страхувальників до класу професійного ризику виробництва з урахуванням виду їх економічної діяльності та проведення перевірок достовірності поданих страхувальниками відомостей про види економічної діяльності (у тому числі основний) (далі - Порядок № 30). У п.3.4 Порядку № 30 встановлено, що віднесення страхувальника до класу професійного ризику виробництва здійснюється згідно з Класифікацією галузей економіки та видів робіт за професійним ризиком виробництва. У разі якщо страхувальник провадить свою діяльність за декількома видами економічної діяльності, віднесення підприємства до класу професійного ризику виробництва здійснюється за основним видом його економічної діяльності (п. 3.2. Порядку № 30). Як вже раніше зазначалося, то клас залежить безпосередньо від ступеня ризику провадження господарської діяльності та визначається відповідно до Порядку визначення класу професійного ризику виробництва за видами економічної діяльності, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.2012 року №237. Відповідно до п. 3.1 Статуту Товариства з обмеженою відповідальністю "Антрацит", основним видом діяльності є агломерація кам'яного вугілля (а.с.22-38). Докази, що засвідчують зміну видів діяльності позивача в матеріалах справи відсутні. У довідці АА № 653687 від 05.09.2012 року зазначений вид діяльності за КВЕД -2010 «Добування кам'яного вугілля» (а.с. 10). В матеріалах справи відсутні докази на підтвердження тих обставин, що позивачем здійснюється будь яка інша діяльність пов'язана з підземним видобуванням вугілля або іншою діяльністю. Згідно із п. 3.10 Порядку № 30 страхувальники один раз на рік до 25 січня року, наступного за звітним, подають до робочих органів виконавчої дирекції Фонду за місцезнаходженням (місцем проживання) відомість розподілу чисельності працівників, річного фактичного обсягу реалізованої продукції (робіт, послуг) за видами економічної діяльності (далі - відомість розподілу) за формою згідно з додатком 5 до цього Порядку. Робочими органами виконавчої дирекції Фонду щорічно, на підставі відомості розподілу, здійснюється перегляд з початку поточного року належності страхувальника до класу професійного ризику виробництва за основним видом економічної діяльності. У разі зміни основного виду економічної діяльності за даними відомості розподілу, що тягне за собою зниження класу професійного ризику виробництва, робочим органом виконавчої дирекції Фонду здійснюється перевірка страхувальника щодо достовірності поданих ним відомостей про види економічної діяльності (у тому числі основний). У разі прийняття рішення щодо зміни класу професійного ризику виробництва на підставі даних відомості розподілу або за результатами перевірки робочий орган виконавчої дирекції Фонду надсилає відповідному органу Пенсійного фонду повідомлення про зміну класу професійного ризику виробництва із зазначенням розміру єдиного внеску, встановленого статтею 8 Закону про єдиний внесок, і дати зміни класу професійного ризику виробництва за формою згідно з додатком 4 до цього Порядку. Вид економічної діяльності, заявлений страхувальником як основний, перевіряється на підставі даних первинних бухгалтерських документів, відомості розподілу і звіряється з даними форми державного статистичного спостереження N 1-підприємництво (річна) "Звіт про основні показники діяльності підприємства", затвердженої наказом Державного комітету статистики України від 30.08.2010 N 365, за відповідний минулий рік або іншими звітами в разі, якщо страхувальник дану статистичну форму не складає. Відповідач дійшов висновку про необхідність підвищення класу ризику позивачу, на підставі набрання чинності ДК 009:2010, аналізу норм Порядку №237 та результатів перевірки, про що він вказує в своїх запереченнях. Позивач у січня 2013 року надав відомість розподілу за 2012 рік із зазначенням основного виду діяльності - добування кам'яного вугілля (КВЕД 05.10). У вказаній відомості за поясненнями відповідача, питома вага середньооблікової кількості штатних працівників за відповідним видом економічної діяльності в загальній середньообліковій кількості штатних працівників становить 100%, питома вага обсягу реалізованої продукції (робіт, послуг) за відповідним видом економічної діяльності в загальному обсязі реалізовано продукції (робіт, послуг) також становить 100% (а.с.84-85). Тобто, відповідачем не взято до уваги, що з вищевказаної Відомості не вбачається зміна основного виду економічної діяльності позивача, що суперечить вимогам п. 3.10 Порядку №30. Частина 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України (далі за текстом - КАС України) передбачає, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Відповідно до ч. 3 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку. З урахуванням вищевикладеного, суд вважає, що відповідачем не доведено наявність правових підстав для зміни Товариству з обмеженою відповідальністю "Антрацит" класу професійного ризику виробництва з 41-го на 67-й. Приймаючи до уваги встановлені судом обставини, що свідчать про незаконність рішення (повідомлення) відповідача щодо зміни Товариство з обмеженою відповідальністю "Антрацит" з 01.01.2013 року класу професійного ризику виробництва на 67, суд вважає його таким, що підлягає скасуванню. Враховуючи вищевикладене, суд прийшов до висновку про обґрунтованість заявлених позовних вимог та необхідність задоволення позову Товариства з обмеженою відповідальністю "Антрацит". Відповідно до ч.1 ст.94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України. Судові витрати позивача у сумі 68 грн. 82 коп. підлягають відшкодуванню за рахунок коштів Державного бюджету.

Результат розгляду: granted