Рішення адміністративного суду від 2014-03-26 00:00:00+02

27 січня 2012 року позивач - Приватне підприємство «ОККО-Нафтопродукт» звернулося в суд з позовом до відповідача - Виконавчої дирекції Львівського обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, в якому просить визнати протиправним і скасувати рішення № 1194 від 03 листопада 2011 року про повернення коштів Фонду та застосування фінансових санкцій за порушення законодавства про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності. Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 12 червня 2012 року в задоволенні позову відмовлено. Не погоджуючись з вказаним рішенням суду, позивач оскаржив його в апеляційному порядку. Вважає, що оскаржувана постанова прийнята з неповним з'ясуванням обставин, що мають значення для справи, з порушенням норм матеріального і процесуального права та підлягає скасуванню, покликаючись на те, що судом першої інстанції безпідставно не взято до уваги доводи позивача про те, що нарахована за розрахунковий період заробітна плата, з якої сплачувались страхові внески ділилася позивачем не на кількість календарних днів у розрахунковому періоді (без урахування календарних днів, не відпрацьованих з поважних причин, - тимчасова непрацездатність, відпустка у зв'язку з вагітністю та пологами, відпустка по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку та шестирічного віку за медичним висновком для розрахунку допомоги по вагітності та пологах за страхуванням у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням), а із загальної кількості календарних днів в розрахунковому періоді виключалися дні відпустки, які надані працівникам за відпрацьований час на попередньому місці роботи. Таким чином, оскаржуване рішення про повернення коштів Фонду та застосування фінансових санкцій прийняте неправомірно. Просить скасувати оскаржувану постанову та прийняти нову, якою позов задовольнити повністю. Представник апелянта - Пержола З.Ю. в судовому засіданні підтримала доводи викладені в апеляційній скарзі та додаткових поясненнях від 04 березня 2014 року (вх..№К-7430/14 від 05 березня 2014 року), просить апеляційну скаргу задовольнити, скасувати оскаржувану постанову та прийняти нову, якою позовні вимоги задовольнити повністю. Представники відповідача - Іваськевич І.О. та Думич Н.Я. у судовому засіданні не погодилися з доводами апеляційної скарги, подали письмові заперечення на апеляційну скаргу, вважають, що доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, який ухвалив законне та обґрунтоване рішення, просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін. Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників сторін, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги в їх сукупності, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити, а оскаржувану постанову скасувати з наступних підстав. Судом першої інстанції встановлено, що 14 жовтня 2011 року Виконавчою дирекцією Львівського обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності проведено позапланову перевірку по коштах Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності ПП «ОККО-Нафтопродукт», якою при перевірці листків непрацездатності № 275392, № 373299, № 498605, № 292682, № 498609, № 751869, № 872173, № 851468, № 628846, № 337963, № 210683, № 748963, № 273239, № 924934, № 522489 виявлено, що нарахована за розрахунковий період заробітна плата, з якої сплачувались страхові внески ділилася не на кількість календарних днів у розрахунковому періоді, а із загальної кількості календарних днів в розрахунковому періоді виключалися дні відпустки, які надані працівникам за відпрацьований час на попередньому місці роботи. Розрахунок відпускних у місяцях, які входять в розрахунковий період не проводились та відповідно страхові внески до Фонду та єдиний соціальний внесок не нараховувались та не утримувались. Працівникам виплачувалась компенсація за невикористані дні щорічних відпусток, яка була нарахована за попереднім місцем роботи при їх звільненні та з якої відповідно страхові внески до Фонду нараховані та сплачені на попередньому місці роботи у місяцях, в яких були звільненні працівники. Дані місяці при розрахунку допомог по вагітності та пологах у розрахунковий період не входять, оскільки відповідно до п.3 абз.1 Порядку обчислення середньої заробітної плати (доходу) для розрахунку витрат за загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням, затвердженим Постановою КМУ №1266 від 26.09.2001р. зі змінами та доповненнями, внесеними Постановою КМУ №1332 від 08.12.2009р. розрахунковим періодом, за який обчислюється середня заробітна плата для обчислення страхових виплат, є період за останнім місцем роботи перед настанням страхового випадку. Таким чином, при нарахуванні допомог по вагітності та пологах позивачем порушено п.14 абз.3 Постанови КМ України від 26.09.2001р. №1266 «Про обчислення середньої заробітної плати (доходу, грошового забезпечення) для розрахунку виплат за загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням» і внесеними до неї змінами та доповненнями Постановою КМУ №1332 від 08.12.2009 року, в зв'язку з чим встановлено переплату на суму 14 268,24 грн. по листках непрацездатності згідно з наведеним в Акті переліком. Крім того, перевіркою встановлено порушення позивачем п. 4 абз.1 Порядку, а саме: неправильно визначено розрахунковий період для розрахунку середнього заробітку, оскільки до розрахунку не бралися останні шість місяців (з першого до першого числа), що передують місяцю, в якому настав страховий випадок, в зв'язку з чим встановлено переплату на суму 15261,12 грн. За результатами перевірки складено Акт №728 від 14 жовтня 2011 року (а.с.71-86). 03 листопада 2011 року на підставі вказаного акта перевірки Виконавчою дирекцією Львівського обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності прийнято рішення № 1194 «Про повернення коштів Фонду та застосування фінансових санкцій за порушення законодавства про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності», яким підлягають поверненню до Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності неприйняті до зарахування витрати в сумі 29529,36 грн. та застосовано штраф за порушення порядку використання страхових коштів у сумі 14764,68 грн. (а.с. 12). Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що Виконавча дирекція Львівського обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності діяла в межах своїх повноважень, визначених чинним законодавством України, перевірка позивача проведена з дотриманням встановлених вимог, виявлені факти порушення ПП "Окко-Нафтопродукт" законодавства про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності знайшли своє підтвердження, таким чином оскаржуване рішення, прийняте за результатами такої перевірки, є правомірним. Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції та вважає його помилковим, виходячи з наступного. Згідно з ч.1 ст.28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням» страховик, крім іншого, має право - здійснювати перевірку обґрунтованості видачі та продовження листків непрацездатності застрахованим особам, проводити перевірку правильності використання страхових коштів на підприємствах, в установах і організаціях незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання, у фізичних осіб, які використовують працю найманих працівників, накладати фінансової санкції та адміністративні штрафи, передбачені цим же Законом та іншими актами законодавства. Відповідно до ч.1 ст. 30 вказаного Закону страхувальники та інші отримувачі страхових коштів у разі порушення порядку використання страхових коштів відшкодовують Фонду в повному обсязі неправомірно витрачену суму страхових коштів та/або вартість наданих соціальних послуг і сплачують штраф у розмірі 50 відсотків такої суми. За несвоєчасне повернення або повернення не в повному обсязі страхових коштів відповідно до ч.1 ст.21 та статті 22 цього Закону на страхувальників та інших отримувачів коштів Фонду накладається штраф у розмірі 10 відсотків несвоєчасно повернутих або повернутих не в повному обсязі страхових коштів. Одночасно на суми несвоєчасно повернутих або повернутих не в повному обсязі страхових коштів і штрафних санкцій нараховується пеня в розмірі 0,1 відсотка зазначених сум коштів, розрахована за кожний день прострочення платежу. Як вбачається з матеріалів справи, оскаржуване рішення винесене на підставі висновків Виконавчої дирекції Львівського обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності про порушення ПП "Окко-Нафтопродукт" законодавства про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності, а саме: порушення абз.1 п.4, абз.3 п.14 Порядку обчислення середньої заробітної плати (доходу, грошового забезпечення) для розрахунку виплат за загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26 вересня 2001 року №1266, зокрема, при розрахунку середнього заробітку нарахована у розрахованому періоді заробітна плата ділилася на кількість календарних днів в розрахунковому періоді за виключенням днів перебування застрахованої особи у відпустці, а також неправильно визначався розрахунковий період для обчислення середнього заробітку для призначення допомоги по вагітності та пологах. Правила обчислення середньої заробітної плати (доходу, грошового забезпечення) для розрахунку виплат за загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням на випадок безробіття, у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням, і від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності у разі настання страхового випадку, а також оплати перших п'яти днів тимчасової непрацездатності за рахунок коштів підприємства, установи, організації чи фізичної особи, яка використовує працю найманих працівників визначені Порядком обчислення середньої заробітної плати (доходу, грошового забезпечення) для розрахунку виплат за загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням. П.3 абз. 1 вказаного Порядку передбачено, що розрахунковим періодом, за який обчислюється середня заробітна плата (дохід) для розрахунку страхових виплат (крім страхування на випадок безробіття) та оплати перших п'яти днів тимчасової непрацездатності за рахунок коштів роботодавця, є період роботи за останнім основним місцем роботи (зайняття підприємницькою діяльністю) перед настанням страхового випадку, протягом якого застрахована особа працювала та сплачувала страхові внески або за неї сплачувалися страхові внески. Відповідно до п.4 абз.1 Порядку обчислення середньої заробітної плати (доходу, грошового забезпечення) для розрахунку виплат за загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням розрахунковим періодом, за який обчислюється середня заробітна плата (дохід, грошове забезпечення) для застрахованих осіб (включаючи осіб, які працюють неповний робочий день (робочий тиждень) та добровільно застрахованих осіб), є останні шість календарних місяців (з першого до першого числа), що передують місяцю, в якому настав страховий випадок (для страхування на випадок безробіття - в якому припинено дію трудового договору або особу знято з обліку у державного реєстратора як суб'єкта підприємницької діяльності, припинення адвокатської, нотаріальної, творчої або іншої діяльності, закінчення проходження служби; для страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання осіб, у яких через деякий час погіршився стан здоров'я у зв'язку з раніше отриманим ушкодженням здоров'я внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання - період роботи за останнім основним місцем роботи перед настанням тимчасової непрацездатності). На підтвердження визначення розрахункового періоду, за який обчислюється середня заробітна плата (дохід) для розрахунку страхових виплат у відповідності до п.3 абз.1 Порядку, позивачем надана таблиця такого розрахунку на прикладі однієї з працівників - [PERSON] по якій середньоденний заробіток складає 85,23 грн., період розрахунку визначено з вересня 2010 року по січень 2011 року (п'ять календарних місяців), оскільки [PERSON] прийнята на нову роботу в порядку переведення на основне місце праці в ПП «ОККО-Нафтопродукт» з 26 серпня 2010 року (10 лютого 2011 року вказана працівниця подала листок непрацездатності по вагітності і пологах за період з 10 лютого 2011 року по 15 червня 2011 року), то для розрахунку позивачем використано п.5 Порядку, згідно з яким, якщо застрахована особа працювала та сплачувала страхові внески або за неї сплачувалися страхові внески менш як 6 календарних місяців, середня заробітна плата (дохід, грошове забезпечення) обчислюється за фактично відпрацьовані календарні місяці (з першого до першого числа), в яких сплачено страхові внески, оскільки застосування в даному випадку п.4 абз.1 Порядку, згідно з яким розрахунковим періодом, за який обчислюється середня заробітна плата (дохід, грошове забезпечення) для застрахованих осіб (включаючи осіб, які працюють неповний робочий день (робочий тиждень) та добровільно застрахованих осіб), є останні шість календарних місяців (з першого до першого числа), що передують місяцю, в якому настав страховий випадок (для страхування на випадок безробіття - в якому припинено дію трудового договору або особу знято з обліку у державного реєстратора як суб'єкта підприємницької діяльності, припинення адвокатської, нотаріальної, творчої або іншої діяльності, закінчення проходження служби; для страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання осіб, у яких через деякий час погіршився стан здоров'я у зв'язку з раніше отриманим ушкодженням здоров'я внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання - період роботи за останнім основним місцем роботи перед настанням тимчасової непрацездатності) є неможливим. Щодо працівників, які працювали менше одного місяця, застосуванню підлягає п.6 абз.1 згаданого Порядку, а саме: у разі коли застрахована особа працювала та сплачувала страхові внески або за неї сплачувалися страхові внески менше ніж календарний місяць, середня заробітна плата (дохід, грошове забезпечення) обчислюється за фактично відпрацьований час перед настанням страхового випадку, крім розрахунку допомоги по вагітності та пологах за страхуванням у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням». Таким чином, позивачем правомірно для розрахунку середньоденного заробітку визначав період роботи за останнім основним місцем роботи (зайняття підприємницькою діяльністю) перед настанням страхового випадку (п.3 абз.1 Порядку) з дотриманням вимог п.4, 5, 6 Порядку. Враховуючи вищенаведені законодавчі приписи та фактичні обставини справи, колегія суддів дійшла висновку про те, що позивачем обрано правильний метод визначення розрахункового періоду, за який обчислюється середня заробітна плата (дохід) для розрахунку страхових виплат, доводи апелянта в цій частині є обґрунтованими та спростовують висновки суду першої інстанції щодо порушення ПП «ОККО-Нафтопродукт» вимог законодавства про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності щодо обчислення середньої заробітної плати для розрахунку відповідних виплат. Крім того, розрахунок середньоденного заробітку здійснено позивачем з дотриманням вимог п.7 абз.1 Порядку, відповідно до якого середня заробітна плата (грошове забезпечення) застрахованої особи обчислюється виходячи з нарахованої заробітної плати за видами виплат, що включають основну та додаткову заробітну плату, інші заохочувальні та компенсаційні виплати (у тому числі в натуральній формі), які визначаються згідно з нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до Закону України «Про оплату праці» (грошового забезпечення, розмір якого визначається згідно з нормативно-правовими актами, що регулюють порядок та умови його виплати), та підлягають обкладанню податком з доходів фізичних осіб, не враховуючи передбачені законодавством пільги щодо сплати зазначеного податку чи суми, на які цей дохід зменшується, з яких сплачувалися страхові внески до фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування. П.8 ст.10 Закону України «Про відпустки» передбачено, що щорічні відпустки повної тривалості до настання шестимісячного терміну безперервної роботи у перший рік роботи на даному підприємстві за бажанням працівника надаються працівникам, які не використали за попереднім місцем роботи повністю або частково щорічну відпустку і не одержали за неї грошової компенсації. Відповідно до абз.3 ст.24 вказаного Закону у разі переведення працівника на роботу на інше підприємство грошова компенсація за невикористані ним дні щорічних відпусток за його бажанням повинна бути перерахована на рахунок підприємства, на яке перейшов працівник. З матеріалів справи вбачається, що ПП «ОККО-Нафтопродукт» дотримано вищевказані приписи щодо надання та оплати відпусток, зокрема, працівникам надано відпустки, що не були використані за попереднім місцем праці та виплачено перераховану попереднім роботодавцем компенсацію за невикористану відпустку за мінусом утримань та нарахувань виплатило за дні відпустки, що використовуються уже на новому підприємстві. Таким чином, колегія суддів дійшла висновку, що позивачем правомірно включено суми компенсацій за невикористану відпустку працівникам до розрахунку середньоденного заробітку, а тому доводи апелянта в цій частині є обґрунтованими, висновки суду першої інстанції про порушення ПП «ОККО-Нафтопродукт» законодавства про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності в частині включення суми компенсацій за невикористану відпустку працівникам до розрахунку середньоденного заробітку є помилковими. Крім того, п.14 абз.3 Порядку, на порушення якого покликається відповідач, передбачено, що середньоденна заробітна плата (дохід, грошове забезпечення) обчислюється шляхом ділення нарахованої за розрахунковий період заробітної плати (оподатковуваного доходу, грошового забезпечення), з якої сплачувалися страхові внески: на кількість календарних днів за розрахунковий період (без урахування календарних днів, не відпрацьованих з поважних причин, - тимчасова непрацездатність, відпустка у зв'язку з вагітністю та пологами, відпустка по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку та шестирічного віку за медичним висновком для розрахунку допомоги по вагітності та пологах за страхуванням у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням) - за загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням на випадок безробіття і від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності (крім допомоги по тимчасовій непрацездатності), для осіб, робочий час яких у зв'язку з особливостями умов праці не піддається точному обліку, для осіб, які робочий час розподіляють на свій розсуд (робота вдома, страховий агент тощо), та для добровільно застрахованих осіб та осіб, які сплачують єдиний податок за усіма видами загальнообов'язкового державного соціального страхування. Для військовослужбовців та осіб рядового і начальницького складу, календарні дні тимчасової непрацездатності і відпустки у зв'язку з вагітністю та пологами з розрахункового періоду не виключаються. Як вбачається з наявних у матеріалах справи розрахунків, наданих позивачем, для визначення кількості календарних днів за розрахунковий період ПП «ОККО-Нафтопродукт» враховано усі календарні дні, крім винятків, визначених законом, а для нарахувань за розрахунковий період заробітної плати, з якої сплачувалися страхові внески, до фонду заробітної плати з якої здійснювався розрахунок середньоденної заробітної плати включено компенсацію за невикористану відпустку, оскільки така була використана на новому місці праці (та з якої було уже сплачено авансом попереднім підприємством усі внески) та в періоді який взято для розрахунку середнього заробітку для визначення розміру страхових виплат (суми допомоги по вагітності та пологах). З відповіді ПАТ «Концерн Галнафтогаз» № 1846-01/03-01 від 23 вересня 2011 року на лист «ОККО-Нафтопродукт» від 23 вересня 2011 року вбачається, що сплата страхових внесків з компенсації за невикористану відпустку зазначених в Акті перевірки працівників, які були переведені в ПП «ОККО-Нафтопродукт» здійснена попереднім працедавцем в момент перерахування компенсації на рахунок нового працедавця. Така сплата внесків проведена відповідно до вимог Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням», Закону України «Про розмір внесків на деякі види загальнообов'язкового державного соціального страхування», приписів п.3.5 ст.3 Закону України «Про податок з доходів фізичних осіб» та Листа виконавчої дирекції Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності від 12 лютого 2008 року №02-24-290 в якому, з посилання на вказані законодавчі акти, зазначено, що якщо сума компенсації за невикористану відпустку підлягає оподаткуванню під час її нарахування за попереднім місцем роботи працівника (і сплати під час перерахування іншому), то і страхові внески до Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності слід нарахувати та утримати також за його попереднім місцем роботи. Таким чином, доводи апелянта в цій частині є обґрунтованими та спростовують висновки суду першої інстанції щодо порушення ПП «ОККО-Нафтопродукт» вимог п.14 абз.3 Порядку обчислення середньої заробітної плати (доходу, грошового забезпечення) для розрахунку виплат за загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням. Крім того, колегія суддів вважає безпідставним покликання суду першої інстанції на преюдиціальність обставин зафіксованих у протоколі про адміністративне правопорушення № 222 від 19 вересня 2011 року та постанові Виконавчої дирекції Львівського обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності про накладення адміністративного стягнення №764 від 04 жовтня 2011 року, з наступних підстав. Відповідно до приписів ст.72 КАС України обов'язковими для врахування адміністративним судом є факти, наведені у постанові суду у справі про адміністративний проступок, яка набрала законної сили. Постанова Виконавчої дирекції Львівського обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності не є судовим рішенням в розмінні ст.72 КАС України, таким чином правила преюдиціальності в даному випадку не підлягають застосуванню. Таким чином, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги є обґрунтованими та підставними і повністю спростовують висновки суду першої інстанції. З врахуванням усіх вищенаведених обставин колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції неповно з'ясував обставини справи, постанова суду прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, у зв'язку з чим в силу вимог ст. 202 КАС України постанова суду підлягає скасуванню з прийняттям нової постанови про задоволення позовних вимог.

Результат розгляду: granted