Рішення адміністративного суду від 2014-03-26 00:00:00+02

товариство з обмеженою відповідальністю "Лендком ЮА" (далі - ТзОВ «Лендком ЮА») звернулося до суду з позовом до управління Пенсійного фонду України у Буському районі Львівської області (далі - УПФ України в Буському районі Львівської області), в якому просить суд визнати протиправною та скасувати вимогу відповідача від 08.01.2013року про сплату боргу в розмірі 767502,35 грн. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що у період з серпня по вересень 2012 року банківські рахунки позивача були заблоковані виконавчою службою, тому 07.09.2012 року між позивачем та ТзОВ «Агрокультура Менеджмент» укладено договір доручення №1 ЮА1/070912 від 07.09.2012 р. Відповідно до умов вказаного договору ТзОВ «Агрокультура Менеджмент» зобов'язується безоплатно, від імені та за рахунок довірителя здійснити оплату єдиного соціального внеску та податку з доходів фізичних осіб, із зарплати працівників позивача за серпень 2012 року. Позивач зазначає, що 12 вересня 2012 року ТзОВ «Агрокультура Менеджмент» сплатило єдиний соціальний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування в сумі 770130,15грн., що підтверджується платіжними дорученнями. На адресу позивача надійшов лист відповідача від 27.09.2012 року, в якому зазначено про неможливість зарахування коштів у сумі 770130,15грн., сплачених ТзОВ «Агрокультура Менеджмент», в рахунок погашення позивачем заборгованості. Позивач вважає, що здійснив сплату єдиного соціального внеску за листопад 2012року в повному обсязі, у зв'язку з чим вимога відповідача від 08.01.2013року про сплату боргу в розмірі 767502, 35 грн. є протиправною та підлягає скасуванню. Відповідач подав до суду заперечення на позовну заяву, в якому просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог. Свої заперечення обґрунтовує тим, що відповідно до ч.9 ст.25 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» передача платниками єдиного внеску своїх обов'язків з його сплати третім особам заборонена. Тому, відповідач правомірно відмовив позивачу в зарахуванні коштів у сумі 770130,15грн., сплачених ТзОВ «Агрокультура Менеджмент», в рахунок погашення заборгованості ТзОВ «Лендком ЮА». Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав з підстав, наведених у позовній заяві. Просив суд позовні вимоги задовольнити повністю. . Представник відповідача у судовому засіданні проти задоволення позову заперечив з підстав, висловлених у запереченні на позовну заяву. Просив суд у задоволенні позову відмовити повністю. Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши подані документи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення сторін, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що у задоволенні позову слід відмовити з таких підстав. Суд встановив, що у зв'язку із накладенням державним виконавцем арешту на кошти, що містяться на рахунках позивача, ТзОВ «Лендком ЮА» 07.09.2012р. уклало договір доручення №1ЮА1/070912 з ТзОВ «Агрокультура Менеджмент». Відповідно до умов вказаного договору ТзОВ «Агрокультура Менеджмент» зобов'язувалось безоплатно, від імені та за рахунок позивача платити суми єдиного соціального внеску та податку з доходів фізичних осіб із зарплати працівників позивача за серпень 2012р, здійснити оплату зарплати працівникам позивача за серпень 2012р, здійснити оплату відрахувань із зарплати працівників позивача за виконавчими документами, про стягнення аліментів. 12.09.2012р. ТзОВ "Агрокультура Менеджмент" сплатило від імені позивача єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування в сумі 770130,15грн., що підтверджується платіжними дорученнями №583 від 12.09.2012року на суму 3503,18грн., №586 від 12.09.2012року на суму 8741,75грн., №581 від 12.09.2012року на суму 9651,94грн., №584 від 12.09.2012 року на суму 56034,94грн., №582 від 12.09.2012року на суму 128816,55грн., №585 від 12.09.2012року на суму 563381,79грн. Згідно з листом відповідача №6681/04-31 від 27.09.2012р., кошти у сумі 770130,15грн., сплачені ТзОВ "Агрокультура Менеджмент", не зараховані в рахунок погашення заборгованості позивача зі сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, оскільки відповідно до ч.9 ст.25 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» передача платниками єдиного внеску своїх обов'язків з його сплати третім особам заборонена 14.01.2013року позивач отримав вимогу відповідача №Ю001 від 08.01.2013року про сплату боргу в розмірі 767502,35грн. Позивач оскаржив вказану вимогу в адміністративному порядку. Як випливає з рішення відповідача №7 від 25.01.2013року вимога №Ю-001 від 08.01.2013року залишена без змін, а скарга позивача без задоволення. Не погоджуючись з вимогою відповідача №Ю-001 від 08.01.2013року про сплату боргу позивач звернувся до суду з вимогою про її скасування. При вирішенні спору по суті суд виходив з такого. Правові та організаційні засади забезпечення збору та обліку єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, умови та порядок його нарахування і сплати та повноваження органу, що здійснює його збір та ведення обліку визначає Закон України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» (далі Закон №2464-VI). Згідно з п.1 ч.1 ст.4 Закону №2464-VI платниками єдиного внеску є: роботодавці - підприємства, установи та організації, інші юридичні особи, утворені відповідно до законодавства України, незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання, які використовують працю фізичних осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, чи за цивільно-правовими договорами (крім цивільно-правового договору, укладеного з фізичною особою - підприємцем, якщо виконувані роботи (надавані послуги) відповідають видам діяльності, зазначеним у витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), у тому числі філії, представництва, відділення та інші відокремлені підрозділи зазначених підприємств, установ і організацій, інших юридичних осіб, які мають окремий баланс і самостійно ведуть розрахунки із застрахованими особами. Позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю "Лендком ЮА" згідно з ст.4 Закону №2464-VI є платником єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування. Частиною 2 ст.6 Закону №2464-VI передбачено, що платник єдиного внеску зобов'язаний, зокрема, своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок. Згідно з ч.1 ст.7 Закону №2464-VI єдиний внесок нараховується для платників, зазначених у пунктах 1 (крім абзацу сьомого), 2, 3, 6, 7 і 8 частини першої статті 4 вказаного Закону, на суму нарахованої заробітної плати за видами виплат, які включають основну та додаткову заробітну плату, інші заохочувальні та компенсаційні виплати, у тому числі в натуральній формі, що визначаються відповідно до Закону України "Про оплату праці", та суму винагороди фізичним особам за виконання робіт (надання послуг) за цивільно-правовими договорами. Статтею 9 Закону №2464-VI передбачений порядок обчислення і сплати єдиного внеску. Відповідно до ч.5 ст.9 Закону №2464-VI плата єдиного внеску здійснюється виключно у національній валюті шляхом внесення відповідних сум єдиного внеску на рахунки територіальних органів Пенсійного фонду, відкриті в центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, для його зарахування. Згідно з ч.7 ст.9 Закону №2464-VI єдиний внесок сплачується шляхом перерахування платником безготівкових коштів з його банківського рахунку. Частиною 8 ст.9 Закону №2464-VI передбачено, що платники єдиного внеску зобов'язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за відповідний базовий звітний період, не пізніше 20 числа місяця, що настає за базовим звітним періодом. При цьому платники, зазначені у пункті 1 частини першої статті 4 цього Закону, під час кожної виплати заробітної плати (доходу, грошового забезпечення), на суми якої (якого) нараховується єдиний внесок, одночасно з видачею зазначених сум зобов'язані сплачувати нарахований на ці виплати єдиний внесок у розмірі, встановленому для таких платників (авансові платежі). Винятком є випадки, якщо внесок, нарахований на ці виплати, вже сплачений у строки, встановлені абзацом першим цієї частини, або за результатами звірення платника з територіальним органом Пенсійного фонду за платником визнана переплата єдиного внеску, сума якої перевищує суму внеску, що підлягає сплаті, або дорівнює їй. Кошти перераховуються одночасно з отриманням (перерахуванням) коштів на оплату праці (виплату доходу, грошового забезпечення), у тому числі в безготівковій чи натуральній формі. При цьому фактичним отриманням (перерахуванням) коштів на оплату праці (виплату доходу, грошового забезпечення) вважається отримання відповідних сум готівкою, зарахування на рахунок одержувача, перерахування за дорученням одержувача на будь-які цілі, отримання товарів (послуг) або будь-яких інших матеріальних цінностей у рахунок зазначених виплат, фактичне здійснення з таких виплат відрахувань згідно із законодавством або виконавчими документами чи будь-яких інших відрахувань. Базовим звітним періодом є календарний місяць, а для платників, зазначених в абзацах третьому та четвертому пункту 1 частини першої статті 4 цього Закону, - календарний рік. Згідно з ч.10 ст.9 Закону №2464-VI днем сплати єдиного внеску вважається: 1) у разі перерахування сум єдиного внеску з рахунку платника на відповідні рахунки Пенсійного фонду - день списання банком або Державним казначейством України суми платежу з рахунку платника незалежно від часу її зарахування на рахунок Пенсійного фонду; 2) у разі сплати єдиного внеску готівкою - день прийняття до виконання банком або іншою установою - членом платіжної системи документа на переказ готівки разом із сумою коштів у готівковій формі. Відповідно до ч.ч.11 ст.9 Закону №2464-VI у разі несвоєчасної або не в повному обсязі сплати єдиного внеску до платника застосовуються фінансові санкції, передбачені цим Законом, а посадові особи, винні в порушенні законодавства про збір та ведення обліку єдиного внеску, несуть дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність згідно із законом. Єдиний внесок підлягає сплаті незалежно від фінансового стану платника. Згідно з ч.9 ст.25 Закону №2464-VI передача платниками єдиного внеску своїх обов'язків з його сплати третім особам заборонена, крім випадків, передбачених законодавством. З системного аналізу наведених положень випливає, що сплата єдиного внеску здійснюється виключно у національній валюті шляхом перерахування платником безготівкових коштів з його банківського рахунку. Суд встановив, що сплата єдиного внеску здійснена в порушення ч.7 ст.9 Закону №2464-VI платником - ТзОВ «Агрокультура Менеджмент» з власного банківського рахунку, а не з рахунку позивача. Суд зазначає, що згідно з п.2 ч.1 ст.1 Закону №2464-VI єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування - це консолідований страховий внесок, збір якого здійснюється до системи загальнообов'язкового державного соціального страхування в обов'язковому порядку та на регулярній основі з метою забезпечення захисту у випадках, передбачених законодавством, прав застрахованих осіб та членів їхніх сімей на отримання страхових виплат (послуг) за діючими видами загальнообов'язкового державного соціального страхування. Відповідно до ч.10 ст.9 Закону №2464-VI днем сплати єдиного внеску вважається день списання банком або Державним казначейством України суми платежу з рахунку платника незалежно від часу її зарахування на рахунок Пенсійного фонду. Доказів сплати єдиного внеску позивачем суду не надано, а його посилання на неможливість сплати такого у зв'язку із арештом коштів не заслуговують на увагу, оскільки в силу положень ч.12 ст.9 Закону №2464-VI єдиний внесок підлягає сплаті незалежно від фінансового стану платника. Суд також враховує, що згідно з ч.9 ст.25 Закону №2464-VI передача платниками єдиного внеску своїх обов'язків з його сплати третім особам заборонена. З огляду на наведене, суд вважає, що вимога відповідача №Ю-001 від 08.01.2013року про сплату боргу в розмірі 767502, 35 грн. є правомірною та скасуванню не підлягає. Стаття 19 Конституції України встановлює, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Положення ст. 9 КАС України передбачає, що суди при вирішенні справи керуються принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Таким чином, виходячи із заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги необґрунтовані та задоволенню не підлягають. Судові витрати відповідно до ст. 94 КАС України стягненню зі сторін не підлягають.

Результат розгляду: denied