Рішення адміністративного суду від 2014-01-16 00:00:00+02

Позивач звернувся до суду з позовом до Інспекції державного архітектурно - будівельного контролю у Донецькій області про скасування припису № 290 від 17.10.2013 року та постанови № 279/7/5-07-8420 від 05.11.2013 року про накладення штрафу. В обґрунтування позову позивач зазначив наступне. 17.10.2013 року при проведенні позапланової перевірки товариства, Інспекцією були встановлені нібито порушення державно - будівельних норм при розробці проектної документації для будівництва індивідуального житлового будинку з господарськими будівлями за адресою: [ADDRESS], а саме: передання замовнику проектної документації для виконання будівельних робіт, розробленої з порушеннями Державних будівельних норм, що зафіксовано в акті перевірки дотримання правил під час будівництва об,єкта від 17.10.2013 року та протоколі про правопорушення у сфері містобудівної діяльності. На підставі зазначеного, 17.10.2013 року Інспекцією був складений припис № 290 про усунення виявлених порушень. 05.11.2013 року Інспекцією, на підставі матеріалів перевірки, була винесена постанова про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності № 279/7/5-07-8420 в розмірі 206 460,00 грн. Позивач вважає припис та постанову такими, що винесені з порушенням діючого законодавства. Згідно з договором підряду укладеним між товариством та [PERSON] (замовником), передача проектно - кошторисної документації щодо будівництва об,єкта оформлювалась актом приймання - передачі. Робота з розробки робочого проекту для будівництва об,єкта не була завершена, що підтверджується відсутністю підписаного товариством та замовником акту приймання - передачі виконавчих робіт. Таким чином, проектно - кошторисна документація для будівництва об,єкту не була передана замовнику, а отже відсутня об,єктивна сторона правопорушення у сфері містобудівної діяльності, що є правовою підставою для скасування припису та постанови Інспекції. Враховуючи положення п.3.15 ДБН А.2.2-3-2012 «Склад та зміст проектної документації на будівництво», які затверджені наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово - комунального господарства України від 03.03.2012 року № 98, чинні з 01.07.2012 року, позивач надав замовнику матеріали попередніх концептуальних архітектурних пропозицій (форескізи) щодо будівництва об,єкту, що входить до поняття передпроектної роботи та не потребує отримання вихідних даних. Позивач зазначає, що перелік даних та технічних умов, які надаються замовником, визначається при підписанні договору на виконання відповідних стадій проектування. До початку проектування об,єкту товариством було складено завдання на проектування, яке затверджено замовником. Відповідно до зазначеного завдання, товариство розробляло архітектурно - будівельний розділ Робочого проекту з будівництва об,єкта, без втручання в інженерні мережі проектованого будинку, що обумовила відсутність необхідності отримання технічних умов від експлуатуючих організацій. Таким чином, відсутність вихідних даних, передбачених у додатку А (Перелік вихідних даних та технічних умов, які надаються замовником) до ДБН А.2.2.-3-2012 «Склад та зміст проектної документації на будівництво», обумовлена певною містобудівною ситуацією за якою, зазначені в переліку складові частини вихідних даних, не потрібні. Розробка проектно - кошторисної документації здійснюється без отримання містобудівних умов та обмежень у разі відповідності об,єкту містобудівної діяльності наступним ознакам: функціональне призначення - садибний (котеджний) житловий будинок, дачний або садовий будинок; загальна проектована площа складає до 300 кв.м; число надземних поверхів не більше двох, в тому числі з господарськими будівлями та спорудами, індивідуальними гаражами в межах відведення земельних ділянок. Функціональне призначення об,єкту - індивідуальний житловий будинок з господарськими спорудами, що підтверджується завданням на проектування та копією повідомленням про початок будівельних робіт серія ДЦ №062132630167 від 20.09.2013 року. Загальна проектна площа об,єкту становить 261, 55 кв.м; число поверхів - два, що підтверджується завданням на проектування. Таким чином, проектування об,єкту повинно здійснюватись без отримання такої складової вихідних даних, як містобудівні умови та обмеження. Відповідач при винесені спірної постанови застосував положення ч. 9 ст. 2 Закону України «По відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності» та наклав штраф на позивача у подвійному розмірі. Отже, об,єктивною стороною складу зазначеного правопорушення у сфері містобудівної діяльності є скоєння правопорушення, за яке вже було наклдаено стягнення протягом року. Позивач просив скасувати припис № 290 від 17.10.2013 року про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил та постанову Інспекції державного архітектурно - будівельного контролю у Донецькій області про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності № 279/7/5-07-8420 від 05.11.2013 року. У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити. Представник відповідача у судове засідання не прибув, надіслав письмові заперечення, в яких посилався зокрема на наступне. Твердження позивача про те, що проект не був переданий за актом приймання - передачі, а отже не був переданий замовнику є таким, що суперечить дійсності, а відсутність цього акту приймання - передачі є проблемою договірних відносин, тобто неналежне виконання умов договору не є предметом даного спору. Відповідач також зазначив, що містобудівні умови та обмеження непотрібні лише у випадку проектування на підставі будівельного паспорту. Проте, як і було встановлено та зазначено в акті перевірки, будівельний паспорт забудови земельної ділянки не був одержаний, за що забудовника було притягнуто до відповідальності. Твердження позивача про те, що перелік складових частин вихідних даних, щодо неповного об,єкту містобудування, може бути змінений, тобто допускається розроблення проектної документації без містобудівних умов та обмежень є необґрунтованим та таким, що суперечить чинним приписам містобудівного законодавства. Ігнорування норм при розробленні проекту - первинного та основного документу будівництва є порушенням, що в подальшому може призвести не тільки до вчинення порушень підрядником під час виконання робіт згідно до проекту, а може мати негативні наслідки для замовника будівництва при експлуатації будинку. Припис № 372 від 17.10.2013 року наданий [PERSON] (замовник будівництва), а отже не може бути оскаржений товариством, оскільки в даному випадку немає негативних правових наслідків для ТОВ «Вертикаль». Стосовно подвійного розміру штрафних санкцій, представник відповідача зазначив, що в постанові № 279/7/5-07-8420 зазначено, що 28.05.2013 року ТОВ «Вертикаль» було притягнуто до відповідальності за правопорушення у сфері містобудівної діяльності» та зазначено, що товариство визнано винним у вчинені правопорушення у сфері містобудівної діяльності з урахуванням ч. 9 ст. 2 Закону України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності». В зв,язку з викладеним, відповідач просив у задоволенні позову відмовити. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, встановив наступне. 17.10.2013 року головним державним інспектором Центрального управління державного контролю за будівництвом об,єктів Інспекції державного архітектурно - будівельного контролю у Донецькій області була проведена перевірка дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності будівельних норм, державних стандартів і правил ТОВ «Вертикаль». За результатами перевірки був складений акт від 17.10.2013 року, в якому зазначені виявлені під час перевірки порушення, а саме: порушення державно - будівельних норм при розробці проектної документації для будівництва індивідуального житлового будинку з господарськими будівлями за адресою: [ADDRESS], відсутність будівельного паспорту. 17.10.2013 року Інспекцією, на підставі зазначено акту був складений припис № 372 про зупинення підготовчих та будівельних робіт до отримання будівельного паспорту, та зазначено, що будівельний паспорт необхідно отримати в строк до 17.11.2013 року. 04.11.2013 року Інспекцією була винесена постанова № 279/7/5-07-8420, відповідно до якої, ТОВ «Вертикаль» визнано винним у вчинені правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 2, ч. 9 ст. 2 Закону України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності», а саме за передачу замовнику проектної документації для виконання будівельних робіт, розробленої з порушенням (проектна документація не відповідає вимогам п.8.2. додаток Д ДБН А.2.2-3-2012, відсутні вихідні дані для проектування) та накладений штраф (у подвійному розмірі) у сумі 206 460 грн. Підстави та порядок проведення органами державного архітектурно - будівельного контролю планових і позапланових виїзних перевірок визначені Законом України «Про регулювання містобудівної діяльності» від 17.02.11 № 3038-УІ (далі - Закон № 3038-УІ) та Порядком здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.05.2011р. № 553 (далі - Порядок). Пунктом 1 Порядку встановлено, що державний архітектурно - будівельний контроль здійснюється Держархбудінспекцією та її територіальними органами. Відповідно до п. 7 Порядку позаплановою перевіркою вважається перевірка, яка не передбачена планом роботи інспекції. Підставами для проведення позапланової перевірки є, зокрема, звернення фізичних чи юридичних осіб про порушення суб'єктом містобудування вимог містобудівного законодавства. Згідно з п. 17 Порядку у разі виявлення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, крім акта перевірки, складається протокол разом з приписом усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил або приписом про зупинення підготовчих та будівельних робіт, які виконуються без повідомлення, реєстрації декларації про початок їх виконання або дозволу на виконання будівельних робіт. Згідно з п. 3 ч. 4 ст. 41 Закону № 3038-УІ посадові особи інспекцій державного архітектурно-будівельного контролю під час перевірки мають право: видавати обов'язкові для виконання приписи щодо, зокрема, усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, державних будівельних норм, стандартів і правил. Відповідно до п. 17 Порядку у разі виявлення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, крім акта перевірки, складається протокол разом з приписом усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил або приписом про зупинення підготовчих та будівельних робіт, які виконуються без повідомлення, реєстрації декларації про початок їх виконання або дозволу на виконання будівельних робіт. Пунктом 19 цього Порядку встановлено, що припис складається у двох примірниках. Один примірник припису залишається в інспекції, а інший надається суб'єкту містобудування, щодо якого здійснюється державний архітектурно-будівельний контроль. З наведеного вбачається, що в разі виявлення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, органами державного архітектурно - будівельного контролю складають припис відносно суб,єкта містобудівної діяльності щодо якого здійснюється державний архітектурно - будівельний контроль. Позивач просить скасувати припис № 290, проте, як вбачається з листа Інспекції державного архітектурно - будівельного контролю у Донецькій області від 06.12.2013 року № 7/5-07-08-7794, за результатами перевірки був складений припис № 372, а у постанові був зазначений помилковий номер. Тобто, в позові мова йдеться саме про припис № 372. Як вбачається з даного припису про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, він був складений відносно замовника проектної документації - [PERSON]. У відповідності з п. 2 ст. 17 Кодексу адміністративного судочинства України компетенція адміністративних судів поширюється, зокрема, на спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності; Виходячи зі змісту норм Кодексу адміністративного судочинства України, рішення суб,єкта владних повноважень - це офіційний письмовий документ, який породжує певні правові наслідки, спрямований на регулювання тих чи інших суспільних відносин і має обов,язковий характер для суб,єктів цих відносин. Правові акти індивідуальної дії - рішення, які є актом одноразового застосування норм права і дію яких поширено на конкретних осіб або які стосуються конкретної ситуації. За своєю природою ненормативні правові акти, на відміну від нормативних, встановлюють не загальні правила поведінки, а конкретні приписи, звернені до окремого індивіда чи юридичної особи, застосовуються одноразово й після реалізації вичерпують свою дію. Головною рисою таких актів є їхня конкретність, а саме: чітке формулювання конкретних юридичних волевиявлень суб'єктами адміністративного права, які видають такі акти; розв'язання за їх допомогою конкретних, а саме індивідуальних, справ або питань, що виникають у сфері державного управління; чітка визначеність адресата - конкретної особи або осіб; виникнення конкретних адміністративно-правових відносин, обумовлених цими актами. Суд зазначає, що спірний припис № 372 від 17.10.2013 року є актом індивідуальної дії, який стосуються конкретної особи, в даному випадку - [PERSON]. Індивідуальні акти можуть бути оскаржені лише особами, безпосередні права, свободи чи охоронювані законом інтереси яких такими актами порушені. Отже, із наведеного вбачається, що з зазначеною вимогою щодо скасування припису № 372 від 17.10.2013 року звернулась не та особа, який належить право вимоги. Звернення до суду з позовом особи, якій не належить право вимоги (неналежний позивач), є підставою для відмови у задоволенні такого позову, оскільки права, свободи чи інтереси цієї особи у сфері публічно-правових відносин не порушено. Таким чином, суд вважає необхідним відмовити в задоволені позову в частині скасування припису Інспекції державного архітектурно - будівельного контролю у Донецькій області № 372 від 17.10.2013 року про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил. Стосовно вимоги позивача про скасування постанови Інспекції державного архітектурно - будівельного контролю у Донецькій області про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності № 279/7/5-07-8420 від 05.11.2013 року, суд зазначає наступне. Відповідно до ч. 1, ч. 5 ст. 26 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності", забудова територій здійснюється шляхом розміщення об'єктів будівництва. Проектування та будівництво об'єктів здійснюється власниками або користувачами земельних ділянок у такому порядку: 1) отримання замовником або проектувальником вихідних даних; 2) розроблення проектної документації та проведення у випадках, передбачених статтею 31 цього Закону, її експертизи; 3) затвердження проектної документації; 4) виконання підготовчих та будівельних робіт; 5) прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів; 6) реєстрація права власності на об'єкт містобудування. Згідно з ч. 1 ст. 27 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності", забудова присадибних, дачних і садових земельних ділянок може здійснюватися на підставі будівельного паспорта забудови земельної ділянки (далі - будівельний паспорт). З наведеного вбачається, що проектування індивідуального житлового будинку на присадибній земельній ділянці може здійснюватись на підставі будівельного паспорта забудови земельної ділянки, що є правом забудовника. Відповідно до ч. 1 ст. 29 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», основними складовими вихідних даних є: 1) містобудівні умови та обмеження; 2) технічні умови; 3) завдання на проектування. Згідно ч. 3 цієї статті, перелік об'єктів будівництва, для проектування яких містобудівні умови та обмеження не надаються, визначає центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері будівництва, містобудування та архітектури. Наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 07.07.2011р. №109, затверджено перелік об'єктів будівництва, для проектування яких містобудівні умови та обмеження не надаються. Згідно з п. 24 зазначеного переліку, містобудівні умови та обмеження не надаються при проектуванні для будівництва садибних (котеджних) житлових будинків, дачних та садових будинків загальною площею до 300 кв.м з числом надземних поверхів не більше двох, в тому числі з господарськими будівлями та спорудами, індивідуальними гаражами в межах відведення земельних ділянок без зміни цільового та функціонального призначення, що визначається будівельним паспортом земельної ділянки, крім проектної документації на будівництво групи будинків (два будинки і більше). Таким чином, зазначена норма передбачає можливість зміни складу вихідних даних, шляхом виключення містобудівних умов та обмежень, а також не встановлює залежність між отриманням будівельного паспорту і отриманням містобудівних умов та обмежень, за наявності наступних ознак: 1. функціональне призначення - садибний (котеджний) житловий будинок, дачний або садовий будинок; 2. загальна проектована площа складає до 300 кв.м; 3.число надземних поверхів не більше двох, в тому числі з господарськими будівлями та спорудами, індивідуальними гаражами в межах відведення земельних ділянок. Будівельний паспорт земельної ділянки, який зазначений в цієї нормі, (та на яку посилається Відповідач) потрібен лише у разі реалізації замовником наданого йому (ч. 1 ст. 27 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності") права на забудову присадибної земельної ділянки на підставі будівельного паспорту. Виходячи з вищевикладеного, суд дійшов висновку, що проектування на підставі будівельного паспорта здійснюється без отримання містобудівних умов та обмежень. Проте, суд зазначає, що виключення містобудівних умов та обмежень передбачено лише у випадку проектування на підставі будівельного паспорту. Представник позивача в судовому засіданні не заперечував факту відсутності будівного паспорту, зазначив, що здійснення забудови на підставі будівного паспорту є правом забудовника. Проте, суд зауважує, що застосування вищенаведених норм щодо відсутності необхідності у отриманні вихідних даних застосовуються саме в разі начвності будівельного паспорту. Відповідно до ч. 9 ст. 2 Закону України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності» дії, передбачені частинами першою - восьмою цієї статті, вчинені суб'єктами містобудування, яких протягом року було піддано стягненню за такі самі порушення -тягнуть за собою накладення штрафу, визначеного у відповідному абзаці цієї статті, у подвійному розмірі. Згідно п. 26 «Порядку накладення штрафів за правопорушення у сфері містобудівної діяльності», затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 06.04.1995 № 244, постанова про накладення штрафу та постанова про закриття справи набирають законної сили після закінчення строку їх оскарження. Відповідно до п. 29 зазначеного Порядку, оскарження постанови про накладення штрафу в установлений строк зупиняє її виконання до набрання законної сили відповідним рішенням суду. Постановою начальника Інспекції державного архітектурно - будівельного контролю у Донецькій області № 143 від 28.05.2013 року ТОВ «Вертикаль» було визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 2 Закону України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності» та був накладений штраф в розмірі 103230 грн. Як вбачається з матеріалів справи, позивачем у встановлений законом строк було оскаржено постанову № 143 про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності від 28.05.2013 року до Донецького окружного адміністративного суду, що підтверджується ухвалою про відкриття провадження в адміністративній справі № 805/8647/13-а суддею Криловою М.М. На момент розгляду даної справи провадження у справі № 805/8647/13-а зупинено, в зв,язку з призначенням будівельно - технічної експертизи. З наведеного вбачається, що на момент винесення Інспекцією оскаржуваної постанови, постанова № 143 від 28.05.2013 року про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності при реконструкції вбудованого нежитлового приміщення під два магазини непродовольчих товарів з улаштуванням додаткового входу, яке розташоване за адресою: м. Донецьк, бул. Пушкіна, 25, ще не набрала законної сили. Статтею 19 Конституції України встановлено, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов,язані діяти лише на підставі , в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Розглянувши подані документи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позовні вимоги товариства з обмеженою відповідальністю «Вертикаль» підлягають частковому задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 94 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб,єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України (або відповідного місцевого бюджету, якщо іншою стороною був орган місцевого самоврядування, його посадова чи службова особа). Позивач під час подачі позовної заяви за майнову вимогу про скасування постанови про накладення штрафу мав сплатити 458,80 грн. Витрати по сплаті судового збору у сумі 458,80 грн. підлягають стягненню з коштів Державного бюджету на користь позивача.

Результат розгляду: partial