Рішення адміністративного суду від 2014-01-16 00:00:00+02

[PERSON] (ідентифікаційний номер [NUMBER]) зареєстрована як фізична особа - підприємець Деснянською районною державною адміністрацією м. Києва, та знаходиться на обліку в Державній податковій інспекції у Деснянському районі Головного управління Міндоходів у м. Києві. Відповідно до акту від 07.08.2013р. №885/26-52-17-03-144 Державної податкової інспекції у Деснянському районі Головного управління Міндоходів у м. Києві, відповідач протягом тривалого часу не звітує, податкових декларацій та документів, пов'язаних з обчисленням і сплатою податків, не надає, зокрема, з 1 кварталу 2011 року. Станом на час розгляду справи за відповідачем заборгованості перед бюджетом немає. Відповідно до пп. 16.1.2 та пп. 16.1.3 ч. 16.1. ст. 16 Податкового кодексу України передбачено, що платник податків зобов'язаний вести в установленому порядку облік доходів і витрат, складати звітність, що стосується обчислення і сплати податків та зборів; подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством, декларації, звітність та інші документи, пов'язані з обчисленням і сплатою податків та зборів. Відповідно до пп. 20.1.12 п. 20.1 ст. 20 Податкового кодексу України, який набув чинності з 01.01.2011 р., органи державної податкової служби мають право у випадках, встановлених законом, звертатися до суду щодо припинення юридичної особи та підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця про визнання недійсними установчих (засновницьких) документів суб'єктів господарювання. З аналізу зазначених положень законодавства слідує, що органи державної податкової служби мають право на звернення до суду з позовом про скасування (припинення) державної реєстрації суб'єкта підприємницької діяльності, взятих ними на податковий облік, у разі неподання ними протягом року органам державної податкової служби податкових декларацій, звітів, документів фінансової звітності відповідно до закону. Відповідно до п. 49.1 ст. 49 Податкового кодексу України (далі ПК України), податкова звітність подається платником податків або іншою особою, на яку цим Кодексом та іншими нормативно-правовими актами покладено обов'язки з подання органам державної податкової служби податкової звітності, за звітний період в установлені цим Кодексом та іншими нормативно-правовими актами строки, органу державної податкової служби, в якій перебуває на обліку такий платник податків. Пунктом 67.2 ст. 67 ПК України передбачено, що органи державної податкової служби в установленому законом порядку мають право звертатися до суду стосовно юридичних та фізичних осіб-підприємців при винесенні судового рішення щодо припинення державної реєстрації юридичних осіб або фізичних осіб підприємців. Враховуючи, що обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними конкретними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування, суд прийшов до висновку, що в позовній заяві наведені обставини, які підтверджуються достатніми доказами, які свідчать про обґрунтованість позовних вимог. Докази, подані позивачем, підтверджують обставини, на які позивач посилається на їх обґрунтування. Відповідно до ст. 162 Кодексу адміністративного судочинства України, при вирішенні справи по суті суд може задовольнити адміністративний позов повністю або частково чи відмовити в його задоволенні повністю або частково, у разі задоволення адміністративного позову суд може прийняти постанову про визнання протиправними рішення суб'єкта владних повноважень чи окремих його положень, дій чи бездіяльності і про скасування або визнання нечинним рішення чи окремих його положень, про поворот виконання цього рішення чи окремих його положень із зазначенням способу його здійснення. Відповідно до статті 46 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців», реєстрація припинення підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця проводиться, зокрема, у разі постановлення судового рішення про припинення такої діяльності з підстав неподання протягом року органам державної податкової служби податкових декларацій, документів фінансової звітності відповідно до закону. Відтак, датою вчинення правопорушення, за яке може бути застосовано адміністративно-господарську санкцію у вигляді скасування державної реєстрації, слід вважати наступний день після спливу річного терміну з моменту неподання відповідних податкових декларацій та іншої фінансової звітності. За таких обставин, судом встановлено, що відповідач протягом понад один рік не подає органам державної податкової служби податкових декларацій, документів фінансової звітності відповідно до закону. Згідно п. 4 ч. 1 ст. 17 КАС України, компетенція адміністративних судів поширюється на спори за зверненням суб'єкта владних повноважень у випадках, встановлених законом. Право органу державної податкової служби звертатися до суду з заявою (позовною заявою) про скасування державної реєстрації суб'єкта підприємницької діяльності (припинення юридичної особи) передбачене п. 17 ст. 11 Закону України «Про державну податкову службу в Україні». Таким чином, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог та вважає за необхідне їх задовольнити і скасувати державну реєстрацію суб'єкта підприємницької діяльності (припинення юридичної особи) з моменту прийняття судового рішення у даній справі.

Результат розгляду: granted