Рішення адміністративного суду від 2014-03-06 00:00:00+02

12.02.2014 позивач [PERSON] звернулась до суду з адміністративним позовом до УПФУ в Пролетарському районі м. Донецька про визнання рішення неправомірним та зобов'язання вчинити певні дії, в якому вказала, що вона має право на призначення пільгової пенсії згідно з п. «а» ст.. 13 Закону України « Про пенсійне забезпечення» (Список№1). У зв'язку досягненням пенсійного віку, 01.10.2013 року вона подала заяву до УПФУ в Пролетарському районі м. Донецька про призначення їй пільгової пенсії. Відповідач своїм рішенням № 4392 від 31.12.2013 року відмовив їй в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №1. таке рішення відповідача мотивовано відсутністю необхідного стажу за Списком №1, який, на думку відповідача , складає 2 роки 4 місяці 18 днів. Позивач вважає таке рішення незаконним та таким, що підлягає скасуванню з огляду на наступне: Позивач з 03.04.1990 року по 01.08.1997 року працювала на підприємстві ВАТ «Донецьквторкольормет» на посаді ливарника металів та сплавів. Підприємство неодноразово реорганізовувалось. Отже, її пільговий стаж станом на дату звернення складає 7 років 3 місяці 27 днів, що дає право на призначення пенсії зі зниженням пенсійного віку на пільгових умовах. Між сторонами відсутній спір щодо роботи за посадою, яку віднесено до Списку №1 виробництв, робіт, професій, посад та показників, оскільки в наявності є належні докази - трудова книжка, первинні документи та довідки, що підтверджують пільговий характер роботи. Відповідач в оскаржувальному рішенні посилався на лист ліквідатора ВАТ «Донецьквторкольормет», в якому було зазначено про повідомлення головним управлінням соціального захисту населення Державної адміністрації донецької області про порушення в проведенні атестації робочих місць підприємством ВАТ «Донецьквуторкольормет». Однак, законодавцем покладено обов'язок проведення атестації робочих місць на керівників підприємств, а тому її не проведення ( або неналежне проведення) не може позбавити громадян їх конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань надання пенсії за віком на пільгових умовах. Отже, відмова відповідача в призначенні їй пенсії на пільгових умовах у зв'язку із неналежним чином проведеною атестацією на підприємстві ,є незаконними. Позивач просила визнати рішення УПФУ в Пролетарському районі м. Донецька № 4392 від 31.12.2013 року про відмову [PERSON] в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №1 незаконним та скасувати його; зобов'язати відповідача зарахувати до пільгового стажу роботи за Списком №1 період роботи на підприємстві ВАТ «Донецьквторкольормет» на посаді ливарника металів та сплавів з 03.04.1990 року по 01.08.1997 року; зобов'язати відповідача призначити позивачу пенсію зі зниженням пенсійного віку відповідно до п «а» ст. 13 Закону України « Про пенсійне забезпечення» з 01.10.2013 року Позивач [PERSON] в судовому засіданні підтримала позовні вимоги та просили їх задовольнити в повному обсязі. Представник відповідача Аніщенко І.О. в судовому засіданні заперечувала проти задоволення позову та надала письмові заперечення проти позову, відповідно до яких позовні вимоги позивача не визнали та просили у задоволенні позову відмовити, посилаючись на те, що згідно п. «а» ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від останньої роботи працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним КМУ, і за результатами атестації робочих місць: чоловіки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах, жінки - після досягнення 45 років і при стажі роботи не менше 15 років, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах. Саме атестація робочих місць підтверджує зайнятість повний робочий день у небезпечних та шкідливих умовах праці, що в свою чергу дає право на пільгове пенсійне забезпечення. Однак з листа ліквідатора ВАТ «Донецьквторкольормет», в якому було зазначено про повідомлення головним управлінням соціального захисту населення Державної адміністрації донецької області про порушення в проведенні атестації робочих місць підприємством ВАТ «Донецьквуторкольормет» Суд, заслухавши пояснення представників сторін, а також перевіривши матеріали справи, вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено та не заперечувалось сторонами, що позивач [PERSON] з 03.04.1990 року по 01.08.1997 року перебувала у трудових відносинах з ВАТ «Донецьквторкольормет», що підтверджується записом у трудовій книжці позивача (а. с. 11-18). Згідно довідки ВАТ «Донецьквторкольормет» про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів (а. с. 24) [PERSON] працювала повний робочий день на Донецькому виробничому об'єднанні «Донецьквторкольормет» і за період з 03.04.1990 року по 01.08.1997 року виконувала роботу ливарника металів та сплавів ливарної дільниці та ливарного цеху, що передбачає Списком №1, розділу 7, підрозділу 21 Постанови Ради Міністрів СРСР від 22.08.1956 року № 1173, та розділу 7 підрозділу 18 Постанови Кабміну Міністрів України від 11.03.1994 року № 162. Донецьке виробниче об'єднання «Донецьквторкольомет» перейменоване в Донецьке державне підприємство вторинної кольорової металургії 12 березня 1993 року, наказ МПУ від 12.03.1993 року № 37. Донецьке державне підприємство вторинної кольорової металургії перереєстроване в ВАТ «Донецьквторкольормет» 10.10.1994 року розпорядженням Донецької міської Ради народних депутатів від 12.10.1994 року № 1190р. (а.с.24). В зв'язку з тим, що зазначений вище період трудової діяльності дає позивачу право на пільгове пенсійне забезпечення за Списком № 1 відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», позивач звернулась 01.10.2013 року до УПФ України в Пролетарському районі м. Донецька. Рішенням № 4392 від 31.12.2013 року (а. с. 28) [PERSON] було частково відмовлено. Так, УПФ України в Пролетарському районі м. Донецька зарахувала до пільгового стажу за списком №1 роботу на ВАТ "Донецьквторкольормет" за період з 03.04.1990 року по 21.08.1992 року. Крім того, відповідач посилався на те, що пільговий стаж за період з 22.08.1992 року по 01.08.1997 року не зараховується, оскільки у ВАТ «Донецьквторкольормет» були виявлені грубі порушення проведення атестації та Порядку проведення атестації робочих місць щодо умов праці, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 01.02.1993 року, листом управління праці та зайнятості населення від 05.08.1998 року №8-429-02, що привело до необґрунтованого підтвердження права на пільгову пенсію робітникам ВАТ «Донецьквторкольормет» щодо списків №1 та 2. Зазначені рішення є незаконними в частині відмови зарахування пільгового стажу з 22.08.1992 року по 01.08.1997 року відповідно, а також в частині відмови у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах, та підлягають скасуванню у даних частинах. Так, відповідно до ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних та юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку у тому числі органів державної влади. У справах щодо оскарження рішень суди перевіряють чи прийняті вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Статтею 19 Конституції України встановлено, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Згідно з ст. 22 Конституції України конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані при прийнятті нових законів або внесені змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод. Скасування конституційних прав і свобод - це їх офіційна (юридична або фактична) ліквідація. Звуження змісту та обсягу прав і свобод є їх обмеженням. У традиційному розумінні діяльності визначальними поняття змісту прав людини є умови і засоби, які становлять можливості людини, необхідні для задоволення потреб її існування та розвитку. Обсяг прав людини - це їх сутнісна властивість, виражена кількісними показниками можливостей людини, які відображені відповідними правами, що не є однорідними і загальними. Загальновизнаним є правило, згідно з яким сутність змісту основного права в жодному разі не може бути порушена. Статтею 46 Конституції України передбачено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов'язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам визначає Закон України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування». Статтею 58 зазначеного Закону на Пенсійний фонд покладене керівництво та управління солідарною системою, збір, акумуляція та облік страхових внесків, призначення пенсії та підготовка документів для її виплати, забезпечення своєчасного і в повному обсязі фінансування та виплати пенсій, допомоги на поховання, здійснення контролю за цільовим використанням коштів Пенсійного фонду, вирішення питань, пов'язаних з веденням обліку пенсійних активів застрахованих осіб на накопичувальних пенсійних рахунках, здійснення адміністративного управління Накопичувальним фондом та інші функції, передбачені Законом і статутом Пенсійного фонду. Таким чином, відповідач у справі - орган владних повноважень, на якого чинним законодавством України покладені владні управлінські функції у сфері пенсійного забезпечення. Прикінцеві положення Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 року №1058 встановлюють, що визначення права пенсії за віком на пільгових умовах здійснюється згідно з нормами Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 05.11.1991 року № 1788. Як передбачено ст. 2 Закону України «Про пенсійне забезпечення», за цим Законом призначаються: а) трудові пенсії: за віком, по інвалідності, в разі втрати годувальника, за вислугу років; б) соціальні пенсії. Згідно п. «а» статті 13 Закону № 1788 пенсії на пільгових умовах призначаються працівникам, зайнятим повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, за Списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць: чоловікам після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них є не менше 10 років на зазначених роботах, жінкам - після досягнення 45 років і при стажі роботи не менше 15 років, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах. Працівникам, які мають не менше половини стажу роботи з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням віку, передбаченого статтею 12 Закону № 1788, на 1 рік за кожний повний рік такої роботи чоловікам і на 1 рік 4 місяці - жінкам. Згідно пункту 20 Постанови Кабінету Міністрів України № 637 від 12 серпня 1993 року «Про затвердження Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній», у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств або організацій, однак цей порядок, як вбачається з його назви та змісту, поширюється саме на випадки відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній. Відповідно до вимог статті 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України. Крім того, суд першої інстанції зазначає, що атестація робочих місць за умовами праці - це комплексна оцінка всіх факторів виробничого середовища і трудового процесу, супутніх соціально - економічних факторів, що впливають на здоров'я і працездатність працівників в процесі трудової діяльності. Відповідно до п.п.1,2 Порядку проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженого постановою КМУ від 01 серпня 1992 року № 442, - атестація робочих місць за умовами праці проводиться на підприємствах і організаціях незалежно від форм власності й господарювання, де технологічний процес, використовуване обладнання, сировина та матеріалі є потенційними джерелами шкідливих і небезпечних виробничих факторів, що можуть несприятливо впливати на стан здоров'я працюючих, а також на їхніх нащадків як тепер, так і в майбутньому. Основна мета атестації полягає у регулюванні відносин між власником або уповноваженим ним органом і працівниками у галузі реалізації прав на здоров'я й безпечні умови праці, пільгове пенсійне забезпечення, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах. Частиною 2 п. 4 Порядку проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженого постановою КМУ від 01.08.1992 року № 442 встановлено, що відповідальність за своєчасне та якісне проведення атестації покладається на керівника підприємства, організації. Таким чином, законодавцем покладено обов'язок проведення атестації робочих місць на керівників підприємств, а тому її не проведення чи неякісне проведення не може позбавити громадян їх конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань надання пенсій за віком на пільгових умовах відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення». Вирішуючи спір, суд першої інстанції зазначає, що позивач не може бути позбавлений права на зарахування спірного періоду роботи до пільгового стажу за Списком № 1 за формальними підставами, як то не якісне проведення протягом певного часу атестації робочих місць на підприємстві, оскільки в цей час вона працювала за професією, яка відноситься до вказаного Списку, і ця професії атестовувалась третьою особою. Як вже зазначалось, за діючим законодавством відповідальність за несвоєчасне проведення атестації та неякісне її проведення покладена на інших осіб і позивач жодним чином не міг вплинути на її своєчасне та якісне проведення. Крім того, суд першої інстанції зауважує, що в самих оскаржуваних рішеннях відповідачем визнавалось, що професія ливарник металів та сплавів, за якою працювала позивачка, відноситься до Списку № 1 і єдиною підставою для відмови у призначенні пенсії відповідно до п. «а» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» визначалось не якісне проведення відповідної атестації робочих місць за вказаною професією. Відповідно до ст. 56 Закону України « Про пенсійне забезпечення» до стажу роботи, який дає право на пенсію, зараховується період роботи на підприємствах, установах на організаціях незалежно від форм власності. При цьому згаданою статтею не встановлено обмеження щодо зарахування до стажу роботи періодів, коли не сплачувалися внески до Пенсійного фонду. Згідно зі ст. 62 вищевказаного Закону єдиним документом, що підтверджує трудовий стаж, є трудова книжка. Таким чином, вимога позивача [PERSON] в частині зобов'язання відповідача зарахувати до пільгового стажу роботи [PERSON], період роботи у ВАТ «Донецьквторкольормет» на посаді ливарника металів та сплавів за період з 03.04.1991 року по 01.08.1997 року є обґрунтованою та підлягає частковому задоволенню, оскільки відповідач у своєму рішенні № 4392 від 31.12.2013 року визнав на позивачкою пільговий стаж за період 03.04.1990 року по 21.08.1992 року. Вимога позивача [PERSON] про зобов'язання відповідача призначити пенсію за віком на пільгових умовах підлягає задоволенню, оскільки вона на час звернення до відповідача (01.10.2013 року) по досягненню нею віку в 53 років і 8 місяців, маючи загальний трудовий стаж роботи більше 20 років та з них пільгового - повних 7 років, набула право на призначення зазначеної пенсії. Даний висновок суду відповідає вимогам п.«а» ст.13 Закону № 1788 про призначення пенсії на пільгових умовах жінкам із зменшенням віку, передбаченого статтею 12 зазначеного Закону, на 1 рік 4 місяці за кожний повний рік роботи з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці. На підставі вищевикладеного, положень Закону України "Про пенсійне забезпечення", Порядком проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 1 серпня 1992 року № 442, та

Результат розгляду: partial