Рішення адміністративного суду від 2014-02-03 00:00:00+02

10 грудня 2014 року позивач звернулась до суду з позовом до УПФУ в м.Костянтинівці та Костянтинівському районі Донецької області, в якому, з уточнюючими позовними вимогами зазначила, що вона працювала з 21.03.1995р. по 22.11.2010 року працювала у державному фінансовому управлінні. Після звільнення їй була призначена пенсія відповідно до ст.20 Закону України "Про службу в органах місцевого самоврядування". При обчисленні розміру пенсії відповідачем по справі не було враховано наступні складові заробітної плати: матеріальна допомога на оздоровлення, матеріальна допомога на вирішення соціально-побутових питань, індексація заробітної плати, компенсації за невикористану щорічну відпустку та розмір десяти посадових окладів. На її звернення 05 грудня 2013 року вона отримала довідку Виконкому Костянтинівської міської ради про розмір її заробітної плати, яка містить вищезазначені складові заробітної плати та звернулась до УПФУ в м.Костянтинівці та Костянтинівському районі Донецької області із заявою про перерахунок пенсії, але отримала відмову, викладену у рішенні відповідача від 06 грудня 2013 року, в обґрунтування якої відповідач послався на статтю 21 Закону України "Про службу в органах місцевого самоврядування". Позивач просить визнати незаконним та скасувати рішення відповідача по справі від 06 грудня 2013 року про відмову в перерахунку пенсії з моменту призначення з урахуванням сум матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань та індексації заробітної плати, компенсації за невикористану щорічну відпустку та розмір десяти посадових окладів; зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в м.Костянтинівці та Костянтинівському районі Донецької області здійснити перерахунок пенсії з 10 грудня 2013 року з урахуванням зазначених виплат і з відповідними перерахунками та виплатою недоотриманих сум. В судове засідання позивач не з'явилась, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій підтримала заявлений позов. Представник відповідача в судове засідання не з'явилась, про час і місце його повідомлена належним чином, причину не явки суду не повідомила, надала заперечення на даний позов. З'ясувавши позицію сторін по справі, дослідивши письмові докази по справі, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Судовим розглядом встановлено, що в період часу з 22 листопада 2010 року позивач [PERSON] перебуває на обліку в УПФУ в м. Костянтинівці та Костянтинівському районі Донецької області і є отримувачем пенсії за віком на підставі Закону України "Про службу в органах місцевого самоврядування", що підтверджується копією трудової книжки (а.с. 7-10), пенсійним посвідченням (а.с. 14). Рішенням від 06 грудня 2013 року (а.с.11) [PERSON] відмовлено в перерахунку пенсії на підставі довідки про складові заробітної плати № 26 від 05 грудня 2013 року в урахуванні сум матеріальної допомоги до відпустки, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, індексації заробітної плати, як складових заробітної плати. В іншій частині заявлених у позові вимог їй відповідачем у зазначеному рішенні не відмовлялося. Суд вважає, що заявлені позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Частиною 6 статті 21 Закону України "Про службу в органах місцевого самоврядування" передбачено, що пенсійне забезпечення посадових осіб місцевого самоврядування, які мають стаж служби в органах місцевого самоврядування та/або державної служби не менше 10 років, здійснюється у порядку, визначеному законодавством України про державну службу. Відповідно до статті 37 Закону України "Про державну службу" № 3723-XII (у редакції, чинній на час виникнення спірних відносин) пенсія державним службовцям призначається в розмірі 80 відсотків від сум їх заробітної плати, на які нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування. У частині першій статті 1 Закону України від 24 березня 1995 року №108/95ВР "Про оплату праці" (далі Закон №108/95-ВР) встановлено, що заробітна плата це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу. Статтею 2 цього Закону визначено структуру заробітної плати, до якої входить: основна та додаткова заробітна плата, а також заохочувальні та компенсаційні виплати. Частиною другою статті 33 Закону України "Про державну службу" № 3723-XII передбачено, що заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплати за ранги, надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок. Аналіз наведених положень дає підстави для висновку, що матеріальна допомога на оздоровлення та допомога для вирішення соціально-побутових питань входила до системи оплати праці державного службовця. Крім того, статтею 66 Закону України від 5 листопада 1991 року №1788-XII "Про пенсійне забезпечення" (далі Закон № 1788-XII) врегульовано види оплати праці, що враховуються при обчисленні пенсій. Відповідно до частини першої статті 66 цього Закону до заробітку для обчислення пенсії включаються всі види оплати праці (виплат, доходу), на які відповідно до Закону України "Про збір на обовязкове державне пенсійне страхування" нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, в межах максимальної величини фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, оподатковуваного доходу (прибутку), сукупного оподатковуваного доходу (граничної суми заробітної плати (доходу), з яких справляються страхові внески (збори) до соціальних фондів, що діяла на день одержання зазначеного заробітку (виплат, доходу). Стаття 41 Закону України від 9 липня 2003 року № 1058-IV "Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування" (далі Закон № 1058-IV) визначає виплати (доходи), що враховуються в заробітну плату (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії. Так, зокрема до такого доходу (заробітної плати) враховуються: суми виплат, отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно з цим Законом були фактично нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески; суми виплат, отримуваних застрахованою особою до набрання чинності цим Законом, у межах сум, на які відповідно до законодавства, що діяло раніше, нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обовязкове державне пенсійне страхування. За змістом наведених норм, отримувані застрахованою особою суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обовязкове державне пенсійне страхування, враховуються в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати. Згідно ч.2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Частиною 4 статті 45 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" передбачено, що перерахунок призначеної пенсії, крім випадків, передбачених частиною першою статті 35, частиною другою статті 38, частиною третьою статті 42 і частиною п'ятою статті 48 цього Закону, провадиться в такі строки: у разі виникнення права на підвищення пенсії - з першого числа місяця, в якому пенсіонер звернувся за перерахунком пенсії, якщо відповідну заяву з усіма необхідними документами подано ним до 15 числа включно, і з першого числа наступного місяця, якщо заяву з усіма необхідними документами подано ним після 15 числа. З оскаржуваного рішення від 06 грудня 2013 року вбачається, що позивач звернувся до відповідача із заявою про перерахунок пенсії 05 грудня 2013 року, надавши з цією метою довідку про складові заробітної плати від 05грудня 2013 року. Відповідач своїм рішенням від 06.12.2013 року відмовив позивачу у врахуванні до складних при нарахування пенсії тільки сум матеріальної допомоги до відпустки, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, індексації заробітної плати, як складових заробітної плати. Вважаючи на те, що предметом судового захисту є порушення суб'єктом власних повноважень вимог закону та передбачених законом прав громадян, суд не може зобов'язати відповідача виконати всі вимоги позивача, оскільки ним рішення про відмову зарахування сум компенсації за невикористану щорічну відпустку та розмір десяти посадових окладів відповідачем не виносилося і тому не може бути в даній частині оскаржене у позовному порядку. Приймаючи до уваги вищевикладене, суд приходить до висновку, що рішення УПФУ в м. Костянтинівці та Костянтинівському районі про відмову в перерахунку пенсії [PERSON] є незаконним та підлягає скасуванню, а відповідача слід зобов'язати здійснити перерахунок пенсії [PERSON] з 10 грудня 2013 року з урахуванням отриманих сум матеріальної допомоги до відпустки, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань та індексації заробітної плати, зазначених у довідці Міського фінансового управління Костянтинівської міської ради № 25 від 05 грудня 2013 року. Крім того, позивачка у своєму позові просить зобов'язати відповідача зробити перерахунок її пенсії з 30.05.2006 року, але оскаржене рішення відповідача винесено за її заявою 06.12.2013 року. Предметом судового захисту в адміністративному судочинстві є права громадян, які порушені суб'єктами власних повноважень своїми рішеннями, діями чи бездіяльністю. З моменту призначення пенсії позивачка погодилася з її розміром та рішенням щодо цього з приводу зарахування складових заробітної плати. Оскаржене рішення відповідачем винесено 06.12.2013 року, яке суд вважає незаконним і вирішує його скасувати по наведеним вище підставам. Отже, суд вважає, що перерахунок пенсії відповідач повинен здійснити з моменту винесення незаконного рішення, тобто з 06.12.2013 року. В іншій частині позову слід відмовити. Витрати, пов'язані із сплатою судового збору (а.с.1) слід стягнути з Державного бюджету на користь [PERSON] На підставі викладеного та

Результат розгляду: partial