Рішення адміністративного суду від 2014-03-20 00:00:00+02

[PERSON] звернувся до Хмельницького окружного адміністративного суду з позовною заявою до Державного реєстратора прав на нерухоме майно Державної реєстраційної служби України Гуляєва Олексія Олександровича про визнання протиправним, скасування рішення та зобов'язання вчинити дії. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 20 січня 2014 року державний реєстратор прав на нерухоме майно Гуляєв Олексій Олександрович Державної реєстраційної служби України розглянув його заяву про державну реєстрацію прав та їх обтяжень для проведення державної реєстрації права власності на гараж №[NUMBER], що розташований за адресою: Хмельницька обл., м. Славута, гаражне товариство "Ветеран" на земельній ділянці з кадастровим номером 6810600000:01:009:0357, відповідно до рішення Славутського міськрайонного суду від 24.12.2013 року та прийняв рішення №10079668, яким відмовив у державній реєстрації права власності на гараж №[NUMBER]. Вказує, що рішення №10079668 від 20 січня 2014 року державний реєстратор прав на нерухоме майно Гуляєв Олексій Олександрович вмотивував тим, що в рішенні Славутського міськрайонного суду від 24 грудня 2013 року про визнання права власності на гараж №[NUMBER], що розташований за адресою: Хмельницька обл., м. Славута, гаражне товариство "Ветеран" на земельній ділянці з кадастровим номером 6810600000:01:009:0357 не вказано характеристики об'єкту нерухомості - його площі, відсутні документи про прийняття об'єкту нерухомості в експлуатацію. Зазначає, що рішення державного реєстратора прав на нерухоме майно Державної реєстраційної служби України Гуляєва Олексія Олександровича №10079668 від 20 січня 2014 року про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень є протиправним, не відповідає вимогам чинного законодавства, оскільки відповідно до рішення Славутського міськрайонного суду від 24 грудня 2013 року, яке набрало законної сили 08 січня 2014 року, визнано за ним право власності на гараж №[NUMBER] в гаражному товаристві "Ветеран" по вул. Гвардійській в м. Славута. Вказує, що земельна ділянка на якій розміщений гараж, належить йому на праві приватної власності, що підтверджується свідоцтвом про право власності серія та номер 8515398 від 27.08.2013 року, а тому просить суд: - визнати протиправним та скасувати рішення про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень від 21.01.2013 року №10079668, прийняте державним реєстратором прав на нерухоме майно Державної реєстраційної служби України Гуляєвим Олексієм Олександровичем; - зобов'язати Державну реєстраційну службу України зареєструвати за [PERSON] (ідентифікаційний код [NUMBER]) право власності на нерухоме майно, а саме: гараж №[NUMBER], що розташований Хмельницька обл., м. Славута, гаражне товариство "Ветеран" на земельній ділянці з кадастровим номером 6810600000:01:009:0357, яке визнано за ним на підставі рішення Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 24.12.2013 року у цивільній справі №682/3932/13-ц (2/682/1222/2013). Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив задоволити в повному обсязі. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, надіслав до суду письмове заперечення в якому просить розглянути справу без його участі, проти позову заперечує та вказує, що позовні вимоги позивача є необґрунтованими, оскільки відповідач при прийнятті рішення про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень №10079668 від 20 січня 2014 року позивачу у проведенні державної реєстрації права власності на гараж №[NUMBER] цілісний майновий комплекс, що розташований за адресою: Хмельницька обл., м. Славута, гаражне товариство "Ветеран" на земельній ділянці з кадастровим номером 6810600000:01:009:0357 діяв на підставі, у межах та спосіб, передбачений законом. Зазначає, що документи, подані позивачем для проведення державної реєстрації прав не відповідають вимогам, або не дають змоги встановити відповідність заявлених прав документам, що їх посвідчують. Просить в задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] не підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 24 грудня 2013 року рішенням Славутського міськрайонного суду Хмельницької області визнано за [PERSON] право власності на гараж №[NUMBER] в гаражному товаристві "Ветеран" по вул. Гвардійській м. Славута. 13 січня 2014 року [PERSON] подав заяву до Державної реєстраційної служби України про державну реєстрацію прав та їх обтяжень для проведення державної реєстрації права власності на гараж, що розташований Хмельницька обл., м. Славута, гаражне товариство "Ветеран", кадастровий номер земельної ділянки 6810600000:01:009:0357. 20 січня 2014 року державний реєстратор прав на нерухоме майно Гуляєв Олексій Олександрович Державної реєстраційної служби України розглянув заяву [PERSON] про державну реєстрацію прав та їх обтяжень для проведення державної реєстрації права власності на гараж, що розташований Хмельницька обл., м. Славута, гаражне товариство "Ветеран", кадастровий номер земельної ділянки 6810600000:01:009:0357 та прийняв рішення №10079668, яким відмовив у державній реєстрації права власності на гараж №[NUMBER]. Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Відповідно ст.182 Цивільного Кодексу України (далі - ЦК України), право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Державна реєстрація прав на нерухомість і правочинів щодо нерухомості є публічною, здійснюється відповідним органом, який зобов'язаний надавати інформацію про реєстрацію та зареєстровані права в порядку, встановленому законом. Відмова у державній реєстрації права на нерухомість або правочинів щодо нерухомості, ухилення від реєстрації, відмова від надання інформації про реєстрацію можуть бути оскаржені до суду. Порядок проведення державної реєстрації прав на нерухомість та підстави відмови в ній встановлюються законом. Права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації, виникають з дня такої реєстрації відповідно до закону (ч. 4 ст. 334 ЦК України). На даний час, відносини, пов'язані з державною реєстрацією прав на нерухоме майно та їх обтяжень врегульовані Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Частиною 1 ст. 19 Закону встановлено, що Державна реєстрація прав проводиться на підставі: 1) договорів, укладених у порядку, встановленому законом; 2) свідоцтв про право власності на нерухоме майно, виданих відповідно до вимог цього Закону; 3) свідоцтв про право власності, виданих органами приватизації наймачам житлових приміщень у державному та комунальному житловому фонді; 4) державних актів на право власності або постійного користування на земельну ділянку у випадках, встановлених законом; 5) рішень судів, що набрали законної сили; 6) інших документів, що підтверджують виникнення, перехід, припинення прав на нерухоме майно, поданих органу державної реєстрації прав разом із заявою. Позивачем 13.01.2014 року подано заяву про державну реєстрацію прав та їх обтяжень із доданими документами відповідно до переліку визначеному у карті прийому заяви №4906268. Відповідно до ст.5 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" якщо законодавством передбачено прийняття в експлуатацію об'єкта нерухомого майна, державна реєстрація прав на такий об'єкт проводиться після прийняття його в експлуатацію в установленому законодавством порядку. Згідно із ст. 2 Закону державна реєстрація речових прав на нерухоме майно - офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Відповідно до пункту 10 Порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13 квітня 2011 року №461, у разі коли на самочинно збудоване нерухоме майно визнано право власності за рішенням суду, воно приймається в експлуатацію згідно з цим Порядком. Згідно із пунктами 2, 3 Порядку прийняття в експлуатацію об'єктів, що належать до I-III категорії складності, та об'єктів, будівництво яких здійснено на підставі будівельного паспорта, проводиться шляхом реєстрації Державною архітектурно-будівельною інспекцією та її територіальними органами (далі - Інспекція) поданої замовником декларації про готовність об'єкта до експлуатації (далі - декларація). Прийняття в експлуатацію об'єктів, що належать до IV і V категорії складності, здійснюється на підставі акта готовності об'єкта до експлуатації шляхом видачі Інспекцією сертифіката. З наведеного вбачається, що декларація про готовність об'єкта до експлуатації, зареєстрована в установленому порядку Інспекцією (щодо об'єктів I-III категорії складності), та виданий, на підставі акта готовності об'єкта до експлуатації сертифікат (щодо об'єктів IV і V категорії складності) є документами, які підтверджують відповідність закінченого будівництвом об'єкта проектній документації, державним будівельним нормам, стандартам і правилам, та мають подаватися для оформлення права власності з видачею свідоцтва про право власності на новозбудовані, реконструйовані об'єкти нерухомого майна. Абзацом третім пункту 10 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 22.06.2011 р. №703 передбачено, що документи необхідні для проведення державної реєстрації, що подані з порушенням вимог, установлених законом, цим Порядком та іншими нормативно-правовими актами, є підставою для зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію або відмови в державній реєстрації прав та їх обтяжень, а не для відмови в прийнятті заяви про державну реєстрацію. Відповідно до ч.4 ст.9 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" державний реєстратор самостійно приймає рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень або відмову в такій реєстрації. Вичерпний перелік підстав для відмови у проведені державної реєстрації прав та їх обтяжень встановлено частиною першою статті 24 Закону. Відповідно до п.4 ч.1 ст.24 Закону у державній реєстрації прав та їх обтяжень може бути відмовлено у разі, якщо подані документи не відповідають вимогам, встановленим цим Законом, або не дають змоги встановити відповідність заявлених прав документам, що їх посвідчують. Відмова в державній реєстрації прав та їх обтяжень зокрема з підстави зазначеної у пункті 4 частини першої статті 24 Закону, не позбавляє заявника права повторно звернутися із заявою за умови усунення перешкод для державної реєстрації прав та їх обтяжень. Відповідно до ч.2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Відповідно до частини 2 статті 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. З врахуванням зазначених обставин, норм чинного законодавства, суд приходить до висновку, що представником відповідача правомірність своїх дій доведена, останній діяв в межах повноважень та спосіб передбачений Конституцією та законами України, оскільки державна реєстрація проводиться після прийняття в експлуатацію об'єкта нерухомого майна, а тому в задоволені позову слід відмовити. Враховуючи вищевикладене,

Результат розгляду: denied