Рішення адміністративного суду від 2014-02-04 00:00:00+02

Позивачка звернулася до суду з адміністративним позовом до Управління пенсійного фонду України в Ружинському районі Житомирської області в якому просить визнати його дії неправомірними та зобов»язати призначити пенсію достроково, та зарахувати в трудовий стаж 1994 рік. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що рішенням комісії з питань пенсійного забезпечення УПФУ в Ружинському районі від 22.11.2013 року їй було відмовлено в призначені пенсії за віком з достроковим виходом на пенсію. Причиною стало те, що відповідач відмовляється зарахувати до трудового стажу 1994 рік, рік коли вона працювала в КСП «Комуніст» будучи інвалідом 2-ї групи, та виробила за рік 107 вихододнів, на той час коли інвалідам 3-ї групи було встановлено всього 100 вихододнів. Відповідач просить надати рішення зборів господарства, з якого вбачалося, що їй було зараховано 1994 рік до стажу, дане рішення відсутнє, через що відмовлено їй у призначені дострокової пенсії. В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала з підстав викладених в позовній заяві, та пояснила, що в 1994 році будучи інвалідом 2-ї групи працювала в КСП «Комуніст» та виробила за рік 107 вихододнів, на той час коли інвалідам 3-ї групи було встановлено всього 100 вихододнів, рішення зборів господарства, з якого вбачалося, б що їй було зараховано 1994 рік до стажу відсутнє, оскільки збори збиралися лише тоді, коли ставилося питання про зарахування людині стажу, коли не вистачала 1-6 діб до встановленого мінімуму. Для працюючих інвалідів в господарстві, було встановлено мінімум лише для інвалідів 3-ї групи, а іншим не встановлювався. Вона виробила в 1994 році, будучи інвалідом 2-ї групи 107 вихододнів, це навіть більше ніж встановлено для інвалідів 3-ї групи. Відсутність рішення зборів про відмову в зарахуванні їй в трудовий стаж 1994 рік вказує на те, що даний рік їй автоматично зарахований. Вважає відмову відповідача у зарахувані їй до трудового стажу 1994 рік незаконною та такою, що порушує її права та обов»язки. Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнала повністю, надала заперечення стосовно позову. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши та оглянувши матеріали даної справи, суд не знаходить підстави для задоволення позову, виходячи з наступного. Відповідно до п. 7-2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» право дострокового виходу на пенсію за віком мають жінки, яким виповнилося 55 років за наявністю страхового стажу не менше 30 років та за умови звільнення з роботи. Як вбачається з пояснень сторін та оглянутої в судовому засіданні пенсійної справи, позивачка звернулася до УПФУ України в Ружинському районі з заявою про призначення їй пенсії достроково, як жінці якій виповнилося 55 років. Відповідачем було призначено пенсію [PERSON] та направлено матеріали пенсійної справи для перевірки в Управління з координації та контролю за виплатою пенсій Головного управління Пенсійного фонду. 20.11.2013 року пенсійну справу було повернуто та відмовлено у призначені дострокової пенсії. Як вбачається з записів у трудовій книжці, позивачка в 1994 році працювала в колгоспі «Комуніст», та відпрацювала 107 вихододнів. Відповідно витягів із акту огляду МСЕК від 21.05.1992 року та від 18.06.1993 року [PERSON] 06.05.1992 року по 30.06.1995 року було визнано інвалідом II групи, тобто станом на 1994 рік вона була інвалідом 2-ї групи, яка відповідно є не працюючою групою. У архівній довідці від 13.08.2013 року №337, яка видана архівним відділом Ружинської районної державної адміністрації зазначено, що в протоколах загальних зборів колгоспників за 1992-1999 роки встановлений мінімум зокрема, 100 вихододнів, крім того відповідно довідки наданої вищевказаним архівом за №1 від 15.01.2014 року протоколи зборів колгоспу «Комуніст» за 1994 рік, та статут колгоспу «Комуніст» до архіву не надходили. За матеріалами пенсійної справи позивача відсутня інформація про рішення зборів колгоспників про те, що [PERSON] не виконала по поважній причині встановленого мінімуму трудової участі у громадському господарстві, і тому роботу у 1994 році зарахувати до стажу роботи за повний рік неможливо. Отже даний період відповідно до ст. 56 Закон) України «Про пенсійне забезпечення» може бути зараховано лише за фактичною тривалістю. В такому випадку страховий стан становитиме менше 30 років, що не дає право на дострокову пенсію. Даних доказів не надано позивачем і в судовому засіданні, у зв»язку з чим суд відмовляє у задоволенні позовних вимог. На підставі вище викладеного,

Результат розгляду: denied