Рішення адміністративного суду від 2014-01-14 00:00:00+02

Хмельницька об'єднана державна податкова інспекція Головного управління Міндоходів у Хмельницькій області звернулась в суд з позовом до державного підприємства "Дослідне господарство "Зоря" Інституту кормів та сільського господарства Поділля Національної академії аграрних наук України" про надання дозволу на погашення податкового боргу в сумі 63029,35 грн. за рахунок майна платника податків, що перебуває у податковій заставі. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що постановами Хмельницького окружного адміністративного суду від 23.07.2012 року по справі №2270/5171/12, від 26.10.2012 року по справі №2270/6341/12, від 28.02.2013 року по справі №822/671/13-а задоволено позови Хмельницької ОДПІ про стягнення коштів з рахунків ДП ДГ "Зоря" у обслуговуючих банках, а також за готівкові кошти, які йому належать у рахунок погашення податкового боргу в сумі 428886,22 грн.. Вказує, що на виконання вказаних постанов, позивачем виставлено в установи банків на рахунки відкриті боржником, інкасові доручення, які повернуті без виконання. Зазначає, що податковим керуючим складено акт опису майна, на яке поширюється право податкової застави від 05.09.2013р. №4352/1015-017, відповідно до якого у податковій заставі описане майно на суму 63029,35 грн.. Звертає увагу на те, що згідно п.95.3 ст.95 ПК України орган державної податкової служби звертається до суду щодо надання дозволу на погашення усієї суми податкового боргу за рахунок майна платника податків, що перебуває у податковій заставі. Представник позивача у судове засідання не з'явився, належним чином повідомлений про дату, час і місце судового розгляду. 14.01.2014 року подав до суду клопотання (вх.№1107 від 14.01.2014р.), відповідно до якого позовні вимоги підтримує, просить позов задовольнити в повному обсязі, а справу розглянути без участі представника позивача. Відповідач в судове засідання не з'явився, належним чином повідомлений про дату, час і місце судового розгляду. Згідно частин 4, 6 ст.128 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) у разі неприбуття відповідача, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, без поважних причин розгляд справи може не відкладатися і справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів. Якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта. Враховуючи, що позивач та відповідач були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, представник позивача подав заяву про розгляд справи без його участі, зважаючи на відсутність визначених ст.128 КАС України перешкод для розгляду справи, суд вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження. Відповідно до ч.6 ст.12 та ч.1 ст.41 КАС України фіксування судового засідання по справі не здійснюється. Дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх взаємному зв'язку і сукупності, суд вважає, що адміністративний позов слід задовольнити з підстав, наведених нижче. Суд встановив, що відповідач - державне підприємство "Дослідне господарство "Зоря" Інституту кормів та сільського господарства Поділля Національної академії аграрних наук України" (далі - відповідач, підприємство), код ЄДРПОУ 05453769, зареєстроване Хмельницькою районною державною адміністрацією 21.05.2004 року, що підтверджується копією свідоцтва про державну реєстрацію юридичної особи серії АО1 №097330, витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців серії АГ №775323 та знаходиться на обліку в Хмельницькій об'єднаній державній податковій інспекції Головного управління Міндоходів у Хмельницькій області як платник податків. Станом на 15.11.2013 року за відповідачем рахується податковий борг в сумі 428886,22 грн., так згідно постанови Хмельницького окружного адміністративного суду від 23.07.2012 року по справі №2270/5171/12 стягнуто з підприємства 97927,68 грн. податкового боргу з рахунків у банках, обслуговуючих платника та за рахунок готівки, що належить платнику податків для погашення податкового боргу (постанова набрала законної сили 15.08.2012 року); згідно постанови Хмельницького окружного адміністративного суду від 26.10.2012 року по справі №2270/6341/12 стягнуто кошти з рахунків відповідача відкритих у обслуговуючих банках, а також готівкові кошти, які йому належать у рахунок погашення податкового боргу на суму 3477,68 грн. в дохід Державного бюджету України (постанова набрала законної сили 08.11.2012 року); згідно постанови Хмельницького окружного адміністративного суду від 28.02.2013 року по справі №822/671/13-а стягнуто з підприємства 327480,86 грн. податкового боргу з рахунків у банках, що обслуговують платника податків та за рахунок готівки (постанова набрала законної сили 15.03.2013 року); згідно постанови Хмельницького окружного адміністративного суду від 16.08.2011 року по справі №2270/8856/11 надано дозвіл на погашення податкового боргу відповідача на користь Хмельницької МРДПІ в дохід Державного бюджету 641647,28 грн. за рахунок майна платника податків, що перебуває у податковій заставі (постанова набрала законної сили 29.08.2011 року). В добровільному порядку відповідачем податковий борг не погашено. В силу ч.1 ст.255 КАС України постанова суду, яка набрала законної сили, є обов'язковою для осіб, які беруть участь у справі, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України. Згідно ст.67 Конституції України на платників податків покладено обов'язок сплачувати податки і збори в порядку і в розмірах, встановлених законом. Відповідно до пп.14.1.175. п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України (далі - ПК України) податковий борг - сума узгодженого грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання. Згідно з п.87.1 ст.87 ПК України джерелами самостійної сплати грошових зобов'язань або погашення податкового боргу платника податків є будь-які власні кошти, у тому числі ті, що отримані від продажу товарів (робіт, послуг), майна, випуску цінних паперів, зокрема корпоративних прав, отримані як позика (кредит), та з інших джерел, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею, а також суми надміру сплачених платежів до відповідних бюджетів. Сплата грошових зобов'язань або погашення податкового боргу платника податків з відповідного платежу може бути здійснена також за рахунок надміру сплачених сум такого платежу (без заяви платника) або за рахунок помилково та/або надміру сплачених сум з інших платежів (на підставі відповідної заяви платника) до відповідних бюджетів. Відповідно до п.п. 95.1 - 95.3 ст.95 ПК України контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі. Стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 60 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги. Стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини. Контролюючий орган звертається до суду щодо надання дозволу на погашення усієї суми податкового боргу за рахунок майна платника податків, що перебуває у податковій заставі. Отже, продаж майна платника податків, яке перебуває у податковій заставі здійснюється лише у разі недостатності коштів в результаті здійснених заходів щодо стягнення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності. На виконання постанов Хмельницького окружного адміністративного суду від 23.07.2012 року по справі №2270/5171/12, від 26.10.2012 року по справі №2270/6341/12, від 28.02.2013 року по справі №822/671/13-а позивачем виставлено в установи банків на рахунки відкриті боржником, інкасові доручення, які повернуті до податкового органу без виконання у зв'язку з арештом та відсутністю коштів (копії інкасових доручень наявні в матеріалах справи). Таким чином, позивачем було вжито всіх можливих і необхідних заходів для погашення податкового боргу відповідача, проте зазначені заходи не призвели до повного погашення боргу. В силу п.87.2 ст.87 ПК України, джерелами погашення податкового боргу платника податків є будь-яке майно такого платника податків з урахуванням обмежень, визначених цим Кодексом, а також іншими законодавчими актами. Відповідно до п.88.1 ст.88 ПК України з метою забезпечення виконання платником податків своїх обов'язків, визначених цим Кодексом, майно платника податків, який має податковий борг, передається у податкову заставу. Згідно з п.89.3 ст.89 ПК України майно, на яке поширюється право податкової застави, оформлюється актом опису. Акт опису майна, на яке поширюється право податкової застави, складається податковим керуючим у порядку та за формою, що затверджені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує, державну податкову і митну політику. Відповідності до п.89.3 ст.89 ПК України податковим керуючим Гуря О.І. в присутності представника відповідача складений акт опису майна, №4352/10/15-017 від 05.09.2013 року, відповідно до якого загальна вартість майна, на яке поширюється податкова застава, складає 63029,35 грн. Податкова застава зареєстрована в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна, що підтверджується копією витягу про реєстрацію в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна №41802965 від 06.09.2013 року. В силу абз.2 п.89.2 ст.89 ПК України у разі якщо балансова вартість майна, на яке поширюється податкова застава, є меншою ніж сума податкового боргу платника податків, право податкової застави поширюється на таке майно. Відповідно до положень п.89.2 ст.89 ПК України право податкової застави поширюється на будь-яке майно платника податків, яке перебуває в його власності (господарському віданні або оперативному управлінні) у день виникнення такого права і балансова вартість якого відповідає сумі податкового боргу платника податків, крім випадків, передбачених пунктом 89.5 цієї статті, а також на інше майно, на яке платник податків набуде прав власності у майбутньому. Згідно п.89.5 ст.89 ПК України, у разі якщо на момент складення акта опису майно відсутнє або його балансова вартість менша від суми податкового боргу, право податкової застави поширюється на інше майно, на яке платник податків набуде право власності у майбутньому до погашення податкового боргу в повному обсязі. Тобто, згідно до вимог ПК України, право податкової застави поширюється також і на майно, на яке платник податків набуде право власності в майбутньому. Відповідно до п.95.3 ст.95 ПК України стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини. Контролюючий орган звертається до суду щодо надання дозволу на погашення усієї суми податкового боргу за рахунок майна платника податків, що перебуває у податковій заставі. Рішення суду щодо надання вказаного дозволу є підставою для прийняття контролюючим органом рішення про погашення усієї суми податкового боргу. Рішення контролюючого органу підписується його керівником та скріплюється гербовою печаткою контролюючого органу. Перелік відомостей, які зазначаються у такому рішенні, встановлюється центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує, державну податкову і митну політику. Крім того, відповідно до п.95.24 ст.95 ПК України у разі якщо сума коштів, отримана в результаті продажу майна платника податків, є недостатньою для погашення податкового боргу платника податків, податковий керуючий здійснює додатковий опис майна у податкову заставу в порядку, визначеному статтею 89 цього Кодексу. За таких обставин, дослідивши зібрані у справі докази та давши їм правову оцінку в сукупності, суд дійшов висновку, що позов заявлений обґрунтовано, підтверджений належними доказами, відповідає чинному законодавству та підлягає задоволенню. Відповідно до ч.4 ст.94 КАС України у справах, в яких позивачем є суб'єкт владних повноважень, а відповідачем - фізична чи юридична особа, судові витрати, здійснені позивачем, з відповідача не стягуються.

Результат розгляду: granted