Рішення адміністративного суду від 2014-03-12 00:00:00+02

[PERSON] звернулася до суду з адміністративним позовом, в якому зазначила, що [INFO] помер її чоловік - [PERSON]. На день смерті її чоловіка - [PERSON] вона з ним перебувала у шлюбі, проживала однією родиною у квартирі [ADDRESS], була непрацездатна й знаходилася на утриманні свого чоловіка, так як пенсія за віком, яку при житті отримував чоловік, в декілька разів перевищувала пенсію за віком. На [INFO], тобто день смерті свого чоловіка - [PERSON], йому відповідач -УПФ України у м.Свердловську Луганської області виплачувало щомісячну пенсію за віком у розмірі - 4541 грн.75 коп. на підстава розпорядження від 26.03.2013 року № 165564). 14.04.2013 року вона звернулась до відповідача з письмовою заявою, в якій просила призначити їй пенсію у зв'язку з втратою годувальника - її чоловіка [PERSON] На підставі розпорядження № 197764 від 10.07.2013 року, починаючи з 01.03.2013 року, на підставі вищевказаної заяви від 14.04.2013 року відповідач призначив та став виплачувати їй пенсію у зв'язку з втратою годувальника у розмірі 1560, 83 грн. З таким розміром її пенсії по втраті вона, з огляду на ст.37 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» № 1058 від 09.07.2003 року вона не згодна, та вважає, що розмір її пенсії повинен складати 50 % від пенсії померлого годувальника. Надала свій розрахунок. Позивач просить суд прийняти рішення, яким: Визначити, що відповідач - Управління Пенсійного фонду України у м.Свердловську Луганської області, на підставі нижченазваних документів: розпорядження № 197764 від 10.07.2013 р., розпорядження № 197764 від 10.07.2013 р., за період, починаючи з 01.03.2013 р. й по 15.12.2013 року недоплатив їй - [PERSON] пенсію у зв'язку з втратою годувальника - її чоловіка - [PERSON], у сумі - 6876 гривень 28 коп. Стягнути з УПФ України у м.Свердловську Луганської області на її користь 6876, 28 грн., не доплачену їй у повному обсязі пенсію у зв'язку з втратою годувальника - її чоловіка - [PERSON], за період часу, починаючи з 01.03.2013 р. й включно по 15.12.2013 року. Зобов'язати УПФ України у м. Свердловську Луганської області, продовжувати сплачувати їй пенсію у зв'язку з втратою годувальника - її чоловіка - [PERSON], щомісячно, у розмірі 2285 грн. 88 коп., починаючи з 16.12.2013 року до наступного перерахунку пенсії згідно діючого законодавства України. Постановою Свердловського міського суду Луганської області від 03 лютого 2014 року по адміністративній справі № 427/10912/13-а у задоволенні позову відмовлено (а.с.28, 29-31). Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з відсутності права позивача на обчислення для неї пенсії у розмірі 50 % від пенсії померлого годувальника. Погодив позицію відповідача, що розмір пенсії за віком померлого чоловіка, при обчисленні пенсії по втраті годувальника для позивача, повинен визначатися за формулою, яка закріплена статтею 27 Закону №1058. Не погодившись з рішенням суду першої інстанції позивач звернувся з апеляційною скаргою, пославшись на незаконність та необґрунтованість постанови суду першої інстанції, прийняту с порушенням норм матеріального права, просив постанову суду першої інстанції скасувати і прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги (а.с.36-39). Апелянт наполягає на задоволенні заявлених нею позовних вимогах. Розгляд справи здійснювався в порядку письмового провадження, з урахуванням приписів п.2 ч.1 ст.197 КАС України. Колегія суддів заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити частково з наступних підстав. Як встановлено судом першої інстанції, згідно свідоцтва про одруження вбачається, що 28.08.1971 року міським бюро РАЦС міста Свердловська Луганської області зареєстровано шлюб між нею - [PERSON] та [PERSON], про що в книзі реєстрації шлюбів був зроблений відповідний актовий запис № 425, та їй присвоєно прізвище [PERSON]. Згідно копії свідоцтва про смерть [PERSON] помер [INFO], про що 26.03.2013 року складено відповідний актовий запис за № 68.(а.с.7). З копії заяви на а.с.11, вбачається, що 13.08.2013 р. позивачка звернулася до УПФУ про роз'яснення, яким чином їй нарахована пенсія. З відповіді УПФУ у м. Свердловську № 237/В-14 від 27.08.2013 р. вбачається, що УПФУ роз'яснило [PERSON], яким чином було розраховано пенсію та надало їй копії розпорядження 197764 від 10.07.2013 р., де заявником зазначена [PERSON], згідно до якого позивачці розрахована пенсія по втраті годувальника. На а.с. 11 міститься копії розпорядження 165564 від 26.03.2013 р.., де заявником зазначена [PERSON], згідно до якого [PERSON] розрахована пенсія за віком. Відповідачем, на адресу суду апеляційної інстанції спрямовані копії розпоряджень про отримувану пенсію [PERSON] за останні 3 роки, заяву [PERSON] від 15.04.2013 року про призначення їй пенсії по втраті годувальника, довідка про розмір пенсії померлого [PERSON] за квітень 2012 року - березень 2013 року (т.б. до його смерті), Розпорядження відповідача від 22 квітня 2013 року про призначення пенсії позивачу по втраті годувальника, яким був визначений в тому числі і розмір її пенсії. Колегія суддів зазначає, що закон який визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов'язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, є Закон України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» №1058. При вирішенні позовних вимог по суті, суд першої інстанції безпідставно не врахував положення Закону №1058 та надав передчасні правові висновки спірним правовідносинам. Колегія суддів зазначає, що якщо умови призначення пенсії у зв'язку з втратою годувальника, її розмір, період, на який призначається пенсія у зв'язку з втратою годувальника визначено Розділ V Закону №10548, то порядок звернення за призначенням пенсії, строки призначення та виплати пенсії встановлені статтями 44, 45 цього Закону №1058. Так, стаття 45 Закону №1058 передбачає, що пенсія у зв'язку з втратою годувальника призначається з дня, що настає за днем смерті годувальника, якщо звернення про призначення такого виду пенсії надійшло протягом 12 місяців з дня смерті годувальника. Як вбачається із змісту положень ст.45 Закону №1058, територіальний орган Пенсійного фонду за наслідками розгляду наданих документів про перерахунок раніше призначеної пенсії, приймає рішення про перерахунок або про відмову в перерахунку пенсії не пізніше 10 днів з дня їх надходження. Рішення органу пенсійного забезпечення, є наслідком належного виконання суб'єктом владних повноважень своїх владних управлінських функцій. Саме відповідне рішення про призначення пенсії або про відмову у такому перерахунку, і створює правові наслідки для позивача в сфері пенсійного забезпечення. Як вбачається з надісланих суду апеляційної інстанції документів, Розпорядженням відповідача від 22 квітня 2013 року призначена позивачу пенсії по втраті годувальника, яким був визначений в тому числі і розмір її пенсії, при чому, розпорядженням від 10.07.2013 року на яке посилається позивач в своєму позові, вирішується питання щодо проведеного перерахунку пенсії позивача по втраті годувальника. Оскільки, порушене право позивача на належне пенсійне забезпечення (на її думку) виникло на стадії переведення з одного виду пенсії позивача на інший, з відповідним призначенням по втраті годувальника, то оцінка повинна надаватися саме розпорядженню відповідача від 22 квітня 2013 року, яке є належним наслідком реалізації ним своїх владних управлінських функцій в сфері пенсійного забезпечення. Позивач жодного розпорядження не оскаржував. Колегія суддів зазначає, що суд першої інстанції не встановив, не досліджував та не надав жодної правової оцінки ні розпорядженню відповідача від 22.04.2013 року (яке є первинним рішенням суб'єкта владних повноважень, на підставі якого призначено пенсію позивачу по втраті годувальника), ні розпорядженню від 10.07.2013 року, на підставі якого здійснений1 перерахунок пенсії позивачу. Взагалі не досліджувались матеріали пенсійних справ ні позивача, ні її померлого чоловіка. Висновки суду першої інстанції про відсутність заявленого до відновленого порушеного права позивача, є необґрунтованими та передчасними, є такими, що зроблені внаслідок неповного з'ясування фактичних обставинах справи. Крім того, суд першої інстанції не звернув увагу на можливість з'ясування у позивача щодо уточнення позовних вимог, сформованих відповідно до вимог КАС України, з урахуванням положень Закону №1058, що є необхідним та можливим для захисту прав позивача, не врахував можливості, з урахуванням ч. 2 ст.11 КАС України вийти за межі позовних вимог. В даному випадку, суд апеляційної інстанції з огляду на вищенаведені обставини, позбавлений процесуальної можливості зробити зазначене замість суду першої інстанції, як не має можливості спрямувати справу на новий розгляд до суду першої інстанції. В даному випадку колегія суддів позбавлена правової можливості, без надання правової оцінки та скасування прийнятого відповідачем рішення (розпорядження, протоколу) за наслідками розгляду належної заяви та документів наданих позивачем про призначеної пенсії, зобов'язати відповідача також здійснити таке призначення. В даному випадку позивач звертаючись до суду з позовом, обрав неналежний спосіб судового захисту. Невірно обраний позивачем спосіб судового захисту є підставою для відмови у задоволенні вимог позовної заяви. В зв'язку з можливістю повторного звернення позивачем до суду з належно обраним способом судового захисту, колегія суддів вважає за необхідне не надавати правову оцінку спірним правовідносинам щодо наявності або відсутності прав позивача на відповідний розмір пенсії по втраті годувальника, а тому доводи позивача, відповідача до уваги не приймаються. На вищезазначені вимоги закону суд першої інстанції уваги не звернув та зробив передчасні висновки при наданні правової оцінки спірним правовідносинам. На підставі викладеного, колегія суддів з огляду на не встановлення фактичних обставин справи, допущених порушеннях норм матеріального та процесуального права, приходить до висновку про скасування постанови суду першої інстанції з наведених підстав, з ухваленням нової про відмову у задоволенні заявлених позовних вимог, але з інших вищенаведених підстав.

Результат розгляду: partial