Рішення адміністративного суду від 2014-01-09 00:00:00+02

13 грудня 2013 року до Луганського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов [PERSON] до Сватівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Луганської області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 23 липня 2013 року №0001031217, №0001041217 та від 16 жовтня 2013 року № 0001411217, №0001431217. В обґрунтування заявлених позовних вимог зазначено, що 01.04.2011 [PERSON] перейшла на загальну систему оподаткування. З цієї дати змінився статус платника податку і у відповідності до ст. 167 Податкового кодексу України [PERSON] почала сплачувати податок з доходів фізичних осіб за ставкою 15%. Щодо порушення нею норми ст. 167 Податкового кодексу України у податковому повідомленні-рішенні не зазначено. Податковим кодексом України визначено, що платники єдиного податку не є платниками податку з доходів фізичних осіб (для фізичних осіб-підприємців). Головним управлінням Міндоходів у Луганській області було призначено документальну позапланову перевірку для з'ясування всіх обставин справи, з метою підтвердження (спростування) всіх порушень, викладених в акті перевірки, хоча вирішення питання про законність оскаржуваних податкових повідомлень-рішень знаходиться в юридичній площині і додаткової перевірки документів не потребує. При проведенні документальної позапланової перевірки позивачем були надані письмові пояснення, які, на думку позивача, не були взяті до уваги. Результатом проведеної позапланової документальної перевірки стало рішення від 11.10.2013, яке було отримано позивачем 15.10.2013. Зазначене рішення [PERSON] оскаржила в адміністративному порядку до Міністерства доходів і зборів України. За результатами звітного кварталу фізичній особі-підприємцю, яка перейшла із спрощеної системи оподаткування на загальну, потрібно подати декларацію про отримані доходи за квартал, в якому така фізична особа - підприємець перебувала на загальній системі оподаткування. Це було виконано позивачем своєчасно. Строки подання заяви про перехід на загальну систему оподаткування встановлені пунктом 298.2 Податкового кодексу України. Для переходу на загальну систему підприємець повинен подати до податкової служби заяву не пізніше 10 календарних днів до початку нового календарного кварталу. Для того, щоб податкова служба дозволила покинути єдиний податок, підприємець не повинен мати податкового боргу. Підприємець опиниться на загальній системі оподаткування з 1 числа кварталу наступного за кварталом, в якому була подана заява. Заява, була подана позивачем своєчасно, податковий борг був відсутній. Згідно пункту 177.5.2 Податкового кодексу України за результатами першого кварталу роботи на загальній системі оподаткування, підприємець повинен подати до податкової служби податкову декларацію про майновий стан та доходи. Після цього, декларація подається тільки раз на рік. Декларацію про отримані доходи з 01.04.2011 позивач надав своєчасно. Позивач вважає, що законних підстав для винесення податкових повідомлень-рішень від 16 жовтня 2013 року у відповідача не було. На підставі викладеного позивач вважає оскаржувані податкові повідомлення-рішення протиправними та такими, що підлягають скасуванню. Позивач в судове засідання не з'явився, до початку судового засідання телеграмою просив провести розгляд справи за його відсутності. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, до початку судового засідання надав клопотання про розгляд справи за його відсутності та письмові заперечення на адміністративний позов, в яких зазначив, що з 17.06.2013 по 03.07.2013 працівниками Сватівської МДПІ було проведено документальну планову виїзну перевірку дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства суб'єкта господарювання - фізичної особи-підприємця [PERSON] (реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER]) за період з 01.04.2010 по 31.12.2012. В ході перевірки, за результатами якої складено акт від 09.07.2013 №16/17/[NUMBER], було встановлено, що фізичною особою-підприємцем [PERSON] занижено податок на доходи з фізичних осіб за 2011 рік на суму 39 065,00 грн. у зв'язку з перевищенням граничного розміру доходу понад 500 000,00 грн. та не подано податкову декларацію про майновий стан і доходи за І та II квартали 2011 року, що є порушенням підпункту 14.1.56 п. 14.1 ст. 14, підпункту 16.1.2, 16.1.3 п. 16.1 ст. 16, п. 44.1 ст. 44, п.177.2, підпункту 177.5.2 п. 177.5, п. 177.10 ст. 177 Податкового кодексу України. Крім того, [PERSON] впродовж періоду з 01.04.2010 по 31.03.2011 здійснювала діяльність на спрощеній системі оподаткування. При цьому, книгу обліку доходів і витрат приватного підприємця за ф. 10 фізична особа-підприємець [PERSON] не вела. Відповідно до звіту суб'єкта малого підприємництва від 04.04.2011 №2810, наданого до Білокуракинського відділення Сватівської ОДПІ за І квартал 2011 року, задекларований обсяг виручки від реалізації товарів (робіт, послуг), отриманої фізичною особою-підприємцем [PERSON] становить 66 330,49 грн. Відповідно до наданих документів та відомостей центральної бази даних Державного реєстру фізичних осіб ДПА України про суми виплачених доходів, [PERSON] у І кварталі 2011 року отримала дохід від ТОВ «Кернел-Трейд» на загальну суму 670 899,94 грн. Під час перебування на спрощеній системі [PERSON] в І кварталі 2011 року занижено суму виручки на 433 669,51 грн. та відповідно занижено отриманий дохід на 170 899,94 грн., що є перевищенням граничного обсягу виручки від реалізації продукції понад 500,0 тис. грн. Крім того, при здійсненні діяльності на загальній системі оподаткування, на яку [PERSON] перейшла з 01.04.2011, нею занижено валовий дохід за 2011 рік на суму 90 437,00 грин. Згідно з даними податкової декларації про майновий стан і доходи за 2011 рік сума загального оподатковуваного доходу, отриманого від провадження господарської діяльності складає 2 858 902,00 грн. При здійсненні аналізу податкових декларацій з податку на додану вартість та реєстрів податкових накладних, встановлено, що фактично від наданих послуг з перевезення вантажу дохід ФОП [PERSON] складає 2 949 339,00 грн. За результатами перевірки Сватівською ОДПІ було прийнято податкові повідомлення-рішення від 23.07.2013 №0001041217 про збільшення грошового зобов'язання з податку на доходи фізичних осіб на суму 39 065,60 грн. та про застосування штрафних санкцій у сумі 9 766,40 грн., від 23.07.2013 №0001031217 про застосування штрафних санкцій у сумі 340,00 грн. Зазначені податкові повідомлення-рішення [PERSON] оскаржила до Головного управління Міндоходів у Луганській області. Відповідно до рішення управління, прийнятого за результати розгляду скарг 11.10.2013, податкове повідомлення-рішення від 23.07.2013 № 0001031217 у частині штрафних санкцій в розмірі 170,00 грн. скасовано, збільшено суму податку на доходи фізичних осіб на 4 313,97 грн. і суму штрафної санкції на 1 078,49 грн., визначених у податковому повідомленні-рішенні від 23.07.2013 № 0001041217. Зазначене повідомлення-рішення в частині сплати податку з доходів фізичних осіб в сумі 39 065,60 грн. та застосованої штрафної санкції в сумі 9 766,40 грн. залишено без змін. З метою виконання рішення Головного управління Міндоходів у Луганській області Сватівською ОДПІ було складено податкові повідомлення-рішення від 16.10.2013 №0001431217, № 0001411217. Враховуючи викладене, представник відповідача вважає, що оскаржувані податкові повідомлення-рішення винесено правомірно та відповідно до чинного законодавства, тому позовні вимоги не підлягають задоволенню. Дослідивши матеріали справи, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог і наданих сторонами доказів, оцінивши докази відповідно до вимог ст.ст. 69-72 Кодексу адміністративного судочинства України, суд прийшов до наступного. У відповідності з Конституцією України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій, чи бездіяльності органів державної влади, місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові та службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що [PERSON] 24.04.2008 зареєстрована Білокуракинською районною державною адміністрацією як фізична особа-підприємець, ідентифікаційний номер [NUMBER], місце проживання: [ADDRESS] Позивач перебуває на податковому обліку в Білокуракинському відділенні Сватівської ОДПІ з 25.04.2008 за № 3901. Матеріалами справи підтверджується, що в період з 17.06.2013 по 03.07.2013 на підставі направлення від 17.06.2013 № 108/17, виданого Сватівською МДПІ головному державному податковому ревізору-інспектору 2 рангу відділу оподаткування фізичних осіб Сватівської МДПІ Крайнюк С.М. та № 109/17 старшому державному податковому інспектору Білокуракинського відділення Степаненко І.О. згідно із п.п. 20.1.4 п. 20.1 ст.20 розділу І та п. 77.1 ст. 77 гл. 8 розділу ІІ Податкового кодексу України, відповідно до наказу Сватівської МДПІ від 05.06.2013 № 208 та плану-графіка проведення документальних позапланових виїзних перевірок суб'єктів господарювання на ІІ квартал 2013 року проведена документальна позапланова виїзна перевірка фізичної особи-підприємця [PERSON] з питань своєчасності, повноти нарахування та сплати усіх передбачених Податковим кодексом України податків і зборів, дотримання валютного та іншого законодавства, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудових договорів, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) за період з 01.04.2010 по 31.12.2012. За результатами перевірки складено акт від 09.07.2013 № 16/17/[NUMBER], у висновках якого зазначено, що позивачем допущено порушення: 1) п. 14.1.56 п. 14.1 ст. 14, п. 177.2, п. 177.10 ст. 177 Податкового кодексу України (зі змінами та доповненнями), в результаті чого занижено податкове зобов'язання з податку на доходи фізичних осіб, отриманих від підприємницької діяльності за рахунок заниження отриманого доходу за 2011 рік в сумі 39 065,60 грн.; 2) п.п. 16.1.3, п.п. 16.1.3 п. 16.1 ст. 16, п. 44.1 ст. 44, п.п. 177.5.2 п. 177.5 ст. 177 Податкового кодексу України (зі змінами та доповненнями), в результаті чого не подано податкову декларацію про майновий стан і доходи за 1 та 2 квартал 2011 року; 3) Порядку ведення книги обліку доходів і витрат, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26 вересня 2001 року № 1269 «Про затвердження Порядку ведення книги обліку доходів і витрат» та Наказом Державної податкової адміністрації України від 16.10.2003 № 490, зареєстрованого в міністерстві юстиції України 29.10.2003 за №988/8309, п.п. 16.1.2 п. 16.1 ст. 16, п. 177.10 ст. 177 Податкового кодексу України та наказу ДПА України від 24.12.2010 № 1025, в результаті чого встановлено неналежне ведення обліку доходів і витрат, для яких законами України встановлено обов'язкову форму обліку. На підставі зазначеного акту перевірки відповідачем 23 жовтня 2013 року прийнято податкові повідомлення-рішення: - № 0001031217, яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання за платежем «податок на доходи фізичних осіб» на 340,00 грн.; - № 0001041217, яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання за платежем «податок на доходи фізичних осіб» на 48 832,00 грн. (39 065,60 грн. - основний платіж, 9 766,40 грн.). Позивачем було оскаржено зазначені податкові повідомлення-рішення до Головного управління Міндоходів у Луганській області, яке своїм рішенням про результати розгляду первинних скарг від 11.10.2013 № 7669/12/32-10-04/08: - залишило без змін податкове повідомлення-рішення від 23.07.2013 № 0001041217 про сплату 39 065,60 грн. податку на доходи фізичних осіб та 9 766,40 грн. застосованої штрафної (фінансової) санкції; - збільшило на 4 313,97 грн. суму податку на доходи фізичних осіб та на 1 078,49 грн. штрафну (фінансову) санкцію, визначені у податковому повідомленні-рішенні від 23.07.2013 № 0001041217; - скасувало податкове повідомлення-рішення від 23.07.2013 № 0001031217 у частині 170,00 грн. Позивачем оскаржено спірні податкові повідомлення-рішення та рішення Головного управління Міндоходів у Луганській області від 11.10.2013 № 7669/12/32-10-04/08 до Міністерства доходів і зборів, яке своїм рішенням про результати розгляду повторних скарг від 13.11 2013 № 5834/С/99-99-10-01-03-14 повторну скаргу [PERSON] залишило без задоволення, а податкові повідомлення-рішення Сватівської ОДПІ від 23 липня 2013 року №0001041217, від 16 жовтня 2013 року №0001411217, №0001431217 та рішення Головного управління Міндоходів у Луганській області від 11.10.2013 №7669/12/32-10-04/08 - залишило без змін. Суд вважає, що податкові повідомлення-рішення Сватівської ОДПІ від 23 липня 2013 року №0001041217, від 16 жовтня 2013 року №0001411217, №0001431217 є протиправними та підлягають скасуванню, виходячи з наступного. Згідно п. 75.1 ст. 75 Податкового кодексу України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки. Камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, а фактичні перевірки - цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи. Відповідно до п.п. 75.1.2 п. 75.1 ст. 75 Податкового кодексу України документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов'язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків. Документальна планова перевірка проводиться відповідно до плану-графіка перевірок. Документальною виїзною перевіркою вважається перевірка, яка проводиться за місцезнаходженням платника податків чи місцем розташування об'єкта права власності, стосовно якого проводиться така перевірка. Згідно п.п. 14.1.56 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України доходи - загальна сума доходу платника податку від усіх видів діяльності, отриманого (нарахованого) протягом звітного періоду в грошовій, матеріальній або нематеріальній формах як на території України, її континентальному шельфі у виключній (морській) економічній зоні, так і за їх межами. Відповідно до п. 177.2 ст. 177 Податкового кодексу України об'єктом оподаткування є чистий оподатковуваний дохід, тобто різниця між загальним оподатковуваним доходом (виручка у грошовій та негрошовій формі) і документально підтвердженими витратами, пов'язаними з господарською діяльністю такої фізичної особи - підприємця. Згідно п. 177.10 ст. 177 Податкового кодексу України фізичні особи - підприємці зобов'язані вести Книгу обліку доходів і витрат та мати підтверджуючі документи щодо походження товару. Форма Книги обліку доходів і витрат та порядок її ведення визначаються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику. Фізичні особи - підприємці застосовують реєстратори розрахункових операцій відповідно до Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг». Згідно п.п.16.1.2. та 16.1.3 п. 16.1 ст. 16 Податкового кодексу України платник податків зобов'язаний вести в установленому порядку облік доходів і витрат, складати звітність, що стосується обчислення і сплати податків та зборів; подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством, декларації, звітність та інші документи, пов'язані з обчисленням і сплатою податків та зборів. Пунктом 44.1 статті 44 Податкового кодексу України визначено, що для цілей оподаткування платники податків зобов'язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов'язаних з визначенням об'єктів оподаткування та/або податкових зобов'язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов'язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством. Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту. Матеріалами справи підтверджується, що з 01.04.2011 позивач перейшов на загальну систему оподаткування. Згідно п. 298.2 ст. 298 Податкового кодексу України відмова від спрощеної системи оподаткування здійснюється в порядку, визначеному підпунктами 298.2.1-298.2.3 цієї статті. Відповідно до п.п. 298.2.1 п. 298.2 ст. 298 Податкового кодексу України для відмови від спрощеної системи оподаткування суб'єкт господарювання не пізніше ніж за 10 календарних днів до початку нового календарного кварталу (року) подає до контролюючого органу заяву. Згідно п. 177.1 ст. 177 Податкового кодексу України доходи фізичних осіб - підприємців, отримані протягом календарного року від провадження господарської діяльності, оподатковуються за ставками, визначеними в пункті 167.1 статті 167 цього Кодексу. Відповідно до п. 167.1 ст. 167 Податкового кодексу України ставка податку становить 15 відсотків бази оподаткування щодо доходів, нарахованих (виплачених, наданих) (крім випадків, визначених у пунктах 167.2-167.5 цієї статті), у тому числі, але не виключно у формі заробітної плати, інших заохочувальних та компенсаційних виплат або інших виплат і винагород, які нараховуються (виплачуються, надаються) платнику у зв'язку з трудовими відносинами та за цивільно-правовими договорами; виграшу в державну та недержавну грошову лотерею, виграш гравця (учасника), отриманий від організатора азартної гри. Відповідно до п.п. 177.5.2. п. 177.5 ст. 175 Податкового кодексу України фізичні особи - підприємці, які зареєстровані протягом року в установленому законом порядку або перейшли із спрощеної системи оподаткування на загальну систему оподаткування чи сплачували фіксований податок до набрання чинності цим Кодексом, подають податкову декларацію за результатами звітного кварталу, в якому розпочата така діяльність або відбувся перехід на загальну систему оподаткування. Актом перевірки від 09.07.2013 № 16/17/[NUMBER] підтверджується своєчасність подання позивачем податкової звітності за результатами звітного кварталу, в якому відбувся перехід на загальну систему оподаткування. Згідно із частиною 1 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ. У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди відповідно до вимог частини 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку. Частинами 1 та 2 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Враховуючи викладене, суд вважає, що відповідач, який є суб'єктом владних повноважень, не довів законності та обґрунтованості прийняття податкових повідомлень-рішень 23 липня 2013 року № 0001041217, від 16 жовтня 2013 № 0001411217, від 16 жовтня 2013 року № 0001431217, тому суд вважає позовні вимоги в даній частині обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, а зазначені податкові повідомлення-рішення - протиправними та такими, що підлягають скасуванню. Стосовно вимоги позивача щодо визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 23 липня 2013 року № 0001031217, суд прийшов до наступного. Як зазначалося раніше, рішенням Головного управління Міндоходів у Луганській області про результати розгляду первинних скарг від 11.10.2013 № 7669/12/32-10-04/08 було скасовано податкове повідомлення-рішення від 23.07.2013 № 0001031217 у частині 170,00 грн. Відповідно до п. 55.1 ст. 55 Податкового кодексу України податкове повідомлення-рішення про визначення суми грошового зобов'язання платника податків або будь-яке інше рішення контролюючого органу може бути скасоване контролюючим органом вищого рівня під час проведення процедури його адміністративного оскарження та в інших випадках у разі встановлення невідповідності таких рішень актам законодавства. Згідно п.п. 60.1.2 п. 60.1 ст. 60 Податкового кодексу України податкове повідомлення-рішення вважається відкликаними, якщо контролюючий орган скасовує раніше прийняте податкове повідомлення-рішення про нарахування суми грошового зобов'язання. Відповідно до п. 60.3 ст. 60 Податкового кодексу України у випадках, визначених підпунктом 60.1.2 пункту 60.1 цієї статті, податкове повідомлення-рішення вважається відкликаним з дня прийняття контролюючим органом рішення про скасування такого податкового повідомлення-рішення. Оскільки податкове повідомлення-рішення Сватівської ОДПІ ГУ Міндоходів у Луганській області від 23 липня 2013 року № 0001031217 скасовано контролюючим органом вищого рівня під час проведення процедури його адміністративного оскарження, та вважається відкликаним з дня його скасування, суд вважає, що позовні вимоги щодо визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 23 липня 2013 року № 0001031217 є необґрунтованими та не підлягають задоволенню. Судові витрати зі сплати судового збору покладаються на позивача. Відповідно до частини 1 статті 4 Закону України від 08 липня 2011 року № 3674-VI «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі. Статтею 8 Закону України від 06 грудня 2012 року № 5515-VI «Про Державний бюджет України на 2013 рік» установлено на 2013 рік мінімальну заробітну плату у місячному розмірі з 1 січня - 1 147,00 грн. За подання до адміністративного суду адміністративного позову майнового характеру підпунктом 1 пункту 3 частини 2 статті 4 Закону України від 08 липня 2011 року № 3674-VI «Про судовий збір» встановлена ставка судового збору у розмірі 2 відсотки розміру майнових вимог, але не менше 1,5 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 4 розмірів мінімальних заробітних плат. З огляду на розмір мінімальної заробітної плати з 01 січня 2013 року, встановленої статтею 8 Закону України від 06 грудня 2012 року № 5515-VI «Про Державний бюджет України на 2013 рік», за подання до адміністративного суду після 23 жовтня 2013 року позовної заяви майнового характеру встановлена ставка судового збору у розмірі 2 відсотки розміру майнових вимог, але не менше 1 720,50 грн. та не більше 4 588,00 грн. Відповідно до частини 3 статті 4 Закону України від 08 липня 2011 року № 3674-VI «Про судовий збір» під час подання адміністративного позову майнового характеру сплачується 10 відсотків розміру ставки судового збору. Решта суми судового збору стягується з позивача або відповідача пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Позивачем при зверненні до суду з позовом майнового характеру сплачено 10 відсотків розміру ставки судового збору в сумі 172,05 грн., що підтверджується квитанцією № 4269.234.1 від 12.12.2013. Враховуючи викладене та те, що позовні вимоги було задоволено частково, суд вважає за необхідне стягнути з Державного бюджету України на користь [PERSON] витрати по сплаті судового збору у розмірі 161,38 грн. Згідно ст. 160 Кодексу адміністративного судочинства України у судовому засіданні, у якому закінчився розгляд справи, оголошено вступну та резолютивну частини постанови та повідомлено представників сторін про те, що постанову у повному обсязі буде виготовлено та підписано 14.01.2014. На підставі викладеного,

Результат розгляду: partial