Рішення адміністративного суду від 2014-01-10 00:00:00+02

до Київського окружного адміністративного суду звернулась з позовом Вишгородська міська рада Київської області до Київської обласної організації демократичної партії угорців України про обмеження права на мирні зібрання. В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначив, що 10.01.2014 р. він отримав повідомлення від Київської обласної організації демократичної партії угорців України про намір заявників проводити громадянську кампанію "Ні політрепресіям!" з 11.01.2014 р. на площі Шевченка, алеї Семена Поташника та по вулиці Мазепи, буд. 9 у м. Вишгород Київської області, стверджував, що мирні заходи слід обмежити шляхом заборони їх проведення у вказаний період та визначених місцях, оскільки скупчення значної маси людей, використання звукопідсилюючої апаратури призведе до порушення громадського спокою, прав мешканців прилеглих житлових будинків на відпочинок та безпеку, створюватиме перешкоди дорожньому руху. Орган місцевого самоврядування також зазначив, що інформацію про проведення мирного заходу отримано ним напередодні дня, на який призначено захід, тому об'єктивно не зможе забезпечити громадський порядок та безпеку його учасників в місцях ,вказаних організаторами. Згідно з інформації Вишгородського РВ ГУ МВС України в Київській області, яка міститься в листі №81 від 10.01.14 р., забезпечити якісну охорону громадського порядку під час проведення масового заходу працівники управління не взмозі. Ухвалою від 10.01.2014 судом відкрито провадження в адміністративній справі, судовий розгляд призначено на 10.01.2014 р. на 19:00 год. У призначений день і час представники осіб, які беруть участь у справі та третіх осіб, до суду не з'явились. Позивач заявив суду клопотання про розгляд справи за відсутності його представника, представники відповідачів до суду не з'явилися, про причини неприбуття суд не повідомили. Відповідно до ч. 6 ст. 128 КАСУ, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта. Оскільки потреба в заслуховуванні свідків чи експертів у суду відсутня, суд ухвалив здійснювати розгляд справи за відсутності представників осіб, які беруть участь у справі, у порядку письмового провадження. Відповідач заперечень проти позову, будь-яких пояснень, заяв чи клопотань до суду не надав. За таких обставин справа розглядалась судом за наявними в ній матеріалами і доказами. Дослідивши матеріали, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, з таких підстав: судом встановлено, що 10.01.2014 р. Київська обласна організація демократичної партії угорців України подала до Вишгородської міської ради Київської області повідомлення, в якому заявила про намір провести громадянську кампанію "Ні політрепресіям!". Як убачається з повідомлення, проведення заходу планується з 11.01.2014 р. на площі Шевченка, алеї Семена Поташника та по вулиці Мазепи, буд. 9 у м. Вишгород Київської області. Під час заходу буде використовуватись звукопідсилююча апаратура, транспаранти, плакати, прапори та інша символіка, туристичні та агітаційні намети тощо. Орієнтовна кількість учасників заходу становитиме близько 350 осіб. На думку позивача, скупчення значної маси людей, використання звукопідсилюючої апаратури призведе до порушення громадського спокою, прав мешканців прилеглих житлових будинків на відпочинок та безпеку, створюватиме перешкоди дорожньому руху. Орган місцевого самоврядування стверджував, що інформацію про проведення мирного заходу отримано ним напередодні дня, на який призначено захід, тому не зможе забезпечити громадський порядок та безпеку його учасників в місцях визначених організатором. Як убачається з листа Вишгородського РВ Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Київській області від 10.01.2014 №81вих, забезпечити якісну охорону громадського порядку під час проведення масового заходу працівники управління не взмозі. Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд зазначає наступне. Право громадян збиратися мирно, без зброї, проводити мітинги, збори, походи і демонстрації, про які завчасно сповіщаються органи виконавчої влади чи місцевого самоврядування, гарантується ст. 39 Конституції України. Проведення вказаних акцій не повинно порушувати громадський порядок, права і свободи інших людей, створювати небезпеку заворушень чи злочинів, загрожувати здоров'ю населення. Відповідно до рішення Конституційного Суду України у справі за конституційним поданням Міністерства внутрішніх справ України щодо офіційного тлумачення положення ч.1 ст. 39 Конституції України про завчасне сповіщення органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування про проведення зборів, мітингів, походів і демонстрацій (справа щодо завчасного сповіщення про масові зібрання від 19.04.2001 р. № 4-рп/2001), організатори таких мирних зібрань мають сповістити зазначені органи про проведення заходів заздалегідь, тобто у прийнятні строки, що передують даті їх проведення. Ці строки не повинні обмежувати передбачене ст. 39 Конституції України право громадян, а має служити його гарантією і водночас надавати можливість відповідним органам вжити заходів щодо безперешкодного проведення громадянами зборів, мітингів, походів і демонстрацій, забезпечення громадського порядку, прав і свобод інших людей. При здійсненні громадянами права на свободу думки і слова на вільне поширення своїх поглядів і переконань не повинно бути посягань на права і свободи, честь і гідність інших людей. Законом України "Про місцеве самоврядування в Україні" на органи місцевого самоврядування покладено повноваження щодо вжиття заходів щодо забезпечення державного і громадського порядку, життєдіяльності підприємств, установ і організацій, забезпечення захисту здоров'я людей. Конституція України та Кодекс адміністративного судочинства України наділяє органи місцевого самоврядування повноваженнями щодо звернення до суду з позовними заявами про обмеження права на проведення мирних зібрань. Так, відповідно до ч. 1 ст. 182 КАСУ, органи виконавчої влади, органи місцевого самоврядування негайно після одержання повідомлення про проведення зборів, мітингів, походів, демонстрацій тощо мають право звернутися до окружного адміністративного суду за своїм місцезнаходженням із позовною заявою про заборону таких заходів чи про інше обмеження права на мирні зібрання (щодо місця чи часу їх проведення тощо). Завданням суду у таких справах є перевірка обґрунтованості застосування обмеження у реалізації конституційного права громадян на мирні зібрання за зверненням відповідного суб'єкта владних повноважень, а в разі обґрунтованості - обрання того способу обмеження цього права, який був би адекватним (найменшим) за встановлених небезпеки чи загроз і забезпечував досягнення мети такого обмеження - запобігання заворушенням чи злочинам, охорона здоров'я населення або захист прав і свобод інших людей. Позивачем в адміністративній справі про обмеження щодо реалізації права на мирні зібрання є орган виконавчої влади чи орган місцевого самоврядування, що одержав повідомлення про проведення зборів, мітингів, походів, демонстрацій тощо від організатора (організаторів) цих заходів, а відповідачем (відповідачами) в адміністративній справі про обмеження щодо реалізації права на мирні зібрання є організатор (організатори) зборів, мітингів, походів, демонстрацій чи інших мирних зібрань, що зробив відповідне повідомлення. Таким організатором може бути політична партія, громадська організація, профспілка, підприємство, фізична особа тощо. Зі змісту ст. 1 Закону України "Про основи національної безпеки України" вбачається, що національна безпека - це захищеність життєво важливих інтересів людини і громадянина, суспільства і держави, за якої забезпечуються сталий розвиток суспільства, своєчасне виявлення, запобігання і нейтралізація реальних та потенційних загроз національним інтересам у різних сферах державного управління при виникненні негативних тенденцій до створення потенційних або реальних загроз національним інтересам. Відповідно до ст. 3 зазначеного Закону об'єктами національної безпеки є людина і громадянин - їхні конституційні права і свободи. Частиною 5 ст. 182 КАСУ передбачено, що суд задовольняє вимоги позивача в інтересах національної безпеки та громадського порядку в разі, якщо визнає, що проведення зборів, мітингів, походів, демонстрацій чи інших зібрань може створити реальну небезпеку заворушень чи злочинів, загрозу здоров'ю населення або правам і свободам інших людей. В даному випадку суд пов'язує інтереси національної безпеки та громадського порядку зі створенням умов, які виключатимуть порушення прав, свобод та законних інтересів громадян, які проживають у житлових будинках, прилеглих до місць, в яких відповідач планує проведення мирного заходу зі скупченням значної кількості людей, з використанням звукопідсилюючої апаратури та враховує положення Конвенції з прав людини, інші правові джерела, які потрібно брати до уваги при розгляді справ даної категорії, зокрема і стандарти ООН: принципи ефективного запобігання свавільних дій, які можуть створити небезпеку значному колу осіб; принципи розсудливого обмеження проявів екстремізму та насилля, тощо. Враховуючи доводи, наведені позивачем, а також неспроможність правоохоронних органів забезпечити безпеку громадян та громадський порядок під час проведення заявленого відповідачем мирного заходу, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позовних вимог у частині встановлення для відповідача обмеження на реалізацію права на мирні зібрання з 11.01.2014 на площі Шевченка, алеї Семена Поташника та по вулиці Мазепи, буд. 9 у м. Вишгороді Київської області, відповідно до повідомлення Київської обласної організації демократичної партії угорців України від 09.01.2014 р. №23. Водночас, позивач не надав суду жодних доказів на підтвердження наміру інших суб'єктів реалізовувати право на мирні зібрання, тому в частини позовних вимог про встановлення обмежень іншим суб'єктам позов задоволенню не підлягає. За таких обставин суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню. Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 256 КАСУ, постанови суду про обмеження щодо реалізації права на мирні зібрання виконуються негайно.

Результат розгляду: partial