Рішення адміністративного суду від 2014-01-10 00:00:00+02

Позивач звернулась до суду з адміністративним позовом, в якому просить визнати протиправними дії Управління Пенсійного фонду України в Артемівському район м. Луганська щодо відмови їй у перерахунку пенсії; зобов'язати управління Пенсійного фонду України в Артемівському району м. Луганська здійснити перерахунок її пенсії з 01.08.2013р. з урахуванням матеріальної допомоги та індексації заробітної платі, відповідно до довідки про складові заробітної плати від 19.09.2013р. № 22, та виплатити утворену заборгованість, мотивуючи тим, що вона звернулась до Управління Пенсійного фонду України в Артемівському районі м. Луганська з заявою щодо проведення перерахунку пенсії з урахуванням виплачених сум як особі, на яку поширюється дія Закону України «Про державну службу», на що отримала відмову , яку вважає неправомірною. Представник відповідача-Управління Пенсійного фонду України в Артемівському районі м. Луганська в судове засідання не з’явився, суду надав заперечення, згідно яких позовні вимоги не визнав та просив у їх задоволенні відмовити в повному обсязі. Суд, вивчивши матеріали справи, приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що позивач перебуває на пенсійному обліку в Управлінні Пенсійного фонду України в Артемівському районі м. Луганська та отримує пенсію за віком відповідно до Закону України «Про державну службу» в розмірі 80% від суми заробітної плати . 23.10.2013 року позивач звернулася до Управління Пенсійного фонду України в Артемівському районі м. Луганська з заявою про проведення перерахунку призначеної пенсії з урахуванням виплачених їй сум, які входять до структури заробітної плати державного службовця. Відповідач листом від 25.10.2013 відмовив позивачу у перерахунку пенсії, посилаючись на те, що матеріальна допомога та індексація грошових доходів не є складовою заробітної плати державного службовця, а тому не враховується при розрахунку пенсії державного службовця . Загальні засади діяльності, статус державних службовців, які працюють в державних органах та їх алараті, а також особливості правовідносин щодо призначення та перерахунку пенсій державним службовцям, встановлені Законом України «Про державну службу». Відповідно до ч. 2 ст. 33 Закону України «Про державну службу» заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплати за ранги, надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок. Згідно ч. 7 ст. 33 цього ж Закону умови оплати праці державних службовців, розміри їх посадових окладів, надбавок, доплат і матеріальної допомоги визначаються Кабінетом Міністрів України. Винагорода за вислугу років посадовим особам органів державної податкової служби, які мають спеціальні звання визначається Постановою КМУ від 12.09.1997 року № 1013 «Про порядок виплати винагороди за вислугу років посадовим особам органів державної податкової служби, які мають спеціальні звання». Частина 2 ст. 2 Закону України «Про оплату праці» вказує, що в структуру заробітної плати входить також додаткова заробітна плата, яка визначена як винагорода за працю понад установлені норми, за трудові успіхи та винахідливість і за особливі умови праці. Вона включає доплати, надбавки, гарантії і компенсаційні виплати, передбачені чинним законодавством; премії, пов'язані з виконанням виробничих завдань і функцій. Аналогічні положення містяться й в п. 2.2,2 Інструкції зі статистики заробітної плати, затвердженої Наказом Державного комітету статистики України від 13.01.2004 року № 5, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 27 січня 2004 року за № 114/8713, де вказано, що у склад фонду додаткової заробітної плата входять премії та винагороди, в т.ч. за вислугу років, які мають систематичний характер. Відповідно до п. З Постанови Кабінету Міністрів України «Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсії» від 31.05.2000 року №865 посадовий оклад, надбавка за ранг або кваліфікаційні класи, класний чин або спеціальні звання, вислугу років при призначенні пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу» враховуються в розмірах, що виплачуються на день звільнення з роботи, що дає право на відповідний вид пенсії, а згідно пп. 2 п. 4 цієї ж Постанови посадовий оклад, надбавки за ранг та вислугу років враховуються в розмірах, установлених Кабінетом Міністрів України на момент виникнення права на перерахунок за відповідною посадою та рангом на момент призначення (перерахунку) пенсії. Відповідно до ст. 33 Закону України «Про державну службу» державним службовцям можуть встановлюватись надбавки за високі досягнення у праці і виконання особливо важливої роботи, доплати за виконання обов'язків тимчасово відсутніх працівників та інші надбавки і доплати, а також надаватися матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань. Умови оплати праці державних службовців, розміри їх посадових окладів, надбавок, доплат і матеріальної допомоги визначаються Кабінетом Міністрів України. Згідно з підпунктом 3 пункту 2 Постанови Кабінету Міністрів України від 09 березня 2006 року № 268 «Про упорядкування структури та умов оплати праці працівників апарату органів виконавчої влади, органів прокуратури, судів та інших органів»у межах затвердженого фонду оплати праці працівникам можуть надаватися матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань та допомога для оздоровлення. Відповідно до частини 1 статті І0 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» індексація доходів працюючого населення проводиться за основним місцем роботи. При цьому, Законом України «Про оплату праці» до структури заробітної плати, крім основної і додаткової, входять інші заохочувальні та компенсаційні виплати, до яких належать виплати у формі винагород за підсумками роботи за рік. премії за спеціальними системами і положеннями, компенсаційні та інші грошові і матеріальні виплати, які не передбачені актами чинного законодавства або які проводяться понад встановлені зазначеними актами норми. Закон України «Про загальнообов’язкове державне пенсійне страхування» не містить визначення заробітної плати, на підставі якої здійснюється розрахунок пенсій. Із змісту ст. 40 вказаного Закону вбачається, що з середньої заробітної плати повинні бути сплачені страхові внески. Стаття 41 Закону України «Про загальнообов’язкове державне пенсійне страхування»від 09.07.2003 року № 1058 визначає виплати (доходи), що враховуються в заробітну плату (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії. Зокрема, до такого доходу (заробітної плати) враховуються суми виплат (доходу), отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно з цим Законом були фактично нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески в межах встановленої законодавством максимальної величини заробітної плати (доходу), з якої сплачуються страхові внески, а після набрання чинності Законом України ”Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" - максимальної величини бази нарахування єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, визначеної відповідно до закону. Як вбачається з довідки Про складові заробітної плати ( надбавки та премії за останні календарні 24 місяці роботи або за будь-які 60 календарних місяців роботи підряд перед зверненням за пенсією) , що подається для призначення пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу» від від 19.09.2013р. № 22, на отриману позивачем матеріальну допомогу та індексацію нараховано страхові внески на загальнообов’язкове державне пенсійне страхування, а з 01.01.2011 року – єдиний внесок на загальнообов’язкове державне соціальне страхування. За таких обставин, надбавки, запроваджені нормативно-правовими актами, що вказані позивачем, відносяться до додаткових видів грошового забезпечення й приймаються в розрахунок при нарахуванні пенсії особам, які отримували такі надбавки під час перебування на державній службі та були звільнені зі служби після їх запровадження. Такої ж правової позиції дотримується Вищий адміністративний Суд України в узагальненні судової практики розгляду справ, пов’язаних з перерахунком пенсій деяким категоріям державних службовців та науковим (науково-педагогічним) працівникам від 25.12.2006 року. За приписами ч. 4 ст. 45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» перерахунок призначеної пенсії, крім випадків, передбачених частиною першою статті 35, частиною другою статті 38, частиною третьою статті 42 і частиною п'ятою статті 48 цього Закону, провадиться у разі виникнення права на підвищення пенсії - з першого числа місяця, в якому пенсіонер звернувся за перерахунком пенсії, якщо відповідну заяву з усіма необхідними документами подано ним до 15 числа включно, і з першого числа наступного місяця, якщо заяву з усіма необхідними документами подано ним після 15 числа. Таким чином, перевіривши підстави для відмови в перерахунку пенсії із включенням позивачу всіх складових заробітної плати, суд вважає, відмову відповідача, такою, що суперечить законодавству, оскільки перерахунок пенсії позивача повинен здійснюватися з усіх сум заробітної плати, на які нараховані страхові внески на загальнообов’язкове державне пенсійне страхування та єдиний внесок на загальнообов’язкове державне соціальне страхування. Оскільки заява про перерахунок пенсії позивачем була подана до відповідача 23.10.2013 року , то право на перерахунок пенсії у неї виникло з 01.11.13 року, тому підстав для покладення на відповідача обов’язку по здійсненню перерахунку пенсії позивача у період часу з 01.08.2013 року по 01.11.13 року , як і для визнання дій відповідача у вказаний період часу протиправними суд не вбачає, в даній частині позов необґрунтований, задоволенню не підлягає. Позов частково обґрунтований, підлягає частковому задоволенню.

Результат розгляду: partial