Рішення адміністративного суду від 2014-01-29 00:00:00+02

Позивач, [PERSON], звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до відповідача, Департаменту соціального захисту населення Харківської обласної державної адміністрації, в якому просить суд: - визнати незаконними дії Департаменту соціального захисту населення Харківської обласної державної адміністрації щодо відмови у знятті з обліку легкового автомобілю марки Audi А-4 рік випуску 2005 шасі [NUMBER] об'єм двигуна 1781 см3, реєстраційний номер [NUMBER]; - зобов'язати Департаменту соціального захисту населення Харківської обласної державної адміністрації зняти з обліку легковий автомобіль марки Audi А-4 рік випуску 2005 шасі [NUMBER] об'єм двигуна 1781 см3, реєстраційний номер [NUMBER]; - визнати за [PERSON] (паспорт серія МН358283, виданий Київським МВРВ ХМУ УМВС України в Харківській області 10 лютого 1997 року) ідентифікаційний код № [NUMBER], що мешкає за адресою [ADDRESS], право власності на легковий автомобіль марки Audi А-4 рік випуску 2005 шасі [NUMBER] об'єм двигуна 1781 см3, реєстраційний номер [NUMBER], у тому числі визнати право володіння, користування та розпорядження цим автомобілем (відчуження, передачі іншим особам у користування тощо) у повному обсязі на власний розсуд відповідно до закону, а також право вчиняти щодо цього автомобілю будь-які дії, що не суперечать закону. Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 23.12.2013 р. відмовлено у відкритті провадження в даній адміністративній справі в частині позовних вимог про визнання за [PERSON] (паспорт серія МН358283, виданий Київським МВРВ ХМУ УМВС України в Харківській області 10 лютого 1997 року) ідентифікаційний код № [NUMBER], що мешкає за адресою [ADDRESS], право власності на легковий автомобіль марки Audi А-4 рік випуску 2005 шасі [NUMBER] об'єм двигуна 1781 см3, реєстраційний номер [NUMBER], у тому числі визнання права володіння, користування та розпорядження цим автомобілем (відчуження, передачі іншим особам у користування тощо) у повному обсязі на власний розсуд відповідно до закону, а також право вчиняти щодо цього автомобілю будь-які дії, що не суперечать закону. Позивач обґрунтовував свої позовні вимоги тим, що відповідач неправомірно відмовив у наданні згоди для зняття з обліку автомобілю, який є гуманітарною допомогою, а органи ДАІ не знімають автомобіль з обліку без згоди відповідача, що позбавляє позивача на власний розсуд розпоряджатися автомобілем, посилаючись на доводи викладені в позовній заяві. Позивач в судовому засіданні підтримав позовні вимоги в повному обсязі, з підстав зазначених у позовній заяві. Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, надав до суду письмові заперечення, в яких просив суд відмовити в задоволенні позовних вимог через безпідставність, посилаючись на обставини, викладені в запереченнях. Розглянувши матеріали справи, вивчивши доводи позову, заслухавши пояснення позивача та представника відповідача, дослідивши зібрані по справі докази в їх сукупності, проаналізувавши зміст норм матеріального і процесуального права, які врегульовують спірні правовідносини, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, у 2007 році позивач отримав від громадянина Естонії на підставі дарчої у якості гуманітарної допомоги автомобіль Audi A-4, 2005 року випуску, номер шасі [NUMBER], з об'ємом двигуна 1781 кубічних сантиметрів. Зазначений автомобіль було зареєстровано в органах ДАІ, та отримано на нього державний номерний знак [NUMBER] та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу. В листопаді 2013 р. позивач звернувся до Департаменту соціального захисту населення Харківської обласної державної адміністрації з проханням надати згоду на зняття з обліку зазначеного автомобіля. У відповіді відповідача від 21.11.2013 р. № Г-1459/01-44/25 позивачу повідомлено, що відповідно до п.41 Порядку забезпечення інвалідів автомобілями, який затверджено Постановою Кабінету Міністрів України від 19 липня 2006 року №999 забезпечення гуманітарними автомобілями проводиться без права продажу, дарування, передачі іншій особі, тобто підстав для зняття з обліку автомобіля позивача немає. Вказані вище обставини відповідачем та позивачем не заперечуються та відповідно до ч. 3 ст.72 КАС України (обставини, які визнаються сторонами, можуть не доказуватися перед судом, якщо проти цього не заперечують сторони і в суду не виникає сумніву щодо достовірності цих обставин та добровільності їх визнання) не підлягають доказуванню. Відповідно ст. 11 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, і не може виходити за межі позовних вимог. Отже, суд розглядає справу в межах заявлених позовних вимог і не виходить за їх межі. Слід зазначити, що описані вище правовідносини врегульовані положеннями Закону України «Про гуманітарну допомогу» та Порядком забезпечення інвалідів автомобілями, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 19 липня 2006 року № 999. Згідно із статтею 1 Закону України «Про гуманітарну допомогу», гуманітарна допомога це цільова адресна безоплатна допомога у грошовій або натуральній формі, у вигляді безповоротної фінансової допомоги або добровільних пожертвувань, або допомога у вигляді виконання робіт, надання послуг, що надається іноземними та вітчизняними донорами із гуманних мотивів отримувачам гуманітарної допомоги в Україні або за кордоном, які потребують її у зв'язку з соціальною незахищеністю, матеріальною незабезпеченістю, важким фінансовим становищем, виникненням надзвичайного стану, зокрема внаслідок стихійного лиха, аварій, епідемій і епізоотій, екологічних, техногенних та інших катастроф, які створюють загрозу для життя і здоров'я населення, або тяжкою хворобою конкретних фізичних осіб. Гуманітарна допомога є різновидом благодійництва і має спрямовуватися відповідно до обставин, об'єктивних потреб, згоди її отримувачів та за умови дотримання вимог статті 4 Закону України "Про благодійництво та благодійні організації". Отримувачами гуманітарної допомоги відповідно до статті 1 цього Закону є юридичні особи, які зареєстровані в установленому Кабінетом Міністрів України порядку в Єдиному реєстрі отримувачів гуманітарної допомоги, а набувачами гуманітарної допомоги є фізичні та юридичні особи, які її потребують і яким вона безпосередньо надається. У даному випадку, отримувачем гуманітарної допомоги є Департамент соціального захисту населення Харківської обласної державної адміністрації, а набувачем є позивач по справі. Відповідно до статті 41 Порядку забезпечення інвалідів автомобілями, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 19 липня 2006 року № 999 (зі змінами), за бажанням інвалідів головні управління соціального захисту можуть забезпечувати їх автомобілями, ввезеними в Україну і визнаними в установленому порядку гуманітарною допомогою, без права продажу, дарування, передачі (в тому числі за довіреністю) іншій особі. Автомобілями, отриманими головними управліннями як гуманітарна допомога, інваліди (за їх бажанням або за бажанням законних представників недієздатних інвалідів), діти-інваліди (за бажанням їх законних представників), які перебувають на обліку в головних управліннях соціального захисту та управліннях виконавчої дирекції, забезпечуються безоплатно в порядку черговості. З матеріалів справи та пояснень сторін, судом встановлено, що вказаний вище автомобіль позивач отримав 23.03.2007 року, користується ним як інвалід війни менш ніж 10 років. Суд зазначає, що відповідно до статті 26 Закону України «Про реабілітацію інвалідів в Україні» Постановою Кабінету Міністрів України від 19 липня 2006 року № 999 затверджено Порядок забезпечення інвалідів автомобілями, пунктом 41 якого встановлені обмеження щодо відчуження транспортного засобу переданого інваліду як гуманітарну допомогу. Вказана стаття Закону України "Про реабілітацію інвалідів в Україні" набрала чинності з 01 січня 2007 року, а відтак встановлені пунктом 41 цього Порядку обмеження щодо продажу, дарування, передачі (в тому числі за довіреністю) автомобіля, отриманого інвалідом як гуманітарну допомогу, іншій особі діяли на момент виникнення спірних правовідносин. Автомобіль, отриманий головним управлінням соціального захисту як гуманітарна допомога для конкретного інваліда, який перебуває на обліку, видається безоплатно такому інваліду (за його згодою або за згодою законного представника недієздатного інваліда), дитині-інваліду (за згодою її законного представника) незалежно від черговості на десятирічний строк, визначений з дати видачі, із зняттям з обліку. Отже, 23 березня 2007 року позивач отримав в якості гуманітарної допомоги автомобіль Audi А4, 2005 року випуску без права продажу, дарування, передачі (в тому числі за довіреністю) іншій особі на десятирічний строк та жодних підстав для зняття з обліку вказаного вище автомобіля, яким був забезпечений позивач в якості гуманітарної допомоги, немає. Аналогічна правова позиція викладена в ухвалах Вищого адміністративного суду України від 07.11.2012 року №К/999/12734/11, №К800/12047/13 від 06.06.13 року. Згідно ст. 42 Постанови кабінету міністрів України № 999 від 19.07.2006 року, переобладнання автомобіля, отриманого як гуманітарна допомога, відповідно до потреб інваліда здійснюється за його рахунок. У реєстраційних документах на автомобіль підрозділ МВС робить позначку про видачу автомобіля головним управлінням соціального захисту, а також про заборону відчуження автомобіля та передачі права керування автомобілем без дозволу цього головного управління. Вказані відомості відображені в свідоцтві про реєстрацію транспортного засобу (а.с. 12). Суд звертає увагу на те, що відповідно ч.1 ст.71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. Позивачем не надано ніяких доказів та пояснень з посиланням на норми діючого законодавства, які б прямо передбачали обов'язок відповідача по справі зняти автомобіль з обліку в органах ДАІ України. Суд звертає особливу увагу на те, що чинним законодавством не передбачено обов'язок відповідача, враховуючи вищевикладені обставини предмету спору, по зняттю з обліку автомобіля, яким користується позивач в якості гуманітарної допомоги. Отже, позовні вимоги є безпідставними, недоведеними та такими, що не підлягають задоволенню. На підставі викладеного та

Результат розгляду: denied