Рішення адміністративного суду від 2014-01-09 00:00:00+02

Концерн "ВИСОКІ ТЕХНОЛОГІЇ ПРАВА" звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Державної податкової інспекції у Київському районі м. Харкова Головного управління Міндоходів у Харківській області, в якому просить суд: - визнати неправомірними дії Державної податкової інспекції у Київському районі м. Харкова Головного управління Міндоходів у Харківській області щодо не реєстрації Концерну "ВИСОКІ ТЕХНОЛОГІЇ ПРАВА" як платника податку на додатку вартість; - зобов'язати Державну податкову інспекцію у Київському районі м. Харкова Головного управління Міндоходів у Харківській області зареєструвати Концерн "ВИСОКІ ТЕХНОЛОГІЇ ПРАВА" як платника податку на додатку вартість; - зобов'язати Державну податкову інспекцію у Київському районі м. Харкова Головного управління Міндоходів у Харківській області видати Концерну "ВИСОКІ ТЕХНОЛОГІЇ ПРАВА" свідоцтво платника податку на додатку вартість. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 25.06.2013 року через канцелярію ДПІ у Київському районі м. Харкова було подано заяву про реєстрацію платника податку на додану вартість Концерну "ВИСОКІ ТЕХНОЛОГІЇ ПРАВА" за формою 1-ПДВ з додатками в виді документального підтвердження достовірності відомостей про здійснення постачання товарів/послуг. Листом від 02.07.2013 за №9470/10/18.3-24 відповідачем було відмовлено в реєстрації як платника ПДВ Концерну "ВИСОКІ ТЕХНОЛОГІЇ ПРАВА" з підстав встановлення невідповідності критеріям, визначених п.181.1 ст.181 Податкового кодексу України, а саме не надано в повному обсязі підтверджуючих документів, які підтверджують здійснення операцій з постачання товарів (не надано рахунок фактуру). Позивач зазначив, що ним було виконано приписи ст.181 Податкового кодексу України та п.3 Розділу III Положення про реєстрацію платників податку на додану вартість, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України від 07.11.2011 року №1394 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України від 29.11.2011 року за №1369/20107 в повному обсязі, вся необхідна інформація та її документальне підтвердження були надані. Твердження ДПІ щодо надання документів, які підтверджують здійснення операцій з постачання товарів, не в повному обсязі, а саме не подано рахунок фактури, позивач вважає незаконним та необґрунтованим, оскільки підприємством при подачі вищевказаної заяви були надані необхідні документи, для проведення такої реєстрації. Таким чином вважає, дії відповідача щодо не реєстрації Концерну "ВИСОКІ ТЕХНОЛОГІЇ ПРАВА" як платника податку на додатку вартість неправомірними та незаконними. В судове засідання представник позивача не прибув, про час, дату та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Відповідач, ДПІ у Київському районі м. Харкова Головного управління Міндоходів у Харківській області проти позову заперечувала. В обґрунтування заперечень зазначила, що результатами розгляду заяви за формою 1-ПДВ від 25.06.2013 року встановлено, що концерн "ВИСОКІ ТЕХНОЛОГІЇ ПРАВА" код 38773020 не відповідає критеріям визначеним п.182.1 статті 182 Податкового Кодексу України (до заяви за ф1ПДВ не надано рахунок фактури). Таким чином, вважає дії ДПІ у Київському районі м. Харкова відповідають вимогам чинного законодавства. В судове засідання представник відповідача прибула, проти позову заперечувала та просила відмовити у задоволенні позовних вимог. Суд, заслухавши пояснення представника відповідача, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши докази у їх сукупності вважає, що позов не підлягає задоволенню частково з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи, Концерн "ВИСОКІ ТЕХНОЛОГІЇ ПРАВА" (код ЄДРПОУ 38773020) пройшов державну реєстрацію та зареєстрований виконавчим комітетом Харківської міської ради 03.06.2013 року (а.с. 29-32). Перебуває на податковому обліку в ДПІ у Київському районі м. Харкова Головного управління Міндоходів у Харківській області. 25.06.2013 року до канцелярії ДПІ у Київському районі м. Харкова позивачем було подано реєстраційну заяву платника податку на додану вартість за формою 1-ПДВ, до якої в якості підтверджуючих документів, які підтверджують здійснення операцій з постачання товарів було додано: виписку з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, довідку АА №848353 з Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України (ЄДРПОУ), договір №10/06/13 від 20.06.2013 року про надання юридичних послуг, акт прийому-здачі наданих послуг від 21.06.2013 року, звіт про надання послуг, протокол узгодження договірної ціни, заяву про надання юридичних послуг, договір оренди приміщення б/н від 11.06.2013 року з додатками, виписку банку (оригінал). 02.07.2013 року листом за вих. №9470/10/18.3-24 відповідачем було направлено відповідь на адресу позивача, в якому повідомлялось, що за результатами розгляду заяви за формою 1-ПДВ від 25.06.2013 року встановлено, що Концерн "ВИСОКІ ТЕХНОЛОГІЇ ПРАВА" код 38773020 не відповідає критеріям визначеним п.182.1 статті 182 Податкового Кодексу України (до заяви за ф1ПДВ не надано рахунок фактури) та було запропоновано позивачу надати нову реєстраційну заяву платника податку на додану вартість форми 1-ПДВ, заповнену згідно вимог діючого законодавства та документальним підтвердженням достовірності відомостей про здійснення особою постачання товарів/послуг або відповідність особи вимогам, визначеним статтею 180, пунктом 181.1 статті 181, пунктом 182.1 статті 182 та пунктом 183.7 статті 183 розділу Податкового кодексу України. Відповідно до п.182.1 ст.182 Податкового кодексу України, якщо особа, яка провадить оподатковувані операції і відповідно до пункту 181.1 статті 181 цього Кодексу не є платником податку у зв'язку з тим, що обсяги оподатковуваних операцій є меншими від встановленої зазначеною статтею суми, вважає за доцільне добровільно зареєструватися як платник податку, така реєстрація здійснюється за її заявою. В силу п.183.1 ст.183 Податкового кодексу України, будь-яка особа, що підлягає обов'язковій реєстрації чи прийняла рішення про добровільну реєстрацію як платника податку, подає до органу державної податкової служби за своїм місцезнаходженням (місцем проживання) реєстраційну заяву. Згідно з п.183.7 ст.183 Податкового кодексу України, заява про реєстрацію особи як платника податку подається особисто такою фізичною особою або безпосередньо керівником або представником юридичної особи - платника (в обох випадках з документальним підтвердженням особи та повноважень) до органу державної податкової служби за місцезнаходженням (місцем проживання) особи. У заяві зазначаються підстави для реєстрації особи як платника податку. Відповідно до п.3.8 Положення про реєстрацію платників податку на додану вартість, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України від 07.11.2011 року №1394 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України від 29.11.2011 року за №1369/20107 (далі - Положення №1394), при реєстрації платника ПДВ обов'язково проводиться перевірка його реєстраційних даних з Єдиного банку даних про платників податку - юридичних осіб або Реєстру самозайнятих осіб. Відомості про заявника мають бути включені до Єдиного державного реєстру. Дані реєстраційної заяви мають бути достовірними та відповідати відомостям Єдиного державного реєстру. З метою перевірки достовірності даних про заявника податковий орган може звернутись до державного реєстратора за отриманням витягу з Єдиного державного реєстру. Матеріалами справи підтверджено, що згідно довідки з єдиного державного реєстру підприємств та організацій України (ЄДРПОУ) серії АА №848353 та виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, основним видом діяльності Концерну "ВИСОКІ ТЕХНОЛОГІЇ ПРАВА" за КВЕД-2010 зазначено: діяльність у сфері права (код 69.10). Копія зазначеної довідки надавалась з додатками до Реєстраційної заяви. Суд зазначає, що виконання позивачем договору №10/06/13 від 20.06.2013 року про надання юридичних послуг в повній мірі відповідає основному виду діяльності. Окрім цього, згідно п.3.8 Положення № 1394, з метою підтвердження достовірності відомостей про здійснення особою постачання товарів/послуг або відповідність особи вимогам, визначеним статтею 180, пунктом 181.1 статті 181, пунктом 182.1 статті 182 та пунктом 183.7 статті 183 розділу V Кодексу, така особа відповідно до підпункту 20.1.6 пункту 20.1 статті 20 розділу I Кодексу, пункту 73.3 статті 73 розділу II Кодексу подає до податкового органу документи, що підтверджують такі відомості. Як вбачається з матеріалів справи, надана Концерном "ВИСОКІ ТЕХНОЛОГІЇ ПРАВА" 25.06.2013 року реєстраційна заява платника податку на додану вартість, складена за формою №1-ПДВ та заповнена відповідно до вимог п.182.1 ст.182 Податкового Кодексу України, Положення №1394, листа Голови ДПС України від 12.09.2012 року №3208/0/71-12/18-3117 "Про розгляд реєстраційних заяв платників ПДВ". В матеріалах справи міститься копія договору №10/06/13 від 20.06.2013 року про надання юридичних послуг, акт прийому-здачі наданих послуг від 21.06.2013 року, звіт про надання послуг, протокол узгодження договірної ціни, заява про надання юридичних послуг, договір оренди приміщення б/н від 11.06.2013 року з додатками, виписка банку. Крім того, статтею 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" встановлено, що підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій та повинні бути складені під час здійснення цієї операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Первинні документи для надання їм юридичної сили і доказовості повинні мати такі обов'язкові реквізити: назву підприємства, установи, від імені яких складено документ, назву документа (форми), дату і місце складання, зміст, обсяг та одиницю виміру господарської операції, посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення, особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції. Рахунок (рахунок-фактура) за своїм призначенням не відповідає ознакам первинного документа, оскільки ним не фіксується будь-яка господарська операція, розпорядження або дозвіл на проведення господарської операції, а носить лише інформаційний характер. Форма рахунку (рахунку-фактури) не відносяться до типових форм, які затверджуються Державним комітетом статистики України, застосування її нормативно-правовими актами не передбачено, тому при його складанні слід керуватися нормами зазначеного Закону України. З аналізу вимог ст.ст. 181-183 ПК України, листа ДПС України від 12.09.2012 року №3208/0/71-12/18-3117, Положення №1394, листа Міністерство Фінансів України від 09.07.2007 р. № 31-34000-20/23-4579/4800 вбачається, що рахунок-фактура не є обов'язковим документом, який рекомендовано додавати до реєстраційної заяви як документ, що підтверджує здійснення розрахунків за реалізовані товари/послуги. Приписами п. 3.9 Положення №1394, на який є посилання у вищезазначеному листі відповідача, зазначено, що якщо в заяві про реєстрацію не зазначені обов'язкові реквізити, надані недостовірні або неповні дані, її не скріплено печаткою заявника, не підписано заявником (для фізичних осіб), відповідальною особою заявника (для юридичних осіб) чи особою, яка має документально підтверджене повноваження щодо підпису реєстраційної заяви від особи, яка реєструється платником ПДВ, відомості про заявника не включені до Єдиного державного реєстру, то протягом 10 робочих днів від дня отримання заяви податковий орган звертається до особи з письмовою пропозицією надати нову заяву про реєстрацію (із зазначенням підстав неприйняття попередньої). Згідно з п.3.10 Положення про реєстрацію платників податку на додану вартість, податковий орган відмовляє в реєстрації особи як платника ПДВ, якщо за результатами розгляду реєстраційної заяви та/або поданих документів встановлено, що особа не здійснює постачання товарів/послуг або не відповідає вимогам, визначеним статтею 180, пунктом 181.1 статті 181, пунктом 182.1 статті 182 та пунктом 183.7 статті 183 розділу V Кодексу (пункт 1.5 розділу I, пункти 3.3, 3.4, підпункт 3.5.1 пункту 3.5 розділу III цього Положення), або якщо існують обставини, які є підставою для анулювання реєстрації згідно із статтею 184 розділу V Кодексу (пункт 5.1 розділу V цього Положення). Згідно листа ДПІ у Київському районі м. Харкова від 02.07.2013 року за вих. № 9470/10/18.3-24, саме через невідповідність вимогам, визначеним пунктом 182.1 статті 182 Податкового кодексу України, податковим органом було запропоновано позивачу надати нову реєстраційну заяву платника податку на додану вартість. Суд вважає, що вказані дії податкового органу протирічать приписам п.3.9 та п.3.10 Положення №1394, через те, що на підставі висновків для відмови у реєстрації особи як платника ПДВ згідно п.3.10 Положення №1394, податковим органом було запропоновано позивачу вчинити дії, передбачені п.3.9 Положення №1394. Згідно з ч.2 ст.71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок, щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Всупереч наведеним вимогам, відповідач, як суб'єкт владних повноважень не надав достатніх беззаперечних доказів в обґрунтування обставин, на яких ґрунтуються його заперечення, і не довів правомірності прийнятого ним рішення, щодо не реєстрації позивача платником податку на додану вартість за заявою від 25.06.2013 року за № 199/10. З огляду на встановлені фактичні обставини справи, суд вважає, що лист ДПІ у Київському районі м. Харкова від 02.07.2013 року за вих. № 9470/10/18.3-24 суперечить п.3.9, п.3.10 Положення №1394, а саме, відсутнє будь-яке законне обґрунтування недостовірності даних в реєстраційній заяві платника ПДВ від 25.06.2013 року за № 199/10 та обґрунтування відсутності здійснення постачання товарів/послуг або невідповідності вимогам, визначеним пунктом 182.1 статті 182 Податкового кодексу України, суд не вбачає законних та обґрунтованих підстав для пропозиції позивачу надати нову заяву про реєстрацію. Таким чином, суд приходить до висновку, що дії Державної податкової інспекції у Київському районі м. Харкова Головного управління Міндоходів у Харківській області щодо не реєстрації Концерну "ВИСОКІ ТЕХНОЛОГІЇ ПРАВА" як платника податку на додану вартість за заявою від 25.06.2013 року за № 199/10 є протиправними. За таких підстав, позовні вимоги щодо визнання неправомірними дії Державної податкової інспекції у Київському районі м. Харкова Головного управління Міндоходів у Харківській області щодо не реєстрації Концерну "ВИСОКІ ТЕХНОЛОГІЇ ПРАВА" як платника податку на додатку вартість за заявою від 25.06.2013 року за № 199/10 підлягають задоволенню. Щодо позовних вимог про зобов'язання Державної податкової інспекції у Київському районі м. Харкова Головного управління Міндоходів у Харківській області зареєструвати Концерн "ВИСОКІ ТЕХНОЛОГІЇ ПРАВА" як платника податку на додатку вартість та зобов'язання Державної податкової інспекції у Київському районі м. Харкова Головного управління Міндоходів у Харківській області видати Концерну "ВИСОКІ ТЕХНОЛОГІЇ ПРАВА" свідоцтво платника податку на додатку вартість, суд зазначає наступне. Судом встановлено, що Концерн "ВИСОКІ ТЕХНОЛОГІЇ ПРАВА" вже звертався до суду з позовом до Державної податкової інспекції у Київському районі м. Харкова Головного управління Міндоходів у Харківській області, в якому просив суд зобов'язати Державну податкову інспекцію у Київському районі м. Харкова Головного управління Міндоходів у Харківській області зареєструвати Концерн "ВИСОКІ ТЕХНОЛОГІЇ ПРАВА" як платника на додану вартість та зобов'язати Державну податкову інспекцію у Київському районі м. Харкова Головного управління Міндоходів у Харківській області видати свідоцтво платника податку на додану вартість Концерну "ВИСОКІ ТЕХНОЛОГІЇ ПРАВА". Постановою Харківського окружного адміністративного суду від 16.09.2013 року по справі №820/7015/13-а позов Концерну "ВИСОКІ ТЕХНОЛОГІЇ ПРАВА" до Державної податкової інспекції у Київському районі м. Харкова Головного управління Міндоходів у Харківській області про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії задоволено частково. Зобов'язано Державну податкову інспекцію у Київському районі м.Харкова Головного управління Міндоходів у Харківській області розглянути питання щодо реєстрації Концерну "ВИСОКІ ТЕХНОЛОГІЇ ПРАВА" в якості платника податку на додатку вартість та видачі свідоцтва платника податку на додатку вартість. В іншій частині позовних вимог відмовлено. Ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 27.11.2013 року постанову Харківського окружного адміністративного суду від 16.09.2013 року по справі № 820/7015/13-а - залишено без змін. В силу статті 254 КАС України постанова Харківського окружного адміністративного суду від 16.09.2013 року по справі № 820/7015/13-а набрала законної сили. Згідно пункту 4 частини 1 статті 157 Кодексу адміністративного судочинства України, суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо є такі, що набрали законної сили, постанова чи ухвала суду з того самого спору і між тими самими сторонами. Отже, по даній справі є така, що набрала законної сили, постанова Харківського окружного адміністративного суду від 16.09.2013 року по справі № 820/7015/13-а з того самого спору і між тими самими сторонами. Відповідно питання щодо зобов'язання Державної податкової інспекції у Київському районі м. Харкова Головного управління Міндоходів у Харківській області реєструвати Концерн "ВИСОКІ ТЕХНОЛОГІЇ ПРАВА" як платника податку на додатку вартість та видати Концерну "ВИСОКІ ТЕХНОЛОГІЇ ПРАВА" свідоцтво платника податку на додатку вартість вже вирішено в судовому порядку. Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне закрити провадження у справі в частині позовних вимог про зобов'язання Державної податкової інспекції у Київському районі м. Харкова Головного управління Міндоходів у Харківській області зареєструвати Концерн "ВИСОКІ ТЕХНОЛОГІЇ ПРАВА" як платника податку на додатку вартість та зобов'язання Державної податкової інспекції у Київському районі м. Харкова Головного управління Міндоходів у Харківській області видати Концерну "ВИСОКІ ТЕХНОЛОГІЇ ПРАВА" свідоцтво платника податку на додатку вартість. Відповідно до ч. 3 ст. 94 КАС України, якщо адміністративний позов задоволено частково, судові витрати, здійснені позивачем, присуджуються йому відповідно до задоволених вимог, а відповідачу - відповідно до тієї частини вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. На підставі вищевикладеного та

Результат розгляду: partial