Рішення адміністративного суду від 2014-01-29 00:00:00+02

Позивач [PERSON] звернувся до суду з адміністративним позовом до інспектора Відділу ДАІ Енергодарського МВ ГУМВС України в Запорізькій області Зубова Б.Б., про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що згідно описової частини постанови про адміністративне правопорушення серії АА2 № 557284 від 30.10.2013р., винесеної інспектором Відділу ДАІ Енергодарського МВ ГУМВС України в Запорізькій області Зубовим Б.Б., 30.10.2013р. о 16-30 годині у м.Енергодар в Запорізькій області, знаходячись по пр.Будівельників в районі магазину «Крок», керуючи автомобілем «Volkswagen» д/з [NUMBER] останній порушив правила зупинки та стоянки, чим порушив пункт 15.9.е Правил дорожнього руху України, за що передбачено відповідальність частиною 1 статті 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Не звертаючи уваги на усі його заперечення, інспектором ДПС була складена на місці постанова серії АА2 № 557284 від 30.10.2013р. про притягнення його до адміністративної відповідальності та накладення стягнення у вигляді штрафу в сумі 255,00 грн. Вважає дану постанову незаконною та необґрунтованою, оскільки відсутні докази його проступку, інспектор не з'ясував обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, також інспектором не надано відповідних документів на прилад, яким було зроблено відеозапис його правопорушення. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити (а.с. 9). Відповідач Зубов Б.Б. у судовому засіданні пояснив, що 30.10.2013р. о 16-30 годині у м. Енергодар в Запорізькій області, знаходячись по пр. Будівельників в районі магазину «Крок», водій [PERSON] керуючи автомобілем «Volkswagen» д/з [NUMBER] порушив правила зупинки та стоянки, чим порушив пункт 15.9.е Правил дорожнього руху України, за що передбачено відповідальність частиною 1 статті 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Ним на місці було складено постанову серії АА2 № 557284 від 30.10.2013р. про притягнення [PERSON] до адміністративної відповідальності та накладення стягнення у вигляді штрафу в сумі 255,00 грн. Правопорушення скоєне [PERSON] було зафіксовано на відео-реєстратор, який був встановлений на службовому автомобілі. Вважає постанову законною та обґрунтованою. Допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON], суду пояснив, що 30.10.2013р. знаходився на патрулюванні разом з Зубовим Б.Б. Приблизно о 16-30 годині у м. Енергодар в Запорізькій області, знаходячись по пр. Будівельників в районі магазину «Крок», останні побачили, що водій [PERSON] керуючи автомобілем «Volkswagen» д/з [NUMBER] порушив правила зупинки та стоянки, чим порушив пункт 15.9.е Правил дорожнього руху України, за що передбачено відповідальність частиною 1 статті 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення. В подальшому Зубовим Б.Б. на місці було складено постанову серії АА2 № 557284 від 30.10.2013р. про притягнення [PERSON] до адміністративної відповідальності та накладення стягнення у вигляді штрафу в сумі 255,00 грн. Правопорушення скоєне [PERSON] було зафіксовано на відеореєстратор який був встановлений на службовому автомобілі. На підставі ст.86 КАС України, оцінивши безпосередньо, всебічно, повно та об'єктивно досліджені у судовому засіданні докази, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 122 КУпАП визначено, що адміністративна відповідальність настає за: перевищення водіями транспортних засобів встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками. Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням є (проступок) протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права та свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. Судом встановлено, що згідно постанови про адміністративне правопорушення серії АА2 № 557284 від 30.10.2013р., винесеної інспектором Відділу ДАІ Енергодарського МВ ГУМВС України в Запорізькій області Зубовим Б.Б., 30.10.2013р. о 16-30 годині у м. Енергодар в Запорізькій області, [PERSON] знаходячись по пр. Будівельників в районі магазину «Крок», керуючи автомобілем «Volkswagen» д/з [NUMBER] порушив правила зупинки та стоянки, чим порушив пункт 15.9.е Правил дорожнього руху України, за що передбачено відповідальність частиною 1 статті 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення. В результаті чого, інспектором ДПС була складена на місці постанова серії АА2 № 557284 від 30.10.2013р. про притягнення [PERSON] до адміністративної відповідальності та накладення стягнення у вигляді штрафу в сумі 255,00 грн. (а.с. 3). Вказане правопорушення було зафіксоване на відеореєстратор (а.с. 13). Відповідно до ч. 1 ст. 287 КУпАП, постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено особою, щодо якої її винесено, протягом 10 днів з дня винесення постанови. В діях громадянина [PERSON], вбачається склад правопорушення передбачений ч. 1 ст.122 КУпАП. В матеріалах справи наявні докази, що позивач порушив вимоги п.15.9.е. Правил дорожнього руху. До суду був наданий адміністративний матеріал у відношенні [PERSON], який ухвалою суду був витребуваний з відділу ДАІ (а.с. 5,11-15). Крім того, до вищевказаних матеріалів було додано диск, на якому знаходилась відеофіксація скоєного правопорушення [PERSON], який було оглянуто під час судового засідання. Крім того, судом витребовувалася інформація шляхом направлення запиту до ВДАІ Енергодарського МВ ГУМВС України в Запорізькій області, з приводу перебування відео-реєстратору яким було зафіксоване вищевказане правопорушення [PERSON] на балансі УДАІ ГУМВС України в Запорізькій області. До суду було надано інформацію ВДАІ Енергодарського МВ ГУМВС України в Запорізькій області, що відео реєстратор, яким було зафіксовано правопорушення скоєне [PERSON] перебуває на балансі УДАІ ГУМВС України в Запорізькій області (а.с. 24,27-29). Крім того, з ВДАІ Енергодарського МВ ГУМВС України в Запорізькій області також була надана інформація, що відеореєстратор, яким було зафіксовано правопорушення скоєне [PERSON] перебуває на балансі ВДАІ Енергодарського МВ ГУМВС України в Запорізькій області згідно договору позички між УДАІ ГУМВС України в Запорізькій області (а.с.34). За таких обставин твердження позивача на заперечення факту порушення ним вимог п. 15.9.е Правил дорожнього руху не заслуговують на увагу. Частиною 3 статті 2 КАС України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення(вчинення дії); безсторонньо(неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілям, на досягнення яких спрямоване це рішення(дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку. За встановлених обставин, суд дійшов висновку, що під час складання протоколу та постанови, інспектор відділу ДАІ Енергодарського МВ ГУМВС України в Запорізькій області дотримався вимог ст.280 КУпАП. Надав суду відео-фіксацію порушення скоєного [PERSON], та надав документи на відеореєстратор, яким було зафіксовано вищевказане правопорушення. Згідно ст. 33 КУпАП, при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність. На думку суду, стягнення, застосоване інспектора відділу ДАІ Зубовим Б.Б. відповідає ступеню вини позивача. Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року N 14 Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів. Згідно з ст. 69 Кодексу адміністративного судочинства України передбачає, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів. Крім цього, ч. 3 ст. 70 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що докази, одержані з порушенням закону, судом при вирішенні справи не беруться до уваги, а відповідно до ч. 4 коментованого кодексу, обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування, крім випадків, коли щодо таких обставин не виникає спору. Відповідно до ч.2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Відповідачем надано достатньо матеріалів та доказів які можуть бути використані як докази у справі, на підтвердження того, що в діях позивача наявний склад адміністративного правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху,. У зв'язку з викладеним вище, суд приходить до висновку, що постанова про накладання адміністративного стягнення є законною та обґрунтованою, у зв'язку з чим, вважає, що факти, викладені у зазначених протоколі та постанові знайшли своє підтвердження в судовому засіданні. Підстав для задоволення позову у суду немає. Відповідно до ч. 5 ст. 288 КУпАП особа, яка оскаржила постанову у справі про адміністративне правопорушення, звільняється від сплати державного мита. На підставі викладеного,

Результат розгляду: denied