Рішення адміністративного суду від 2014-02-27 00:00:00+02

Товариство з обмеженою відповідальністю «Мехбудсервіс» звернулося з адміністративним позовом до Луцької об'єднаної державної податкової інспекції про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення - рішення від 23.07.2012 року №0000012204. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що висновки податкового органу викладені в акті перевірки про відсутність господарських операцій з ТзОВ «Медео-Захід» є помилковими, оскільки сторони в повному обсязі виконали свої зобов'язання, що підтверджується відповідними первинними документами; посилання податкового органу на матеріали виїзних позапланових перевірок ТзОВ «Медео-Захід», проведених у січні та березні 2012 року є неправомірними, оскільки зобов'язання визначені за результатами перевірки є неузгодженими та рішення, прийняті за результатами перевірки на даний час оскаржуються ТзОВ «Медео-Захід»; всі необхідні документи, які підтверджують господарську операцію були надані ТзОВ «Мехбудсервіс». Постановою Волинського окружного адміністративного суду від 16.04.2013 р. позов задоволено. Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення - рішення Луцької об'єднаної державної податкової інспекції від 23 липня 2013 р. №0000012204. Стягнуто з Державного бюджету України на користь Товариства з обмеженою відповідальність «Мехбудсервіс» судові витрати в сумі 455,84 грн. Не погоджуючись із постановою суду першої інстанції, відповідачем подана апеляційна скарга, в якій зазначає, що постанова суду першої інстанції є незаконною необґрунтованою, прийнятою з порушенням норм матеріального права, висновки суду не відповідають обставинам справи. Зокрема зазначає, що судом не враховано, що у контрагента позивача ТзОВ «Медео-Захід» відсутні трудові ресурси та виробничі потужності для здійснення господарської діяльності, та крім цього, директор ТзОВ «Медео - Захід» [PERSON] перебував під вартою та не міг підписувати фінансові документи, а вказане підприємство є фігурантом ряду кримінальних справ. В судовому засіданні проведено заміну відповідача Луцької об'єднаної державної податкової інспекції ДПС України на Луцьку об'єднану державну податкову інспекцію Головного управління Міндоходів у Волинській області, представник якої в судовому засіданні апеляційного розгляду справи апеляційну скаргу підтримав з підстав зазначених у скарзі, просив скаргу задовольнити постанову суду першої інстанції скасувати та прийняти нову постанову про відмову у задоволенні позову. Позивач в судове засідання явку уповноваженого представника не забезпечив хоча належним чином був повідомлений про дату судового засідання. Відповідно до ч. 4 ст. 196 КАС України неприбуття в судове засідання сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про дату, час і місце апеляційного розгляду, не перешкоджає судовому розгляду справи, тому з урахуванням наведеного, колегія суддів апеляційного суду вважає можливим розгляд справи у відсутності позивача. Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено та з матеріалів справи вбачається наступне. Луцькою ОДПІ на підставі направлень від 25.06.2012 року № 001013 та № 001012 в період з 25.06.2012 року по 03.07.2012 року було проведено позапланову виїзну документальну перевірку ТзОВ «Мехбудсервіс» з питань здійснення фінансово-господарських операцій з ТзОВ «Медео - Захід» за період з 01.01.2010 року по 31.12.2011 року, про що було складено акт від 09.07.2012 року № 2456/22-6/31205112 «Про результати позапланової виїзної документальної перевірки ТзОВ «Мехбудсервіс» з питань здійснення фінансово-господарських операцій з ТзОВ «Медео - Захід» за період з 01.01.2010 року по 31.12.2011 року». В акті перевірки зроблено висновок про порушення позивачем вимог пункту 185.1. статті 185, пунктів 198.2., 198.3., 198.6. статті 198 Податкового кодексу України та пункту 1.4. статті 1, підпункту 7.2.6. пункту 7.2., підпункту 7.4.1. пункту 7.4., пункту 7.5. статті 7 Закону України «Про податок на додану вартість», в результаті чого ТзОВ «Мехбудсервіс» завищено податковий кредит на загальну суму 36467,00 грн., в тому числі: у серпні 2010 року на суму 17133,000 грн., у вересні 2010 року на суму 14667,00 грн., у грудні 2011 року на суму 4667,00 грн., в результаті чого занижено суму податку на додану вартість на 26467,00 грн., в тому числі: у серпні 2010 року на суму 17133,00 грн., у вересні 2010 року на суму 14667,00 грн., у грудні 2011 року на суму 4667,00 грн. На підставі акту перевірки, 23.07.2012 року Луцькою ОДПІ було винесено податкове повідомлення-рішення № 0000012204, яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання за платежем податок на додану вартість (ПДВ) в розмірі 45583,75 грн., в тому числі за основним платежем - 36467,00 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями - 9116,75 грн. Позивач не погодившись з таким рішенням податкового органу оскаржив його в адміністративному порядку, проте рішенням ДПС України від 20.09.2012 року №2216/0/61-12/10-2115 повторна скарга ТзОВ «Мехбудсервіс» була залишена без задоволення, а податкове повідомлення-рішення - без змін. Суд першої інстанції позов задовольнив з тих підстав, що досліджені в судовому засіданні докази підтверджують реальність здійснення позивачем господарських операцій по придбанню у ТзОВ «Медео-Захід» товарно-матеріальних цінностей та послуг, а отже податковий кредит ТзОВ «Мехбудсервіс» за наслідками цих операцій сформований правомірно, та при цьому ТзОВ «Мехбудсервіс» підтверджено наявність господарської мети при придбанні товару, одержання прибутку внаслідок його подальшої реалізації та належне оформлення первинних документів. Проте, колегія суддів апеляційного суду з такими висновками суду першої інстанції погодитись не може, оскільки вони не відповідають фактичним обставинам та суперечать нормам матеріального права. Як вбачається з матеріалів справи, в серпні 2010 року ТзОВ «Мехбудсервіс» на підставі усної домовленості придбавало товар (костюм робочий, куртка утеплена, черевики шкіряні утеплені, шини, акумулятори, шланги) і послуги по ремонту автомобілів КамаЗ, бульдозера, автомобіля КраЗ, екскаваторів «Атлас 16-04» та перебазування екскаватора «Атлас 16-04». На поставлений товар та надані послуги ТзОВ «Медео-Захід» видано ТзОВ «Мехбудсервіс» податкові накладні від 21.08.2010 року №210802, від 30.08.2010 року №300812, від 31.08.2010 року № 310820, № 310822 та видаткові накладні від 21.08.2010 року №РН-0210802, від 31.08.2010 року №РН-0310820 на загальну суму 102800,00 грн., в тому числі: сума ПДВ - 17133,32 грн. та акти здачі-прийняття робіт (надання послуг) від 30.08.2010 року № ОУ-0000055, від 31.08.2010 року № ОУ - 0000049, в яких зазначено назву наданих послуг, їх вартість та перелічено марки транспортних засобів. У вересні 2010 року ТзОВ «Мехбудсервіс» без укладання письмової угоди придбано від ТзОВ «Медео-Захід» дизпаливо та отримано послуги по юридичному обслуговуванню. ТзОВ «Мехбудсервіс» на поставлений товар видано податкову накладну від 15.09.2010 року №150907, видаткову накладну від 15.09.2010 року №РН-0150905 на загальну суму 60000,00 грн., в тому числі ПДВ - 10000,00 грн. та за надані послуги по юридичному обслуговуванню видано податкову накладну від 30.09.2010 року на загальну суму 28000,00 грн., в тому числі ПДВ - 4666,67 грн. та акт здачі-прийняття робіт (надання послуг) від 30.09.2010 року № ОУ - 0000054, в якому зазначено назву послуг та їх вартість. Крім того, 12.12.2011 року між ТзОВ «Мехбудсервіс» (покупець) та ТзОВ «Медео-Захід» (постачальник) укладено договір поставки № 12/12, відповідно до умов якого, постачальник зобов'язується передати у власність покупця товар вільний від будь-яких прав та претензійна його третіх осіб, а покупець зобов'язується приймати та оплачувати за товар на умовах даного договору. Предметом договору є товар (запчастини), вказаний у накладних документах. Асортимент, кількість та ціна товару погоджуються сторонами і вказуються у накладних, які є невід'ємною частиною договору. Ціну договору складає сума цін усіх накладних, відповідно до яких здійснюється постачання товару. Розрахунок за поставлений товар здійснюється в безготівковому порядку шляхом перерахування коштів на рахунок постачальника, який вказаний в цьому договорі. На підтвердження факту реальності поставки товару позивачем було надано податкову накладну від 12.12.2011 року №54, видаткову накладну від 12.12.2011 року №РН-0121203 на загальну суму 28000,00 грн., в тому числі ПДВ - 4666,67 грн. Оплата за придбаний товар та надані послуги проведена у безготівковій формі у серпні 2010 року, листопаді 2010 року та грудні 2011 року, що слідує з акту перевірки від 09.07.2012 року №2456/22-6/31205112. Відповідно до п. 44.1 ст. 44 Податкового кодексу України, для цілей оподаткування платники податків зобов'язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов'язаних з визначенням об'єктів оподаткування та/або податкових зобов'язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов'язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством. Статтею 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансові звітність в Україні» передбачено, що підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов'язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції. Згідно пункту 2.4 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.95 року № 88 (зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 05.06.95 року за № 168/704), первинні документи (на паперових і машинозчитуваних носіях інформації) для надання їм юридичної сили і доказовості повинні мати такі обов'язкові реквізити: назва підприємства, установи, від імені яких складений документ, назва документа (форми), код форми, дата і місце складання, зміст господарської операції та її вимірники (у натуральному і вартісному виразі) посади, прізвища і підписи осіб, відповідальних за дозвіл та здійснення господарської операції і складання первинного документа. Відповідно до пунктів 2.15, п. 2.16 вищевказаного Положення, забороняється приймати до виконання первинні документи на операції, що суперечать законодавчим та нормативним актам. Відповідно до статті 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» первинний документ - це документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення. Отже, будь-які документи (у тому числі договори, накладні, рахунки тощо) мають силу первинних документів лише в разі фактичного здійснення господарської операції. Якщо ж фактичного здійснення господарської операції не було, відповідні документи не можуть вважатися первинними документами для цілей ведення податкового обліку навіть за наявності всіх формальних реквізитів таких документів, що передбачені чинним законодавством. З урахуванням викладеного для підтвердження даних податкового обліку можуть братися до уваги лише ті первинні документи, які складені в разі фактичного здійснення господарської операції. Згідно зі статтею 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» господарською операцією є дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов'язань, власному капіталі підприємства. Таким чином, визначальною ознакою господарської операції є те, що вона повинна спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків. Письмовими доказами підтверджується, що підприємство - контрагент позивача фактично не володіло відповідними ресурсами ( транспорт, обладнання, нерухоме майно, відповідний штат працівників тощо). В ході розгляду справи позивачем не доведено реальне здійснення операцій по придбанню костюма робочого, куртки утепленої, черевиків утеплених, шини, акумулятора, бортової ДЗ-42, катків направляючих, зірочки передньої, зірочки задньої, траку та отримання юридичних послуг ТзОВ «Мехбудсервіс» у ТзОВ «Медео-Захід». Крім цього, з актів перевірки ТзОВ «Медео-Захід» вбачається, що ТзОВ «Медео - Захід» придбавало в постачальників лише свині, цукор, ПММ та меблі, а отже не могло реалізувати костюм робочий, куртка утеплена, черевики утеплені, шина, акумулятор, шланг, бортова ДЗ-42, катки направляючі, зірочка передня, зірочка задня, трак та надавати юридичні послуги та послуги по ремонту автомобіля. Луцькою ОДПІ проведено позапланові виїзні документальні перевірки ТзОВ «Медео-Захід» з питань правильності обчислення податкових зобов'язань та податкового кредиту за період січень, лютий, березень, липень, вересень 2010 року, січень, квітень, травень, червень, вересень, жовтень 2011 року (акт перевірки від 14.03.2012 р. №46/23-3/35594018) та квітень, травень, червень, жовтень 2010 року, за період квітень, травень, червень, жовтень 2010 року, лютий, серпень, листопад та грудень 2011 року (акт перевірки від 18.04.2012 р. №753/23- 3/35594018). Проведеними перевірками Луцькою ОДПІ встановлено, що у ТзОВ «Медео- Захід» відсутні необхідні умови для результатів відповідної господарської, економічної діяльності, технічного персоналу, основних фондів, виробничих активів і транспортних засобів, а отже і відсутня фінансово-господарська діяльність. У ТзОВ «Медео-Захід» відсутні первинні бухгалтерські документи, що підтверджують здійснення фінансового - господарських операцій, тому перевіркою не встановлено факту придбання товарів та їх послідуючу реалізацію. Також, видами діяльності згідно КВЕД ТзОВ «Медео-Захід» є оптова торгівля будівельними матеріалами, оптова торгівля м'ясом та м'ясопродуктами, розведення свиней, посередництво в торгівлі с/г сировиною, живими тваринами, текстильною сировиною та напівфабрикатами, оптова торгівля іншими продуктами харчування, оптова торгівля машинами та устаткуванням для добувної промисловості та будівництва, що також є свідченням того, що укладений між ТзОВ «Медео-Захід» та ТзОВ «Мехбудсервіс» договір поставки товару та запчастин від 12.12.2011р. №12/12 є таким, що вчинено без наміру створення правових наслідків. Таким чином, як в ході проведення перевірки так і судового розгляду, позивачем не було надано документів, які б підтверджували поставку та зберігання придбаного товару, тобто реальне виконання господарських операцій, зокрема такі документи як акти приймання - передачі товарів, книга доручень, документи які б засвідчували кількість та якість поставленої продукції, документи складського обліку поставлених товарів. Відсутні докази наявності у контрагента позивача ТзОВ «Медео - Захід» складських приміщень, транспортних засобів, трудових ресурсів, що також свідчить про неможливість проведення таких господарських операцій між позивачем і вказаним контрагентом. Враховуючи викладене, матеріали перевірок ТзОВ «Медео-Захід» та за наслідками перевірки ТзОВ «Мехбудсервіс», відповідачем зроблено вірний висновок про відсутність у ТзОВ «Мехбудсервіс» господарських операцій з придбання товарів та послуг у ТзОВ «Медео-Захід» на суму 36467 грн. ПДВ та ТзОВ «Мехбудсервіс» в порушення пп. 7.2.6, п.7.2, пп.. 7.4.1 п.7.4 , п 7.5 ст.7 Закону України «Про податок на додану вартість» завищено податковий кредит за серпень 2010 р. на 17133,32 грн., за вересень 2010 р. на 14666,67 грн. і в порушення п. 185.1 ст.185, п.198.2, 198.3, 198.6 ст.198 Податкового кодексу України завищено податковий кредит за грудень 2011 р. на 4666,67 грн. Із змісту ст. 19 Конституції України вбачається, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Відповідно до ч. 3 ст. 2 КАС України у справах про оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку. З урахуванням наведеного вище, колегія суддів приходить до висновку, що оскаржуване податкові повідомлення - рішення відповідачем винесено правомірно, тому підстав для його скасування немає. Вказані вище обставини є безсумнівною підставою для скасування постанови суду першої інстанції та прийняття нової постанови про відмову у задоволенні позову з наведених вище підстав. Відповідно до частини першої статті 159 Кодексу адміністративного судочинства України судові рішення повинні бути законними і обґрунтованими. Судом першої інстанції порушено норми матеріального права та неповно з'ясовано обставини, що мають значення для справи, що призвело до ухвалення незаконного рішення, яке підлягає скасуванню з підстав визначених ст. 202 КАС України. Відповідно до ч. 2 ст. 205 КАС України, суд апеляційної інстанції за наслідками розгляду апеляційної скарги може своєю постановою змінити постанову суду першої інстанції або прийняти нову постанову, якими суд апеляційної інстанції задовольняє або не задовольняє позовні вимоги. З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга відповідача підлягає задоволенню, постанова суду першої інстанції скасуванню та апеляційним судом приймається нова постанова про відмову у задоволенні позовних вимог з наведених вище підстав.

Результат розгляду: denied