Рішення адміністративного суду від 2014-01-10 00:00:00+02

У грудні 2013 року [PERSON] звернувся до Іллічівського районного суду м.Маріуполя з адміністративним позовом до відповідача про скасування постанови про адміністративне правопорушення, де зазначив, що 21 листопада 2013 року, керуючи службовим автомобілем [NUMBER], він рухався по вул. Карла Лібкнехта та пр. Будівельників в місті Маріуполі, після чого був зупинений інспектором ДАЇ, який, посилаючись на відсутність освітлення номерного знаку, склав протокол про адміністративне правопорушення. Не погоджується із винесеною постановою і в обґрунтування позову посилається на порушення інспектором ДАЇ положень ст. 246, ч.2 ст.254, 256 КУпАП, відсутність в матеріалах справи будь-яких доказів та провини у скоєному правопорушенні, на підтвердження вимог вказує на наявність шляхового листа, на якому були відмітки механіка про випуск в цей день на лінію справного автомобіля. Зазначив, що працівниками ДАІ порушені його права, передбачені ст. 268 КУпАП, ст. 59 Конституції України, а також порушено процесуальний порядок розгляду справи про адміністративне правопорушення, передбачений ст.ст.251, 280 КУпАП. В судове засідання позивач не з’явився, направив до суду заяву, в якій вказав, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить розглянути справу у його відсутність. Представник відповідача – відділу ДАІ м.Маріуполя УДАІ ГУМВС України в Донецькій області [PERSON], який діє на підставі доручення від 10.01.2014р. – у судове засідання не з’явився, про час слухання справи повідомлений належним чином, надав заяву про розгляд справи за його відсутності Суд, дослідив позовну заяву та додані до неї докази, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що постановою ПС1 № 203987 по справі про адміністративне правопорушення від 21 листопада 2013 року на [PERSON] було накладено штраф у розмірі 170 гривень за адміністративне правопорушення, передбачене ч. 6 ст. 121 Кодексу України про адміністративні правопорушення, так як позивач 21 листопада 2013 року о 05.20 годині, керуючи автомобілем [NUMBER], рухався в місті Маріуполі по вул. К.Лібкнехта та пр. Будівельників в темну пору доби з неосвітленим заднім номерним знаком, чим порушив пункт 2.9 «В» ПДР України. Згідно до ст.71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень, обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Суб'єкт владних повноважень повинен надати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі. У разі невиконання цього обов'язку суд витребує названі документи та матеріали. Якщо особа, яка бере участь у справі, без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які вона посилається, суд вирішує справу на підставі наявних доказів. Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Судом встановлено, що переконливих належних та допустимих доказів, які б свідчили про керування [PERSON] транспортним засобом в темну пору доби з неосвітленим заднім номерним знаком та вчинення ним правопорушення за вказаних у постанові обставинах, суду Відповідачем не надано. Відсутність доказів вчинення правопорушення унеможливлює перевірку судом наявності як самої події правопорушення, так і наявності в діях певної особи складу правопорушення. Натомість, Позивачем в якості обґрунтування позовних вимог надано шляховий лист №289802 від 21.11.2013р. на якому були відмітки механіка про випуск в цей день на лінію справного автомобіля. Враховуючи положення статті 71 КАС України, які передбачають презумпцію неправомірності рішення суб'єкта владних повноважень, та відсутність достатніх доказів для доведення винуватості у вчиненому правопорушенні Позивачем, суд приходить до висновку, що вимоги позивача підлягають задоволенню.

Результат розгляду: granted