Рішення адміністративного суду від 2014-01-28 00:00:00+02

У червні 2010 року товариство з обмеженою відповідальністю «Чекотекс» звернулося до суду з позовом до регіонального управління Департаменту контролю за виробництвом та обігом спирту, алкогольних напоїв і тютюнових виробів ДПА України в Закарпатській області про визнання протиправним та скасування рішення Регіонального управління Департаменту САТ ДПА України у Закарпатській області про застосування фінансової санкції № 070411-0005/32 від 29.01.2010 року. Позивач просив винести постанову про визнання протиправною та скасувати рішення про застосування фінансових санкцій у вигляді штрафу в розмірі 13153,85 грн. Постановою Закарпатського окружного адміністративного суду від 21.02.2011 року позов задоволено. Визнано протиправними та скасовано рішення регіонального управління Департаменту CAT ДПА України у Закарпатській області про застосування фінансової санкції № 070411-0005/32 від 29.01.2010 року. Постанову суду першої інстанції оскаржило регіональне управління Департаменту контролю за виробництвом та обігом спирту, алкогольних напоїв і тютюнових виробів ДПА України в Закарпатській області, подавши на неї апеляційну скаргу. В апеляційній скарзі апелянт зазначає, що рішення суду першої інстанції є незаконним та необґрунтованим, прийнятим з порушенням норм матеріального права. Суд не взяв до уваги, що ТзОВ «Чекотекс» порушено вимоги ст. 15 Закону України від 19.12.1995 року №481/95-ВР «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів». Апелянт просить скасувати постанову Закарпатського окружного адміністративного суду від 21.02.2011 року і прийняти нову постанову, якою в задоволенні позову відмовити в повному обсязі. Вислухавши суддю-доповідача, пояснення позивача , дослідивши обставини справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід задоволити, а постанову суду - скасувати з наступних підстав. В справі встановлено, що 04 січня 2010 року на виконання наказу РУ ДСАТ від 31.12.2009 року № 235-к начальником відділу Ковач І.Ю. та головним державним податковим ревізором - інспектором Ковальчуком A.B. ( направлення від 31.12.2009 року № 64 ) проведено перевірку в магазині «Гарячий хліб», що розташований за адресою м. Виноградів, вул. Пушкіна, 3, де проводить торговельну діяльність ТзОВ «Чекотекс». За результатами перевірки складено акт перевірки № 5/32-233/20458267 від 05.01.2010 року. Встановлено, що в цьому магазині за названою адресою проводиться продаж алкогольних напоїв та тютюнових виробів згідно діючих ліцензій на право роздрібної торгівлі за реєстраційними номерами 907056401923 та 907056601924, які сплачено по 11.04.2010 року. На час проведення перевірки у складському приміщенні магазину за адресою м. Виноградів, вул. Пушкіна, 3 зберігалися алкогольні напої на суму 6363,35 грн. та тютюнові вироби на суму 6790,50 грн. На підставі акту перевірки № 5/32-233/20458267 від 05.01.2010 року Регіональним управлінням Департаменту CAT ДПА України у Закарпатській області винесено рішення про застосування фінансової санкції № 070411-0005/32 від 29.01.2010 року, яким застосовано до ТзОВ «Чекотекс» фінансову санкцію за порушення ст. 15 Закону України від 19.12.1995 року № 481/95-ВР «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» в сумі 13153,85 грн. Матеріалами справи встановлено, що ТзОВ «Чекотекс» є юридичною особою та зареєстроване за адресою Закарпатська область, Виноградівський район, м. Виноградів, вул. Пушкіна. 35. Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що позивач не підлягає до відповідальності за зберігання тютюнової та алкогольної продукції в місці, не внесеному до Єдиного державного реєстру місць зберігання алкогольних та тютюнових виробів, а тому вимога позивача про визнання протиправним та скасувати рішення Регіонального управління Департаменту CAT ДПА України у Закарпатській області про застосування фінансової санкції є підставною та підлягає до задоволення. Такий висновок суду першої інстанції, на думку колегії суддів, не відповідає нормам матеріального права та фактичним обставинам справи і є помилковим, виходячи з наступного. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного, і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» місце зберігання - місце, яке використовується для зберігання спирту, або приміщення, яке використовується для зберігання алкогольних напоїв та тютюнових виробів, відомості про місцезнаходження якого внесені до Єдиного державного реєстру місць зберігання. Єдиний державний реєстр місць зберігання (Єдиний реєстр) - перелік місць зберігання, який ведеться органами державної податкової служби України і містить визначені цим Законом відомості про місцезнаходження місць зберігання та відомості про заявників. Згідно з вимогами ст. 15 вказаного Закону зберігання алкогольних напоїв та тютюнових виробів здійснюється в місцях зберігання алкогольних напоїв та тютюнових виробів, внесених до Єдиного реєстру, незалежно від того, кому належить таке місце зберігання, або того, за заявою якого суб'єкта господарювання таке місце зберігання було внесено до Єдиного реєстру. Внесення даних до Єдиного реєстру проводиться на підставі заяви суб'єкта господарювання. Згідно з п.2.1 п.2.3, п.2.5 Порядку ведення Єдиного державного реєстру місць зберігання, затвердженого наказом ДПА України від 28 травня 2002 року № 251, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 15 серпня 2002 року за № 670/6958 для внесення місць зберігання спирту або алкогольних напоїв або тютюнових виробів до Єдиного реєстру суб'єкти підприємницької діяльності подають заяву до Департаменту контролю за виробництвом та обігом спирту, алкогольних напоїв і тютюнових виробів Державної податкової адміністрації України або до регіонального управління Департаменту за місцезнаходженням місця зберігання; про внесення місця зберігання спирту до Єдиного реєстру видається довідка; довідка повинна перебувати у місці зберігання та пред'являтися працівникам контролюючих органів, які мають відповідні повноваження на здійснення перевірки. Дана довідка має перебувати на кожному місці зберігання. З акту проведення перевірки вбачається, що позивачем зберігалися алкогольні напої у місці не внесеному до Єдиного державного реєстру місць зберігання та відсутня довідка про внесення місця зберігання до Єдиного державного реєстру на момент проведення перевірки. Абзацом дев'ятим частини другої статті 17 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» встановлено, що до суб'єктів господарювання застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафів у разі зберігання спирту, або алкогольних напоїв, або тютюнових виробів у місцях зберігання, не внесених до Єдиного реєстру, - 100 відсотків вартості товару, який знаходиться в такому місці зберігання, але не менше 1700 гривень. Отже, колегія суддів не погоджується із судом першої інстанції про відсутність порушень позивачем вимог зазначеного Закону, тому рішення відповідача про застосування до позивача фінансових санкцій є законним. Таким чином, ТзОВ «Чекотекс» здійснювало господарську діяльність з порушенням вимог ст.15 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного, і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів», тому рішення про застосування штрафних санкцій прийняте податковим органом правомірно. Колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги є підставними, а відтак такими, що спростовують висновки суду першої інстанції. Враховуючи усе вищенаведене, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції неповністю з'ясовані обставини, що мають значення для справи, було порушено норми матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, тому апеляційна скарга підлягає до задоволення, а оскаржувана постанова - скасуванню та прийняття нової постанови.

Результат розгляду: denied