Рішення адміністративного суду від 2014-02-07 00:00:00+02

Позивачі звернулись в суд з адміністративним позовом до Тлумацької міської ради про визнання бездіяльності Тлумацької міської ради та про зобов'язання Тлумацької міської ради: прийняти рішення про проект відведення земельної ділянки щодо визначення меж прибудинкової території, яка не встановлена в натурі за адресою [ADDRESS]; укласти договір з ліцензованим розробником про розробку технічної документації з землеустрою (проекту землеустрою земельної ділянки прибудинкової території); розглянути, затвердити на сесії ради документацію з землеустрою прибудинкової території; передати у власність позивачам всю площу земельної ділянки прибудинкової території безоплатно та передати їм відповідні документи. Позовні вимоги мотивували тим, що відповідачем протиправно, з порушенням Земельного кодексу, Законів України «Про планування та забудову територій», «Про землеустрій», «Про об'єднання співвласників багатоквартирного будинку», «Про створення єдиної системи нумерації земельних ділянок для ведення державного земельного кадастру», Наказу № 389 від 29.12.2011 р. Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України, Постанови КМУ № 540 від 06.06.2012 р., Наказу № 76 від 17.05.2005 р. Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства та інших нормативних актів, не вжито жодних заходів щодо прийняти рішення про проект відведення земельної ділянки та визначення меж прибудинкової території в натурі за адресою [ADDRESS] та не передано зазначену земельну ділянку у власність позивачам. Також зазначено, що на письмові звернення позивача [PERSON] (від 09.06.2013 р. та від 17.08.2013 р.) щодо вчинення вище перелічених дій Тлумацька міська рада жодних дій не вчинила. Позивачі [PERSON], [PERSON] та позивачка [PERSON], яка діє в своїх інтересах та в інтересах позивачів [PERSON] та [PERSON], в судовому засіданні позовні вимоги підтримали в повному обсязі, з підстав викладених в позовній заяві. Просили адміністративний позов задовольнити. Позивачка [PERSON] вказала, що вона отримала у виконкомі рішення, яким їй дозволено виготовити документацію на земельну ділянку площею 0,06 га біля будинку, та на даний час вона її ще не виготовила. Позивач [PERSON], якого підтримали інші позивачі присутні в залі судового засідання, зазначив, що межі прибудинкової території будинку [ADDRESS] є визначеними в натурі. Не визначеними є межі розподілу цієї території між членами його сім'ї (позивачі по справі) та ще однією співвласницею будинку - [PERSON] Представник позивача [PERSON] - адвокат [PERSON], позовні вимоги підтримав з підстав, наведених у позові. Додатково пояснив, що квартира за адресою: [ADDRESS], належить позивачам в рівних частках на підставі свідоцтва про право власності на житло від 01.12.1993 р. Згідно рішення виконкому Тлумацької міської Ради народних депутатів № 1 від 17.01.1997 р., вирішено передати жителям міста у приватну власність земельні ділянки для обслуговування житлових будинків та господарських споруд, садово-городніх земельних ділянок, особистого підсобного господарства, а земельні ділянки для городництва, які знаходяться в межах міста передати у тимчасове користування згідно додатку № 1. У додатку до вказаного рішення під № 29 зазначена позивачка [PERSON], якій дозволено передати у приватну власність земельну ділянку площею 0,06 га, яка знаходиться під забудовою за адресою: [ADDRESS], та земельну ділянку площею 0,21 га - ріллю, для ведення городництва. Згідно рішення виконкому Тлумацької міської Ради народних депутатів № 476 від 12.12.2000 р., вирішено надати згоду жителям м. Тлумач на виготовлення документації по передачі земельних ділянок у приватну власність, в т.ч. [PERSON] щодо земельної ділянки площею 0,06 га по вул. Кобилянської. Також цим рішенням зобов'язано громадян виготовлену документацію представити на затвердження виконкому міської ради. Зазначив, що неправомірні дії відповідача полягають у неправильному та некваліфіковану наданню інформації позивачам щодо оформлення прибудинкової території. Позивачі [PERSON] та [PERSON], в судове засідання не з'явились, направили до суду письмові заяви про розгляд справи у їх відсутність. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, направив на адресу суду письмове заперечення проти позовних вимог, в якому зазначив, що у Тлумацької міської ради відсутні кошти на виготовлення проекту розподілу території, а розроблення та затвердження проектів розподілу території є правом відповідних рад, а не їх обов'язком. Крім того, вказав на те, що позивачі фактично користуються спірною земельною ділянкою, а міська рада не наділена правом поділу прибудинкових територій між співвласниками житлових будинків та суміжними землекористувачами. Вислухавши пояснення позивачів та їх представників, ознайомившись з запереченнями відповідача на позов, дослідивши матеріали справи та оцінивши досліджені докази, судом встановлено наступне. Позивачі у справі є співвласниками квартири [ADDRESS], яка належить їм на праві приватної власності в рівних частках на підставі свідоцтва про право власності на житло від 01.12.1993 р. (а.с. 89). Квартира [ADDRESS] належить на праві приватної власності [PERSON], що стверджується свідоцтвом про право на спадщину від 17.05.1997 року (а.с. 68). Отже, позивачі: [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] є співвласниками багатоквартирного житлового будинку. На земельній ділянці, на якій розташований будинок, також знаходяться господарські будівлі, розподілені між позивачами та [PERSON] за рішенням Тлумацького районного суду від 07.07.2010 р. по справі № 2-19/2010, залишеним в цій частині без змін Ухвалою Апеляційного суду Івано-Франківської області від 05.11.2010 р. та Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 21.09.2011 р. (а.с. 12-15). Рішенням виконкому Тлумацької міської Ради народних депутатів № 1 від 17.01.1997 р., вирішено передати жителям міста у приватну власність земельні ділянки для обслуговування житлових будинків та господарських споруд, садово-городніх земельних ділянок, особистого підсобного господарства, а земельні ділянки для городництва, які знаходяться в межах міста передати у тимчасове користування згідно додатку № 1 (а.с. 73). У додатку до вказаного рішення під № 29 зазначена позивачка [PERSON], якій дозволено передати у приватну власність земельну ділянку площею 0,06 га, яка знаходиться під забудовою за адресою: [ADDRESS], та земельну ділянку площею 0,21 га - ріллю, для ведення городництва (а.с. 74). Згідно рішення виконкому Тлумацької міської Ради народних депутатів № 476 від 12.12.2000 р., вирішено надати згоду жителям м. Тлумач на виготовлення документації по передачі земельних ділянок у приватну власність, в т.ч. [PERSON] щодо земельної ділянки площею 0,06 га по вул. Кобилянської. Також цим рішенням зобов'язано громадян виготовлену документацію представити на затвердження виконкому міської ради (а.с. 94-95). На даний час вказані рішення є чинними, сторонами жодних доказів щодо їх скасування не надано. Відповідно до довідки № 270 від 06.02.2014 р., виданої виконкомом Тлумацької міської ради, за [PERSON], яка зареєстрована у [ADDRESS], згідно земельно-облікових книг числиться земельна ділянка для будівництва та обслуговування житлового будинку площею 0,06 га у [ADDRESS] (а.с. 104). Як стверджено позивачкою [PERSON], на даний момент необхідна документація для передачі земельної ділянки у приватну власність на підставі рішень виконкому Тлумацької міської Ради народних депутатів № 1 від 17.01.1997 р. та № 476 від 12.12.2000 р., площею 0,06 га, розташованої по [ADDRESS] нею не виготовлена та на розгляд сесії міської ради не передавалась. Проте, як свідчать Довідки про сплату земельного податку від 20.12.2011 р. та від 16.01.2014 р., [PERSON] щорічно з 01.01.2007 р. сплачує земельний податок, в т.ч. за земельну ділянку площею 0,06 га призначену для будівництва та обслуговування житлового будинку, та за земельну ділянку площею 0,21 га призначену для ведення особистого селянського господарства (а.с. 86, 71). Позивач [PERSON] звернувся до голови Тлумацької міської ради з заявою від 09.06.2013 р., в якій вимагав прийняти рішення про проект відведення земельної ділянки щодо визначення меж прибудинкової території, яка не встановлена в натурі за адресою [ADDRESS]; укласти договір з ліцензованим розробником про розробку технічної документації з землеустрою (проекту землеустрою земельної ділянки прибудинкової території); розглянути, затвердити на сесії ради документацію з землеустрою прибудинкової території; передати йому у власність частину прибудинкової території згідно займаної площі у житловому будинку (а.с. 7-8). На заяву [PERSON] виконкомом Тлумацької міської ради надана відповідь від 01.07.2013 р. № Б-171, в якій зазначено, що міська рада не може виступати замовником розробки проекту відведення земельної ділянки, оскільки будинок знаходиться у приватній власності. Також вказано на те, що розподіл меж прибудинкової території визначено за рішенням суду (а.с. 9). Оскільки рішення Тлумацького районного суду від 07.07.2010 р. по справі № 2-19/2010 та Ухвала Апеляційного суду Івано-Франківської області від 05.11.2010 р. в частині встановлення порядку користування земельною ділянкою було скасовано Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 21.09.2011 р. та передано на новий розгляд до суду першої інстанції, а 29.02.2012 р. залишено без розгляду Ухвалою Тлумацького районного суду, то [PERSON] знову направив голові Тлумацької міської ради заяву від 17.08.2013 р., в якій вимагав винести на розгляд сесії міської ради та розглянути по суті питання, викладені в його попередній заяві (а.с. 10). У відповідь на заяву виконком Тлумацької міської ради направив [PERSON] відповідь від 09.09.2013 р. № Б-321, в якій зазначено, що міська рада не наділена правом самовільно, без погодження власників чи користувачів житлової площі, земельної ділянки або землекористувачів, встановлювати межі чи розподіляти прибудинкову територію (а.с. 11). Статтею 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Пунктом 34 частини першої статті 26 Закону України від 21 травня 1997 року № 280/97-ВР «Про місцеве самоврядування в Україні» передбачено, що питання регулювання земельних відносин вирішуються виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради. Статтею 12 Земельного кодексу України (в редакції, чинній на час виникнення спірних відносин; далі - ЗК) визначено повноваження сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст, до яких належить: розпорядження землями територіальних громад; передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб відповідно до цього Кодексу; надання земельних ділянок у користування із земель комунальної власності відповідно до цього Кодексу; вилучення земельних ділянок із земель комунальної власності відповідно до цього Кодексу; викуп земельних ділянок для суспільних потреб відповідних територіальних громад сіл, селищ, міст; організація землеустрою; координація діяльності місцевих органів земельних ресурсів; здійснення контролю за використанням та охороною земель комунальної власності, додержанням земельного та екологічного законодавства; обмеження, тимчасова заборона (зупинення) використання земель громадянами і юридичними особами у разі порушення ними вимог земельного законодавства; підготовка висновків щодо вилучення (викупу) та надання земельних ділянок відповідно до цього Кодексу; встановлення та зміна меж районів у містах з районним поділом; інформування населення щодо вилучення (викупу), надання земельних ділянок; внесення пропозицій до районної ради щодо встановлення і зміни меж сіл, селищ, міст; вирішення земельних спорів; вирішення інших питань у галузі земельних відносин відповідно до закону. Законом України «Про землеустрій» (ст. 26) та Наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 29.12.2011 р. № 389 «Про затвердження методичних рекомендацій щодо визначення прибудинкових територій багатоквартирних будинків» передбачено, що замовниками документації з землеустрою можуть бути органи місцевого самоврядування, проте це є їх право, а не обов'язок. Згідно зі статтею 81 ЗК однією з підстав набуття права власності на земельні ділянки є приватизація земельних ділянок, які раніше надані у користування. Відповідно до вимог частини другої статті 116 ЗК набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування. Частиною першою статті 125 ЗК визначено, що право власності та право постійного користування на земельну ділянку виникає після одержання її власником або користувачем документа, що посвідчує право власності чи право постійного користування земельною ділянкою, та його державної реєстрації. Згідно з частиною другою статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Користування закріпленою за будинком прибудинковою територією здійснюється в порядку і на умовах, передбачених Земельним кодексом України. Згідно статті 42 Земельного кодексу України земельні ділянки, на яких розташовані багатоквартирні жилі будинки, а також належні до них будівлі, споруди та прибудинкові території державної або комунальної власності, надаються в постійне користування підприємствам, установам і організаціям, які здійснюють управління цими будинками. У разі приватизації громадянами багатоквартирного жилого будинку відповідна земельна ділянка може передаватися безоплатно у власність або надаватись у користування об'єднанню власників. Тобто, норми зазначеної статті передбачають можливість, а не обов'язковість передачі земельної ділянки безоплатно у власність або надання у користування, правом на таку передачу за власним бажанням можуть скористатись об'єднання власників. Статтею 42 Земельного кодексу України передбачено, що порядок використання земельних ділянок, на яких розташовані багатоквартирні жилі будинки, а також належні до них будівлі, споруди та прибудинкові території, визначається співвласниками. Розміри та конфігурація земельних ділянок, на яких розташовані багатоквартирні жилі будинки, а також належні до них будівлі, споруди та прибудинкові території, визначаються на підставі проектів розподілу території кварталу, мікрорайону та відповідної землевпорядної документації. Статтею 39 Земельного кодексу України передбачено, що використання земель житлової та громадської забудови здійснюється відповідно до генерального плану населеного пункту, іншої містобудівної документації, плану земельно-господарського устрою з дотриманням будівельних норм, державних стандартів і норм, регіональних та місцевих правил забудови. Відповідно до ст. 1 Закону України "Про об'єднання співвласників багатоквартирного будинку" та Правил утримання житлових будинків та прибудинкових територій, затверджених наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства № 76 від 17.05.2005, зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 25.08.2008 за № 927/11207, прибудинкова територія - територія навколо багатоквартирного будинку, визначена актом на право власності чи користування земельною ділянкою і призначена для обслуговування багатоквартирного будинку. Згідно ст. 125 Земельного кодексу України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. На момент постановлення рішення по справі ОСББ співвласниками житлового будинку [ADDRESS] не створено, не проведено реєстрацію прав ОСББ щодо земельної ділянки, на якій розташований житловий будинок, а також не проведено реєстрацію права власності на вказану земельну ділянку за будь-якою іншою особою. Позивачами не надано суду належних доказів того, що вони є власниками прибудинкової території, а позивачкою [PERSON] додатково підтверджено, що на даний момент нею та членами її сім'ї необхідна документація для передачі земельної ділянки у приватну власність на підставі рішень виконкому Тлумацької міської Ради народних депутатів № 1 від 17.01.1997 р. та № 476 від 12.12.2000 р., площею 0,06 га, розташованої по [ADDRESS], не виготовлена та на розгляд сесії міської ради не передавалась. У зв'язку з наведеним, суд приходить до висновку про відсутність порушення прав позивачів Тлумацькою міською радою, оскільки відповідно ч. 2 ст. 152 Земельного кодексу України саме власник земельної ділянки або належний землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю. За наведених вище обставин у задоволенні позову слід відмовити.

Результат розгляду: denied