Рішення адміністративного суду від 2014-02-28 00:00:00+02

[PERSON] (далі по тексту - позивач, [PERSON]) звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Державного реєстратора юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців Відділу державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців Деснянського району реєстраційної служби Головного управління юстиції у місті Києві Трофімчук Олени Олексіївни (далі по тексту - відповідач, Державний реєстратор Трофімчук О.О.), в якому просив визнати незаконними дії щодо залишення документів без розгляду та зобов'язати державного реєстратора провести реєстраційні дії «Внесення змін про юридичну особу, що не пов'язані зі змінами в установчих документах» на підставі протоколу б/н загальних зборів Автогаражний кооператив по експлуатації гаражів та зберігання транспортних засобів «Родосинь» від 05 листопада 2013 року. Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 03 січня 2014 року відкрито провадження у справі та призначено її до судового розгляду на 23 січня 2014 року. У судове засідання, призначене на 23 січня 2014 року, з'явився представник позивача. Відповідач до суду не з'явилась, витребувані судом документи не надала, що в силу приписів частини 1 статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України стало підставою для відкладення розгляду справи на 11 лютого 2014 року та постановлення ухвали про повторне витребування документів. У судовому засіданні 11 лютого 2014 року судом оголошувалась перерва до 18 лютого 2014 року для надання відповідачу часу подати письмові пояснення по суті спору. У судове засідання 18 лютого 2014 року з'явились позивач та його представник, які наполягали на задоволенні позову. Відповідач в судове засідання не з'явилась, про день, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, надіслала суду письмові пояснення по суті позовних вимог та клопотання про розгляд справи за відсутності представника. Відповідно до частини 6 статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта. Враховуючи положення частини 6 статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України, беручи до уваги відсутність потреби заслухати свідка чи експерта, в судовому засіданні 18 лютого 2014 року суд ухвалив перейти до розгляду справи в письмовому провадженні. Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд міста Києва встановив наступне. 05 листопада 2013 року загальними зборами членів Автогаражного кооперативу по експлуатації гаражів та зберіганню транспортних засобів «Радосинь» прийнято рішення про переобрання голови кооперативу - звільнення [PERSON] від виконання обов'язків Голови кооперативу та обрання Головою кооперативу [PERSON]. Відповідне рішення викладно у протоколі б/н загальних зборів членів Автогаражного кооперативу по експлуатації гаражів та зберіганню транспортних засобів «Радосинь» від 05 листопада 2013 року. У зв'язку з прийняттям відповідного рішення, 11 листопада 2013 року позивачем Державному реєстратору подано пакет документів для внесення змін до відомостей про юридичну особу, які містяться в Єдиному державному реєстрі, а саме: 1) реєстраційну карту Форма 4, на якій міститься підпис позивача та печатка Автогаражного кооперативу по експлуатації гаражів та зберіганню транспортних засобів «Радосинь»; 2) нотаріально посвідчену копію протоколу б/н загальних зборів членів Автогаражного кооперативу по експлуатації гаражів та зберіганню транспортних засобів «Радосинь» від 05 листопада 2013 року; 3) довіреність, видану 11 листопада 2013 року Головою правління Автогаражного кооперативу по експлуатації гаражів та зберіганню транспортних засобів «Радосинь» [PERSON] на ім'я [PERSON] За результатами вивчення зазначених документів 11 листопада 2013 року Державним реєстратором Трофімчук О.О. прийнято рішення про залишення документів без розгляду на підставі того, що документи не відповідають вимогам частини 1 - 5 статті 8 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців». Не погоджуючись з такими діями та вважаючи їх протиправними, позивач звернувся з відповідним позовом до суду. Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами, суд приходить до наступного. Частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Відповідно до частини 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку. З урахуванням вищезазначених вимог, Окружний адміністративний суд міста Києва звертає увагу на таке. Основним нормативно-правовим актом, що регулює відносини, які виникають у сфері державної реєстрації юридичних осіб, а також фізичних осіб - підприємців є Закон України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців» від 15.05.2003р. №755-V. Відповідно до статті 1 названого Закону у редакції на час виникнення спірних правовідносин (далі по тексту - Закон України від 15.05.2003р. №755-V) державний реєстратор від імені Держави здійснює державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців. Згідно положень частини 1 та 2 статті 17 Закону України від 15.05.2003р. №755-V відомості про юридичну особу або фізичну особу - підприємця включаються до Єдиного державного реєстру шляхом внесення записів на підставі відомостей з відповідних реєстраційних карток та відомостей, що надаються юридичними особами державному реєстратору за місцезнаходженням реєстраційної справи згідно із законодавством України. В Єдиному державному реєстрі, щодо юридичної особи, містяться, зокрема, такі відомості як: перелік засновників (учасників) юридичної особи, у тому числі ім'я, місце проживання, реєстраційний номер облікової картки платника податків, якщо засновник - фізична особа; найменування, місцезнаходження та ідентифікаційний код, якщо засновник - юридична особа; відомості про органи управління юридичної особи; прізвище, ім'я, по батькові, дата обрання (призначення) та реєстраційні номери облікових карток платників податків, які обираються (призначаються) до органу управління юридичної особи, уповноважених представляти юридичну особу у правовідносинах з третіми особами, або осіб, які мають право вчиняти дії від імені юридичної особи без довіреності, у тому числі підписувати договори; дані про наявність обмежень щодо представництва від імені юридичної особи. Внесення змін до відомостей про юридичну особу, які містяться в Єдиному державному реєстрі врегульовано положеннями статті 19 названого Закону. Так, частиною 1 вказаної статті закріплено, що у разі якщо зміна відомостей про юридичну особу, які містяться в Єдиному державному реєстрі, не пов'язана із змінами, що вносяться до установчих документів юридичної особи, або не підлягає державній реєстрації, особа, уповноважена діяти від імені юридичної особи (виконавчого органу), подає (надсилає рекомендованим листом з описом вкладення) державному реєстратору за місцезнаходженням реєстраційної справи юридичної особи заповнену реєстраційну картку про внесення змін до відомостей про юридичну особу, які містяться в Єдиному державному реєстрі. Якщо зміни до відомостей про юридичну особу, які містяться в Єдиному державному реєстрі, пов'язані із зміною керівника або осіб, що обираються (призначаються) до органу управління юридичної особи, або осіб, які мають право вчиняти дії від імені юридичної особи без довіреності, у тому числі підписувати договори, крім документів, передбачених частиною першою цієї статті, особа, уповноважена діяти від імені юридичної особи (виконавчого органу), додатково подає примірник оригіналу або нотаріально засвідчену копію рішення уповноваженого органу управління юридичної особи про зміну зазначених осіб та/або завірену в установленому порядку копію розпорядчого документа про їх призначення (частина 2 статті 19 Закону України від 15.05.2003р. №755-V). У той же час, частиною 4 статті 19 Закону України від 15.05.2003р. №755-V заборонено державному реєстратору вимагати додаткові документи для внесення змін до відомостей про юридичну особу, які містяться в Єдиному державному реєстрі, якщо вони не передбачені частинами першою - третьою цієї статті. Документи, подані для внесення змін до відомостей про юридичну особу, які містяться в Єдиному державному реєстрі, приймаються згідно з описом, копія якого видається (надсилається рекомендованим листом з описом вкладення) в день надходження документів заявнику з відміткою про дату їх надходження. При цьому, частиною 6 статті 19 Закону України від 15.05.2003р. №755-V закріплено обов'язок державного реєстратора залишати без розгляду документи, подані для внесення змін до відомостей про юридичну особу, які містяться в Єдиному державному реєстрі, якщо: 1) документи подані не за місцем проведення державної реєстрації; 2) документи не відповідають вимогам, встановленим частинами першою - п'ятою статті 8 цього Закону; 3) документи подані не у повному обсязі; 4) документи подані особою, яка не має відповідних повноважень. Наведена норма є бланкетною, оскільки містить посилання на частини 1 - 5 статті 8, в яких закріплені вимоги до оформлення документів, які подаються державному реєстратору, а саме: - документи, які відповідно до вимог цього Закону подаються (надсилаються рекомендованим листом) державному реєстратору, повинні бути викладені державною мовою; - реєстраційна картка заповнюється машинодруком або від руки друкованими літерами. Якщо документи надсилаються державному реєстратору рекомендованим листом, справжність підпису заявника на реєстраційній картці (заяві, повідомленні) повинна бути нотаріально засвідчена; - підпис особи, уповноваженої діяти від імені юридичної особи (виконавчого органу), на реєстраційній картці та заяві про втрату (заміну) документів має бути засвідчений відповідною посадовою особою та скріплений печаткою цієї юридичної особи або нотаріально засвідчений; - установчі документи (установчий акт, статут або засновницький договір, положення) юридичної особи повинні містити відомості, передбачені законом. Відповідальність за відповідність установчих документів законодавству несуть засновники (учасники) юридичної особи; - статути банків, установчі документи інших юридичних осіб, які відповідно до закону підлягають погодженню Національним банком України, іншими органами державної влади, подаються з відміткою про їх погодження відповідно Національним банком України, іншими органами державної влади; - установчі документи юридичної особи, а також зміни до них, викладаються письмово, прошиваються, пронумеровуються та підписуються засновниками (учасниками) або уповноваженими особами, якщо законом не встановлено інший порядок їх затвердження. Справжність підписів засновників (учасників) або уповноважених осіб на установчих документах повинні бути нотаріально засвідчені, а засновницькі договори - нотаріально посвідчені. У випадках, які передбачені законом, установчі документи повинні бути погоджені з відповідними органами державної влади. Аналіз наведених положень Закону України від 15.05.2003р. №755-V дає підстави дійти висновку, що для внесення змін до відомостей про юридичну особу, які містяться в Єдиному державному реєстрі, пов'язані із зміною керівника або осіб, що обираються (призначаються) до органу управління юридичної особи, державному реєстратору мають бути подані: - реєстраційна картка про внесення змін до відомостей про юридичну особу, заповнена машинодруком або від руки друкованими літерами та підписана заявником або особою, уповноваженою діяти від імені юридичної особи (виконавчого органу), підпис якої засвідчений відповідною посадовою особою та скріплений печаткою цієї юридичної особи або нотаріально засвідчений; - примірник оригіналу (ксерокопію, нотаріально засвідчену копію) рішення уповноваженого органу управління юридичної особи про зміну зазначених осіб; - примірник оригіналу (ксерокопію, нотаріально засвідчену копію) розпорядчого документа про їх призначення; - документ на підтвердження повноважень особи, яка подає відповідні документи. Отже, в залежності від того, хто саме подає державному реєстратору документи з метою внесення змін до відомостей про юридичну особу, які містяться в Єдиному державному реєстрі, пов'язані зі зміною керівника або осіб, що обираються (призначаються) до органу управління юридичної особи, або осіб, які мають право вчиняти дії від імені юридичної особи без довіреності, Законом закріплено додаткові вимоги до пакету документів, який подається реєстратору. Зокрема, якщо документи подає керівник або особа, що обирається (призначається) до органу управління юридичної особи, до їх складу мають входити: 1) карточка, підписана такою особою; 2) примірник рішення уповноваженого органу управління юридичної особи про зміну зазначених осіб; 3) примірник розпорядчого документа про їх призначення. У разі подання державному реєстратору документів для внесення відповідних змін уповноваженою особою, до названих вище документів має бути додана довіреність на підтвердження повноважень на вчинення відповідних дій, а у разі підписання реєстраційної карточки такою особою, її підпис має бути засвічений відповідною посадовою особою юридичної особи, яка відповідно до відомостей, які містяться у Єдиному державному реєстрі, має право вчиняти дії від імені юридичної особи без довіреності та скріплений печаткою такої юридичної особи. Однак, наведені положення Закону України від 15.05.2003р. №755-V позивачем, під час подання 11 листопада 2013 року документів для внесення змін до відомостей про юридичну особу, які містяться в Єдиному державному реєстрі, пов'язані із зміною керівника або осіб, що обираються (призначаються) до органу управління юридичної особи, або осіб, які мають право вчиняти дії від імені юридичної особи без довіреності, дотримані не були. Так, звертаючись до Державного реєстратора Трофімчук О.О., позивач, окрім нотаріально засвідченої копії протоколу б/н загальних зборів членів Автогаражного кооперативу по експлуатації гаражів та зберіганню транспортних засобів «Радосинь» від 05 листопада 2013 року, згідно якого прийнято рішення звільнити від виконання обов'язків Голову правління - [PERSON] та призначити Головою правління - позивача, надав довіреність на своє ім'я, виписану 11 листопада 2013 року, якою Голова правління - [PERSON] уповноважує позивача на проведення дій щодо внесення змін до відомостей про юридичну особу, що містяться в Єдиному державному реєстрі для чого надав останньому всі повноваження відповідно до Закону України від 15.05.2003р. №755-V. З огляду на відсутність у протоколі б/н від 05 листопада 2013 року дати, з якої [PERSON] звільнено від виконання обов'язків Голови правління, не подання позивачем примірника розпорядчого документа про його призначення на посаду Голови правління, а також подання [PERSON] довіреності, підписаної [PERSON], Державний реєстратор Трофімчук О.О. дійшла висновку про подання позивачем документів для внесення змін до відомостей про юридичну особу, що містяться в Єдиному державному реєстрі, саме як уповноваженою особою. Однак, саме підписання реєстраційної картки, поданої разом з вище зазначеними документами, виключно позивачем та не засвідчення його підпису Головою правління [PERSON], що прямо передбачено положеннями абзацу 2 частини 2 статті 8 Закону України від 15.05.2003р. №755-V, і стало підставою для прийняття відповідачем рішення про залишення документів без розгляду. Висновок суду про необхідність та обов'язковість надання примірнику розпорядчого документа про призначення нового керівника у пакеті документів, що подаються державному реєстратору для внесення змін до відомостей про юридичну особу, які містяться в Єдиному державному реєстрі, пов'язані із зміною керівника, також узгоджується з позицією Вищого адміністративного суду України, викладеною в ухвалах від 02 квітня 2013 року у справі № К/800/3877/13 і від 06 лютого 2014 року у справі № К/800/61181/13, так само як і висновок суду про правомірність підписання карточки особою, призначеною рішенням уповноваженого органу управління юридичної особи керівником останньої, узгоджується з позицією Вищого адміністративного суду України, викладеною в ухвалах від 12 березня 2013 року у справі № К/9991/57276/12, від 14 березня 2013 року у справі № К/9991/30033/12. Відповідно до частини 1 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України, суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого: 1) суд вирішує справи відповідно до Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України; 2) суд застосовує інші нормативно-правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, у межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією та законами України. Згідно частини 1 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. Згідно із частиною 1 статті 69 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів. Відповідно до статті 70 Кодексу адміністративного судочинства України належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмету доказування. Обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування, крім випадків, коли щодо таких обставин не виникає спору. Відповідно до частини 2 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Доказів, які б спростовували доводи відповідача, позивач суду не надав. Оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні, враховуючи всі наведені обставини, Окружний адміністративний суд міста Києва вважає позовні вимоги необґрунтованими, а позов таким, що не підлягає задоволенню. Враховуючи вищезазначене,

Результат розгляду: denied