Рішення адміністративного суду від 2014-03-06 00:00:00+02

Позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій просив скасувати податкове повідомлення-рішення відповідача від 29.12.2012 № 0003511705. В судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги підтримали, просили задовольнити позов у повному обсязі. Представник відповідача позовні вимоги не визнав та просив відмовити у задоволенні позову. Не зважаючи на належне повідомлення про час та місце розгляду справи відповідач явку своїх представників у судове засідання 05.03.2014 не забезпечив, з урахуванням чого адміністративна справа відповідно до ч.ч. 4, 6 ст. 128 КАС України розглядається у порядку письмового провадження на підставі наявних у ній доказів. Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, заслухавши пояснення сторін, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне. 14.12.2012 за результатами позапланової виїзної документальної перевірки своєчасності, достовірності, повноти нарахування і сплати податків та зборів (обов'язкових платежів) ФОП [PERSON] за період з 01.10.2009 по 30.09.2012 ДПІ у Деснянському районі м. Києва ДПС складено (правонаступником є ДПІ у Деснянському районі Головного управління Міндоходів у м. Києві) Акт № 4895/17-10/[NUMBER] (далі - Акт перевірки), яким встановлено порушення позивачем п. 2.6 Постанови Правління Національного банку України «Про затвердження Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні» від 15.12.2004 № 637 внаслідок не оприбуткування готівкових коштів на загальну суму у розмірі 120000 грн. 29.12.2012 на підставі Акту перевірки відповідачем винесено податкове повідомлення-рішення № 0003511705, яким у зв'язку з порушенням п. 2.6 Постанови Правління Національного банку України «Про затвердження Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні» від 15.12.2004 № 637 та на підставі пп. 54.3.3 п. 54.3 ст 54 ПК України, абз. 3 ст. 1 Указу Президента України «Про застосування штрафних санкцій за порушення норм з регулювання обігу готівки» до позивача застосовано штрафні (фінансові) санкції у розмірі 600000 грн. З аналізу Акту перевірки видно, що підставою для висновку відповідача про порушення позивачем п. 2.6 Постанови Правління Національного банку України «Про затвердження Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні» від 15.12.2004 № 637 стала розбіжність між задекларованою за IV квартал 2010 року сумою виручки у розмірі 120000 грн. у звіті суб'єкта малого підприємництва-фізичної особи - платника єдиного податку від 04.01.2011 та сумою оприбуткованою в книзі обліку доходів і витрат. Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Частиною 1 ст. 9 КАС України встановлено, що суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого суд вирішує справи відповідно до Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України; суд застосовує інші нормативно-правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, у межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією та законами України. Згідно з п. 2.6 Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 15.12.2004 № 637 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 13.01.2005 за № 40/10320, уся готівка, що надходить до кас, має своєчасно (у день одержання готівкових коштів) та в повній сумі оприбутковуватися. Оприбуткуванням готівки в касах підприємств, які проводять готівкові розрахунки з оформленням їх касовими ордерами і веденням касової книги відповідно до вимог глави 4 цього Положення, є здійснення обліку готівки в повній сумі її фактичних надходжень у касовій книзі на підставі прибуткових касових ордерів. У разі проведення готівкових розрахунків із застосуванням РРО або використанням РК оприбуткуванням готівки є здійснення обліку зазначених готівкових коштів у повній сумі їх фактичних надходжень у книзі обліку розрахункових операцій на підставі фіскальних звітних чеків РРО (даних РК). Підприємствам, яким Законом України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» надано право проводити розрахунки готівкою із споживачами без використання РРО та РК і специфіка функціонування яких унеможливлює оформлення ними кожної операції касовим ордером (продаж проїзних і перевізних документів; білетів державних лотерей; квитків на відвідування культурно-спортивних і видовищних закладів тощо), дозволяється оприбутковувати готівку наприкінці робочого дня за сукупністю операцій у цілому за робочий день з оформленням касовими документами і відображенням у відповідній книзі обліку. Суми готівки, що оприбутковуються, мають відповідати сумам, визначеним у відповідних касових (розрахункових) документах. Поряд з цим, відповідно до п. 5.2 Порядку оформлення результатів документальних перевірок з питань дотримання податкового, валютного та іншого законодавства, затвердженого наказом Державної податкової адміністрації України 22.12.2010 № 984 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 12.01.2011 за № 34/18772, у разі встановлення перевіркою порушень податкового законодавства за кожним відображеним в акті фактом порушення, зокрема, необхідно: чітко викласти зміст порушення з посиланням на конкретні пункти і статті законодавчих актів, що порушені платником податків, зазначити період (місяць, квартал, рік) фінансово-господарської діяльності платника податків та господарську операцію, в результаті якої здійснено це порушення, при цьому додати до акта письмові пояснення посадових осіб платника податків або його законних представників щодо встановлених порушень; зазначити первинні документи, на підставі яких вчинено записи у податковому та бухгалтерському обліку, навести регістри бухгалтерського обліку, кореспонденцію рахунків операцій та інші документи, пов'язані з обчисленням і сплатою податків і зборів, та докази, що підтверджують наявність факту порушення; у разі відсутності первинних документів або ненадання для перевірки первинних та інших документів, що підтверджують факт порушення, зазначити перелік цих документів. Контролюючим органом в Акті перевірки, всупереч вимогам п. 5.2 Порядку оформлення результатів документальних перевірок з питань дотримання податкового, валютного та іншого законодавства, встановлені порушення вимог чинного законодавства щодо не оприбуткування позивачем готівкових коштів на загальну суму у розмірі 120000 грн. викладено без будь-якого обґрунтування та зазначення відповідних даних, а саме - порушення вимог чинного законодавства викладено без конкретизації по відповідних операціях, без зазначення первинних документів обліку (касових ордерів, фіскальних звітних чеків тощо), а також без встановлення фактичної наявності виручки на таку суму та відповідності суми готівки, що оприбутковується, сумам, визначеним у відповідних касових (розрахункових) документах. Водночас, позовні вимоги обґрунтовані, зокрема, тим, що вказаний звіт від 04.01.2011, в якому зазначено про обсяг виручки за IV квартал 2010 року у розмірі 120000 грн., був складений та підписаний іншою особою, а не позивачем. При цьому, відповідно до висновку судово-почеркознавчої експертизи Київського науково-дослідного інституту судових експертиз від 27.12.2013 № 10078/10079/13-32 підпис від імені [PERSON] у рядку «Суб'єкт малого підприємництва» звіту суб'єкта малого підприємництва-фізичної особи - платника єдиного податку за IV квартал 2010 року від 04.01.2011, виконаний не [PERSON], а іншою особою. Частиною 1 ст. 69 КАС України встановлено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів. Разом з тим, згідно з ч. 1 ст. 70 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмету доказування. За таких умов, суд вважає доведеним факт неналежності та недопустимості такого звіту суб'єкта малого підприємництва-фізичної особи - платника єдиного податку за IV квартал 2010 року від 04.01.2011, як доказу того, що позивачем не оприбутковано готівкові кошти на загальну суму у розмірі 120000 грн. за зазначений період. Більш того, будь-яких доказів на підтвердження вказаних обставин, окрім названого звіту, всупереч вимогам ч. 2 ст. 71 КАС України, відповідачем суду не надано. Судом не приймається до уваги посилання позивача, як на підставу для скасування спірного податкового повідомлення-рішення, на те, що до спірних правовідносин підлягають застосуванню норми ст. 250 ГК України щодо присічного строк застосування адміністративно-господарських за порушення правил здійснення касових операцій, з огляду на наступне. Відповідно до ч. 1 ст. 250 ГК адміністративно-господарські санкції можуть бути застосовані до суб'єкта господарювання протягом шести місяців з дня виявлення порушення, але не пізніш як через один рік з дня порушення цим суб'єктом встановлених законодавчими актами правил здійснення господарської діяльності, крім випадків, передбачених законом. За змістом цієї норми, присічний строк застосування адміністративно-господарських санкцій підлягає застосуванню виключно у випадку наявності порушення, а за встановленого факту відсутності з боку позивача правопорушення норми ст. 250 ГК України застосуванню не підлягають. Аналогічна правова позиція викладена, зокрема, в ухвалі Вищого адміністративного суду України від 11.07.2013 у справі № К/9991/13691/11. Таким чином, висновок відповідача про порушення позивачем п. 2.6 Постанови Правління Національного банку України «Про затвердження Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні» від 15.12.2004 № 637 внаслідок не оприбуткування готівкових коштів на загальну суму у розмірі 120000 грн. є необґрунтованим та таким, що не відповідає чинному законодавству та дійсним обставинам справи, а винесене на його підставі спірне податкове повідомлення-рішення від 29.12.2012 № 0003511705 - безпідставним та неправомірним. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Всупереч наведеним вимогам відповідач як суб'єкт владних повноважень не надав суду достатніх беззаперечних доказів в обґрунтування обставин, на яких ґрунтуються його заперечення, і не довів правомірності винесення ним спірного податкового повідомлення-рішення. Дослідивши обставини справи, проаналізувавши вищезазначені правові норми, суд приходить до висновку, що вимоги позивача є обґрунтованими і підлягають задоволенню повністю. Позивач про присудження судових витрат на його користь з Державного бюджету України не просив.

Результат розгляду: granted