Рішення адміністративного суду від 2014-03-26 00:00:00+02

Позивач, Алчевська об'єднана державна податкова інспекція Головного управління Міндоходів у Луганській області звернувся до Луганського окружного адміністративного суду з позовом до фізичної особи - підприємця [PERSON] в якому позивачем заявлено вимогу про стягнення з боржника суму податкового боргу в розмірі 161248,46грн., в тому числі з податку на доходи фізичних осіб, що сплачується податковими агентами в сумі 12170,54грн., з податку на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами в сумі 1254,58грн., з податку на додану вартість в сумі 147313,34грн., зі сплати адміністративних штрафів та інших санкцій в сумі 510,00грн. Вказана недоїмка утворилась внаслідок несплати відповідачем узгодженого грошового зобов'язання. З метою стягнення податкового боргу, податковою інспекцією було здійснено наступні заходи, а саме вручено платнику податків податкову вимогу. Однак здійснені заходи не призвели до позитивного результату. Представник позивача в судове засідання не з'явився, про час, місце та дату розгляду справи був повідомлений належним чином, надав до суду 25 березня 2014 року заяву відповідно до якої просив провести розгляд справи за відсутності представника податкової інспекції. На задоволенні позовних вимог наполягав. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час місце та дату розгляду справи був повідомлений з урахуванням вимог ч.11 ст.35 КАС України належним чином, правом надати заперечення проти позову не скористався. Відповідно до частини 4 статті 128 КАС України у разі неприбуття відповідача, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, без поважних причин розгляд справи може не відкладатися і справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів. Відповідно до частини 6 статті 71 КАС України якщо особа, яка бере участь у справі, без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які вона посилається, суд вирішує справу на основі наявних доказів. Дослідивши матеріали справи, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог і наданих сторонами доказів, оцінивши докази відповідно до вимог статей 69-72 Кодексу адміністративного судочинства України, суд прийшов до наступного. Відповідно до матеріалів справи, [PERSON] зареєстрований в якості фізичної особи - підприємця. (а.с.101-102). В якості платника податків фізична особа - підприємець [PERSON] перебуває на обліку в Алчевській ОДПІ. (а.с.29) Стаття 67 Конституції України передбачає, що кожен зобов'язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом. Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначення вичерпного переліку податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює Податковий кодекс України. У відповідності із статтею 14 Податкового кодексу України: - грошове зобов'язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов'язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв'язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності (підпункт 14.1.39 пункту 14.1); - податкове зобов'язання - сума коштів, яку платник податків, у тому числі податковий агент, повинен сплатити до відповідного бюджету як податок або збір на підставі, в порядку та строки, визначені податковим законодавством (у тому числі сума коштів, визначена платником податків у податковому векселі та не сплачена в установлений законом строк) (підпункт 14.1.156 пункту 14.1); - штрафна санкція (фінансова санкція, штраф) - плата у вигляді фіксованої суми та/або відсотків, що справляється з платника податків у зв'язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи, а також штрафні санкції за порушення у сфері зовнішньоекономічної діяльності (підпункт 14.1.265 пункту 14.1); - податковий борг - сума узгодженого грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання (підпункту 14.1.175 пункту 14.1). Згідно із статтею 16 Податкового кодексу України платник податків зобов'язаний: вести в установленому порядку облік доходів і витрат, складати звітність, що стосується обчислення і сплати податків та зборів (підпункт 16.1.2 пункту 16.1 статті 16); подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством, декларації, звітність та інші документи, пов'язані з обчисленням і сплатою податків та зборів (підпункт 16.1.3 пункту 16.1 статті 16); сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи (підпункт 16.1.4 пункту 16.1 статті 16). Відповідно до статті 20 Податкового кодексу України органи державної податкової служби мають право визначати у визначених цим Кодексом випадках суми податкових та грошових зобов'язань платників податків; застосовувати до платників податків фінансові (штрафні) санкції, стягувати до бюджетів та державних цільових фондів суми грошових зобов'язань та/або податкового боргу у випадках, порядку та розмірі, встановлених цим Кодексом, стягувати суми простроченої заборгованості суб'єкта господарювання перед державою (Автономною Республікою Крим чи територіальною громадою міста) за кредитом (позикою), залученим державою (Автономною Республікою Крим чи територіальною громадою міста) або під державну (місцеву) гарантію, а також за кредитом з бюджету в порядку, визначеному цим Кодексом ; звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, обслуговуючих такого платника, на суму податкового боргу або його частини. Стаття 51 Податкового кодексу України передбачає, що податковий агент зобов'язаний подавати у строки, встановлені цим Кодексом для податкового кварталу, податковий розрахунок сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податків, а також сум нарахованого та утриманого з них податку контролюючому органу за місцем свого обліку Згідно із пунктом 54.1 статті 54 Податкового кодексу України крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов'язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов'язання та/або пені вважається узгодженою. Платник податків відповідно до пункту 57.1 статті 57 Податкового кодексу України зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Пунктом 57.3 статті 57 Податкового кодексу України передбачено, що у разі визначення грошового зобов'язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов'язаний сплатити нараховану суму грошового зобов'язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу. У разі оскарження рішення контролюючого органу про нараховану суму грошового зобов'язання платник податків зобов'язаний самостійно погасити узгоджену суму, а також пеню та штрафні санкції за їх наявності протягом 10 календарних днів, наступних за днем такого узгодження. Згідно підпункту 14.1.178 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України податок на додану вартість - непрямий податок, який нараховується та сплачується відповідно до норм розділу V цього Кодексу. Розділом V Податкового кодексу України врегульовані питання, пов'язані з обчисленням та сплатою податку на додану вартість. У відповідності із пунктом 202.1 статті 202 Податкового кодексу України звітним (податковим) періодом по податку на додану вартість є один календарний місяць, а у випадках, особливо визначених цим Кодексом, календарний квартал, з урахуванням таких особливостей: а) якщо особа реєструється як платник податку з іншого дня, ніж перший день календарного місяця, першим звітним (податковим) періодом є період, який розпочинається від дня такої реєстрації та закінчується останнім днем першого повного календарного місяця; б) якщо податкова реєстрація особи анулюється в інший день, ніж останній день календарного місяця, то останнім звітним (податковим) періодом є період, який розпочинається з першого дня такого місяця та закінчується днем такого анулювання. Податкова декларація з податку на додану вартість згідно з пунктом 203.1 статті 203 Податкового кодексу України подається за базовий звітний (податковий) період, що дорівнює календарному місяцю, протягом 20 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) місяця. Платник податку у відповідності із пунктом 203.2 статті 203 Податкового кодексу України зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового зобов'язання з податку на додану вартість, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого пунктом 203.1 цієї статті для подання податкової декларації. Відповідно до пункту 162.1. статті 162 Податкового кодексу України платниками податку з доходів фізичних осіб є: фізична особа - резидент, яка отримує доходи як з джерела їх походження в Україні, так і іноземні доходи; фізична особа - нерезидент, яка отримує доходи з джерела їх походження в Україні. Статтею 164 Податкового кодексу України базою оподаткування є загальний оподатковуваний дохід, з урахуванням особливостей, визначених цим розділом. Загальний оподатковуваний дохід - будь-який дохід, який підлягає оподаткуванню, нарахований (виплачений, наданий) на користь платника податку протягом звітного податкового періоду. Загальний оподатковуваний дохід - будь-який дохід, який підлягає оподаткуванню, нарахований (виплачений, наданий) на користь платника податку протягом звітного податкового періоду. Згідно статті 167 Податкового кодексу України визначено розмір ставки податку. Відповідно до статті 168 Податкового кодексу України оподаткування доходів, нарахованих (виплачених, наданих) платнику податку податковим агентом. Податковий агент, який нараховує (виплачує, надає) оподатковуваний дохід на користь платника податку, зобов'язаний утримувати податок із суми такого доходу за його рахунок, використовуючи ставку податку, визначену в статті 167 цього Кодексу. Податок сплачується (перераховується) до бюджету під час виплати оподатковуваного доходу єдиним платіжним документом. Банки приймають платіжні документи на виплату доходу лише за умови одночасного подання розрахункового документа на перерахування цього податку до бюджету. Фізична особа, відповідальна згідно з вимогами цього розділу за нарахування та утримання податку, сплачує (перераховує) його до відповідного бюджету. Статтею 177 Податкового кодексу України передбачено, що доходи фізичних осіб - підприємців, отримані протягом календарного року від провадження господарської діяльності, оподатковуються за ставками, визначеними в пункті 167.1 статті 167 цього Кодексу. Об'єктом оподаткування є чистий оподатковуваний дохід, тобто різниця між загальним оподатковуваним доходом (виручка у грошовій та негрошовій формі) і документально підтвердженими витратами, пов'язаними з господарською діяльністю такої фізичної особи - підприємця. Фізичні особи - підприємці подають до органу державної податкової служби податкову декларацію за місцем своєї податкової адреси за результатами календарного року у строки, встановлені цим Кодексом для річного звітного податкового періоду, в якій також зазначаються авансові платежі з податку на доходи. Авансові платежі з податку на доходи фізичних осіб розраховуються підприємцем самостійно, але не менш як 100 відсотків річної суми податку з оподатковуваного доходу за минулий рік (у співставних умовах), та сплачуються до бюджету по 25 відсотків щокварталу (до 15 березня, до 15 травня, до 15 серпня і до 15 листопада). Відповідно до підпункту "а" пункту 176.2 статті 176 Податкового кодексу України, особи, які відповідно до цього Кодексу мають статус податкових агентів, зобов'язані своєчасно та повністю нараховувати, утримувати та сплачувати (перераховувати) до бюджету податок з доходу, що виплачується на користь платника податку та оподатковується до або під час такої виплати за її рахунок. На виконання вимог пункту 54.1 статті 54, пункту 203.1 статті 203, статей 176 фізичною особою - підприємем [PERSON] було подано до Алчевської об'єднаної державної податкової інспекції податкові декларації, а саме: - податкову декларацію про майновий стан і доходи за 2012 рік від 08.02.2012 №1300000045 (а.с.16-18) - податкову декларацію про майновий стан і доходи за 2012 рік від 08.02.2012 №1300000046 (а.с.19-22) - податкову декларацію № 9052171363 від 21.08.2013 відповідно до якої платником податку нараховано суму грошового зобов'язання з податку на додану вартість за липень 2013 року в розмірі 445,00 грн.(а.с.23-24) - податкову декларацію № 9058774803 від 19.09.2013 відповідно до якої платником податку нараховано суму грошового зобов'язання з податку на додану вартість за серпень 2013 року в розмірі в розмірі 741,00грн. (а.с.25-26) - податкову декларацію № 9065691764 від 17.10.2013 відповідно до якої платником податку нараховано суму грошового зобов'язання з податку на додану вартість за вересень 2013 року в розмірі в розмірі 565,00 грн.(а.с.27-28) Також податкові зобов'язання визначено податковим органом за результатами позапланової перевірки, які викладено в акті перевірки від 26.09.2013 № 13/12-06-17-02/206141755. За результатами перевірки прийнято податкове повідомлення рішення № 0005561702 від 07.10.2013 про збільшення грошового зобов'язання з ПДВ на суму 12475,50 грн. На підставі податкового повідомлення рішення № 005891701 від 14.10.2013 на суму 48,79 грн., податковим органом нараховано штрафну санкцію за несвоєчасну сплату узгодженого податкового зобов'язання. (а.с.79-99) Як встановлено під час судового розгляду справи, податковим органом проведено документальну планову виїзну перевірку, за результатами складено акт перевірки від 27.06.2013 № 28-172-2061417155. (а.с.37-78) Перевіркою встановлено порушення відповідачем норм діючого законодавства, тому на підставі податкового повідомлення рішення від 11.07.2013 р № 0003071702 нараховано податок на додану вартість на загальну суму 135013,00 грн., в тому числі основний платіж 93189 грн., штрафні санкції 41824 грн., на підставі податкового повідомлення рішення від 11.07.2013 №0003061702 збільшено суму грошового зобов'язання з податку на доходи фізичних осіб в сумі 11760,00 грн., в тому числі податкові зобов'язання в сумі 9000 грн., штрафні санкції-2760 грн., на підставі податкового повідомлення рішення від 11.07.2013 р № 0003051702 застосовано адміністративний штраф в сумі 510 грн. (а.с.31-34) Вказані податкові повідомлення рішення направлено до відповідача, вважаються отриманими відповідно відмітки пошти про повернення листа за закінченням терміну зберігання. Відповідач податкові повідомлення рішення не оскаржив, тому вони вважаються узгодженими. В добровільному порядку сума грошового зобов'язання що визначена в податкових повідомленнях рішеннях № 0005561702 від 07.10.2013, № 005891701 від 14.10.2013, від 11.07.2013 №0003061702, від 11.07.2013 р № 0003071702, від 11.07.2013 р № 0003051702 відповідачем не сплачено. Що підтверджується карткою особового рахунку. ( а.с.6-13) Також карткою особового рахунку відповідача як платника податків підтверджується, несплата відповідачем самостійно узгодженого зобов'язання, що визначена в податкових деклараціях що досліджені судом. (а.с.6-13) Відповідно до п. 59.1 ст. 59 Податкового кодексу України у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, орган державної податкової служби надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення. На виконання зазначеної норми Податкового кодексу України Алчевською ОДПІ було вручено платнику податків ФОП [PERSON] податкову вимогу від 22.08.2013 №1871-17 з повідомленням про податковий борг що утворився станом на 21.08.2013 в сумі 474,94грн. Податкова вимога отримана 28.08.2013. (а.с.100) Факту оскарження відповідачем вищезазначеної податкової вимоги судом на час розгляду справи не встановлено, а тому вона вважається узгодженою. Даних про добровільну сплату відповідачем наявного податкового боргу або про відкликання податкової вимоги у суду на час розгляду справи не має. Оскільки податкова вимога від 22.08.2013 №1871-17, є чинною (доказів про відкликання податкової вимоги суду не надано), суд прийшов до висновку, що органом державної податкової служби при зверненні до адміністративного суду з позовом про стягнення податкового боргу дотримані вимоги норм податкового законодавства. Пунктами 87.1 та 87.2 статті 87 Податкового кодексу України визначено, що джерелами самостійної сплати грошових зобов'язань або погашення податкового боргу платника податків є будь-які власні кошти, у тому числі ті, що отримані від продажу товарів (робіт, послуг), майна, випуску цінних паперів, зокрема корпоративних прав, отримані як позика (кредит), та з інших джерел, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею, а також суми надміру сплачених платежів до відповідних бюджетів. Джерелами погашення податкового боргу платника податків є будь-яке майно такого платника податків з урахуванням обмежень, визначених цим Кодексом, а також іншими законодавчими актами. Згідно із пунктом 87.11 статті 87 Податкового кодексу України орган стягнення звертається до суду з позовом про стягнення суми податкового боргу платника податку - фізичної особи. Стягнення податкового боргу за рішенням суду здійснюється державною виконавчою службою відповідно до закону про виконавче провадження. Враховуючи вищевикладене суд приходить до висновку, що позов Алчевської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Луганській області щодо стягнення з фізичної особи - підприємця [PERSON] податкового боргу в сумі 161248,46 грн. з яких з податку на доходи фізичних осіб, що сплачується податковими агентами в сумі 12170,54грн., з податку на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами в сумі 1254,58грн., з податку на додану вартість в сумі 147313,34грн., зі сплати адміністративних штрафів та інших санкцій в сумі 510,00грн., є обґрунтованим та таким що підлягає задоволенню. Відповідно до статті 94 КАС України у справах, в яких позивачем є суб'єкт владних повноважень, а відповідачем - фізична чи юридична особа, судові витрати, здійснені позивачем, з відповідача не стягуються. На підставі викладеного,

Результат розгляду: granted