Рішення адміністративного суду від 2014-03-07 00:00:00+02

Позивач звернувся в суд з наведеним адміністративним позовом, посилаючись на те, що постановою серії АА2 № 946606 від 31.08.2013 року він визнаний винним в тому, що 31.08.2013 року о 18 год. 20 хв. в м. Івано-Франківську по вул. Коновальця, керуючи т/з I-VAN д.н.з. [NUMBER] здійснив проїзд при увімкненому забороненому сигналі світлофора на перехресті вулиць Коновальця - Блавацького. У зв'язку із цим на нього накладено штраф у розмірі 425 грн. за вчинення правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 2 ст. 122 КУпАП. Пояснив, що поворот він здійснював на право на вул. Блавацького, що дозволяє зелена стрілка, і тільки тоді здійснив заїзд на автобусну зупинку. Однак, інспектор його пояснення на момент складання протоколу до уваги не взяв. Тому просив визнати дії інспектора щодо притягнення його до адміністративної відповідальності незаконними та скасувати постанову про накладення адмінстягнення. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі з мотивів наведених в ньому. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому порядку. Про причини неявки суд не повідомив. З урахуванням положення ч. 4 ст. 128 КАС України суд ухвалив про розгляд справи за відсутності відповідача. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, судом встановлено, що між сторонами виник публічно-правовий спір щодо правомірності притягнення інспектором водія транспортного засобу до адміністративної відповідальності та накладення адміністративного стягнення за вчинення правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 2 ст. 122 КУпАП. Згідно оскаржуваної постанови в справі про адміністративне правопорушення серії АА2 № 946606 від 31.08.2013 року (а.с. 5) інспектором встановлено, що [PERSON] 31.08.2013 року о 18 год. 20 хв. в м. Івано-Франківську по вул. Коновальця, керуючи т/з I-VAN д.н.з. [NUMBER] здійснив проїзд при увімкненому забороненому сигналі світлофора на перехресті вулиць Коновальця - Блавацького. У зв'язку з цим на позивача накладено штраф у розмірі 425 грн. за вчинення правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 2 ст. 122 КУпАП. Статтею 280 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, чого в даному випадку інспектором дотримано не було. Згідно вимог ч. 1 ст. 11 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, окрім цього, згідно ч. 1 ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу, а також ч. 4 ст. 70 КАС України, обставини, які за законом повинні бути підтвердженні певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування, крім випадків, коли щодо таких обставин не виникає спору. У спірних правовідносинах відповідачем було порушено принцип обґрунтованості рішення суб'єкта владних повноважень, так як не було всебічно, повно і об'єктивно з'ясовано обставин справи, та не вирішено її в точній відповідності з законом. Враховуючи ту обставину, що відповідач не виконав покладеного на нього згідно вимог ч. 2 ст. 71 КАС України обов'язку доказування правомірності свого рішення, суд дійшов висновку про відсутність належних та достатніх доказів для констатування факту вчинення позивачем правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 2 ст. 122 КУпАП. Тому слід скасувати постанову про притягнення до адміністративної відповідальності позивача за адміністративне правопорушення, відповідальність за яке полягає у накладенні адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 грн. Таким чином, позовна вимога про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення є обґрунтованою та підлягає задоволенню. Щодо решти позовних вимог, суд звертає увагу на те, що задоволенню в адміністративному процесі підлягають лише ті вимоги, які поновлюють порушене право особи в публічно-правових відносинах. Наслідком відповідних дій відповідача стало конкретне рішення - постанова в справі про адміністративне правопорушення серії АА2 № 946606 від 31.08.2013 року, яка, як встановлено судом, підлягає скасуванню, оскільки внаслідок її прийняття було порушено права позивача. Відтак, задоволення позовної вимоги про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення серії АА2 № 946606 від 31.08.2013 року є достатнім і належним способом захисту порушених прав позивача в сфері публічно-правових відносин з відповідачем. Тому, в задоволенні позовної вимоги про визнання дій інспектора щодо притягнення позивача до адміністративної відповідальності незаконними слід відмовити. На підставі наведеного, відповідно до ст. ст. 11, 71, 128 КАС України, ст. ст. 251, 280, 288, 293 КУпАП,

Результат розгляду: partial