Рішення адміністративного суду від 2014-03-12 00:00:00+02

[PERSON] звернувся до суду з адміністративним позовом до ВДАІ Бородянського РВ ГУМВС України в Київській області, залучене в якості третьої особи що не заявляє самостійні вимоги на предмет спору на стороні відповідача ВДАІ Кузнецовського МВ УМВС України в Рівненській області про визнання неправомірною та скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення серії АА2 № 474311 від 29.09.2013 року, якою його визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП та піддано адміністративному стягненню у виді штрафу в сумі 850 грн. В судовому засіданні [PERSON] підтримав позовні вимоги та зазначив, що 29 вересня 2013 року він керував автомобілем Mercedes-Benz Sprinter д.н. [NUMBER] на автодорозі «Київ-Ковель» був зупинений інспектором ВДАІ який повідомив йому що [PERSON] зробив обгін автомобіля на перехресті. Після чого інспектор склав протокол про адміністративне правопорушення, який останнім підписаний не був, на основі якого в подальшому було винесено постанову про накладення адміністративного стягнення. Внаслідок чого [PERSON] не було надано копії протоколу про адміністративне правопорушення та не було вручено копії постанови про накладення адміністративного стягнення, а лише повідомлено, що вказана постанова буде направлена йому рекомендованим листом. 16.01.2014 року [PERSON] отримав віл відділу ДВС Володимирецького РУЮ постанову про відкриття виконавчого провадження №41413246 від 13.01.2014 року з примусового виконання постанови №474311 винесеної 29.09.2013 року інспектором ВДАІ Бородянського РВ ГУМВС України в Київській області про стягнення з позивача штрафу у сумі 425.00 грн., але за невиконання в добровільному порядку протягом 15 днів постанови інспектора ВДАІ штраф стягується у подвійному розмірі, що становить 850. 00 грн. Після отримання [PERSON] вищевказаної постанови про відкриття виконавчого провадження 17.01.2014 року останній звернувся до відділу ДВС Володимирецького РУЮ для ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження №41413246, де йому стало відомо, що 29.09.2013 року інспектором ВДАІ Бородянського РВ ГУМВС України в Київській області, було винесено постанову серії АА2 №474311 про накладення адміністративного стягнення за порушення правил дорожнього руху в розмірі 425.00 грн., яку в подальшому було направлено позивачу рекомендованим листом, однак це не відповідає дійсності, так як поштовий лист з постановою на ім'я [PERSON] ні рекомендованою ні простою кореспонденцією не надходив. [PERSON] просить скасувати постанову серії АА2 № 474311 від 29.09.2013 року інспектора ВДАІ Бородянського РВ ГУМВС України в Київській області про накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 850 грн. Представник відповідача ВДАІ Бородянського РВ ГУМВС України в Київській області в судове засідання не з'явився, будучи належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду адміністративної справи, про причини неявки суд не повідомляв, про розгляд справи у їх відсутності не клопотав, письмових пояснень або заперечень проти адміністративного позову не подав. Представник залученого в якості третьої особи що не заявляє самостійні вимоги на предмет спору на стороні відповідача ВДАІ Кузнецовського МВ УМВС України в Рівненській області в судове засідання не з'явився, будучи належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду адміністративної справи, про причини неявки суд не повідомляв, про розгляд справи у їх відсутності не клопотав, письмових пояснень або заперечень проти адміністративного позову не подав. Відповідно до ч. 4 ст. 128 КАС України, у разі неприбуття відповідача - суб'єкта владних повноважень, належним чином повідомленого про дату, час та місце судового розгляду справи, без поважних причин або неповідомлення ним про причини неприбуття, розгляд справи не відкладається і справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів. Проаналізувавши пояснення позивача, дослідивши докази, які є в матеріалах справи, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню у повному обсязі. Підставами для такого висновку суду є наступне. Із протоколом серії АГ2№129105 від 29.09.2013 року вбачається, що [PERSON] 29.09.2013 року керуючи автомобілем Mercedes-Benz Sprinter д.н. [NUMBER] на автодорозі «Київ-Ковель» зробив обгін автомобіля на перехресті. Із вказаного протоколу слідує, що [PERSON] на місці складання протоколу заперечував вчинення правопорушення. Відповідно до ст. 256 КУпАП, у протоколі про адміністративне правопорушення зазначається: дата і місце його складання, посада, прізвище, ім'я, по батькові особи, яка склала протокол, відомості про особу порушника; місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення, нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвище, адреса свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення порушника; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягується до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами. У разі відмови особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу, в ньому робиться запис про це. Особа яка притягується до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви свого відмовлення від його підписання. Матеріали вищезазначеного протоколу не містять записи про свідків, а також того, що позивач відмовився від підпису протоколу про адміністративне правопорушення. Із постанови серія АА2 № 474311 від 29.09.2013 року слідує, що [PERSON] зробив обгін автомобіля на перехресті, за що останнього потрібно притягнути до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП, через порушення п. 14.6 ПДР України, але постанова про накладення адміністративного стягнення не містить відповідного запису за якою статтею Кодексу України про Адміністративні Правопорушення потрібно притягнути [PERSON] до адміністративної відповідальності. З пояснень позивача встановлено, що дії [PERSON] в даній дорожній обстановці не порушують п. 14.6 ПДР України так як останній здійснив обгін автомобіля до перехрестя. Порушення правил дорожнього руху України п. 14.6, позивачем оспорюється. Інших доказів порушення [PERSON] п. 14.6, Правил дорожнього руху України, матеріали адміністративного провадження не містять. Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Виходячи з наведеного принципу покладення обов'язку доказування на відповідача, суд прийшов до висновку, що відповідачем не доведено вчинення [PERSON] порушення п. 14.6 Правил дорожнього руху України, отже, правомірності винесеної постанови від 29.09.2013 року за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 122 КУпАП, та про накладення штрафу на позивача. Відповідно до ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Відповідно до п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП, провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності складу адміністративного правопорушення. Тому, слід визнати, що оскаржувана постанова по справі про адміністративне правопорушення винесена безпідставно і підлягає скасуванню із закриттям провадження. На підставі ст. 7, ч.2 ст. 122, ч.1 ст. 247, 279, ч.1 ст. 293 КУпАП,

Результат розгляду: granted