Рішення адміністративного суду від 2014-01-23 00:00:00+02

02 грудня жовтня 2013 року до Луганського окружного адміністративного суду надійшов позов Управління Пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку Луганської області до Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Сєвєродонецьку Луганської області про стягнення витрат на виплату та доставку пенсії по інвалідності у загальній сумі 2479,68грн. В обґрунтування позову позивач зазначив, що в період з 01.08.2013 року по 31.10.2013 року Пенсійним фондом здійснено виплату пенсії по інвалідності внаслідок трудового каліцтва внаслідок нещасного випадку на виробництві, що підтверджується актом про нещасний випадок на виробництві за №2 від 23.12.1986р. у загальній сумі 2479,68 грн. Статті 21,28 Закону № 1105-XIV передбачають обов'язок Фонду СНВ відшкодовувати шкоду, заподіяну працівникові внаслідок ушкодження його здоров'я або у разі його смерті при настанні страхового випадку, виплачуючи йому або особам, які перебували на його утриманні пенсію по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання, пенсію у зв'язку з втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання. Відшкодування Фондом витрат управлінню на виплату та доставку пенсій по інвалідності, внаслідок трудового каліцтва, професійного захворювання або по втраті годувальника, регулюється Порядком відшкодування Фондом соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України Пенсійному фонду України витрат, пов'язаних з виплатою пенсій по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання та пенсій у зв'язку із втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання, затверджений постановою правління Пенсійного фонду України та правління Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України від 04.03.2003р. № 5-4/4. Враховуючи періоди, за які [PERSON] було виплачено пенсію по інвалідності внаслідок трудового каліцтва, відповідач зобов'язаний відшкодувати позивачу витрати на виплату та доставку пенсій по інвалідності на загальну суму 2479,68грн. Позивач зазначив, що в обґрунтування відмови, щодо відшкодування сум витрат на виплату та доставку пенсії по інвалідності виплаченої [PERSON] відповідач посилається на те, що потерпіла проживає в іншій державі, яка відсутня в переліку міжнародних договорів з питань соціального забезпечення. Вказану суму коштів відповідач відмовився прийняти до відшкодування. Тому позивач просив стягнути витрати на виплату та доставку пенсій по інвалідності за період з 01.08.2013 року по 31.10.2013 року на загальну суму 2479,68грн. з відповідача. Представник позивача у судове засідання не прибув. Про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлявся належним чином. В адміністративному позові просив розглянути справу за його відсутністю. Представник відповідача у судове засідання не прибув. Про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлявся належним чином. Надав суду заяву про розгляд справи за його відсутністю. Просив в задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі за необґрунтованістю, про що надав заперечення (а.с.33-35). Встановивши обставини у справі та перевіривши докази на їх підтвердження, дослідивши матеріали справи, приходить до такого. Судом встановлено, що позивачем в період з 01.08.2013 року по 31.10.2013 здійснено виплату пенсії (в тому числі витрати на її доставку) по інвалідності, внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання на загальну суму 2479,68грн. громадянці [PERSON] Відповідач відмовився прийняти до взаємозаліку та відшкодування витрати УПФУ по потерпілій [PERSON] на загальну суму 2479,68грн. Статтею 24 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності» визначено, що Фонд соціального страхування від нещасних випадків зобов'язаний, зокрема, співпрацювати з фондами з інших видів соціального страхування у фінансуванні заходів, пов'язаних з матеріальним забезпеченням та наданням соціальних послуг застрахованим, у кожному конкретному випадку спільно приймаючи рішення щодо того, хто з них братиме участь у фінансуванні цих заходів. Якщо після призначення застрахованій особі матеріальної допомоги чи надання соціальних послуг між Фондом соціального страхування від нещасних випадків і страховиками з інших видів соціального страхування виникають спори щодо понесених витрат, виплата здійснюється страховиком, до якого звернувся застрахований. При цьому страховик, до якого звернувся застрахований, має право звернутися до відповідного страховика з інших видів соціального страхування щодо відшкодування понесених ним витрат. Статтею 25 вказаного Закону, яка регулює питання фінансування страхових виплат, соціальних послуг та профілактичних заходів, визначено, що усі види страхових виплат і соціальних послуг застрахованим та особам, які перебувають на їх утриманні, а також усі види профілактичних заходів, передбачених статтями 21 та 22 цього Закону, провадяться Фондом соціального страхування від нещасних випадків за рахунок коштів цього Фонду. Постановою правління Пенсійного фонду України, правління Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України від 04 березня 2003 року № 5-4/4 відповідно до Законів України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності», «Про страхові тарифи на загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності» та «Про пенсійне забезпечення» розроблено Порядок відшкодування Фондом соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України Пенсійному фонду України витрат, пов'язаних з виплатою пенсій по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання та пенсій у зв'язку із втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання. Отже, двома органами - Пенсійним фондом України та Фондом соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України розроблено та затверджено нормативно-правовий акт, який визначає певний порядок відшкодування одним органом іншому понесених витрат на відповідні виплати. Вказаний Порядок передбачає певну процедуру, яка передує відшкодуванню коштів та починається з взаємодії територіальних органів одного та другого фондів між собою, узгодженню певних питань, потім - Головних управлінь вказаних фондів, а закінчується відшкодуванням на централізованому рівні Фондом соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України Пенсійному фонду України понесених витрат шляхом перерахування відповідних коштів Пенсійному фонду, про що підписується відповідний акт (п.7 й 8 Порядку). Орган Пенсійного фонду України в даній справі звернувся з позовом про стягнення понесених ним витрат. Згідно з п.3 й 4 Порядку відшкодування Фондом соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України Пенсійному фонду України витрат, пов'язаних з виплатою пенсій по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання та пенсій у зв'язку із втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України, правління Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України від 04 березня 2003 року № 5-4/4, відшкодуванню підлягають пенсії, призначені відповідно до пунктів «а», «в», «г» статті 26, статей 37, 38, та пенсії, виплачені відповідно до статей 91, 92 Закону України «Про пенсійне забезпечення» в разі настання страхових випадків, визначених Переліком обставин, за яких настає страховий випадок державного соціального страхування громадян від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 21 серпня 2001 року №1094 (Зазначена постанова втратила чинність у зв'язку з прийняттям постанови Кабінету Міністрів України від 25 серпня 2004 року № 1112, якою затверджено, зокрема, Перелік обставин, за яких настає страховий випадок державного соціального страхування громадян від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання. Вказаний Перелік містить обставини, які пов'язує з виконанням потерпілим дій, роботи, трудових (посадових) обов'язків)). Відповідно до ст. 7 «Прикінцеві положення» Закону України «Про страхові тарифи на загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань, які спричинили втрату працездатності» Фонд сплачує страхові виплати та надає соціальні послуги працівникам (членам їх сімей), які потерпіли на виробництві до 1 квітня 2001 року, з того часу, коли відповідні підприємства передали в установленому порядку Фонду документи, що підтверджують право цих працівників (членів їх сімей) на такі страхові виплати та соціальні послуги, або коли таке право встановлено в судовому порядку. Відповідно до ст.21 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування від нещасних випадків на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності» (далі - Закон №1105) у разі настання страхового випадку Фонд соціального страхування від нещасних випадків зобов'язаний у встановленому законодавством порядку своєчасно та в повному обсязі відшкодовувати шкоду, заподіяну працівникові внаслідок ушкодження його здоров'я або в разі його смерті, виплачуючи йому або особам, які перебували на його утриманні: а) допомогу у зв'язку з тимчасовою непрацездатністю до відновлення працездатності або встановлення інвалідності; б) одноразову допомогу в разі стійкої втрати професійної працездатності або смерті потерпілого; в) щомісяця грошову суму в разі часткової чи повної втрати працездатності, що компенсує відповідну частину втраченого заробітку потерпілого; г) пенсію по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання; д) пенсію у зв'язку з втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання; є) допомогу дитині відповідно до статті 9 цього Закону; Згідно зі ст. 28 «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування від нещасних випадків на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності» страховими виплатами є грошові суми, які згідно із статтею 21 цього Закону Фонд соціального страхування від нещасних випадків виплачує застрахованому чи особам, які мають на це право, у разі настання страхового випадку. Зазначені грошові суми складаються із: 1) страхової виплати втраченого заробітку (або відповідної його частини) залежно від ступеня втрати потерпілим професійної працездатності (далі - щомісячна страхова виплата); 2) страхової виплати в установлених випадках одноразової допомоги потерпілому (членам його сім'ї та особам, які перебували на утриманні померлого); 3) страхової виплати пенсії по інвалідності потерпілому; 4) страхової виплати пенсії у зв'язку з втратою годувальника; 5) страхової виплати дитині, яка народилася інвалідом внаслідок травмування на виробництві або професійного захворювання її матері під час вагітності; 6) страхових витрат на медичну та соціальну допомогу. З аналізу зазначених норм Законів вбачається, що основною умовою одержання пенсії по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання є володіння особою відповідними ознаками, які викладаються у відповідних документах, що підтверджують право цих працівників на такі страхові виплати та соціальні послуги. Пенсійне забезпечення громадян України відповідно до ст. 10 Закону України «Про пенсійне забезпечення» здійснюється органами Пенсійного фонду України. Стаття 81 вказаного Закону передбачає, що призначення та виплата пенсій, в тому числі пенсій по інвалідності внаслідок трудового каліцтва або професійного захворювання здійснюється органами Пенсійного фонду України. З набранням чинності Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності» обов'язок відшкодування шкоди, заподіяної працівникові внаслідок ушкодження його здоров'я або в разі його смерті при настанні страхового випадку, зокрема, виплати йому або особам, які перебувають на його утриманні пенсій по інвалідності у зв'язку із втратою годувальника покладено на Фонд соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань. Відповідно до п.5 ст.24 вказаного Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності» якщо після призначення застрахованій особі матеріальної допомоги чи надання соціальних послуг між Фондом соціального страхування від нещасних випадків і страховиками з інших видів соціального страхування виникають спори щодо понесених витрат, виплата здійснюється страховиком, до якого звернувся застрахований. При цьому страховик, до якого звернувся застрахований, має право звернутися до відповідного страховика з інших видів соціального страхування щодо відшкодування понесених ним витрат. Згідно з п.2 ст.7 Закону України «Про страхові тарифи на загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності» Фонд сплачує страхові виплати та надає соціальні послуги працівникам (членам їх сімей), які потерпіли на виробництві до 01 квітня 2001 року, з того часу, коли відповідні підприємства передали в установленому порядку Фонду документи, що підтверджують право цих працівників (членів їх сімей) на такі страхові виплати та соціальні послуги, або коли таке право встановлено в судовому порядку. Потерпілі, документи яких передані до Фонду, продовжують отримувати належні виплати та соціальні послуги від Пенсійного фонду України. Таким чином, суд вважає за необхідне зазначити, що згідно ст. 35 Закону № 1105 визначено перелік документів, що подаються до робочих органів Фонду для призначення страхових виплат, а статтею 36 - обов'язок Фонду розглядати справи про призначення страхових виплат та соціальних послуг на підставі заяви потерпілого та за наявності усіх необхідних документів і приймати рішення про призначення у десятиденний термін, зокрема і акт про нещасний випадок ф. Н-1 або професійне захворювання ф. П-4. Як вбачається з матеріалів справи, надані позивачем акт про нещасний випадок на ім'я [PERSON] складено з порушенням Положення, а саме: - характер травми - тяжкий (визначено з додатку затвердженого Міністерством охорони здоров'я СРСР 22.09.1980р.) склад комісії повинний бути як при спеціальному розслідуванні (голова - технічний інспектор праці, або представник вищестоящої організації.), а в акті зазначена комісія як при звичайному розслідуванні (голова комісії - начальник цеху [PERSON], бригадир [PERSON]). - назва підприємства в акті не відповідає назві підприємства на печатці, якою завірено акт. - адміністрація підприємства повинна видати завірену копію акта форми Н-1 про нещасний випадок потерпілому або другій зацікавленій особі не пізніше трьох днів з моменту закінчення розслідування. Розслідування закінчено 24.12.1986р., копія завірена 13.07.1987р. - в розділі 17.2 відсутні данні про підпис начальника цеху і дату підпису, також відсутні данні про підпис головного бухгалтера і дату підпису, але проставлені суми виплаченого лікарняного та кількість днів по лікарняному. В розділі 7 акта вказана професія станочник, замість станочник деревообробних верстатів (ЕКТС 1971р.) Також слід зазначити, що у розумінні ч. 2 ст. 72 КАС України обов'язковими для суду при розгляді цієї справи є аналогічні обставини, встановлені по справі № 812/8860/13-а за позовом управління Пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьк Луганської області до Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Сєвєродонецьку Луганської області про стягнення витрат на виплату та доставку пенсій по інвалідності та по втраті годувальника внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання за період з 01.04.2013 року по 31.08.2013 року у загальному розмірі 1171,00грн. громадянам [PERSON], [PERSON] Постановою суду від 06 листопада 2013 року по справі № 812/8860/13-а в задоволенні позовних вимог управління Пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьк Луганської області до відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Сєвєродонецьку Луганської області відмовлено. Враховуючи вищевикладене, суд вважає позовні вимоги про стягнення з відповідача витрат на виплату та доставку пенсій по інвалідності за період з 01.08.2013 року по 31.10.2013 року у сумі 2479,68 грн. необґрунтованими, та такими, що не підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Результат розгляду: denied