Рішення адміністративного суду від 2014-03-27 00:00:00+02

Позивач, Державна податкова інспекція у м.Сумах, звернулась до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Преміум-стар» (далі - відповідач, ТОВ «Преміум-Стар»), в якому, згідно заяви про зменшення позовних вимог (а.с.127), просить суд надати позивачу дозвіл на погашення усієї суми податкового боргу відповідача за рахунок його майна, що перебуває у податковій заставі в сумі 318234,49 грн. В обґрунтування своїх вимог позивач посилався на недостатність коштів на рахунках відповідача, необхідних для погашення суми боргу в розмірі 318234,49 грн., у тому числі по податку на додану вартість у розмірі 68780,35 грн., по сплаті мита на товари, що ввозяться суб'єктами підприємницької діяльності в сумі 252454,14 грн., що були стягнуті в судовому порядку в межах справи №№2а-1870/814/12, внаслідок чого податковий орган просить надати дозвіл на погашення усієї суми податкового боргу за рахунок майна платника податків, що перебуває у податковій заставі, у відповідності із вимогами статті 95 Податкового кодексу України. Представники відповідача проти позову заперечували, зазначали, що підприємство періодично сплачує суму податкового боргу в сумі, що надходить на розрахунковий рахунок підприємства, на даний час у підприємства відсутні кошти для погашення суми податкового боргу в повному обсязі, при цьому звертали увагу на наявність значного боргу державного бюджету України перед ТОВ «Преміум-Стар» з відшкодування податку на додану вартість. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного. Матеріалами справи підтверджується, що ТОВ «Преміум-Стар» станом на 25.03.2014р. рахується заборгованість в сумі 527716,93 грн., що підтверджується розрахунком від 25.03.2014р. №16340/8/18-19-10 (а.с. 129). Згідно уточнених позовних вимог, ДПІ у м.Сумах просить надати дозвіл на погашення усієї суми податкового боргу відповідача за рахунок його майна, що перебуває у податковій заставі в сумі 318234,49 грн., що складається із суми податкового боргу, який, як зазначає представник позивача, було в примусовому порядку стягнуто судом в межах справи №2а-1870/814/12 постановою від 25.09.2012р. (а.с.127). Дана сума складається із податкового боргу по податку на додану вартість із ввезених на територію України товарів в сумі 65780,35 грн., в т.ч. 62504,37 грн. основного платежу та 1009,67 грн. пені, а також несплаченого мита на товари, що ввозяться суб'єктами підприємницької діяльності та пені в загальній сумі 252454,14 грн. (а.с.127). Частково відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд виходиться із того, що позивачем не доведено дотримання визначеної законом сукупності послідовних, взаємопов'язаних та обов'язкових процедур, дотримання яких є передумовою здійснення примусових заходів щодо майна боржника шляхом надання відповідного дозволу судом, дотримання яких у свою чергу є також гарантією дотримання прав платника податків. Так, відповідно до підпункту 14.1.156 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України податкове зобов'язання - сума коштів, яку платник податків, у тому числі податковий агент, повинен сплатити до відповідного бюджету як податок або збір на підставі, в порядку та строки, визначені податковим законодавством (у тому числі сума коштів, визначена платником податків у податковому векселі та не сплачена в установлений законом строк). В підпункті 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України зазначено, що податковий борг - сума грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), самостійно узгодженого платником податків або узгодженого в порядку оскарження, але не сплаченого у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання. Згідно із пунктом 57.1 статті 57 Податкового кодексу України платник податків зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом. За правилом пункту 57.3 статті 57 Податкового кодексу України у разі визначення грошового зобов'язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов'язаний сплатити нараховану суму грошового зобов'язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу. Рішення, прийняті контролюючим органом, можуть бути оскаржені в адміністративному або судовому порядку (пункт 56.1 статті 56 зазначеного Кодексу). Відповідно до пункту 59.1 статті 59 Податкового кодексу України у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, орган державної податкової служби надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення. Згідно із пунктом 59.3 статті 59 Податкового кодексу України податкова вимога надсилається не раніше першого робочого дня після закінчення граничного строку сплати суми грошового зобов'язання. Податкова вимога надсилається не раніше першого робочого дня після закінчення граничного строку сплати суми грошового зобов'язання (пункт 59.3. цієї ж статті). 05.09.2011 р. ДПІ у м.Сумах сформовано податкову вимогу форми "Ю" № 1314 на суму 330146,31 грн., яка отримана відповідачем, що підтверджується підписом представника відповідача на поштопаному рекомендованому повідомленні (а.с.37) Відповідно до пункту 59.5. статті 59 Податкового кодексу України у разі, коли у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується, погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що виник після надіслання (вручення) податкової вимоги. З метою забезпечення виконання платником податків своїх обов'язків, визначених цим Кодексом, майно платника податків, який має податковий борг, передається у податкову заставу, про що зазначено у пункті 88.1 статті 88 Податкового кодексу України. Згідно із пунктом 88.2 вказаної статті, право податкової застави виникає згідно з цим Кодексом та не потребує письмового оформлення. У зв'язку із несплатою відповідачем податкового боргу в добровільному порядку ДПІ у м.Сумах складено акт опису активів, на які поширюється право податкової застави,яка зареєстрована у Державному реєстрі обтяжень рухомого майна, що підтверджується наявними в матеріалах справи копіями витягів (а.с. 24-34). Згідно підпунктів 20.1.18 та 20.1.28 пункту 20.1 статті 20 Податкового кодексу України органи державної податкової служби мають право звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, обслуговуючих такого платника, на суму податкового боргу або його частин; застосовувати до платників податків фінансові (штрафні) санкції, стягувати до бюджетів та державних цільових фондів суми грошових зобов'язань та/або податкового боргу у випадках, порядку та розмірі, встановлених цим Кодексом, стягувати суми простроченої заборгованості суб'єкта господарювання перед державою (Автономною Республікою Крим чи територіальною громадою міста) за кредитом (позикою), залученим державою (Автономною Республікою Крим чи територіальною громадою міста) або під державну (місцеву) гарантію, а також за кредитом з бюджету в порядку, визначеному цим Кодексом. В силу пункту 95.1 Податкового кодексу України орган державної податкової служби здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі. Відповідно до пункту 95.3 Податкового кодексу України стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання органам державної податкової служби, у розмірі суми податкового боргу або його частини. Орган державної податкової служби звертається до суду щодо надання дозволу на погашення усієї суми податкового боргу за рахунок майна платника податків, що перебуває у податковій заставі. Рішення суду щодо надання вказаного дозволу є підставою для прийняття органом державної податкової служби рішення про погашення усієї суми податкового боргу. Отже, законодавець в чіткій послідовності прописує процедуру стягнення податкового боргу. Стягнення податкового боргу шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі, може здійснюватись лише у разі недостатності коштів, які перебувають у його власності. Наведені правові норми свідчать про те, що стягнення коштів у рахунок погашення податкового боргу за рахунок коштів, що належать такому платнику податків, здійснюється органом державної податкової служби виключно на підставі рішення суду і передує процедурі продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі. В свою чергу, порядок стягнення коштів, які належить платникові податків, у рахунок погашення його податкового боргу регулює механізм стягнення таких коштів, тобто порядок дій органу державної податкової служби вже після прийняття відповідного рішення суду, а рішення органу державної податкової служби про погашення усієї суми податкового боргу шляхом стягнення коштів, які перебувають у власності платника податків, приймається також після винесення судом відповідного рішення та з метою його виконання. Постановою Сумського окружного адміністративного суду по справі № 2а-1870/814/12 від 25.09.2012р., яке набрало законної сили, позовні вимоги ДПІ в м.Сумах до ТОВ «Преміум-Стар» про стягнення податкового боргу задоволено (а.с.100-103), зокрема, п. 2 резолютивної частини постанови стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Преміум стар" за рахунок коштів на рахунках у банках, обслуговуючих такого платника податків та готівки, що належить такому платнику податків на користь держави податковий борг по податку на додану вартість у розмірі 1 112 346 (один мільйон сто дванадцять тисяч триста сорок шість) грн. 78 коп. на користь Державного бюджету м. Суми на р/р 31111029700002, ГУДКСУ в Сумській області, МФО 837013, код одержувача 23636315 (а.с.103). Разом з цим, матеріали справи містять копії платіжних вимог направлених податковим органом до банківських установ про стягнення із рахунків відповідача сум заборгованості по справі № 2а-1870/814/12 від 25.09.2012р., але повернутих банківськими установами з відміткою про відсутність коштів на рахунку (а.с.20-23). У відповідності до постанови Сумського окружного адміністративного суду по справі № 2а-1870/814/12 від 25.09.2012р. податковий борг, що було стягнуто з відповідача за рахунок коштів на рахунках у банках, обслуговуючих такого платника податків та готівки, що належить такому платнику податків на користь держави в межах справи № 2а-1870/814/12 стосується виключно суми боргу по податку на додану вартість в розмірі 112346,78 грн. і жодним чином не стосуються боргу із несплатою ТОВ «Преміум-Стар» мита на товари, що ввозяться суб'єктами підприємницької діяльності в розмірі 252454,14 грн. та пені по податку на додану вартість. Враховуючи вищевикладене та резолютивну частину постанови суду по справі № 2а-1870/814/12 від 25.09.2012р., позивачем здійснені заходи лише по стягненню з відповідача коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків на загальну суму податкового боргу у розмірі по податку на додану вартість в розмірі 1112346 грн., тобто, позивачем здійсненні належним чином всі необхідні заходи, що передують зверненню податкового органу до суду щодо надання дозволу на погашення суми несплаченої суми податкового боргу у розмірі 64770,68грн. (що є предметом розгляду справи) за рахунок майна платника податків, що перебуває у податковій заставі. Слід зазначити, що матеріали справи не містять судового рішення про стягнення з розрахункових рахунків ТОВ «Преміум-Стар» коштів за податковим боргом зі сплати пені по податку на додану вартість в розмірі 1009,67 грн. та заборгованості по сплаті мита на товари, що вводяться суб'єктами підприємницької діяльності в загальній сумі 252454,14 грн. В судовому засіданні представник податкового боргу підтвердила, що таке судове рішення відсутнє. Отже, враховуючи, що позивач не виконав всі приписи Податкового кодексу України щодо процедури погашення податкового боргу в примусовому порядку, у позивача не було законних підстав звертатися до суду з вимогами про надання дозволу на погашення податкового боргу ТОВ «Преміум-Стар» за рахунок майна цього платника податків, яке перебуває у податковій заставі на суму 253463,81 грн. (1009,67 грн. пені по податку на додану вартість +252454,14 грн. мита на товари, що вводяться суб'єктами підприємницької діяльності), ці позовні вимоги є передчасними і не позбавляє податковий орган, в установленому Податковим кодексом України звернутися із відповідним позовом до суду в разі наявного несплаченого ТОВ «Преміум-Стар» податкового боргу. Також суд відмовляє позивачу в задоволенні позовних вимог щодо надання дозволу на погашення суми податкового боргу відповідача за рахунок його майна, що перебуває у податковій заставі в сумі 2266,31 грн., враховуючи те, що ТОВ «Преміум-Стар» при розгляді справи по суті надано платіжне доручення №338 від 26.03.2014р. про перерахування до державного бюджету суми податкового боргу по податку на додану вартість в розмірі 2266,31 грн. згідно постанови суду від 25.09.2012р.по справі № 2а-1870/814/12. Враховуючи вищевикладене, судом задовольняються позовні вимоги податкового органу в частині надання дозволу на погашення усієї суми податкового боргу відповідача за рахунок його майна, що перебуває у податковій заставі по податку на додану вартість в сумі 62504,37 грн. (64770,68грн. обгрунтовно заявлена сума по податку на додану вартість - 2266,31 грн. сплачена відповідачем в добровільному порядку згідно платіжного доручення №338 від 26.03.2014р.). Оскільки податковим органом не доведено дотримання визначеної законом сукупності послідовних, взаємопов'язаних та обов'язкових процедур, дотримання яких є передумовою здійснення примусових заходів щодо майна боржника шляхом надання відповідного дозволу судом, дотримання яких у свою чергу є також гарантією дотримання прав платника податків, зокрема шляхом надання йому можливості самостійного визначення складу активів відповідно до пункту 87.1. Податкового кодексу України, судом відмовляється в задоволенні позовних вимог щодо передчасно заявленої суми 255730,12 грн. (1009,67 грн. пені по податку на додану вартість в розмірі + 252454,14 грн. по сплаті мита на товари, що вводяться суб'єктами підприємницької діяльності + 2266,31 грн. податку на додану вартість сплачена відповідачем згідно платіжного доручення №338 від 26.03.2014р.) Стосовно посилання представника відповідача на можливе погашення в подальшому податкового боргу за рахунок грошових коштів та наявну заборгованість державного бюджету по відшкодуванню податку на додану вартість, суд зазначає, що платник податків не позбавлений можливостей, з врахуванням норм Податкового кодексу України належним чином подати відповідне звернення по ДПУ в м.Сумах для врегулювання питання щодо зарахування переплати з одного виду податку на інший чи звернутися за захистом до суду в разі порушення права.

Результат розгляду: partial