Рішення адміністративного суду від 2014-02-20 00:00:00+02

[PERSON] пред'явив позов в порядку адміністративного судочинства до інспектора дорожньо-патрульної служби взводу із забезпечення супроводженої роти ДПС ДАІ ГУМВС України в Дніпропетровській області прапорщика міліції Онопко І.О. про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення серії АА2 №198152. В обґрунтування своїх вимог вказав, що 27 серпня 2013 року відповідачем винесена постанова в справі про адміністративне правопорушення серії АА2 № 198152, в якій зазначається, що 27 серпня 2013 року, об 11.40 год., в м.Дніпропетровськ по вул.Курчатова, 10, водій [PERSON], керуючи автомобілем БАЗ державний номер [NUMBER], не виконав вимоги дрожнього знаку 2.2 проїзд без зупинки заборронений, чим порушив вимоги п.п.31.1 Правил дорожнього руху України та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.122 КУпАП, з накладенням адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 255 грн. З постановою по справі про адміністративне правопорушення не погоджується, вважає її незаконною. Зазначає в позовній заяві, що дійсно 27 серпня 2013 року об 11 год. 35 хв. він керував автомобілем БАЗ д/н [NUMBER] в м.Дніпропетровськ по вул.Курчатова, що підтверджується маршрутним листом. При складенні протоколу інспектором були роз'яснені йому права не в повному обсязі. На його прохання до інспектора пред'явити документи, він отримав відмову. Крім цього, до матеріалів протоколу не долучено будь-яких матеріалів, на яких зафіксовано порушення ним ПДР, не залучено свідків правопорушення та відсутні інші докази. Відповідно до вимог ст.6 Закону України "Про міжнародні договори", де чітко зазначено, що знаки встановлюються таким чином, щоб їх легко і своєчасно могли розпізнати водії, для яких призначені. Будь-який знак, встановлений на стороні дороги відповідно до направлення повинен бути повторений над проїзжою частиною або на протилежній стороні дороги, якщо місцеві умови такі, що цей знак може не бути своєчасно помічений водіями транспортних засобів, для яких він призначений. Дорожній знак 2.2, який встановлений по вул.Курчатова, 10 в м.Дніпропетровськ, та вимоги якого нібито ним були порушені, встановлений по лівій стороні проїзжої частини дороги, тобто всупереч вимог ст.6 вищезазначеного Закону. Крім того, в порушення вимог ст. 245 КУпАП постанова по справі про адміністративне правопорушення винесена 27.08.2013 року, тобто в той день, коли він нібито скоїв адміністративне правопорушення. Відповідач призначив розгляд адмінсправи на 11.50 год. при тому, що протокол було складено об 11 год. 40 хв., тобто через 10 хв. після нібито скоєного ним правопорушення. В протоколі він зазначив, що не зупинився на знак стоп ненавмисно, оскільки він не мав можливості та часу отримати відповідну юридичну допомогу та проконсультуватися. З урахуванням відсутності об'єктивних доказів вчинення ним правопорушення прохає постанову в справі про адміністративне правопорушення визнати протиправною та скасувати. В попередньому судовому засіданні позивач свої позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Крім того, додав, що дорожній знак 2.2 встановлений з порушенням вимог п.8.2.1 ПДР. Оскільки перебував на маршруті, тому і підписав протокол. Відповідач в попереднє судове засідання не з'явився, причину неявки суду не повідомив, хоча був належним чином сповіщений про день, час і місце розгляду справи в суді, заяви про причину неявки чи про відкладення розгляду справи до суду не надіслав. Свідок [PERSON] в судовому засіданні показала, що 27.08.2013 року була пасажиром маршрутки, якою керував [PERSON] Дійсно дорожній знак 2.2 встановлений зліва. Ні справа, ні над дорогою ніякого знаку не було. Водій нічого не порушував. Суд, перевіривши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з слідуючих підстав. Згідно ч.1 ст.11 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Відповідно до ст.71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст.72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Відповідач у судове засідання не з'явився, хоча саме він повинен довести правомірність свого рішення, дії чи бездіяльності. В попередньому судовому засіданні встановлено, що 27 серпня 2013 року у відношенні позивача [PERSON] була винесена постанова серії АА2 №198152 по справі про адміністративне правопорушення, в якій зазначено, що 27 серпня 2013 року, об 11.40 год., в м.Дніпропетровськ по вул.Курчатова, 10, водій [PERSON], керуючи автомобілем БАЗ державний номер [NUMBER], не виконав вимоги дорожнього знаку 2.2 проїзд без зупинки заборонений, чим порушив вимоги п.п.31.1 ПДР України та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.122 КУпАП, з накладенням адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 255 рн. Позивач в позовній заяві зазначив, що Правил дорожнього руху не порушував, оскільки знак дорожній 2.2 встановлений з порушенням вимог ПДР України та не відповідає стандартам, передбаченим ПДР України. Відповідач виклики до суду проігнорував, правомірність постанови не доказав, незважаючи на те, що обов'язок доказування покладено саме на нього. Довід позивача не спростував, заперечення з цього приводу до суду не надіслав. Свідки вчинення правопорушення у протоколі про адміністративне правопорушення не зазначені. Крім того жодного об'єктивного доказу, окрім постанови та протоколу про адміністративне правопорушення, які б свідчили про правомірність свого рішення, відповідач не надав. А тому, об'єктивних та безперечних доказів, про те, що позивачем скоєне вказане адмінправопорушення не виявлено, та відповідачем в судовому засіданні не надано. За вказаних обставин, в матеріалах адміністративної справи відсутні докази того, що [PERSON] порушив вимоги ч.1 ст.122 КУАП, а отже у відповідача не було законних підстав для винесення постанови про накладення адміністративного стягнення, що являється підставою для скасування постанови серії АА2 №198152 по справі про адміністративне правопорушення від 27.08.2013 року. На підставі викладеного,

Результат розгляду: granted