Рішення адміністративного суду від 2014-02-04 00:00:00+02

14.01.2014 року Дніпропетровським окружним адміністративним судом відкрито провадження в адміністративній справі за позовом публічного акціонерного товариства «Євраз - Дніпропетровський металургійний завод ім. Петровського» до Дніпропетровської митниці Міндоходів, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача, Головне управління Державної казначейської служби України в Дніпропетровській області, в якому позивач просить: - визнати протиправними та скасувати рішення про коригування митної вартості товарів від 06.10.2013 року № 110010000/2013/600280/1, від 06.10.2013 року № 110010000/2013/600281/1, від 06.10.2013 року № 110010000/2013/00282/1, від 07.10.2013 року № 110010000/2013/00294/1, від 07.10.2013 року № 110010000/2013/00295/1, від 08.10.2013 року № 110010000/2013/00310/1, від 08.10.2013 року № 110010000/2013/00311/1, від 27.10.2013 року № 110010000/2013/600372/1, від 29.10.2013 року № 110010000/2013/600385/1, від 30.10.2013 року № 110010000/2013/600402/1, від 31.10.2013 року № 110010000/2013/600409/1, від 01.11.2013 року № 110010000/2013/600416/1, від 03.11.2013 року № 110010000/2013/600428/1, від 03.11.2013 року № 110010000/2013/600425/1, від 03.11.2013 року № 110010000/2013/600426/1, від 03.11.2013 року № 110010000/2013/600427/1, від 04.11.2013 року № 110010000/2013/600432/1, від 04.11.2013 року № 110010000/2013/600433/1, від 05.11.2013 року № 110010000/2013/600437/1, від 06.11.2013 року № 110010000/2013/600445/1, від 07.11.2013 року № 110010000/2013/600448/1, від 11.11.2013 року № 110010000/2013/600455/1, від 13.11.2013 року № 110010000/2013/600459/1, від 19.11.2013 року № 110010000/2013/600484/1, від 20.11.2013 року № 110010000/2013/600487/1, від 20.11.2013 року № 110010000/2013/600488/1, від 20.11.2013 року № 110010000/2013/600489/1, від 20.11.2013 року № 110010000/2013/600491/1; - визнати протиправними та скасувати картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення від 06.10.2013 року № 110010000/2013/00262, від 06.10.2013 року № 110010000/2013/00263, від 06.10.2013 року № 110010000/2013/00264, від 07.10.2013 року № 110010000/2013/00276, від 07.10.2013 року № 110010000/2013/00277, від 08.10.2013 року № 110010000/2013/00295, від 08.10.2013 року № 110010000/2013/00297, від 27.10.2013 року № 110010000/2013/00365, від 29.10.2013 року № 110010000/2013/00380, від 30.10.2013 року № 110010000/2013/00394, від 31.10.2013 року № 110010000/2013/00401, від 01.11.2013 року № 110010000/2013/00408, від 03.11.2013 року № 110010000/2013/00420, від 03.11.2013 року № 110010000/2013/00417, від 03.11.2013 року № 110010000/2013/00418, від 03.11.2013 року № 110010000/2013/00419, від 04.11.2013 року № 110010000/2013/00423, від 04.11.2013 року № 110010000/2013/00424, від 05.11.2013 року № 110010000/2013/00429, від 06.11.2013 року № 110010000/2013/00436, від 07.11.2013 року № 110010000/2013/00440, від 11.11.2013 року № 110010000/2013/00447, від 13.11.2013 року № 110010000/2013/00450, від 19.11.2013 року № 110010000/2013/00475, від 20.11.2013 року № 110010000/2013/00477, від 20.11.2013 року № 110010000/2013/00479, від 20.11.2013 року № 110010000/2013/00481, від 20.11.2013 року № 110010000/2013/00480; - зобов'язати Дніпропетровську митницю надати висновок до Головного управління Державної казначейської служби в Дніпропетровській області про повернення Публічному акціонерному товариству «Євраз - Дніпропетровський металургійний завод ім. Петровського» надмірно сплачену суму податку на додану вартість у розмірі - 2 844 931,93 грн., шляхом її зарахування на поточний рахунок Позивача; - зобов'язати Дніпропетровську митницю здійснити митне оформлення вантажу за ціною контракту; - стягнути з Державного бюджету України на користь Публічного акціонерного товариства «Євраз - Дніпропетровський металургійний завод ім. Петровського» судовий збір. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що за контрактом від 01.02.2013 року № U-2013.60.992.01 нерезидентом - компанією «Unicoal AG» було імпортовано товар - вугілля кам'яне бітумінозне, коксівне, неагломероване: вугільний концентрат марки КС; клас 0 - 100 мм, у зв'язку з чим Позивачем до Дніпропетровської митниці були подані всі необхідні документи для їх митного оформлення за ціною контракту. Проте відповідачем безпідставно, в порушення законодавства, було прийнято рішення про коригування митної вартості товару та видані картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення. У зв'язку з чим позивачеві донараховано значну суму податку на додану вартість. Позивач вказані рішення вважає необґрунтованими, протиправними та такими, що підлягають скасуванню, а надмірно сплачена суму податку на додану вартість підлягає поверненню на його рахунок. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала у повному обсязі. Представники відповідача в судовому засіданні проти позовних вимог заперечували та зазначили, що рішення про коригування митної вартості та картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення прийнято відповідно до вимог чинного законодавства. Підставою для прийняття вказаних рішень стали виявлені розбіжності у поданих декларантом документа, що унеможливлювали застосування першого методу визначення митної вартості товару. Таким чином, рішення митниці є правомірними, а вимоги позивача безпідставними. Представник третьої особи в судове засідання не з'явився, до суду було надано клопотання про розгляд справи за його відсутності та письмові заперечення проти позову. Суд, заслухавши пояснення представників сторін та дослідивши письмові докази у справі, встановив: 01.02.2013 року між компанією «Unicoal AG» (Продавець) та ПАТ «Євраз - ДМЗ ім. Петровського» (Покупець) було укладено контракт № U-2013.60.992.01 на поставку вугілля коксівного. У відповідності до пункту 3.1 контракту від 01.02.2013 року № U-2013.60.992.01 поставка товару здійснюється на умовах поставки DАP станція Соловей на російсько-українському кордоні згідно Інкотермс - 2010. У відповідності до пункту 4.1 контракту від 01.02.2013 року № U-2013.60.992.01 ціни на товар обумовлюються у додатках до даного контракту, які є його невід'ємною частиною. Додатками від 27.08.2013 року № 9, № 10 та додатком від 28.10.2013 року № 1 до додатку № 10 до зовнішньоекономічного контракту від 01.02.2013 року № U-2013.60.992.01 встановлена ціна товару - 108,80 доларів США за 1 метричну тону. Протягом жовтня - листопада 2013 року декларантом позивача було подано до Дніпропетровської митниці Міндоходів вантажно-митні декларації, а саме: від 04.10.2013 року №110010000/2013/006769, № 110010000/2013/006779, № 110010000/2013/006772, від 06.10.2013 року № 110010000/2013/006813, № 110010000/2013/006829, від 08.10.2013 року № 110010000/2013/006903, від 08.10.2013 року № 110010000/2013/006904, від 27.10.2013 року № 110010000/2013/007495, від 29.10.2013 року № 110010000/2013/007582, від 30.10.2013 року № 110010000/2013/007627, від 31.10.2013 року № 110010000/2013/007691, від 01.11.2013 року № 110010000/2013/007761, від 03.11.2013 року № 110010000/2013/007791, № 110010000/2013/007788, № 110010000/2013/007789, № 110010000/2013/007790, від 04.11.2013 року № 110010000/2013/007806, № 110010000/2013/007807, від 05.11.2013 року № 110010000/2013/007871, від.06.11.2013 року № 110010000/2013/007920, від 07.11.2013 року № 110010000/2013/007958, від 11.11.2013 року № 110010000/2013/008024, від 13.11.2013 року № 110010000/2013/008070, від 19.11.2013 року № 110010000/2013/008229, від 20.11.2013 року № 110010000/2013/008273, № 110010000/2013/008263, № 110010000/2013/008264, № 110010000/2013/008254 для митного контролю та митного оформлення товару: «Вугілля кам'яне бітумінозне, коксівне, неагломероване: вугільний концентрат марки КС; клас 0 - 100 мм». Разом з митними деклараціями надано також документи на підтвердження задекларованої митної вартості в розмірі 108,80 доларів США за 1 метричну тону (контракт від 01.02.2013 року № U-2013.60.992.01, додатки угоди до нього, інвойс, сертифікати якості, накладні ЦІМ/УМВС). Вага товару, ввезеного на підставі додатку від 27.08.2013 року № 9 до контракту від 01.02.2013 року № U-2013.60.992.01, становить - 13 844,80 т (що підтверджується поданими до митного контролю та митного оформлення документами, а саме: додатком від 27.08.2013 року № 9 до контракту від 01.02.2013 року № U-2013.60.992.01, залізничними накладними та інвойсами). Ціна товару становить 1 506 314,23 доларів США згідно додатку (12 039 969,72 грн. за курсом перерахунку - 7,933), тобто ціна товару за 1 тонну складає - 108,80 доларів США (869,60 грн.) (що підтверджується додатком від 27.08.2013 року № 9 до контракту від 01.02.2013 року № U-2013.60.992.01, інвойсами). Вага товару, ввезеного на підставі додатку від 27.08.2013 року № 10 до контракту від 01.02.2013 року № U-2013.60.992.01, становить - 4 321,30 т (що підтверджується поданими до митного контролю та митного оформлення документами, а саме: додатком від 27.08.2013 року № 10 до контракту від 01.02.2013 року № U-2013.60.992.01, залізничними накладними та інвойсами). Ціна товару становить 2 035 241,36 доларів США (16 267 684,19 грн. за курсом перерахунку - 7,933), тобто ціна товару за 1 тонну складає - 122,40 доларів США (978,34 грн.) (що підтверджується додатком від 28.10.2013 року № 1 до додатку від 27.08.2013 року № 10 до контракту від 01.02.2013 року № U-2013.60.992.01, інвойсами). Розглянувши подані декларантом документи, митним органом прийнято рішення про коригування митної вартості товарів від 06.10.2013 року № 110010000/2013/600280/1, від 06.10.2013 року № 110010000/2013/600281/1, від 06.10.2013 року № 110010000/2013/00282/1, від 07.10.2013 року № 110010000/2013/00294/1, від 07.10.2013 року № 110010000/2013/00295/1, від 08.10.2013 року № 110010000/2013/00310/1, від 08.10.2013 року № 110010000/2013/00311/1, від 27.10.2013 року № 110010000/2013/600372/1, від 29.10.2013 року № 110010000/2013/600385/1, від 30.10.2013 року № 110010000/2013/600402/1, від 31.10.2013 року № 110010000/2013/600409/1, від 01.11.2013 року № 110010000/2013/600416/1, від 03.11.2013 року № 110010000/2013/600428/1, від 03.11.2013 року № 110010000/2013/600425/1, від 03.11.2013 року № 110010000/2013/600426/1, від 03.11.2013 року № 110010000/2013/600427/1, від 04.11.2013 року № 110010000/2013/600432/1, від 04.11.2013 року № 110010000/2013/600433/1, від 05.11.2013 року № 110010000/2013/600437/1, від 06.11.2013 року № 110010000/2013/600445/1, від 07.11.2013 року № 110010000/2013/600448/1, від 11.11.2013 року № 110010000/2013/600455/1, від 13.11.2013 року № 110010000/2013/600459/1, від 19.11.2013 року № 110010000/2013/600484/1, від 20.11.2013 року № 110010000/2013/600487/1, від 20.11.2013 року № 110010000/2013/600488/1, від 20.11.2013 року № 110010000/2013/600489/1, від 20.11.2013 року № 110010000/2013/600491/1 та винесено картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення від 06.10.2013 року № 110010000/2013/00262, від 06.10.2013 року № 110010000/2013/00263, від 06.10.2013 року № 110010000/2013/00264, від 07.10.2013 року № 110010000/2013/00276, від 07.10.2013 року № 110010000/2013/00277, від 08.10.2013 року № 110010000/2013/00295, від 08.10.2013 року № 110010000/2013/00297, від 27.10.2013 року № 110010000/2013/00365, від 29.10.2013 року № 110010000/2013/00380, від 30.10.2013 року № 110010000/2013/00394, від 31.10.2013 року № 110010000/2013/00401, від 01.11.2013 року № 110010000/2013/00408, від 03.11.2013 року № 110010000/2013/00420, від 03.11.2013 року № 110010000/2013/00417, від 03.11.2013 року № 110010000/2013/00418, від 03.11.2013 року № 110010000/2013/00419, від 04.11.2013 року № 110010000/2013/00423, від 04.11.2013 року № 110010000/2013/00424, від 05.11.2013 року № 110010000/2013/00429, від 06.11.2013 року № 110010000/2013/00436, від 07.11.2013 року № 110010000/2013/00440, від 11.11.2013 року № 110010000/2013/00447, від 13.11.2013 року № 110010000/2013/00450, від 19.11.2013 року № 110010000/2013/00475, від 20.11.2013 року № 110010000/2013/00477, від 20.11.2013 року № 110010000/2013/00479, від 20.11.2013 року № 110010000/2013/00481, від 20.11.2013 року № 110010000/2013/00480. Як вбачається з вищевказаних рішень, підставою для їх прийняття стали наступні обставини: за результатами проведення контролю встановлено, що в інвойсах (№ 121 від 22.09.2013 року, № 122 від 23.09.2013 року, № 123 від 24.09.2013 року, поданих разом з ВМД) відсутні реквізити додаткової угоди № 2 від 23.08.2013 року та дата додатку № 8 до зовнішньоекономічного контракту від 01.02.2013 року № U-2013.60.992.01; у копіях сертифіката якості від 22.09.2013 року № Ф-1118 та залізничний накладній № АР 626906 від 24.09.2013 року зазначений номер декларації країни відправлення № 10608010/030913/0001376; у копії сертифіката якості від 22.09.2013 року № Ф-1118 марка вугілля зазначена КСКОН-Т, в той час як в інвойсі, залізничних накладних та додатку № 8 від 27.08.2013 року до зовнішньоекономічного контракту від 01.02.2013 року № U-2013.60.992.01 зазначено вугільний концентрат марки «КС». У зв'язку з виявленими розбіжностями, митним органом зобов'язано декларанта протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов'язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними (договором, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов'язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс - листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертизи організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини. Оскільки, як зазначено в рішеннях про коригування митної вартості товарів, декларант відмовився надати додаткові документи та враховуючи наявність виявлених розбіжностей, митним органом скориговано митну вартість товару із застосуванням другорядного методу визначення митної вартості - 2 б - за ціною договору щодо подібних товарів, з урахуванням наявної у митному органу інформації - МД від 30.09.2013 року № 110010000/2013/006597, МД від 29.09.2013 року № 110010000/2013/006591 та становить 0,21 дол. США/кг. Здійснивши коригування митної вартості відповідачем збільшено митну вартість задекларованого Позивачем товару з 2 035 241,36 долари США (16 267 684,19 грн.) до 3 814 881,00 долари США (30 492 343,83 грн.). Загальні положення щодо митної вартості товарів, методи її визначення та порядок застосування вказаних методів визначені Митним кодексом України від 13.03.2012 року № 4495-VІ. Відповідно до ст. 49 Митного кодексу України митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. Згідно частин 1 та 2 ст. 51 вказаного Кодексу митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу, а митна вартість товарів, що ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, визначається відповідно до глави 9 цього Кодексу. Статтею 53 Митного кодексу України передбачено, що у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів і зборів документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення. Документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п'ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об'єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування (частина 2 статті 53 МКУ). Водночас частиною 3 вказаної статті встановлено, що орган доходів і зборів може надати письмову вимогу про надання (за наявності) протягом 10 календарних днів додаткових документів, у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. Позивачем надано до митного органу всі необхідні документи, що визначені ч. 2 ст. 53 Митного кодексу України і аналіз вказаних документів не дає підстави вважати, що вони містять розбіжності, які ставлять під сумнів числові значення складових митної вартості товарів або відомості щодо ціни, яка була сплачена за товар, та на які посилається митний орган. В поданих до митного оформлення документах відсутні будь-які розбіжності, відомості про визначення митної вартості базуються на об'єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню. Жодних обґрунтованих та об'єктивних сумнівів щодо заявленої митної вартості, числових значень її складових тощо, відповідачем не наведено. А, тому, витребування додаткових документів на підставі частини третьої статті 53 Митного кодексу України є безпідставним, оскільки на підставі вказаної норми додаткові документи можуть бути витребувані у разі якщо подані до митного оформлення документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. Окремо суд зазначає, що виявлені відповідачем в результаті здійснення контролю обставини жодним чином не пов'язані з перевіркою ані наявності в поданих зазначеними особами документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, ані відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, та спростовуються таким. Подані до митного оформлення інвойси заповнено у відповідності до вимог статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», якою зазначення у первинних облікових документах реквізитів додаткових угод до зовнішньоекономічного контракту не передбачено. Відповідачем не зазначено, порушенням якого нормативно - правового акту є не зазначення реквізитів додаткових угод до зовнішньоекономічного контракту у інвойсах. Подані до митного контролю та митного оформлення посвідченнях якості зазначено не марку вугілля, як вказано у ДМВ відповідачем, а сорт марки. Тому, марка вугілля є - «КС», сорт марки - «КСКОН-Т». Таким чином, дані посвідчень якості відповідають вимогам зовнішньоекономічного контракту та відповідним додаткам до нього. У відповідності до частини сьомої статті 54 Митного кодексу України у разі якщо під час проведення митного контролю митний орган не може аргументовано довести, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, заявлена декларантом або уповноваженою ним особою митна вартість вважається визнаною автоматично. Крім того, частиною третьою пункту 1 Приміток до статті 1 Угоди про застосування статті VII Генеральної угоди про тарифи й торгівлю 1994 року передбачено, що якщо митна адміністрація не в змозі прийняти контрактної вартості без подальшого запиту, вона повинна надати імпортеру можливість надати таку додаткову детальну інформацію, яка може бути необхідною, для того, щоб вивчити обставини навколо продажу. У цьому зв'язку митна адміністрація повинна бути готовою до вивчення відповідних аспектів операції, зокрема спосіб, у який покупець і продавець організують свої торговельні відносини, і спосіб, у який була визначена ціна, про яку йдеться, щоб визначити, чи ці відносини вплинули на ціну. Відповідно до Стандартного правила 3.16 Міжнародної конвенції про спрощення і гармонізацію митних процедур від 18.05.1973 року (дата набрання чинності для України - 15.09.2011 року) на підтвердження декларації на товари митна служба вимагає тільки ті документи, які є необхідними для проведення контролю за даною операцією та забезпечення виконання усіх вимог щодо застосування митного законодавства. Стандартним правилом 6.2 Міжнародної конвенції про спрощення і гармонізацію митних процедур від 18.05.1973 року передбачено, що митний контроль обмежується мінімумом, необхідним для забезпечення дотримання митного законодавства. Відповідач, витребовуючи додаткові документи для підтвердження заявленої митної вартості, не дослідив особливостей зовнішньоекономічної операції та задекларованого товару. Так, рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця та рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов'язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту) можуть бути надані у випадку, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом). Однак, зовнішньоекономічним контрактом від 01.02.2013 року № U-2013.60.992.01 не передбачені та не здійснювались. Відповідач витребував ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів, разом з тим, не мотивувавши необхідність надання вказаних документів. Таким чином, відповідачем не лише безпідставно та необґрунтовано витребувано додаткові документи на підтвердження заявленої митної вартості товару, але й сам перелік витребуваних документів є необґрунтованим та складеним із порушенням частини третьої пункту 1 Приміток до статті 1 Угоди про застосування статті VII Генеральної угоди про тарифи й торгівлю 1994 року, Стандартного правила 3.16 та Стандартного правила 6.2 Міжнародної конвенції про спрощення і гармонізацію митних процедур від 18.05.1973 року. Відповідно до частини шостої статті 54 Митного кодексу України орган доходів і зборів може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів. Однак, відповідач, відмовляючи Позивачу у здійсненні митного оформлення товару, не повідомляє, в чому саме полягає неповнота та/або недостовірність відомостей про заявлену позивачем митну вартість товару. Крім того, статтею 58 Митного кодексу України визначено умови, за яких може бути застосовано основний метод визначення митної вартості товарів, а саме, у відповідності до частини першої статті 58 Митного кодексу України метод визначення митної вартості за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, застосовується у разі, якщо: 1) немає жодних обмежень щодо прав покупця (імпортера) на використання оцінюваних товарів, за винятком тих, що: а) встановлюються законом чи запроваджуються органами державної влади в Україні; б) обмежують географічний регіон, у якому товари можуть бути перепродані (відчужені повторно); в) не впливають значною мірою на вартість товару; 2) щодо продажу оцінюваних товарів або їх ціни відсутні будь-які умови або застереження, які унеможливлюють визначення вартості цих товарів; 3) жодна частина виручки від будь-якого подальшого перепродажу, розпорядження або використання товарів покупцем не надійде прямо чи опосередковано продавцеві, якщо тільки не буде зроблено відповідне коригування з урахуванням положень частини десятої цієї статті; 4) покупець і продавець не пов'язані між собою особи або хоч і пов'язані між собою особи, однак ці відносини не вплинули на ціну товарів. Частиною другою статті 58 Митного кодексу України передбачено, що метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов'язковою при її обчисленні. Статтею 57 Митного кодексу України передбачено, що визначення митної вартості товарів здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний. Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції). Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу. У разі неможливості визначення митної вартості товарів згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу (тобто, за основним методом) за основу для її визначення може братися або ціна, за якою ідентичні або подібні (аналогічні) товари були продані в Україні не пов'язаному із продавцем покупцю відповідно до статті 62 цього Кодексу, або вартість товарів, обчислена відповідно до статті 63 цього Кодексу. При цьому кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу. З аналізу поданих до митного контролю та митного оформлення документів вбачається, що всі умови, передбачені частиною першою статті 58 Митного кодексу України, дотримано та у відповідності до частини другої статті 58 Митного кодексу України, відомості про митну вартість підтверджені документально, визначені кількісно та достовірно, митна вартість є обґрунтованою, документально підтвердженою та піддається обчисленню. Отже, відповідачем в порушення частини шостої статті 54 та частини першої та другої статті 58 Митного кодексу України необґрунтовано та безпідставно відмовлено у митному оформленні товару, а також у застосуванні методу визначення митної вартості за ціною договору (контракту) щодо товару, який ввозиться. Отже, суд вважає, що у Дніпропетровської митниці не було обґрунтованих підстав вважати, що позивачем заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів. Відповідачем при визначені митної вартості імпортованого позивачем товару було застосовано інформацію щодо вартості подібних товарів, митне оформлення яких вже здійснено за методом визначення митної вартості 2б) - митна вартість визначена на підставі наявної інформації щодо митного оформлення подібних товарів у МД від 30.09.2013 року № 110010000/2013/006597 та МД від 29.09.2013 року № 110010000/2013/006591. Метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов'язковою при її обчисленні. З матеріалів справи вбачається, що відносно позивача були відсутні обмеження, що встановлені на застосування основного методу визначення вартості товарів, всі надані декларантом відомості підтверджені документально і в наявності є всі складові митної вартості. При цьому, суд не сприймає посилання митного органу про наявність розбіжностей між заявленою позивачем митною вартістю товару та наявною у митного органу інформацією, щодо митного оформлення подібних товарів, оскільки підставою для формування митної вартості товару є контракт та визначені кодексом документи, що підтверджують митну вартість товару, а не інформація митного органу щодо митного оформлення аналогічних товарів. Крім того, відповідачем не наведено жодних обставин та доказів на підтвердження того, що позивач в декларації митної вартості зазначив не всі складові числового значення митної вартості, неправильно здійснив розрахунок, вніс до декларації недостовірні або неточні відомості, або що надані митному органу документи містили розбіжності, ознаки підробки або не всі відомості, що підтверджують числові значення складових митної вартості задекларованих товарів. Отже, з огляду на викладене, суд дійшов висновку, що Дніпропетровська митниця Міндоходів, приймаючи рішення про коригування митної вартості товарів від 06.10.2013 року № 110010000/2013/600280/1, від 06.10.2013 року № 110010000/2013/600281/1, від 06.10.2013 року № 110010000/2013/00282/1, від 07.10.2013 року № 110010000/2013/00294/1, від 07.10.2013 року № 110010000/2013/00295/1, від 08.10.2013 року № 110010000/2013/00310/1, від 08.10.2013 року № 110010000/2013/00311/1, від 27.10.2013 року № 110010000/2013/600372/1, від 29.10.2013 року № 110010000/2013/600385/1, від 30.10.2013 року № 110010000/2013/600402/1, від 31.10.2013 року № 110010000/2013/600409/1, від 01.11.2013 року № 110010000/2013/600416/1, від 03.11.2013 року № 110010000/2013/600428/1, від 03.11.2013 року № 110010000/2013/600425/1, від 03.11.2013 року № 110010000/2013/600426/1, від 03.11.2013 року № 110010000/2013/600427/1, від 04.11.2013 року № 110010000/2013/600432/1, від 04.11.2013 року № 110010000/2013/600433/1, від 05.11.2013 року № 110010000/2013/600437/1, від 06.11.2013 року № 110010000/2013/600445/1, від 07.11.2013 року № 110010000/2013/600448/1, від 11.11.2013 року № 110010000/2013/600455/1, від 13.11.2013 року № 110010000/2013/600459/1, від 19.11.2013 року № 110010000/2013/600484/1, від 20.11.2013 року № 110010000/2013/600487/1, від 20.11.2013 року № 110010000/2013/600488/1, від 20.11.2013 року № 110010000/2013/600489/1, від 20.11.2013 року № 110010000/2013/600491/1 та картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення від 06.10.2013 року № 110010000/2013/00262, від 06.10.2013 року № 110010000/2013/00263, від 06.10.2013 року № 110010000/2013/00264, від 07.10.2013 року № 110010000/2013/00276, від 07.10.2013 року № 110010000/2013/00277, від 08.10.2013 року № 110010000/2013/00295, від 08.10.2013 року № 110010000/2013/00297, від 27.10.2013 року № 110010000/2013/00365, від 29.10.2013 року № 110010000/2013/00380, від 30.10.2013 року № 110010000/2013/00394, від 31.10.2013 року № 110010000/2013/00401, від 01.11.2013 року № 110010000/2013/00408, від 03.11.2013 року № 110010000/2013/00420, від 03.11.2013 року № 110010000/2013/00417, від 03.11.2013 року № 110010000/2013/00418, від 03.11.2013 року № 110010000/2013/00419, від 04.11.2013 року № 110010000/2013/00423, від 04.11.2013 року № 110010000/2013/00424, від 05.11.2013 року № 110010000/2013/00429, від 06.11.2013 року № 110010000/2013/00436, від 07.11.2013 року № 110010000/2013/00440, від 11.11.2013 року № 110010000/2013/00447, від 13.11.2013 року № 110010000/2013/00450, від 19.11.2013 року № 110010000/2013/00475, від 20.11.2013 року № 110010000/2013/00477, від 20.11.2013 року № 110010000/2013/00479, від 20.11.2013 року № 110010000/2013/00481, від 20.11.2013 року № 110010000/2013/00480, діяла не на підставі, не в межах повноважень та не у спосіб, що передбачені діючим митним законодавством України, а, отже, вказані рішення є протиправними та підлягають скасуванню. Щодо позовної вимоги про зобов'язання відповідача надати висновок до Головного управління Державної казначейської служби в Дніпропетровській області про повернення Публічному акціонерному товариству «Євраз - Дніпропетровський металургійний завод ім. Петровського» надмірно сплачену суму податку на додану вартість у розмірі - 2 844 931,93 грн., шляхом її зарахування на поточний рахунок позивача, суд зазначає, що вказане питання регулюється Порядком взаємодії митних органів з органами Державного казначейства України в процесі повернення з Державного бюджету України помилково та/або надмірно зарахованих до бюджету митних та інших платежів, контроль за справлянням яких покладається на митні органи, затвердженого спільним наказом Державної митної служби України та Державного казначейства України від 20.07.2007 року № 611/147. Відповідно до п. 5 вказаного Порядку передбачено, що висновок про повернення з Державного бюджету України помилково та/або надмірно зарахованих до бюджету митних та інших платежів, контроль за справлянням яких покладається на митні органи, готується митним органом на підставі відповідної заяви платника про повернення помилково та/або надмірно зарахованих до бюджету митних та інших платежів. Оскільки судом було з'ясовано, що позивач з відповідною заявою до митного органу не звертався, суд вважає вказані вимоги безпідставними та такими, що задоволенню не підлягають. Вимога позивача про зобов'язання Дніпропетровську митницю здійснити митне оформлення вантажу за ціною контракту задоволенню не підлягає, оскільки митне оформлення товару митним органом вже відбулося і Митний кодекс України не передбачає повторного його митного оформлення у випадку визнання протиправними рішень митниці. За змістом частин 4, 5 ст. 11 КАС України суд повинен визначити характер спірних правовідносин та зміст правової вимоги, матеріальний закон, який їх регулює, а також факти, що підлягають встановленню і лежать в основі вимог та заперечень; з'ясувати, які є докази на підтвердження зазначених фактів. Таким чином, суд дійшов висновку, що поданих доказів достатньо для встановлення обставин справи та для ухвалення судового рішення. Одним з принципів адміністративного судочинства, передбачених ст.7 Кодексу адміністративного судочинства України, є принцип законності, який відповідно до ст.9 Кодексу адміністративного судочинства України, полягає в наступному, суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Відповідно до ч.1 ст.71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу, а суд згідно ст.86 цього Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. На підставі викладеного, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. Розподіл судових витрат здійснити згідно вимог ст. 94 Кодексу адміністративного судочинства України.

Результат розгляду: partial