Рішення адміністративного суду від 2014-01-13 00:00:00+02

Позивач 25.12.2013 р. звернувся до суду з адміністративним позовом до Управління Пенсійного Фонду України в м. Селидове Донецької області про визнання дій неправомірними та зобов,язання вчинити певні дії. В обґрунтування позовних вимог, зазначила, що з липня 2009 р. отримує пенсію за віком відповідно до Закону України «Про державну службу», її стаж складає 11 років 07 місяць. 29.11.2013 р. вона звернулась до відповідача з заявою про перерахунок пенсії. При обчисленні пенсії Управлінням Пенсійного Фонду України в м. Селидове Донецької області не було включено до складу заробітної плати суми матеріальної допомоги на оздоровлення, суми індексації заробітної плати. На всі виплати, включені в довідку про нараховану заробітну плату, було нараховано страхові внески на загальнообов»язкове державне соціальне страхування, в тому числі і на суму матеріальної допомоги на оздоровлення, на суму індексації заробітної плати, тому дані виплати повинні враховуватися при обчисленні розміру пенсії, обчисленого згідно ст. 37 Закону України «Про державну Службу». Просить суд визнати неправомірною відмову Управління Пенсійного Фонду України в м. Селидове Донецької області в перерахунку їй пенсії з урахуванням нарахованих та виплачених сум заробітної плати на державній службі, зобов»язати Управління Пенсійного Фонду України в м. Селидове Донецької області здійснити перерахунок її пенсії по заробітній платі здійснити перерахунок пенсії. Позивач у судове засідання не з’явився в матеріалах справи маємо заяву з клопотанням слухати справу у її відсутність. Представник відповідача у судовому засіданні позов не визнав, та пояснила, що [PERSON] перебуває на обліку Управлінням Пенсійного Фонду України в м. Селидове Донецької області з 13.07.2009 р. і отримує пенсію за віком відповідно до Закону України «Про державну службу», яка призначена на підставі її заяви від 09.07.2009 р. та наданих документів. 29.11.2013 р. позивач звернувся з заявою №3254 про перерахунок пенсії по заробітній платі та надала нову довідку про складові заробітної плати. Розглянувши заяву і додані до неї документи управлінням ПФУ в м. Селидове своїм рішенням від 04.12.2013 р. відмовили в перерахунку пенсії, оскільки включення заохочувальних виплат у заробітну плату для обчислення пенсії державному службовцю чинним законодавством не передбачено. Відповідно до ст. 1 Законом України «Про державну службу» державна служба в Україні - це професійна діяльність осіб, які займають посади в державних органах та їх апараті щодо практичного виконання завдань і функцій держави та одержують заробітну плату за рахунок державних коштів. Згідно ч.2 ст. 33 Закону України «Про державну службу» заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплати за ранги, надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок. З урахуванням вимог ст. 37 Закону України «Про державну службу» якою визначено, пенсія державним службовцям призначається в розмірі 80 відсотків суми їх заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування. Вважає, що Управління Пенсійного Фонду України в м. Селидове Донецької області не порушило прав позивача та діяло у спосіб та в межах передбачених Конституцією та законами України. Просить відмовити у задоволенні позову. Вислухавши думку представника відповідача, дослідивши матеріали справи і докази в їх сукупності, дійшов до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Як встановлено судом, позивач перебуває на пенсійному обліку в Управлінні Пенсійного Фонду України в м. Селидове Донецької області та отримує пенсію відповідно до Закону України «Про державну службу» з 13.07.2009 року. Відповідно рішення Управління Пенсійного Фонду України в м. Селидове Донецької області № 3254 від 04.12.2013 р. [PERSON] відмовлено в перерахунку пенсії, оскільки включення до заробітної плати державного службовця суми індексації, одноразової матеріальної допомоги на оздоровлення та вирішення соціально-побутових питань чинним законодавством не передбачено. Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов’язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Відповідно до ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом. Згідно ч.1 ст. 66 Закону України «Про пенсійне забезпечення» передбачено, що до заробітку для обчислення пенсії включаються всі види оплати праці (виплат, доходу), на які відповідно до Закону України "Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування" нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, в межах максимальної величини фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, оподатковуваного доходу (прибутку), сукупного оподатковуваного доходу (граничної суми заробітної плати (доходу), з яких справляються страхові внески (збори) до соціальних фондів, що діяла на день одержання зазначеного заробітку (виплат, доходу). Згідно частини 1 статті 41 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» до заробітної плати (доходу) для обчислення пенсії, зокрема, враховуються: суми виплат (доходу), отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно з цим Законом були фактично нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески. Згідно зі статтею 2 Закону України «Про оплату праці» №108/95, структура заробітної плати складається з основної, додаткової та інших заохочувальних та компенсаційних виплат, до яких належать виплати у формі винагород за підсумками роботи за рік, премії за спеціальними системами і положеннями, компенсаційні та інші грошові і матеріальні виплати, які не передбачені актами чинного законодавства, або які провадяться понад встановлені зазначеними актами норми. Загальні засади діяльності, статус державних службовців, які працюють в державних органах та їх апараті, а також особливості правовідносин щодо призначення та перерахунку пенсій державним службовцям, встановлені Законом України «Про державну службу». Статтею 37-1 Закону України «Про державну службу» передбачено, що у разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям, а також у зв'язку із набуттям особою права на пенсійне забезпечення державного службовця за цим Законом відповідно здійснюється перерахунок раніше призначених пенсій. Перерахунок пенсії здійснюється виходячи із сум заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування працюючого державного службовця відповідної посади та рангу на момент виникнення права на перерахунок пенсії. Відповідно до статті 33 Закону України «Про державну службу», заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплати за ранги, надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок. При цьому саме на Кабінет Міністрів України покладається регулювання питань оплати праці державних службовців, встановлення розмірів посадових окладів, надбавок, доплат, матеріальної допомоги. Закон України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 09 липня 2003 року №1058-IV не містить визначення заробітної плати, на підставі якої здійснюється розрахунок пенсії. Із змісту статті 40 вказаного Закону вбачається, що з середньої заробітної плати (доходу) повинні бути сплачені страхові внески. Порядок обчислення заробітної плати для перерахунку пенсії державного службовця установлений постановами Кабінету Міністрів від 31 травня 2000 року № 865 та від 23 квітня 2003 року № 581. Пунктом 4 постанови Кабінету Міністрів України від 31 травня 2000 року № 865 із змінами і доповненнями передбачено, що особи, які вийшли на пенсію згідно Закону України «Про державну службу» мають право на перерахунок пенсій, але лише за умови підвищення заробітної плати державним службовцям після набрання чинності Законом України від 16 січня 2003 року «Про внесення змін до Закону України «Про державну службу». Постановою Кабінету Міністрів України від 23 квітня 2003 року № 581 встановлено, що у разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям відповідно до рішень Кабінету Міністрів України після набрання чинності Законом України від 16 січня 2003 року № 432-IV «Про внесення змін до Закону України «Про державну службу» заробітна плата для перерахунку пенсії пенсіонерам, яким пенсія призначена з дня набрання чинності Законом України «Про державну службу», визначається в такому порядку: 1) пенсіонерам, які на момент перерахунку пенсії продовжують працювати на посаді, з якої призначено пенсію, - на підставі поданої довідки про одержувану заробітну плату на момент перерахунку; 2) іншим пенсіонерам - на підставі документів, поданих на час перерахунку, виходячи із сум заробітної плати, яку одержує працюючий державний службовець на відповідній посаді, з якої призначено (перераховано) пенсію, на момент виникнення права на перерахунок. При цьому, премія та інші надбавки враховуються в середніх розмірах стосовно визначених законодавством таких виплат у відповідному державному органі, з якого особа вийшла на пенсію, на момент виникнення права на перерахунок, якщо вони були фактично їй встановлені. З аналізу зазначених норм вбачається, що чинне законодавство як загальне, так і спеціальне відносить до складу заробітної плати також інші виплати. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог щодо здійснення перерахунку пенсії державного службовця з урахуванням інших виплат, а саме: з урахуванням матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги на соціально - побутові потреби та індексації доходів, зазначених у довідці про складові заробітної плати, на які були нараховані страхові внески та які отримувались позивачем. Визначаючи період, з якого необхідно провести перерахунок пенсії, суд приймає до уваги положення до ч.4 ст. 45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» відповідно до якого перерахунок призначеної пенсії провадиться в такі строки: у разі виникнення права на підвищення пенсії -з першого числа місяця, в якому пенсіонер звертався в перерахунок пенсії, якщо відповідну заяву з усіма необхідними документами подано ним до 15 числа включно, і з першого числа наступного місяця, якщо відповідну заяву з усіма необхідними документами подано ним після 15 числа. Оскільки позивач звернувся з заявою до відповідача про перерахунок пенсії 29.11.2013 р. відповідно до вимог ч.4 ст. 45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування»у нього виникло право на перерахунок пенсії з 01.12.2013р. На підставі викладеного, суд вважає, що позовна вимога [PERSON] про визнання незаконними дій Управління Пенсійного Фонду України в м. Селидове Донецької області щодо відмови у перерахунку її пенсії з урахуванням заробітної плати за роботу на державній службі та зобов’язання Управління Пенсійного Фонду України в м. Селидове Донецької області здійснити перерахунок її пенсії з 01.12.2013 року з урахуванням матеріальної допомоги на оздоровлення та вирішення соціально-побутових питань, суми індексації заробітної плати за роботу на державній службі є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню. Відповідно п. 18 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» Пенсійний Фонд України та його органи звільнено від сплати судового збору. Згідно ч. 1 ст. 94 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб’єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України. Виходячи з наведеного, суд вважає необхідним судові витрати віднести на рахунок держави.

Результат розгляду: partial