Рішення адміністративного суду від 2014-01-27 00:00:00+02

Позивач у справі є юридичною особою, ідентифікаційний код 33375141, взятий на облік платника податків в органах державної податкової служби (а.с. 19, 20, 31), має ліцензії від 25.06.2013 року на роздрібну торгівлю алкогольними напоями та тютюновими виробами, що дійсні до 25.06.2014 року (а.с. 39-41). Посадовими особами податкового органу 17.07.2013 року проведено перевірку господарської одиниці позивача (магазину) суб'єкта господарської діяльності ТОВ "Ілга" розташованої за адресою м. Алушта, сщ. Семидвір'я, пров. Можевеловий, 11-А на підставі Наказу ГУ Міндоходів в АР Крим від 15.07.2013 року №181 про призначення фактичної перевірки щодо дотримання позивачем норм законодавства з питань регулювання обліку готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій наявності ліцензій, патентів, свідоцтв, у тому числі про виробництво та облік підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (а.с. 28). За результатами перевірки складено акт від 18.07.2013 року №0091/01/01/22/33375141 (далі - Акт) та Відомість товарно-матеріальних цінностей, підписані продавцем [PERSON] без заперечень, з зазначенням, що на вищеперелічений товар первинні документи, які б підтверджували облік та оприбуткування товарних запасів, за місцем їх реалізації у магазині, відсутні (а.с. 74-76). За висновками акту зокрема встановлено порушення позивачем: - п.п. 10, 12 ст. 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» №265/95-ВР від 06.07.1995 року зі змінами та доповненнями, а саме порушено встановлений законодавством облік товарно-матеріальних цінностей, а саме на момент перевірки відсутні накладні, податкові накладні, ТТН, та інші документи, що підтверджують факт оприбуткування товару, що знаходиться в реалізації; складена відомість ТМЦ на загальну суму 15600,00 грн. В реалізації знаходяться алкогольні напої без марок акцизного податку в порядку, визначеному законодавством (відсутність контрольної стрічки з 25.06.2013 року по 16.07.2013 року в кількості 22 штук. На підставі акту перевірки позивачем прийнято податкове повідомлення-рішення від 30.07.2013 року №0007322202 про застосування штрафних (фінансових) санкцій у розмірі 34940,00 грн. за порушення Закону України №265/95 від 06.07.1995 року (а.с. 50а). Не погодившись з зазначеним рішенням щодо застосування штрафних санкцій, позивач оскаржив його до ГУ Міндоходів в АР Крим. За результатами розгляду скарги позивача ГУ Міндоходів в АР Крим прийнято рішення від 09.10.2013 року №1080/10/10.2-14, яким податкове повідомлення-рішення від 30.07.2013 року №0007322202 було скасовано в частині застосованих штрафних санкцій у сумі 3740,00 грн. у зв'язку з наданням позивачем копій контрольних стрічок за період з 25.06.2013 року по 16.07.2013 року в кількості 22 штук, які не були враховані ДПІ у м. Сімферополі при прийнятті податкового повідомлення-рішення від 30.07.2013 року, а первинну скаргу від 09.08.2013року №17 в інших частинах не задоволено (а.с. 51-54). У зв'язку зі скасуванням податкового повідомлення-рішення від 30.07.2013 року №0007322202 в частині застосованих штрафних санкцій, відповідачем прийнято оскаржуване податкове повідомлення-рішення від 12.11.2013 року №0012542202 про застосування штрафних (фінансових) санкцій у розмірі 31200,00 грн. за порушення п. 12 ст. 3 Закону України №265/95 від 06.07.1995 року (а.с. 5). Перевіряючи правомірність прийняття відповідачем оскаржуваного податкового повідомлення-рішення, суд встановив наступне. Пунктом 12 ст. 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» №265/95-ВР від 06.07.1995 року (далі - Закон №265) встановлений обов'язок суб'єктів підприємницької діяльності, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг вести у порядку, встановленому законодавством, облік товарних запасів на складах та/або за місцем їх реалізації, здійснювати продаж лише тих товарів, які відображені в такому обліку, за винятком продажу товарів особами, які відповідно до законодавства оподатковуються за правилами, що не передбачають ведення обліку обсягів реалізованих товарів (наданих послуг). Згідно зі ст. 6 Закону №265, облік товарних запасів юридичною особою (її філією, відділенням, іншим відокремленим підрозділом) ведеться у порядку, визначеному відповідним національним положенням (стандартом) бухгалтерського обліку. Відповідно до ч. 1 ст. 9 Закону України від 16.07.1999 року №996-XIV "Про бухгалтерський облік і фінансову звітність в Україні" підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Частиною 2 цієї статті передбачені обов'язкові реквізити первинного документу: назва документа (форми); дата і місце складання; назва підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиниця виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції. Згідно із ст. 21 цього Закону до суб'єктів підприємницької діяльності, що не ведуть або ведуть з порушенням встановленого порядку облік товарів за місцем реалізації та зберігання, застосовується фінансова санкція у розмірі подвійної вартості необлікованих товарів за цінами реалізації, але не менше десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Під час перевірки посадовими особами контролюючого органу встановлено відсутність обліку за місцем реалізації або зберігання товару, однак на підтвердження належного ведення такого обліку позивачем було надано суду первинні бухгалтерські документи, які знаходились в бухгалтерії підприємства під час проведення перевірки. Перевіривши вищезазначені документи первинного обліку суд встановив, що вони підтверджують здійснення позивачем обліку товарних запасів, у зв'язку з чим суд приходить до висновку, що відповідач передчасно встановив порушення позивачем п. 12 ст. 3 Закону №265, Вказана норма Закону №265 надає можливість підприємству обирати де йому проводити облік товарів: або за місцем реалізації, або за місцем зберігання. Відсутність обліку товарів за місцем зберігання не є належним доказом того, що позивачем не ведеться облік товарних запасів. Суд зазначає, що під час перевірки працівники податкового органу мали можливість витребувати у позивача документи обліку, що знаходилися в бухгалтерії підприємства, і пересвідчитися у їх наявності. В судовому засіданні, судом було перевірено надані позивачем первинні документи та встановлено розбіжності в літражу окремих алкогольних напоїв, з тими, що були вказані у Відомості товарно-матеріальних цінностей, а саме: - в Відомостях зазначено Виски - 1 л. коли в первинних документах позивача зазначено Виски - 0,7 л.; - в Відомостях зазначено Коньяк - 1 л. коли в первинних документах позивача зазначено Коньяк - 0,7 л. З метою з'ясування причин зазначених розбіжностей, судом було допитано свідків. [PERSON] - продавець, яка була присутня під час перевірки, зазначила, що Відомість товарно-матеріальних цінностей була складена перевіряючим, вона участі у складанні зазначеної Відомості не приймала. При підписанні Відомості нею були перевірені лише кількість та вартість товару, на літраж вона не звертала увагу. Свідок [PERSON], що була присутня при перевірці, але не працювала у магазині, також підтвердила, що Відомість складалася саме перевіряючим, вона лише подавала йому пляшки. Допитані в судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON] - посадові особи, які проводили перевірку, зазначили, що Відомість товарно-матеріальних цінностей була підписана [PERSON] без заперечень, та зміст Відомості відповідає фактичним обставинам. Оскільки перевірити, які саме пляшки були наявні у магазині під час перевірки не представляється можливим, а також звертаючи увагу на той факт, що Акт перевірки разом з Відомістю був підписаний без заперечень, суд вважає, що позивач погодився з зазначеними у Відомості даними. Відтак, судом встановлено часткову невідповідність даних в обліку товарів наявним товарам за місцем їх реалізації, що є порушенням норм чинного законодавства. Однак, суд зазначає, що розрахунок штрафних санкцій належить до компетенції органів ДПІ. Суд не вповноважений розраховувати розмір штрафних санкцій, визначених в оскаржуваному рішенні, тому суд вважає за можливе визнати протиправним та скасувати оскаржуване податкове-повідомлення рішення у повному обсязі. В судовому засіданні 27.01.2014 року оголошено вступну і резолютивну частини постанови, постанову у повному обсязі складено 31.01.2014 року.

Результат розгляду: granted