Рішення адміністративного суду від 2014-02-10 00:00:00+02

[PERSON] звернулася до суду з адміністративним позовом до управління Пенсійного фонду України в Радивилівському районі Рівненської області про визнання дій неправомірними та зобов'язання здійснити перерахунок та виплату пенсії. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що вона перебуває на обліку в управлінні Пенсійного фонду України в Радивилівському районі Рівненської області та отримує пенсію за віком відповідно до Закону України «Про державну службу». Її пенсія обчислена із стажу державної служби 20 років 11 місяців 1 день із розрахунку 90% відсотків заробітної плати за 24 календарні місяці за період із грудня 2008 року по листопад 2010 року. 14.10.2013 року вона звернулась до відповідача із заявою про перерахування та виплату пенсії з врахуванням винагороди за вислугу років 40%, матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань, та сум індексації заробітної плати та подала усі необхідні документи для обчислення розміру пенсійної виплати. Управлінням Пенсійного Фонду України в Радивилівському районі Рівненської області у перерахунку пенсії їй було відмовлено. Просить визнати неправомірними дії управління Пенсійного фонду України в Радивилівському районі щодо відмови в перерахунку та виплаті пенсії з врахуванням одержаних сум виплаченої винагороди за вислугу років (в розмірі 40% посадового окладу та доплати за спеціальне звання), матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань та суми виплат, пов'язаних із індексацією заробітної плати працівників, на які нараховані страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування за період з 01.12.2008 року по 30.11.2010 року. Зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в Радивилівському районі Рівненської області здійснити перерахунок та виплату пенсії з урахуванням одержаних сум виплаченої винагороди за вислугу років (в розмірі 40% посадового окладу та доплати за спеціальне звання), матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань та суми виплат, пов'язаних із індексацією заробітної плати працівників, на які нараховані страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування за період з 01.12.2008 року по 30.11.2010 року із розрахунку 90% від сум заробітної плати, починаючи з 01.05.2013 року. Постанову суду звернути до негайного виконання в межах суми стягнення за один місяць. Зобов'язати відповідача подати в 10-ти денний строк з моменту набрання рішення суду законної сили звіт про виконання рішення суду по справі за її позовом. В судовому засіданні позивач [PERSON] підтримала заявлений позов із обставин викладених в позовній заяві і просила його задоволити в повному обсязі. Представник управління Пенсійного фонду України в Радивилівському районі Рівненської області Морозюк Р.І. позову не визнав. Показав, що з 16.12.2010 року на підставі заяви [PERSON] їй було призначено пенсію за віком відповідно до Закону України «Про державну службу» з врахуванням норм ст.13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" із заробітку в розмірі 90% на підставі довідок виданих Дубенською об'єднаною державною податковою інспекцією. Згідно ст.33 Закону України «Про державну службу» заробітна плата державним службовцям складається з посадових окладів, доплати за ранг, надбавки за вислугу років на державній службі, премій та інших надбавок. Чинним законодавством не передбачено враховувати при обчисленні пенсії матеріальну допомогу на вирішення соціально-побутових питань, матеріальну допомогу на оздоровлення, та суми виплат, пов'язаних із індексацією заробітної плати працівників, оскільки вони не є складовими заробітної плати, яка враховується при обчисленні пенсії державного службовця. В задоволенні позовних вимог просив відмовити. Заслухавши сторони та дослідивши матеріали справи, суд встановив слідуюче. Судом встановлено, що позивач [PERSON] має загальний стаж роботи понад 38 років, з яких 20 років 10 місяців 20 днів пропрацювала в Дубенській об'єднаній державній податковій інспекції. 12.12.2010 року, обіймаючи посаду заступника начальника Радивилівського відділення Дубенської об'єднаної державної податкової інспекції в Рівненській області, позивач вийшла на пенсію по віку, відповідно до Закону України «Про державну службу», при обчисленні розміру пенсії їй було враховано надбавку за вислугу років в розмірі 30% посадового окладу та надбавки за ранг. 14 жовтня 2013 року [PERSON] звернулась з заявою до Управління Пенсійного фонду України в Радивилівському районі Рівненської області про перерахунок та виплату їй пенсії з урахуванням винагороди за вислугу років 40%, матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових проблем та нарахованих сум індексації з 01.12.2008 року по 30.11.2010 року відповідно до Закону України «Про державну службу». До заяви позивачем було надано довідку Дубенської об'єднаної державної податкової інспекції в Рівненській області від 02.10.2013 року №213/05-21 відповідно до якої заробітна плата [PERSON], крім іншого, включено також матеріальну допомогу на вирішення соціально-побутових проблем, матеріальну допомогу на оздоровлення, індексацію заробітної плати. Із витягу протоколу №17 від 30.12.2009 року комісії з питань встановлення стажу необхідного для нарахування винагороди за вислугу років спеціалістам Дубенської об'єднаної державної податкової інспекції в Рівненській області [PERSON] встановлений розмір місячної винагороди 40%. На всі вищезазначені виплати нараховувались страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування. Згідно листа №2476/03 від 25.10.2013 року Управління Пенсійного фонду України в Радивилівському районі Рівненської області [PERSON] у перерахунку пенсії було відмовлено. В судовому засіданні представник відповідача зазначив, що при призначенні пенсії [PERSON] в довідці була зазначена винагорода за вислугу років 30%. Відповідачем не був взятий до уваги витяг з протоколу №17 від 30.12.2009 року Дубенської об'єднаної державної податкової інспекції в Рівненській області в якому зазначено, що розмір місячної винагороди становить 40%. Що стосується матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових проблем, матеріальної допомоги на оздоровлення та суми виплат, пов'язаних з індексацію заробітної плати працівників, то вказані виплати на думку відповідача, не є складовими частинами заробітної плати і не зазначені в переліку складових заробітної плати, передбаченому частиною другою ст.33 Закону України «Про державну службу», а тому також не були включені до заробітку, який враховується при обчисленні пенсії позивачу як державному службовцю. Дії відповідача у відмові в перерахунку пенсії [PERSON] суд вважає неправомірними. Відповідно до вимог статті 37 Закону України від 16 грудня 1993 року № 3723-ХІІ «Про державну службу» на одержання пенсії державних службовців мають право особи, які досягли встановленого законодавством пенсійного віку, за наявності страхового стажу для чоловіків - не менше 25 років, для жінок - не менше 20 років, у тому числі стажу державної служби - не менше 10 років, та які на час досягнення пенсійного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менше 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, - незалежно від місця роботи на час досягнення пенсійного віку. За кожний повний рік роботи понад 10 років на державній службі пенсія збільшується на один відсоток заробітку, але не більше 90 відсотків заробітної плати. Позивачу була обчислена пенсія із стажу державної служби 20 років 10 місяців 20 днів, тобто 90%. Відповідно до статті 33 Закону №3723-ХІІ заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплати за ранги, надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок. Умови оплати праці державних службовців, розміри їх посадових окладів, надбавок, доплат і матеріальної допомоги визначаються Кабінетом Міністрів України. Постановою Кабінету Міністрів України від 12 вересня 1997 року №1013 затверджено Порядок виплати винагороди за вислугу років посадовим особам органів державної податкової служби, які мають спеціальні звання, відповідно до положень якого винагорода за вислугу років виплачується посадовим особам органів державної податкової служби залежно від стажу роботи і обчислюється у відсотках, виходячи з посадового окладу та надбавки за спеціальне звання. Нарахування та виплата винагороди за вислугу років провадяться щомісяця за фактично відпрацьований час у межах встановленого фонду оплати праці. Винагорода за вислугу років враховується при обчисленні середнього заробітку, що зберігається за посадовою особою відповідно до законодавства. Таким чином, з наведеного вбачається, що винагорода за вислугу років, встановлена посадовим особам органів державної податкової служби, які мають спеціальні звання, є частиною заробітної плати зазначених посадових осіб, виплачується за рахунок та у межах фонду оплати праці, передбаченого органам державної податкової служби в Державному бюджеті України, враховується при обчисленні середнього заробітку, що зберігається за посадовою особою відповідно до законодавства, на неї нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, а тому повинна враховуватись при обчисленні розміру пенсії державного службовця у розмірах, що виплачуються на день звільнення посадової особи з роботи, що дає право на відповідний вид пенсії, у даному випадку пенсію державного службовця. У частині першій статті 1 Закону України від 24 березня 1995 року №108/95 ВР «Про оплату праці» встановлено, що заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу. Статтею 2 Закону №108/95-ВР визначено структуру заробітної плати, до якої входить: основна та додаткова заробітна плата, а також заохочувальні та компенсаційні виплати. Частиною другою статті 33 Закону №3723-XII передбачено, що заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплати за ранги, надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок. Аналіз наведених положень дає підстави для висновку, що матеріальна допомога на оздоровлення та допомога для вирішення соціально-побутових питань входила до системи оплати праці державного службовця. Крім того, статтею 66 Закону України від 5 листопада 1991 року №1788-XII «Про пенсійне забезпечення» врегульовано види оплати праці, що враховуються при обчисленні пенсій. Відповідно до частини першої статті 66 Закону №1788-XII до заробітку для обчислення пенсії включаються всі види оплати праці (виплат, доходу), на які відповідно до Закону України «Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування» нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, в межах максимальної величини фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, оподатковуваного доходу (прибутку), сукупного оподатковуваного доходу (граничної суми заробітної плати (доходу), з яких справляються страхові внески (збори) до соціальних фондів, що діяла на день одержання зазначеного заробітку (виплат, доходу). Стаття 41 Закону України від 9 липня 2003 року №1058-IV «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» визначає виплати (доходи), що враховуються в заробітну плату (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії. Так, зокрема до такого доходу (заробітної плати) враховуються: суми виплат, отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно з цим Законом були фактично нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески; суми виплат, отримуваних застрахованою особою до набрання чинності цим Законом, у межах сум, на які відповідно до законодавства, що діяло раніше, нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування. За змістом наведених норм отримувані застрахованою особою суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, враховуються в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати. Таким чином, висновки управління Пенсійного фонду України в Радивилівському районі Рівненської області про те, що матеріальна допомога, на яку нараховувався збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, однак яка не включається до складу заробітної плати державного службовця, не враховується при обчисленні розміру його пенсії, є наслідком порушення правил застосування норм права: відповідачем перевагу було надано положенням законів №3723-XII та №108/95-ВР, які щодо спірних відносин є загальними. У той же час перевагу мають спеціальні норми, що визначають виплати (доходи) для обчислення пенсії, за наведених обставин - стаття 41 Закону № 1058-IV та стаття 66 Закону №1788. Враховуючи викладене, суд прийшов до висновку, що вимоги позивача в частині зобов'язання управління Пенсійного фонду України в Радивилівському районі Рівненської області зробити перерахунок та виплачувати їй пенсію з урахуванням надбавки за вислугу років в розмірі 40% посадового окладу з урахуванням надбавки за спеціальне звання, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань, матеріальної допомоги на оздоровлення та суми виплат, пов'язаних із індексацією заробітної плати працівників, на які нараховувались страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування за період з 01.12.2008 року по 30.11.2010 року відповідно до Закону України «Про державну службу» є обґрунтованими та доведеними, а тому підлягають задоволенню. Разом з тим, суд вважає, що перерахунок та виплата позивачу пенсії у вказаному розмірі мають бути проведені з дня її звернення до відповідача, тобто з 01.10.2013 року, а не з 01.05.2013 року. Враховуючи положення чинного пенсійного законодавства, а саме, статей 83, 84, 87 Закону України «Про пенсійне забезпечення», статей 43, 44, 45, 46 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», призначення чи перерахунок пенсії проводиться виключно на підставі звернення (заяви) особи до відповідного територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі. Пенсія призначається чи перераховується з дня звернення, крім окремих випадків, передбачених згаданими Законами. Так, з більш раннього строку, але у визначених часових межах з дня звернення, призначаються пенсії за віком, по інвалідності та у разі втрати годувальника. Перерахунок призначеної пенсії у випадках, передбачених статтею 35, статтею 47 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та частиною першою статті 35, частиною другою статті 38, частиною третьою статті 42, частиною п'ятою статті 48 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», провадиться із строків, зазначених у цих статтях. Судом встановлено, що жоден із зазначених випадків не поширюється на правовідносини сторін, а тому відсутні і підстави для проведення перерахунку пенсії позивача за період до її звернення до відповідача (до 14 жовтня 2013 року), в тому числі і з 1 травня 2013 року. Відповідно до статті 45 Закону № 1058-IV перерахунок призначеної пенсії, крім випадків, передбачених частиною першою статті 35, частиною другою статті 38, частиною третьою статті 42 і частиною п'ятою статті 48 цього Закону, провадиться в такі строки: у разі виникнення права на підвищення пенсії - з першого числа місяця, в якому пенсіонер звернувся за перерахунком пенсії, якщо відповідну заяву з усіма необхідними документами подано ним до 15 числа включно, і з першого числа наступного місяця, якщо заяву з усіма необхідними документами подано ним після 15 числа; у разі настання обставин, які тягнуть за собою зменшення пенсії, - з першого числа місяця, в якому настали ці обставини, якщо вони мали місце до 15 числа включно, і з першого числа наступного місяця, якщо вони мали місце після 15 числа. Враховуючи вимоги статті 45 Закону № 1058-IV та приймаючи до уваги те, що із заявою про перерахунок пенсії позивач звернулася 14 жовтня 2013 року, перерахунок її пенсії має бути проведений з 01 жовтня 2013 року. Щодо вимог позивача про звернення постанови суду до негайного виконання в межах суми стягнення за один місяць відповідно до вимог ст.256 КАС України то вона задоволенню не підлягає оскільки не стосується спірних відносин. Також не підлягає задоволенню вимога позивача щодо зобов'язання відповідача подати в 10-ти денний строк з моменту набрання рішення суду законної сили звіт про виконання рішення суду по справі за її позовом, оскільки суд вважає дану вимогу передчасною.

Результат розгляду: partial