Рішення адміністративного суду від 2014-02-14 00:00:00+02

25 січня 2014 року Державна податкова інспекція у м. Полтаві Головного управління Міндоходів у Полтавській області звернулася до Полтавського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Приватного підприємства "Полсервісбуд" про надання дозволу на погашення усієї суми податкового боргу за рахунок майна платника. В обґрунтування своїх вимог позивач посилався на недостатність коштів на рахунках відповідача, необхідних для погашення суми боргу, що виник із заборгованості з податку на прибуток та податку на додану вартість на загальну суму 565 252,09 грн. У зв'язку з цим позивач просить надати дозвіл податковому органу на погашення усієї суми податкового боргу за рахунок майна платника податків, що перебуває у податковій заставі, у відповідності з вимогами статті 95 Податкового кодексу України. Представник позивача в ході судового розгляду справи позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити. Відповідач в судове засідання явку уповноваженого представника не забезпечив, хоча в матеріалах справи наявні докази, що він належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи. Відповідно до частини 4 статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України у разі неприбуття відповідача, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, без поважних причин розгляд справи може не відкладатися і справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів. Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що Приватне підприємство "Полсервісбуд" зареєстроване як юридична особа 18.01.2011 виконавчим комітетом Полтавської міської ради у відповідності до свідоцтва про державну реєстрацію серія А01 №296350, ідентифікаційний код 37497809. Відповідач є платником податку на додану вартість на підставі свідоцтва №100331754, та перебуває на обліку як платник податків з 10.01.2011 за № 65253. Згідно наданого позивачем розрахунку за відповідачем на момент звернення з позовом числиться податковий борг з податку на прибуток в розмірі 3217,93 грн. та податку на додану вартість у розмірі 499651,70 грн. Відповідно до підпункту 14.1.156 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України податкове зобов'язання - сума коштів, яку платник податків, у тому числі податковий агент, повинен сплатити до відповідного бюджету як податок або збір на підставі, в порядку та строки, визначені податковим законодавством (у тому числі сума коштів, визначена платником податків у податковому векселі та не сплачена в установлений законом строк). Підпунктом 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України передбачено, що податковий борг - сума узгодженого грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання. Згідно з пунктом 57.1 статті 57 Податкового кодексу України платник податків зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом. За правилом пункту 57.3 статті 57 Податкового кодексу України, у разі визначення грошового зобов'язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов'язаний сплатити нараховану суму грошового зобов'язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу. Відповідно до пункту 59.1 статті 59 Податкового кодексу України, у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення. Згідно з пунктом 59.3 статті 59 Податкового кодексу України податкова вимога надсилається не раніше першого робочого дня після закінчення граничного строку сплати суми грошового зобов'язання. На виконання зазначених положень позивачем виставлено ПП "Полсервісбуд" податкову вимогу від 05.11.2012 №1054 на суму податкового боргу в розмірі 28744,41 грн., яка направлялася на адресу відповідача. Відповідно до пункту 59.5. статті 59 Податкового кодексу України, у разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається). З метою забезпечення виконання платником податків своїх обов'язків, визначених цим Кодексом, майно платника податків, який має податковий борг, передається у податкову заставу (пункт 88.1 статті 88 Податкового кодексу України). У зв'язку з несплатою відповідачем податкового боргу в добровільному порядку, податковим керуючим було складено акт опису майна від 30.11.2012 за №114, який зареєстрований у Державному реєстрі обтяжень рухомого майна 04.12.2012 відповідно до якого у податкову заставу описані активи платника податків, що підтверджується наявною матеріалах справи копією витягу (а.с. 62). Відповідно до підпунктів 20.1.19 та 20.1.34 пункту 20.1 статті 20 Податкового кодексу України контролюючі органи мають право застосовувати до платників податків передбачені законом фінансові (штрафні) санкції (штрафи) за порушення податкового чи іншого законодавства, контроль за додержанням якого покладено на контролюючі органи; стягувати до бюджетів та державних цільових фондів суми грошових зобов'язань та/або податкового боргу у випадках, порядку та розмірі, встановлених цим Кодексом та іншими законами України; стягувати суми недоїмки із сплати єдиного внеску; стягувати суми простроченої заборгованості суб'єктів господарювання перед державою (Автономною Республікою Крим чи територіальною громадою міста) за кредитами (позиками), залученими державою (Автономною Республікою Крим чи територіальною громадою міста) або під державні (місцеві) гарантії, а також за кредитами із бюджету в порядку, визначеному цим Кодексом та іншими законами України; звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, що обслуговують такого платника податків, на суму податкового боргу або його частини. В силу пункту 95.1 Податкового кодексу України Контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі. Відповідно до пункту 95.3 Податкового кодексу України стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини. Контролюючий орган звертається до суду щодо надання дозволу на погашення усієї суми податкового боргу за рахунок майна платника податків, що перебуває у податковій заставі. Рішення суду щодо надання вказаного дозволу є підставою для прийняття контролюючим органом рішення про погашення усієї суми податкового боргу. Рішення контролюючого органу підписується його керівником та скріплюється гербовою печаткою контролюючого органу. Перелік відомостей, які зазначаються у такому рішенні, встановлюється центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує, державну податкову і митну політику. Отже, законодавець в чіткій послідовності визначив процедуру стягнення податкового боргу за рахунок майна, яке перебуває у податковій заставі. Стягнення податкового боргу шляхом продажу майна такого платника податків може здійснюватись лише у разі недостатності коштів, які перебувають у його власності. З аналізу наведених норм суд приходить до висновку про те, що стягнення коштів у рахунок погашення податкового боргу за рахунок майна, що належить такому платнику податків, здійснюється контролюючим органом виключно на підставі рішення суду, яке передує процедурі продажу майна такого платника, включеного до податкової застави. Відповідно до п. 41.1 статті 41 Податкового кодексу України, контролюючими органами є органи доходів і зборів - центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування єдиної державної податкової, державної митної політики в частині адміністрування податків і зборів, митних платежів та реалізує державну податкову, державну митну політику, забезпечує формування та реалізацію державної політики з адміністрування єдиного внеску, забезпечує формування та реалізацію державної політики у сфері боротьби з правопорушеннями при застосуванні податкового та митного законодавства, а також законодавства з питань сплати єдиного внеску (далі - центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику), його територіальні органи. Так, 02 серпня 2013 року Державна податкова інспекція у м. Полтаві Головного управління Міндоходів у Полтавській області звернулась до Полтавського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Приватного підприємства "Полсервісбуд" про стягнення податкового боргу з податку на додану вартість у розмірі 499657,62 грн та з податку на прибуток у розмірі 3217,93 грн, який виник у лютому-травні 2013 року. Постановою Полтавського окружного адміністративного суду по справі №816/4754/13-а від 05.09.2013, позов задоволено. Стягнуто з розрахункових рахунків Приватного підприємства "Полсервісбуд" (ідентифікаційний код 37497809) кошти в рахунок погашення податкового боргу з податку на прибуток приватних підприємств у розмірі 3217,93 грн. та з податку на додану вартість у розмірі 499657,62 грн. Постанова набрала чинності відповідно статті 254 Кодексу адміністративного судочинства Матеріали справи містять копії інкасових доручень (розпоряджень) направлених податковим органом до банківських установ про стягнення із рахунків відповідача сум заборгованості за судовим рішенням з податку на додану вартість в розмірі 499657,62 грн. та 3217,93 грн., але повернутих банківськими установами у зв'язку з відсутністю коштів на рахунках (а.с. 34-39). Із матеріалів справи вбачається, що заборгованість була частково погашена відповідачем шляхом самостійної сплати коштів з податку на додану вартість в розмірі 5,92 грн., та на момент розгляду справи становить 502869,63 грн., що підтверджується розрахунком податкового боргу (а.с. 5). Разом з тим, із розрахунку податкового боргу вбачається, що податковий орган обґрунтовуючи суму податкового боргу відповідача в розмірі 565 252,09 грн., включив до суми податкового боргу по податку на додану вартість суму боргу в розмірі 61 624,41 грн. (з урахуванням пені в розмірі 106,87 грн.) та по податку на прибуток в розмірі 758,59 грн., які виникли у червні-вересні 2013 року. Проте, ДПІ у м. Полтаві не було здійснено заходи щодо погашення податкового боргу з податку на додану вартість в розмірі 61 624,41 грн. грн. та податку на прибуток в розмірі 758,59 грн., який виник у червні-вересні 2013 року, шляхом стягнення коштів з рахунків відповідача, які за приписами пункту 95.1 статті 95 Податкового кодексу України повинні передувати продажу майна платника податків, яке перебуває у податковій заставі. За таких обставин, суд вважає за необхідне надати дозвіл ДПІ у м. Полтаві на погашення податкового боргу Приватного підприємства "Полсервісбуд" в розмірі 502 869,63 грн. за рахунок майна Приватного підприємства "Полсервісбуд", що перебуває у податковій заставі. Отже, позовні вимоги підлягають задоволенню частково. Відповідно до частини четвертої статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах, в яких позивачем є суб'єкт владних повноважень, а відповідачем - фізична чи юридична особа, судові витрати, здійснені позивачем, з відповідача не стягуються. На підставі викладеного,

Результат розгляду: partial