Рішення адміністративного суду від 2014-01-17 00:00:00+02

18.11.13 року [PERSON] звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Відділу державної виконавчої служби Павлоградського міськрайонного управління юстиції Дніпропетровської області про визнання незаконною та скасування постави. Ухвалою суду від 9 січня 2014 року відкрито провадження у вказаній адміністративній справі. В обґрунтування позову позивач зазначив, що постановою державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Павлоградського міськрайонного управління юстиції Дніпропетровської області Джулик К.А. від 27 вересня 2013 року відкрито виконавче провадження про стягнення з [PERSON] на користь держави штрафу у розмірі 255 грн. на підставі постанови ВДАІ № АЕ 1 363904 від 17 січня 2013 року. Зазначену постанову про відкриття виконавчого провадження позивач вважає незаконною та просить її скасувати з огляду на порушення строків пред'явлення виконавчих листів до виконання, які встановлені ст.22 Закону України «Про виконавче провадження», оскільки постанова про притягнення до адміністративної відповідальності датована 17.01.2013 року, строк пред'явлення її до виконання закінчився 17.04.2013 року, отже відкриття виконавчого провадження 27.09.2013 року є протиправним, а постанова підлягає скасуванню. У судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги, просив задовольнити позов із підстав викладених у позовній заяві. Відповідач у судове засідання не з'явився, подав клопотання про розгляд справи в порядку письмового провадження. Подав письмові заперечення проти позову згідно яких, у задоволенні позову необхідно відмовити з огляду на те, що виконавче провадження відкрите постановою державного виконавця від 27.09.2013 року з урахуванням вимог ст.. 22 Закону України «Про виконавче провадження». Дослідивши матеріали справи та надані сторонами докази, а також проаналізувавши зміст норм матеріального та процесуального права, які регулюють спірні правовідносини, суд приходить до висновку, що заявлений адміністративний позов задоволенню не підлягає, виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що постановою прапорщика міліції ІДПС ВДПС ДАІ по ОСП №2 Полторацького А.А. від 17.01.2013 року [PERSON] притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в доход держави у розмірі 255 грн. 19.02.2013 року постанова про притягнення до адміністративної відповідальності надійшла для виконання до Відділу державної виконавчої служби Павлоградського міськрайонного управління юстиції Дніпропетровської області. Постановою державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Павлоградського міськрайонного управління юстиції Дніпропетровської області Джулик К.А. від 20.08.2013 року виконавчий документ повернутий стягувачеві на підставі ст. 47,50 Закону України «Про виконавче провадження». 20.08.2013 року державним виконавцем Відділу державної виконавчої служби Павлоградського міськрайонного управління юстиції Дніпропетровської області Джулик К.А. винесено постанову про повернення виконавчого документа - постанови АЕ 363904, виданого 17.01.2013 року ВДАІ про стягнення штрафу з [PERSON] в розмірі 255 грн. на підставі п. 2 ч. 1 ст. 47, 50Закону України «Про виконавче провадження», копія якої 28.08.2013 року була направлена стягувачу та позивачу. 27.09.2013 року Начальником ВДАІ Павлоградського району знову подано заяву до ВДВС Павлоградського міськрайонного управління юстиції про прийняття постанови АЕ 363904 від 17.01.2013 року до примусового виконання та виданий оригінал постанови про стягнення штрафу з [PERSON] в розмірі 255 грн. на підставі ст.. 122 ч.1 КУпАП. Постановою державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Павлоградського міськрайонного управління юстиції Дніпропетровської області Джулик К.А. від 27 вересня 2013 року відкрито виконавче провадження про стягнення з [PERSON] на користь держави штрафу у розмірі 255 грн. на підставі постанови ВДАІ № АЕ 1 363904 від 17 січня 2013 року. В силу положень частини 1 статті 6 Закону України "Про виконавче провадження" від 21.04.1999 № 606-XIV (далі Закон від 21.04.1999 № 606-XIV), державний виконавець зобов'язаний використовувати наданій йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб. Відповідно до ч.1 ст. 11 Закону від 21.04.1999 № 606-XIV державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Постанови органів (посадових осіб), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення у випадках, передбачених законом підлягають примусовому виконанню державною виконавчою службою (п. 6 ч.2 ст. 17 Закону). Пунктом 1 частини 1 ст. 22 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що виконавчі документи можуть бути пред'явлені до виконання в такі строки: посвідчення комісій по трудових спорах, постанови судів у справах про адміністративні правопорушення та постанови органів (посадових осіб), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення, - протягом трьох місяців; інші виконавчі документи - протягом року, якщо інше не передбачено законом. Статтею 23 цього ж Закону передбачений механізм переривання строку давності пред'явлення виконавчого документа до виконання. Строки пред'явлення виконавчого документа до виконання перериваються: 1) пред'явленням виконавчого документа до виконання; 2) частковим виконанням рішення боржником; 3) наданням судом, який видав виконавчий документ, відстрочки або розстрочки виконання рішення. Після переривання строку пред'явлення виконавчого документа до виконання перебіг строку поновлюється. Час, що минув до переривання строку, до нового строку не зараховується (Частини 1 та 2 вкзааної статті). Відповідно до частини 3 статті 23 Закону від 21.04.1999 № 606-XIV, у разі повернення виконавчого документа стягувачу у зв'язку з неможливістю в повному обсязі або частково виконати рішення, строк пред'явлення виконавчого документа до виконання після переривання встановлюється з дня його повернення, а в разі повернення виконавчого документа у зв'язку із встановленою законом забороною щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, а також проведення інших виконавчих дій стосовно боржника, - з моменту закінчення дії відповідної заборони. Як встановлено судом, 20.08.2013 року державним виконавцем винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачеві про примусове виконання постанови ВДАІ № АЕ 1 363904 від 17 січня 2013 року. Причиною повернення виконавчого документа стягувачеві, є пункт 2 частини 1 статті 47 Закону України "Про виконавче провадження", тобто у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернуто стягнення, а здійснені державним виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна, виявилися безрезультатними. У зв'язку із повторним зверненням ВДАІ Павлоградського МР про примусове стягнення штрафу з [PERSON], 27.09.2013 року постановою державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Павлоградського міськрайонного управління юстиції Дніпропетровської області Джулик К.А. від 27 вересня 2013 року знову відкрито виконавче провадження про стягнення з [PERSON] на користь держави штрафу у розмірі 255 грн. на підставі постанови ВДАІ № АЕ 1 363904 від 17 січня 2013 року. Відповідно до статті 24 Закону України "Про виконавче провадження" державний виконавець зобов'язаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк пред'явлення виконавчого документа до виконання і цей документ відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, та пред'явлений до виконання до органу державної виконавчої служби за належним місцем виконання рішення. Отже, підсумовуючи викладене суд зазначає, що з 20.08.2013 року строк пред'явлення виконавчого документа до виконання перервався у зв'язку з поверненням виконавчого документа стягувачеві. Перебіг строку пред'явлення виконавчого документа до виконання поновився 27.09.2013 року, час, що минув до переривання строку, до нового строку не зараховується, отже постанова про відкриття виконавчого провадження від 27 вересня 2013 року про стягнення з [PERSON] на користь держави штрафу у розмірі 255 грн. на підставі постанови ВДАІ № АЕ 1 363904 від 17 січня 2013 року винесена з дотриманням вимог ст. 22 Закону України «Про виконавче провадження» від 21.04.1999 № 606-XIV і підстави для її скасування відсутні. Частина друга статті 19 Конституції України зобов'язує органи державної влади діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законами України. Згідно з частиною 3 статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто, з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто, протягом розумного строку. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. В судовому засіданні відповідачем було доведено, що оскаржувана постанова від 27.09.2013 року про відкриття виконавчого провадження щодо примусового виконання постанови ВДАІ № АЕ 363904 від 17.01.2013 року про стягнення з [PERSON] адміністративного штрафу в розмірі 255 грн. постанову державним виконавцем винесено правомірно, з дотриманням строків прийняття виконавчого документа до примусового виконання, відсутні підстави вважати дії державного виконавця неправомірними, у зв'язку з чим, у задоволенні позову слід відмовити. Розподіл судових витрат здійснити з урахуванням вимог ч. 2 ст. 94 КАС України.

Результат розгляду: denied