Рішення адміністративного суду від 2014-01-30 00:00:00+02

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача Управління Пенсійного фонду України Октябрського району в м.Полтава про визнання незаконними дій щодо нарахування та виплати йому, судді і відставці апеляційного суду Полтавської області, щомісячного довічного грошового утримання в обмеженому розмірі, а саме: з 01 січня 2012 року по 03 червня 2013 року у розмірі 10 прожиткових мінімумів, встановлених для осіб, які втратили працездатність, чим порушено п.2 розділу ІІ Прикінцеві та перехідні положення Закону України № 3668, з 04 червня 2013 року по даний час із заробітної плати самовільно визначеної УПФ України Октябрського району в м.Полтава в розмірі 17 809 грн., чим порушено ст. 129 Закону України № 2453; зобов»язання здійснити нарахування та виплату щомісячного довічного грошового утримання із заробітку працюючого судді на його посаді, визначеного відповідно до ст. 129 Закону України № 2453: з 01 січня 2012 року по 03 червня 2013 року включно у розмірі 80 % від заробітної плати працюючого судді на відповідній посаді без обмеження розміру щомісячного довічного грошового утримання, з 04 червня 2013 року по даний часу розмірі 90 % від заробітної плати працюючого судді на відповідній посаді із заробітку відповідно до частин 2-6 ст. 129 Закону України № 2453 без обмеження граничного розміру щомісячного довічного грошового утримання, згідно довідок апеляційного суду Полтавської області № 02-05/281 від 05 червня 2012 року, № 06-29/258 від 17 червня 2013 року, № 06-29/259 від 17 червня 2013 року, № 01-29 від 19 грудня 2013 року; зобов»язання УПФ України Октябрського району в м.Полтава виплатити заборгованість з врахуванням фактично виплаченого довічного грошового утримання, а надалі без звернення позивача до суду самостійно нараховувати та виплачувати щомісячне грошове утримання, виходячи із збільшеного розміру заробітної плати працюючого на відповідній посаді судді. В обгрунтування своїх позовних вимог позивач зазначив, що він має 32 роки стажу тільки на посадах голови районних судів, голови та заступника голови Полтавського обласного (апеляційного) суду. 05 грудня 2005 року він був звільнений з посади заступника голови апеляційного суду Полтавської області у зв»язку з виходом у відставку та йому було призначено довічне грошове утримання 90 % із заробітку заступника голови апеляційного суду, відповідно до вимог ст. 43 Закону України «Про статус суддів», діючого на той час. З 01 січня 2007 року по 01 січня 2013 року розмір його щомісячного довічного грошового утримання складав 5 852 грн. 88 коп. З 01 січня 2012 року введені в дію ст.ст.129, 138 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» від 07 липня 2010 року № 2453 (далі Закону), згідно яких суддівська винагорода (щодо нього) складається з посадового окладу та щомісячних доплат : за вислугу років - 80 % посадового окладу та за займану посаду - 5 % посадового окладу судді відповідного суду, працюючого на відповідній посаді. Оскільки відповідач добровільно нараховувати та виплачувати йому з 01 січня 2012 року щомісячне довічне грошове утримання відповідно до наведених норм та ст. 138 Закону відмовився, він звернувся до суду з позовом. Постановою Октябрського районного суду м.Полтави від 31 липня 2013 року, зміненою постановою Харківського апеляційного адміністративного суду від 01 листопада 2012 року, його позов задоволено частково, відповідача зобов»язано з 01 січня 2012 року по 30 червня 2012 року і з 01 липня 2012 року виплачувати довічно грошове утримання відповідно до ст. 138 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» від 07 липня 2010 року № 2453. Однак УПФ України Октябрського району в м.Полтава свавільно застосувало до нього ст.2 Закону України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» від 08 липня 2011 року № 3668-VІ, обмеживши розмір щомісячного довічного грошового утримання десятьма прожитковими мінімумами, установленими для осіб, які втратили працездатність. Застосування цієї норми всупереч рішенню суду, в якому визначено виплату йому щомісячного довічного грошового утримання виходячи із 80 % від заробітної плати працюючого судді на відповідній посаді, вимогам ст. 138 Закону та п.2 розділу ІІ Прикінцеві та перехідні положення Закону № 3668- VІ, є незаконним, оскільки ст. 2 Закону № 3668-VІ до нього не застосовується, так як він пішов у відставку до введення в дію цього Закону. Рішенням Конституційного Суду України від 03 червня 2013 року № 3-рп/2013 визнано неконституційним ст.2 Закону України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» від 08 липня 2011 року № 3668-VІ про максимальний розмір пенсії, щомісячного грошового утримання (щодо суддів), ч.3, перше, друге і третє речення ч.5 ст. 138 Закону № 2453. На його звернення у червні 2013 року відповідач повідомив, що з 04 червня 2013 року ним перераховано і виплачено щомісячне довічне грошове утримання без обмеження граничного розміру виходячи з 90 % грошового утримання судді, але із заробітної плати 17 809, 95 грн., тоді як заробітна плата працюючого на його посаді судді становить 23 341 грн. Вважає відмову УПФ України Октябрського району м.Полтави щодо виплати йому щомісячного довічного грошового утримання у повному обсязі неправомірною, тому звернувся до суду з позовом. У судове засідання позивач не з»явився, надіслав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позов підтримав (а.с.5). Представник відповідача у судове засідання не з»явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності (а.с.73), а також письмові заперечення проти позову, в яких зазначив, що УПФ України Октябрського району в м.Полтаві виконано постанову Октябрського районного суду м.Полтави з урахуванням постанови Харківського апеляційного адміністративного суду та здійснено перерахунок та виплату щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, але з урахуванням обмеження відповідно до Закону України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи». З 03 червня 2013 року приведено до відповідності рішення Конституційного Суду України від 03 червня 2013 року № 3-рп/2013 і довічне грошове утримання судді у відставці [PERSON] перераховано без обмеження. Позивач до управління із заявою встановленого зразка відповідно до чинного законодавства не звертався, що передбачено Порядком подання документів для призначення і виплати щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці органам Пенсійного фонду, рішення про відмову у здійсненні перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці не приймалося. Крім того, незрозумілою є позиція щодо зобов»язання здійснити перерахунок в подальшому, оскільки правові підстави для перерахунку не можуть передувати юридичному факту звернення із заявою на такий перерахунок. Також зазначив, що чинним законодавством не передбачено перерахунок довічного грошового утримання суддів у відставці у зв»язку із зміною суддівської винагороди, крім суддів Конституційного Суду України. Прохав в задоволенні позову відмовити. Відповідно до ч.4 ст. 122 КАС України особа, яка бере участь у справі, має право заявляти клопотання про розгляд справи за її відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі особи, які беруть участь у справі, судовий розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами. Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку про часткове задоволення позову з наступних підстав. Судом встановлено, що 05 грудня 2005 року [PERSON] був звільнений з посади заступника голови апеляційного суду Полтавської області у відставку, що підтверджується наказом № 9-03/197 від 05 грудня 2005 року (а.с.29). Загальний стаж роботи позивача складає 40 років 9 місяців 26 днів, з них на посаді судді 36 років 3 місяці 19 днів, що слідує із копії трудової книжки від 27 лютого 1968 року (а.с.18-22). З дня звільнення [PERSON] було призначено щомісячне довічне грошове утримання у розмірі 90 % із заробітку заступника голови Апеляційного суду Полтавської області, відповідно до вимог ст. 43 Закону України «Про статус суддів», діючого на той час. З 01 січня 2007 року функції по виплаті щомісячного довічного грошового утримання покладені на органи Пенсійного фонду України, розмір щомісячного довічного грошового утримання позивача з 01 січня 2007 року складав 5 852 грн. 88 коп. З 01 січня 2012 року введені в дію ст.ст. 129, 138 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» від 07 липня 2010 року № 2453, яким на новій основі стали регулюватися питання виплати суддівської винагороди та щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці. Відповідно до ст. 129 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» суддівська винагорода щодо позивача складається із посадового окладу, доплат за вислугу років та доплат за перебування на адміністративній посаді в суді. Згідно ч.1 ст. 138 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» судді, який вийшов у відставку, після досягнення чоловіками віку 62 роки, жінками - пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", виплачується пенсія на умовах, передбачених статтею 37 Закону України "Про державну службу", або за його вибором щомісячне довічне грошове утримання. Зі змісту ч.ч.3, 4 ст. 138 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» слідує, що щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у розмірі 80 відсотків грошового утримання судді з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, який працює на відповідній посаді; у разі зміни розміру грошового утримання діючих суддів Конституційного Суду України відповідно здійснюється перерахунок раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання. Перерахунок щомісячного довічного грошового утримання здійснюється з усієї суми заробітної плати діючих суддів Конституційного Суду України з дня виникнення права на відповідний перерахунок. Постановою Октябрського районного суду м.Полтави від 31 липня 2012 року визнано дії управління ПФУ Октябрського району м.Полтави щодо відмови у виплаті довічного грошового утримання судді у відставці [PERSON] за період з 01 січня 2012 року по 30 червня 2012 року неправомірними, зобов»язано управління ПФУ Октябрського району м.Полтави виплатити [PERSON] довічне грошове утримання судді у відставці з 01 січня 2012 року по 30 червня 2012 року у відповідності до ст.138 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» у сумі 49 449 грн. 08 коп., зобов»язано управління ПФУ Октябрського району м.Полтави з 01 липня 2012 року виплачувати [PERSON] щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці, виходячи з розміру суддівської винагороди працюючого заступника голови апеляційного суду Полтавської області, відповідно до вимог ст.129, ч.3 ст. 138 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» довічно або до зміни дії Закону (а.с.26-31). Постановою Харківського апеляційного адміністративного суду від 01 листопада 2012 року постанову Октябрського районного суду м.Полтави від 31 липня 2012 року змінено в частині викладення абзацу 3 постанови в такій редакції: «Зобов»язати Управління Пенсійного Фонду України Октябрського району м.Полтави нарахувати та виплатити [PERSON] грошове утримання судді у відставці з 01 січня 2012 року по 30 червня 2012 року у відповідності до ст. 138 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» (а.с.32-36). Однак, відповідач при нарахуванні та виплаті [PERSON] щомісячного довічного грошового утримання з 01 січня 2012 року застосував до останнього вимоги ст. 2 Закону України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» від 08 липня 2011 року № 3668-VІ, обмеживши розмір щомісячного довічного грошового утримання десятьма прожитковими мінімумами, установленими для осіб, які втратили працездатність, що слідує із листа заступника начальника УПФ України Октябрського району м.Полтави від 15 лютого 2013 року № 46/Т-04 (а.с.43). Застосування цієї норми всупереч рішенню суду, в якому визначено виплату йому щомісячного довічного грошового утримання виходячи із 80 % від заробітної плати працюючого судді на відповідній посаді, вимогам ст. 138 Закону та п.2 розділу ІІ Прикінцеві та перехідні положення Закону № 3668- VІ є незаконним, оскільки вимоги ст. 2 Закону № 3668-VІ застосовується тільки до суддів, яким щомісячне довічне грошове утримання призначено після набрання чинності Законом України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» від 08 липня 2011 року № 3668-VІ, про що зазначено в ч.2 розділу ІІ Прикінцевих та перехідних положень Закону № 3668- VІ. Відповідно до довідки Апеляційного суду Полтавської області № 02-05/282 від 05 червня 2012 року про заробітну плату для обчислення щомісячного довічного грошового утримання заступника голови суду у відставці, заробітна плата працюючого заступника голови суду з 01 січня 2012 року становить 17 467 грн. 70 коп., в тому числі 9 442 грн. оклад, надбавка за перебування на адміністративній посаді - 472 грн. 10 коп., надбавка за вислугу років (80 %) - 7 553 грн. 60 коп. (а.с.37). Згідно довідки Апеляційного суду Полтавської області від 17 червня 2013 року № 06-29/258 заробітна плата працюючого заступника голови апеляційного суду Полтавської області з 01 липня 2012 року становить 17 941 грн. 30 коп., з 01 жовтня 2012 року - 18 200 грн. 30 коп., з 01 грудня 2012 року - 18 461 грн. 15 коп. (а.с.38). З довідки Апеляційного суду Полтавської області від 17 червня 2013 року № 06-29/259 вбачається, що з 01 січня 2013 року заробітна плата працюючого заступника голови апеляційного суду Полтавської області з 01 січня 2013 року становить 23 341 грн. 45 коп., яка складається із посадового окладу у розмірі 12 617 грн., надбавки за вислугу років 80 % у розмірі 10 093 грн. 60 коп., надбавки до посадового окладу за перебування на адміністративній посаді 5 % - 630, 85 грн. (а.с.39). Відповідно до довідки апеляційного суду Полтавської області від 23 грудня 2013 року № 06-29 заробітна плата працюючого заступника голови апеляційного суду Полтавської області з 01 грудня 2013 року становить 24 786 грн. 30 коп., з них посадовий оклад 13 398 грн., надбавка за вислугу років 80 % - 10718 грн. 40 коп., надбавка до посадового окладу за перебування на адміністративній посаді 5 % - 669 грн. 90 коп. (а.с.40). Рішенням Конституційного Суду України від 03 червня 2013 року № 3-РП /2013 року визнано неконституційним: ч.3, перше, друге, третє речення ч.5 статті 138 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 07 липня 2010 року № 2453-VІ у редакції Закону України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» від 08 липня 2011 року № 3668-VІ; ст.2 Закону України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» від 08 липня 2011 року № 3668-VІ в частині поширення її дії на Закон України «Про судоустрій і статус суддів» від 07 липня 2010 року № 2453-VІ, абзац другий пункту 2 розділу II "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи" від 8 липня 2011 року N 3668-VI, зі змісту якого вбачається, що виплата суддям пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) здійснюється без індексації, без застосування положень частин другої, третьої статті 42 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" від 9 липня 2003 року N 1058-IV та без проведення інших перерахунків, передбачених законодавством. На неодноразові звернення позивача із заявами про проведення перерахунку довічного утримання, відповідачем направлялися відмови, зокрема листом від 09 вересня 2013 року № 281 /Т-04 повідомлено, що виплати обмежено до розміру 10 мінімальних пенсій за віком, а після прийняття рішення Конституційного Суду України від 03 червня 2013 року обмеження не застосовувалися, а довічне утримання перераховане із заробітної плати у розмірі 17 809 грн. 95 коп. (а.с.45-46). Суд вважає, що УПФ України Октябрського району м.Полтави нараховуючи та виплачуючи [PERSON] щомісячне довічне грошове утримання з 01 січня 2012 року по 03 червня 2013 року у розмірі 10 прожиткових мінімумів, встановлених для осіб, які втратили працездатність, а з 04 червня 2013 року по даний час у розмірі визначеному із заробітної плати 17 809 грн., діяв неправомірно, тому позовні вимоги в цій частині є обґрунтованими та підлягають задоволенню. За таких обставин, відповідач зобов»язаний здійснювати нарахування та виплату довічного утримання, відповідно до ст.138 Закону України «Про судоустрій та статус суддів», з 01 січня 2012 року по 03 червня 2013 року включно у розмірі 80 % від заробітної плати працюючого судді на відповідній посаді без обмеження розміру щомісячного грошового утримання, з 04 червня 2013 року у розмірі 90 % від заробітної плати працюючого судді на відповідній посаді із заробітку нарахованого відповідно до ст. 129 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 07 липня 2010 року № 2453-VІ без обмеження граничного розміру щомісячного довічного грошового утримання, згідно довідок апеляційного суду Полтавської області. Твердження відповідача про те, що Законом України «Про судоустрій і статус суддів» проведення перерахунку довічного грошового утримання судді у відставці передбачено виключно для суддів Конституційного Суду України, судом спростовується, виходячи з наступного. Відповідно до ст. 3 Закону «Про судоустрій і статус суддів» суди загальної юрисдикції створюють єдину систему судів. Єдиним органом конституційної юрисдикції є Конституційний Суд України. Згідно ч.4 ст. 17 вказаного Закону, єдність системи судів загальної юрисдикції забезпечується, зокрема, єдиними засадами організації та діяльності судів, єдиним статусом суддів, єдиним принципом організаційного забезпечення діяльності судів, фінансуванням судів виключно з Державного Бюджету України. Статтею 51 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» визначено, що суддею є громадянин України, який відповідно до Конституції України та цього Закону призначений чи обраний суддею, займає штатну суддівську посаду в одному з судів України і здійснює правосуддя на професійній основі. Судді в Україні мають єдиний статус незалежно від місця суду в системі судів загальної юрисдикції, адміністративної посади, яку суддя обіймає в суді. Згідно ч.5 ст. 109 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» за суддею, звільненим за його заявою, про відставку, зберігається звання судді та гарантії недоторканості, встановлені для судді до його виходу у відставку. Проаналізувавши наведені норми чинного законодавства, суд приходить до висновку, що судді, що працюють або працювали у системі судів загальної юрисдикції, не повинні ставитися у менш вигідне становище в питаннях пенсійного забезпечення, а саме нарахування та виплати довічного грошового утримання судді у відставці, порівняно із суддями Конституційного Суду України. З цих підстав, позивач має право на перерахунок довічного грошового утримання судді у відставці у розмірі, встановленому ст. 138 Закону України «Про судоустрій і статус суддів». Враховуючи, що УПФ України Октябрського району м.Полтави нараховувало та виплачувало [PERSON] щомісячне довічне грошове утримання з 01 січня 2012 року по 03 червня 2013 року з обмеженням до розміру 10 мінімальних пенсій за віком, а з 03 червня 2013 року виходячи із заробітної плати у розмірі 17 809 грн. 95 коп., тоді як згідно довідки апеляційного суду Полтавської області заробітна плата працюючого заступника голови апеляційного суду Полтавської області з 01 січня 2013 року становила 23 341 грн., суд приходить до висновку, що позовні вимоги про зобов»язання відповідача виплатити заборгованість з врахуванням фактично виплаченого довічного грошового утримання підлягають задоволенню по день розгляду справи в суді, виходячи із збільшеного розміру заробітної плати працюючого на відповідній посаді судді. Крім того, з метою повного захисту прав, свобод та інтересів [PERSON] суд вважає за необхідне вийти за межі позовних вимог, відповідно до ст. 11 КАС України, в частині зобов»язання УПФ Октябрського району м.Полтави нарахувати вказану заборгованість позивачу. Разом з тим, позовні вимоги про зобов»язання відповідача надалі нараховувати та виплачувати щомісячне довічне грошове утримання [PERSON], виходячи із збільшеного розміру заробітної плати працюючого на відповідній посаді судді, задоволенню не підлягають, оскільки судове рішення повинно бути наслідком чинного правового регулювання та спрямовано на відновлення порушених прав, свобод та інтересів. Виходячи із змісту законодавства воно не може в майбутньому регулювати суспільні відносини. Від сплати судового збору сторони звільнені, а тому судові витрати відповідно до ст.. 94 КАС України компенсуються за рахунок Державного бюджету України.

Результат розгляду: partial