Рішення адміністративного суду від 2014-02-12 00:00:00+02

[PERSON] звернувся до суду з позовом до інспектора ДПС взводу з ОСП №5 РДПС ДАІ ГУМВС України в Харківській області прапорщика міліції Казьміна М.С. про скасування постанови Серія ПС1 №341468 від 27.01.2014 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП та накладення штрафу в сумі 510 грн. за відсутності події та складу правопорушення. В судовому засіданні [PERSON] позов підтримав та просив його задовольнити, а також пояснив суду, що 27.01.2014 року відповідач по справі постановою ПС1№341468 від 27.01.2014 року притягнув його до адміністративної відповідальності передбаченої ч. 2 ст. 122 КУпАП та наклав адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510 грн. Підставою притягнення його до адміністративної відповідальності став протокол про адміністративне правопорушення серія АГ2 №448973 від 27.01.2014 року. В постанові зазначено, що він 27.01.2014 року о 12:55 год. керуючи транспортним засобом ВАЗ-21043 номерний знак [NUMBER] на автошляху Харків-Сімферополь-Алушта-Ялта на 111 км. порушив правило користування попереджувальними сигналами, поза межами населеного пункту не ввімкнув денні ходові вогні або ближнє світло фар. З вказаною постановою він згодний, оскільки він їхав з ввімкненим ближнім світлом фар, про що також в поясненнях по суті правопорушення зазнав в протоколі. На відео, яке показував відповідач по справі на побутовій відеокамері «CANON», не було видно що на ньому саме його автомобіль. Також при винесення постанови відповідачем не було враховано характер вчиненого правопорушення, його особа, ступень вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність та було накладене адміністративне стягнення у максимальному розмірі штрафних санкцій передбачених ч. 2 ст. 122 КУпАП. Крім цього відповідач в порушення ЗУ «Про міліцію» при здійснені своїх службових повноважень використовував відеокамеру яка не входить до Переліку технічних засобів, що використовуються в підрозділах Державтоінспекції МВС для виявлення та фіксування порушень правил дорожнього руху. Також інспектор ДПС відмовився відібрати письмові пояснення свідка, який був разом з ним в автомобілі. Відповідач в судове засідання не з'явився, від нього 07.02.2014 року до суду надійшли заперечення на позов в яких просить розглянути справу за його відсутності та відмовити у задоволенні адміністративного позову [PERSON], посилаючись зокрема на те, що 27.01.2014 року водій [PERSON] керуючи автомобілем ВАЗ-21043 номерний знак [NUMBER] на 111 км автошляху Харків-Сімферополь-Алушта-Ялта о 12:55 год. поза межами населеного пункту не ввімкнув денні ходові вогні чи ближнє світло фар, чим порушив п. 9.8 ПДР України, за що передбачене адміністративна відповідальність ч. 2 ст. 122 КУпАП. Вказаний факт правопорушення також був зафіксований відео зйомкою, яка долучена до протоколу про адміністративне правопорушення АГ2 №448973. Сама камера не є технічним засобом фіксації порушень ПДР відповідно до наказу Державного комітету України з питань технічного регулювання та споживчої політики № 28 це не є продукцією, яка підлягає обов'язковій сертифікації на території України, і відео зйомка є доказом вчиненого позивачем правопорушення. Розгляд справи ним було проведено відповідно до вимог ст. 278-280 КУпАП та враховано протокол про адміністративне правопорушення, відео зйомку, необхідність інших доказів під час розгляду справи не визначено адміністративним законодавством. Позивач з протокол був ознайомлений, йому було роз'яснено його права та обов'язки. Враховуючи вище викладене, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідача по справі, оскільки відповідно до ч. 4 ст. 122 КАС України особа, яка бере участь у справі, має право заявляти клопотання про розгляд справи за її відсутності. Вислухавши пояснення позивача, перевіривши матеріали справи, суд вважає позов [PERSON] таким, що підлягає частковому задоволенню виходячи з наступного. З положень ст.2 КАС України вбачається, що завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод і інтересів фізичних осіб, прав і інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень. Судом встановлено, що постановою у про адміністративне правопорушення Серія ПС1 №341468 від 27.01.2014 року інспектор ДПС взводу з ОСП №5 РДПС ДАІ ГУМВС України в Харківській області прапорщика міліції Казьмін Максим Сергійович притягнув [PERSON] до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративних правопорушень передбачених ч.2 ст. 122 КУпАП та наклав адміністративне стягнення у розмірі 510 грн., в постанові зазначено, що 27.01.2014 року водій [PERSON] керуючи автомобілем ВАЗ-21043 номерний знак [NUMBER] на 111 км автошляху Харків-Сімферополь-Алушта-Ялта о 12:55 год. поза межами населеного пункту не ввімкнув денні ходові вогні чи ближнє світло фар, чим порушив п. 9.8 ПДР України (а.с. 7). Підставою притягнення до адміністративної відповідальності став протокол про адміністративне правопорушення серія АГ2 №448973 який складений відповідачем по справі, в поясненнях по суті правопорушення позивач зазначив, що з протоколом не згоден бо їхав з ввімкненими світловими приборами на ближньому світлі фар, при цьому в протоколі не міститься відмітки про фіксацію відео зйомкою правопорушення та відмітки про її доручення до протоколу (а.с.8). Згідно п. 9.8 ПДР України з 01 жовтня по 01 травня на всіх механічних транспортних засобах поза населеними пунктами повинні буди ввімкнені денні ходові вогні, а в разі їх відсутності в конструкції транспортного засобу - ближнє світло фар. У відповідності до положень ст. 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Отже, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, встановлені показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху. Згідно абз. 3 ч. 1 ст. 11 Закону "Про міліцію" працівникам міліції надано право використовувати передбачені нормативно-правовими актами технічні засоби, в тому числі засоби фото- і відеоспостереження, для виявлення та фіксування порушень правил дорожнього руху. Підпунктами 10, 11 пункту 5 Положення про Державну автомобільну інспекцію Міністерства внутрішніх справ, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 14.04.97 року N 341, встановлено, що працівники Державтоінспекції під час виконання службових обов'язків мають право, зокрема, використовувати в установленому порядку спеціальні технічні і транспортні засоби для виявлення і фіксації порушень правил дорожнього руху, обстеження водіїв, нагляду за технічним станом транспортних засобів, автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів, примусової зупинки транспортних засобів, їх транспортування на спеціальні майданчики у випадках порушень водіями правил зупинки і стоянки, дешифрування показань тахографів; здійснювати в установленому порядку фотографування, звукозапис, кіно- та відеозйомку для виявлення та фіксації протиправних діянь. Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом. Згідно ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Відповідно до ст. 71 ч. 2 КАС України - в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльністі покладається на відповіда, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Згідно ст. 33 КУпАП при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність. Згідно п. 3) ч. 1 ст. 288 КУпАП постанову по справі про адміністративне правопорушення іншого органу (посадової особи) про накладення адміністративного стягнення може бути оскаржено - у вищий орган (вищестоящій посадовій особі) або в районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд, у порядку визначеному КАС України, з особливостями, встановленими КУпАП. Згідно ст. 70 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього кодексу. Позивачем по справі в судовому засіданні не було доведено, що 27.01.2014 року о 12:55 год. керуючи транспортним засобом ВАЗ-21043 номерний знак [NUMBER] на автошляху Харків-Сімферополь-Алушта-Ялта на 111 км. ним не було порушено п. 9.8. ПДР України, але суд враховує те, що при винесенні постанови щодо [PERSON] відповідач не з'ясував усіх обставин, визначених ст. 280 КУпАП, зокрема не врахував характер вчиненого правопорушення, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність. Враховуючи наведені обставини, суд прийшов до висновку, що є законні підстави для звільнення [PERSON] від адміністративної відповідальності через малозначність вчиненого адміністративного правопорушення, оголосити йому усне зауваження та закрити провадження у справі, оскільки дії [PERSON] не спричинили ніякої шкоди суспільним відносинам та не спричинили тяжких наслідків. Згідно ст. 22 КУпАП при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа) уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

Результат розгляду: partial