Рішення адміністративного суду від 2014-02-04 00:00:00+02

Позивач, Слов'янська об'єднана державна податкова інспекція Головного управління Міндоходів у Донецькій області, звернувся до Донецького окружного адміністративного суду із позовом до Фізичної особи-підприємця [PERSON] про стягнення заборгованості з штрафних санкцій в розмірі 6800,00 грн. В обґрунтування позову посилається на те, що заборгованість виникла внаслідок несплати у встановлений законом строк у повному обсязі (фінансових) санкцій застосованих згідно рішення Слов'янської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Донецькій області № 0000022343 від 25 січня 2013 року на суму 6800,00 гривень. Відповідач не сплачуючи нараховані йому фінансові санкції, порушує інтереси держави. Просить суд стягнути з Фізичної особи-підприємця [PERSON] заборгованість з штрафних санкцій в розмірі 6800,00 грн. на розрахунковий рахунок №31116106700075, код платежу 21081100, одержувач УДК в м.Словянськ Донецької області, код ЄДРПОУ 37803368 в установі банку ГУ ДКСУ у Донецькій області, МФО 834016. Представник позивача в судове засідання не з'явився, про час, дату і місце судового розгляду повідомлявся належним чином, надав заяву про розгляд справи за його відсутності. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час, дату і місце судового розгляду повідомлявся належним чином. Заяв про відкладення розгляду справи або про розгляд справи за його відсутності суду не надавав. Частиною 2 ст. 49 КАС України передбачено, що особи, які беруть участь у справі, зобов'язані добросовісно користуватися належними їм процесуальним правами і неухильно виконувати процесуальні обов'язки. Відповідно до ст. 128 КАС України, неприбуття в судове засідання без поважних причин представника сторони або третьої особи, які прибули в судове засідання, або неповідомлення ним про причини неприбуття не є перешкодою для розгляду справи. У разі неприбуття відповідача, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, без поважних причин розгляд справи може не відкладатися і справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів. За таких обставин суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ст. 86 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Дослідивши письмові докази, суд встановив наступне. [PERSON] зареєстрована фізичною особою - підприємцем Виконавчим комітетом Слов'янської міської ради Донецької області 24 лютого 2012 року №22770000000011918, ідентифікаційний номер [NUMBER], про що свідчить Витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців та довідка Слов'янської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Донецькій області про інформаційні дані (а.с.3,4). Судом встановлено, що 25 січня 2013 року Слов'янською об'єднаною державною податковою інспекцією Головного управління Міндоходів у Донецькій області на підставі ч.2 ст. 17 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів», за порушення відповідачем ст. 15-3 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» прийнято рішення про застосування до нього фінансових санкцій №0000022343 на суму 6800,00 гривень (а.с.8) на підставі протоколу про адміністративне правопорушення №025166 від 22 квітня 2012 року про встановлення порушення ч.2 ст.156 КУпАП, а саме: продаж 1 пляшки пива «Біла ніч» особі, яка не досягла 18 років (а.с.9). Як вбачається з матеріалів справи, постановою адміністративної комісії при виконавчому комітеті Слов'янської міської ради [PERSON] продавець ФОП [PERSON], продала 1 пляшку пива «Біла ніч» ємкістю 0,5 л. за ціною 5,45 грн. неповнолітній особі, при цьому не запитавши, скільки їй років, у зв'язку з чим порушила ч.2 ст. 156 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Адміністративна комісія постановила [PERSON] притягнути до адміністративної відповідальності у вигляді адміністративного штрафу в сумі 510,00 грн. Відповідальність для суб'єкта господарювання за порушення вимог статті 15-3 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» передбачена ст. 17 цього Закону та становить 6800,00 грн. Штрафні санкції за рішенням про застосування фінансових санкцій від 25 січня 2013 року №0000022343 відповідачем не сплачені, про що свідчить зворотній бік облікової картки платника (а.с.11). При цьому в матеріалах справи відсутні докази оскарження відповідачем наведеного вище рішення у адміністративному або судовому порядку, а також, відсутні докази сплати відповідачем нарахованих штрафних (фінансових) санкцій, таким чином нараховані штрафні (фінансові) санкції є узгодженою. Отже, податковий борг позивача на день розгляду даної адміністративної справи становить 6800,00 грн. Пунктом 110.1 статті 110 Податкового кодексу України (далі - ПКУ) платники податків, податкові агенти та/або їх посадові особи несуть відповідальність у разі вчинення порушень, визначених законами з питань оподаткування та іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, зокрема: фінансову відповідальність (пп. 111.1.1 п. 111.1 ст. 111 ПКУ). Фінансова відповідальність за порушення законів з питань оподаткування та іншого законодавства встановлюється та застосовується згідно з Податковим кодексом України та іншими законами. Фінансова відповідальність застосовується у вигляді штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) та/або пені (п. 111.2 ст. 111 ПКУ). Відповідно до п. 113.3 ст. 113 Податкового кодексу України штрафні (фінансові) санкції (штрафи) за порушення норм законів з питань оподаткування або іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на органи державної податкової служби, застосовуються у порядку та у розмірах, встановлених цим Кодексом та іншими законами України. Постановою Кабінету міністрів України від 02.06.2003 року № 790 затверджено Порядок застосування фінансових санкцій, передбачених статтею 17 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» (далі - Порядок № 790). Так, згідно п. 5.цього Порядку підставою для прийняття рішення про застосування фінансових санкцій є: акт перевірки додержання суб'єктом підприємницької діяльності встановлених законодавством вимог, обов'язкових для виконання під час здійснення оптової і роздрібної торгівлі алкогольними напоями та/або тютюновими виробами, складений органом, що видав ліцензію, у якому зазначається зміст порушення і конкретні порушені норми законодавства; результати проведення органом, який видав ліцензію, іншими органами виконавчої влади в межах їх компетенції перевірок суб'єкта підприємницької діяльності, пов'язаної з виробництвом та обігом спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів; матеріали правоохоронних, податкових та інших органів виконавчої влади щодо недотримання суб'єктами підприємницької діяльності вимог законодавчих та інших нормативно-правових актів про виробництво та обіг спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів. У разі невиконання суб'єктом підприємницької діяльності рішення про застосування фінансових санкцій протягом 30 днів після його отримання сума санкцій стягується на підставі рішення суду (п. 10 Порядку № 790). Податковий борг - сума грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), самостійно узгодженого платником податків або узгодженого в порядку оскарження, але не сплаченого у встановлений строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання ( пп. 14.1.175 п. 14.1 ст. 14 ПКУ). З огляду на зазначене, оскільки застосовані до відповідача фінансові санкції (штраф) у розмірі 6800,00 грн. не сплачені в установлені строки, таке зобов'язання є податковим боргом. Наведені розрахунки відповідають положенням законодавства, фактичним обставинам справи та відповідачем не спростовані. Приписами Податкового кодексу України встановлені обов'язки платників податків, такі як, виконання законних вимог контролюючих органів щодо усунення виявлених порушень законів. Згідно зі п. 87.2 ст. 87 Податкового кодексу України джерелами погашення податкового боргу платника податків є будь-яке майно такого платника податків з урахуванням обмежень, визначених цим Кодексом, а також іншими законодавчими актами. Згідно зі статтею 95 Податкового кодексу України орган державної податкової служби здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності. Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. Беручи до уваги те, що сума податкового боргу відповідачем у встановлені законодавством строки не сплачена, наявність вказаної заборгованості підтверджені матеріалами справи, доказів погашення відповідачем зазначеної заборгованості станом на день розгляду цього спору не надано, суд дійшов висновку що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню повністю. Оскільки спір вирішено на користь суб'єкта владних повноважень, звільненого від сплати судового збору, а також за відсутності витрат позивача - суб'єкта владних повноважень, пов'язаних із залученням свідків та проведенням судових експертиз, судові витрати (судовий збір) стягненню з відповідача не підлягають.

Результат розгляду: granted