Рішення адміністративного суду від 2014-02-27 00:00:00+02

Позивач [PERSON] звернувся до Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області із адміністративним позовом до відповідача УДАІ УМВС України в Тернопільській області про визнання незаконною, скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення серії ВО1 № 188406 від 31 січня 2014 року та закриття провадження по справі. Заявлені вимоги позивач мотивує тим, що постановою інспектора з дізнання ВДАІ Бережанського РВ УМВС України в Тернопільській області Бойко І.П. серії ВО1 № 188406 від 31 січня 2014 року на нього накладено адміністративне стягнення за ч. 1 ст. 122 КУпАП в розмірі 255 грн. Відповідно до даної постанови гр. [PERSON] 31 січня 2014 року о 15 год. 15 хв. в м. Бережани Тернопільської області по вул. Привокзальна, керуючи транспортним засобом марки «ЗІЛ», державний номерний знак [NUMBER], здійснив зупинку ближче 30 м. від посадкового майданчика для зупинки маршрутних транспортних засобів, чим порушив вимоги п. 15.9 «е» Правил дорожнього руху України. Із зазначеною постановою не згідний та вважає її незаконною, оскільки він не вчиняв адміністративного правопорушення та був змушений зупинитися у вказаному місці, оскільки там знаходиться магазин, куди він здійснював доставку товару. Позивач [PERSON] у судовому засіданні позов підтримав в повному обсязі та просить визнати незаконною, скасувати постанову в справі про адміністративне правопорушення серії ВО1 № 188406 від 31 січня 2014 року про притягнення його до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 122 КУпАП, та накладення стягнення у виді штрафу в сумі 255 грн., та закрити провадження по справі. Представник відповідача УДАІ УМВС України в Тернопільській області в судове засідання не з'явився з невідомої суду причини, хоча про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. За наявності обставин, приймаючи до уваги вимоги ч. 4 ст. 128 КАС України, суд вважає за можливе розглядати справу у відсутності представника відповідача. Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд встановив наступні факти: Постановою інспектора з дізнання ВДАІ Бережанського РВ УМВС України в Тернопільській області Бойко І.П. серії ВО1 № 188406 від 31 січня 2014 року позивача [PERSON] притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення вимог ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу 255 грн. за те, що він 31 січня 2014 року о 15 год. 15 хв. в м. Бережани Тернопільської області по вул. Привокзальна, керуючи транспортним засобом марки «ЗІЛ», державний номерний знак [NUMBER], здійснив зупинку ближче 30 м. від посадкового майданчика для зупинки маршрутних транспортних засобів, чим порушив вимоги п. 15.9 «е» Правил дорожнього руху України. Доказами в справі про адміністративне правопорушення у відповідності до ст. 251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху. Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 р. № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови у справі про адміністративне правопорушення має відповідати вимогам, передбаченим ст.ст. 283, 284 КУпАП. Зокрема, у ній мають бути наведені докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів. У відповідності до ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Згідно ч. 1 ст. 293 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді скарги або протесту на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обґрунтованість винесеної постанови та скасовує постанову і закриває справу; змінює захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено. Вчинення правопорушником [PERSON] порушення вимог п. 15.9 «е» ПДР України підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії АА2 № 130481 від 31 січня 2014 року. Відповідно до ст. 22 КУпАП при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити правопорушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням. Враховуючи вищенаведене, особу правопорушника, обставини, за яких було вчинено правопорушення, незначний характер даного правопорушення, яке не потягло за собою негативних наслідків та врезультаті вчинення якого не було спричинено будь-яких перешкод іншим учасникам дорожнього руху, а також те, що як було встановлено в судовому засіданні, позивач зупинився у вказаному місці з метою здійснення доставки товару у магазин, який там знаходиться, суд вважає за можливе звільнити [PERSON] від адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП і обмежитись усним зауваженням. Вина [PERSON] доведена матеріалами адміністративної справи, однак суд вважає, що його дії є малозначними, та його слід звільнити від адміністративної відповідальності.

Результат розгляду: partial