Рішення адміністративного суду від 2014-02-19 00:00:00+02

[PERSON] звернулась до Будьоннівського районного суду м. Донецька з позовом до управління Пенсійного фонду України в Будьоннівському районі м. Донецька (далі - УПФУ) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов'язання вчинити певні дії, просила визнати протиправним та скасувати рішення УПФУ № 860 від 22.10.2013 р. про відмову у врахуванні при перерахунку пенсії сум матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань, сум індексації заробітної плати, зобов'язати УПФУ здійснити з 08.02.2012 р. перерахунок пенсії з урахуванням сум матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань, індексації заробітної. Постановою Будьоннівського районного суду м. Донецька від 25.11.2013 р. позов задоволено частково, визнані протиправними дії УПФУ з відмови позивачу у перерахунку пенсії з урахуванням сум матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань, індексації заробітної плати, з яких проводилось нарахування та сплата внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, скасоване рішення відповідача № 860 від 22.10.2013 р., зобов'язано відповідача здійснити з 22.10.2013 р. перерахунок пенсії позивача з урахуванням всіх виплат, з яких сплачено страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування від сукупного оподатковуваного доходу, в тому числі сум матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань, сум індексації заробітної плати, з урахуванням фактично отриманих виплат. В апеляційній скарзі позивач просить скасувати постанову в частині встановлення дати перерахунку, ухвалити нове рішення про встановлення дати початку перерахунку 08.02.2012 р. - день призначення пенсії, зазначає про неврахування судом, що розмір пенсії неправильно обрахований з дати її призначення, а тому вона має право на перерахунок пенсії саме з дати призначення. Відповідачем подана апеляційна скарга, в якій він просить скасувати постанову суду та прийняти нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог. Апеляційна скарга мотивована тим, що постанова суду першої інстанції прийнята з порушенням норм матеріального права, яке полягає в тому, що судом першої інстанції не вірно застосований Закон України «Про державну службу». Апелянт зазначає, що відповідно до ст. 33 цього Закону матеріальна допомога не відноситься до надбавок та доплат, які включаються до заробітку для перерахунку пенсії. Крім того, апелянт посилається до постанову Кабінету Міністрів України № 865 від 31.05.2000 р. «Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсій», яка встановлює, що до видів виплат, які включаються для обчислення пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу», відносяться виплати, що мають систематичний характер. Матеріальна допомога на оздоровлення не носить систематичного характеру, а відноситься до інших заохочувальних та компенсаційних виплат, тому відсутні правові підстави для включення матеріальної допомоги до заробітку для обчислення пенсії. В судовому засіданні позивач підтримала апеляційну скаргу, просила її задовольнити, в задоволенні апеляційної скарги відповідача просила відмовити. Представник відповідача до судового засідання не з'явився, про дату, час і місце апеляційного розгляду повідомлений належним чином, у зв'язку з чим колегія суддів визнала за можливе здійснити апеляційний перегляд справи за відсутністю представника відповідача. Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення позивача, перевіривши доводи апеляційної скарги матеріалами справи, приходить до висновку, що апеляційні скарги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Судом першої інстанції встановлено, що позивач [PERSON] є отримувачем пенсії за віком відповідно до Закону України «Про державну службу» з 08.02.2012 р. 21.10.2013 р. позивач звернулась до відповідача із заявою про здійснення перерахунку пенсії на підставі довідки про складові заробітної плати для призначення (перерахунку) пенсії, в яку включені нараховані та виплачені позивачу матеріальна допомога на оздоровлення, матеріальна допомога на вирішення соціально-побутових питань та індексація грошових доходів. На усі виплати, включені у довідку, нараховувались страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування. Рішенням № 860 від 22.10.2013 р. відповідачем позивачу відмовлено у перерахунку пенсії. Частково задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що при здійсненні перерахунку пенсії повинні враховуватися інші виплати, на які нараховувались страхові внески та які отримувались позивачем, зокрема, суми матеріальних допомог на оздоровлення та вирішення соціально-побутових питань, а також індексація доходів. Крім того, з урахуванням звернення позивача до суду з даним позовом 24.10.2013 р., суд визначив дату перерахунку пенсії 22.10.2013 р. Розглядаючи справу в межах апеляційного оскарження, колегія суддів вважає обґрунтованим висновок суду першої інстанції в частині зобов'язання відповідача здійснити перерахунок пенсії з урахуванням сум матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань, індексації, проте, вважає, що судом неправильна визначена дата здійснення перерахунку пенсії. Судом апеляційної інстанції встановлено, що [PERSON] з 08.02.2012 р. є отримувачем пенсії за віком відповідно до Закону України «Про державну службу». 21.10.2013 р. позивач звернулась до відповідача із заявою про здійснення перерахунку пенсії на підставі довідок управління Пенсійного фонду України в Будьоннівському районі м. Донецька про складові заробітної плати для призначення (перерахунку) пенсії № 266/06 від 21.10.2013 р., № 267/06 від 21.10.2013 р., № 269/06 від 21.10.2013 р., № 268/06 від 21.10.2013 р., в які включені нараховані та виплачені позивачу матеріальна допомога на оздоровлення, матеріальна допомога на вирішення соціально-побутових питань та індексація заробітної плати. На усі виплати, включені у довідку, нараховувались страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування. Рішенням відповідача № 860 від 22.10.2013 р. позивачу відмовлено у перерахунку пенсії. Підставою для відмови у перерахунку пенсії є неврахування при обчисленні пенсії нарахованої та виплаченої матеріальної допомоги та індексації. В довідках, виданих позивачу управлінням Пенсійного фонду України в Будьоннівському районі м. Донецька, про складові заробітної плати (посадовий оклад, надбавка за ранг або кваліфікаційні класи, або класний чин, або спеціальні звання, або дипломатичний ранг, надбавка за вислугу років), що подається для призначення пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу», зазначено про нарахування та виплату позивачу матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових потреб, а також індексації заробітної плати, на які нараховувались страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування. За змістом статті 37 Закону України «Про державну службу», у редакції, чинній на час виникнення спірних відносин, (далі - Закон № 3723-XII) пенсія державним службовцям призначається в розмірі 80 відсотків від сум їх заробітної плати, на які нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування. У частині першій статті 1 Закону України «Про оплату праці» (далі - Закон № 108/95-ВР) встановлено, що заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу. Статтею 2 цього Закону визначено структуру заробітної плати, до якої входить: основна та додаткова заробітна плата, а також заохочувальні та компенсаційні виплати. Частиною другою статті 33 Закону № 3723-XII передбачено, що заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплати за ранги, надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок. Аналіз наведених положень дає підстави для висновку, що матеріальна допомога на оздоровлення та допомога для вирішення соціально-побутових питань входила до системи оплати праці державного службовця. Крім того, статтею 66 Закону України «Про пенсійне забезпечення» (далі - Закон № 1788-XII) врегульовано види оплати праці, що враховуються при обчисленні пенсій. Відповідно до частини першої статті 66 цього Закону до заробітку для обчислення пенсії включаються всі види оплати праці (виплат, доходу), на які відповідно до Закону України «Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування» нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, в межах максимальної величини фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, оподатковуваного доходу (прибутку), сукупного оподатковуваного доходу (граничної суми заробітної плати (доходу), з яких справляються страхові внески (збори) до соціальних фондів, що діяла на день одержання зазначеного заробітку (виплат, доходу). Стаття 41 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон № 1058-IV) визначає виплати (доходи), що враховуються в заробітну плату (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії. Так, зокрема до такого доходу (заробітної плати) враховуються: суми виплат, отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно з цим Законом були фактично нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески; суми виплат, отримуваних застрахованою особою до набрання чинності цим Законом, у межах сум, на які відповідно до законодавства, що діяло раніше, нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування. За змістом наведених норм отримувані застрахованою особою суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, враховуються в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати. Таким чином, дії відповідача з відмови у врахуванні суми матеріальних допомог на оздоровлення, вирішення соціально-побутових потреб та індексації у сумі заробітку, з якої обчислюється пенсія, є протиправними. Колегія суддів вважає, що отримані застрахованою особою суми виплат, з яких фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, повинні враховуватися в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати. Такої позиції дотримується й Верховний Суд України в постанові від 20.02.2012 р. в справі № 21-430а11. Доводи апеляційної скарги відповідача спростовуються приведеними вище обставинами. Разом з тим, судом апеляційної інстанції встановлено, що судом першої інстанції неправильно визначена дата перерахунку пенсії. У відповідності до ч. 4 ст. 45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» перерахунок призначеної пенсії, крім випадків, передбачених частиною першою статті 35, частиною другою статті 38, частиною третьою статті 42 і частиною п'ятою статті 48 цього Закону, провадиться в такі строки: у разі виникнення права на підвищення пенсії - з першого числа місяця, в якому пенсіонер звернувся за перерахунком пенсії, якщо відповідну заяву з усіма необхідними документами подано ним до 15 числа включно, і з першого числа наступного місяця, якщо заяву з усіма необхідними документами подано ним після 15 числа. Оскільки позивач із заявою про здійснення перерахунку пенсії звернулась до органу Пенсійного фонду 21.10.2013 р., перерахунок повинен здійснюватися з 01.11.2013 р., а не з 22.10.2013 р., як зазначив суд першої інстанції, застосувавши строк звернення до суду та задовольнивши позовні вимоги в межах такого строку. Колегія суддів вважає необґрунтованими доводи позивача, викладені в апеляційній скарзі, з тих підстав, що право на перерахунок пенсії виникає у особи відповідно до приписів ч. 4 ст. 45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» саме з часу звернення до органу Пенсійного фонду з відповідною заявою. Крім того, колегія суддів зазначає, що судом першої інстанції не вирішені усі позовні вимоги. Частково задовольнивши позов, суд в резолютивній частині не зазначив про відмову у задоволенні решти позовних вимог. З урахуванням викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції правильно по суті вирішена справа, але з помилковим застосуванням норм матеріального та процесуального права, а також не вирішені усі позовні вимоги, що є підставою для зміни судового рішення.

Результат розгляду: partial