Рішення адміністративного суду від 2014-02-05 00:00:00+02

ТОВ «Піонер Насіння Україна» звернулося до суду з позовом до Київської міжрегіональної митниці Міндоходів про визнання протиправними та скасування рішень про коригування митної вартості товарів від 02.01.2013 року № 100260000/2013/135800/2, №100260000/2013/135801/1, від 14.01.2013 року №100260000/2013/230016/2, №100260000/2013/230021/2, від 15.01.2013 року №100260000/2013/230031/2, від 21.01.2013 року №100260000/2013/230039/1, від 28.01.2013 року №100260000/2013/230053/2, №100260000/2013/230054/2, від 29.01.2013 року №100260000/2013/230059/2, від 30.01.2013 року №100260000/2013/230061/2, №100260000/2013/230063/2, від 25.12.2012 року №100260000/2012/212107/2, №100260000/2012/212108/2, №100260000/2012/212109/2, від 04.02.2013 року №100260000/2013/230070/2, №100260000/2013/230071/1, від 07.02.2013 року №100260000/2013/230083/1, №100260000/2013/230084/2, №100260000/2013/230085/2, від 08.02.2013 року №100260000/2013/230088/2. Постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 14 серпня 2013 року в задоволенні позову відмовлено. Не погоджуючись з постановою суду першої інстанції позивач звернувся до Київського апеляційного адміністративного суду з апеляційною скаргою, в якій просить ухвалене у справі судове рішення скасувати та постановити нове рішення, яким задовольнити позов в повному обсязі, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи. У судове засідання сторони не з'явилися, причини неявки сторін суду невідомі, про розгляд справи були повідомлені належним чином. Відповідно до ч.4 ст.196 КАС України неприбуття в судове засідання сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про дату, час і місце апеляційного розгляду, не перешкоджає судовому розгляду справи. У зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь в справі, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до ч.1 ст.41 КАС України, не здійснюється. Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши за матеріалами справи наведені у апеляційній скарзі доводи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом першої інстанції встановлено, що ТОВ «Піонер Насіння Україна» на виконання умов договору купівлі-продажу № PRUA13/2 від 26.10.2012 року, укладеного з Швейцарською компанією «Pioneer HiBred Switzerland S.A», а також Додатків до нього від 26.10.2012 року № 1, № 2, № 3, № 1/1, № 1/2, № 1/3 надало до Київської регіональної митниці декларації митної вартості №№: 100260000/2013/135800, 100260000/2013/135801, 100260000/2013/135871, 100260000/2013/135894, 100260000/2013/135921, 100260000/2013/136008, 100260000/2013/136160, 100260000/2013/136174, 100260000/2013/136226, 100260000/2013/136256, 100260000/2013/136258, 100260000/2012/556678, 100260000/2012/556677, 100260000/2012/556674, 100260000/2013/136320, 100260000/2013/136321, 100260000/2013/136424, 100260000/2013/136453, 100260000/2013/136454, 100260000/2013/136463, у яких позивачем визначено митну вартість товару (гібридів насіння сільськогосподарських культур) з використанням основного методу визначення митої вартості за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції) та інші документи, необхідні для митного оформлення вантажу. У зв'язку з ненаданням декларантом запропонованих документів, на виконання вимог пункту шостого статті 54 Митного кодексу України від 13.03.2012 № 4495-VI Київською міжрегіональною митницею Міндоходів відмовлено позивачу у митному оформленні задекларованого товару, у зв'язку з чим оформлено картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення. Підставою для відмови у митному оформленні були прийняті рішення про корегування митної вартості товарів від 02.01.2013 року № 100260000/2013/135800/2, №100260000/2013/135801/1, від 14.01.2013 року №100260000/2013/230016/2, №100260000/2013/230021/2, від 15.01.2013 року №100260000/2013/230031/2, від 21.01.2013 року № 100260000/2013/230039/1, від 28.01.2013 року № 100260000/2013/230053/2, № 100260000/2013/230054/2, від 29.01.2013 року № 100260000/2013/230059/2, від 30.01.2013 року № 100260000/2013/230061/2, № 100260000/2013/230063/2, від 25.12.2012 року №100260000/2012/212107/2, № 100260000/2012/212108/2, № 100260000/2012/212109/2, від 04.02.2013 року № 100260000/2013/230070/2, № 100260000/2013/230071/1, від 07.02.2013 року № 100260000/2013/230083/1, № 100260000/2013/230084/2, № 100260000/2013/230085/2, від 08.02.2013 року № 100260000/2013/230088/2. За результатами розгляду додатково наданих декларантом документів митний орган листом від 03 квітня 2013 року № 14/2-11/4475 відмовив у перегляді рішень про коригування митної вартості товарів від 02.01.2013 року № 100260000/2013/135800/2, №100260000/2013/135801/1, від 14.01.2013 року №100260000/2013/230016/2, №100260000/2013/230021/2, від 15.01.2013 року №100260000/2013/230031/2, від 21.01.2013 року № 100260000/2013/230039/1, від 28.01.2013 року № 100260000/2013/230053/2, № 100260000/2013/230054/2, від 29.01.2013 року № 100260000/2013/230059/2, від 30.01.2013 року № 100260000/2013/230061/2, № 100260000/2013/230063/2, від 25.12.2012 року №100260000/2012/212107/2, № 100260000/2012/212108/2, № 100260000/2012/212109/2, від 04.02.2013 року № 100260000/2013/230070/2, № 100260000/2013/230071/1, від 07.02.2013 року № 100260000/2013/230083/1, № 100260000/2013/230084/2, № 100260000/2013/230085/2, від 08.02.2013 року № 100260000/2013/230088/2. Приймаючи рішення про відмову в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що під час розгляду справи доводи позивача були спростовані. Однак, судова колегія не може погодитись з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне. Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Згідно зі ст. 49 Митного кодексу України (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин), митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. Відповідно до ч. 1 ст. 52 МК України, заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою. Згідно з ч. 2 ст. 52 МК України, декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов'язані: 1) заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з митним органом; 2) подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об'єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; 3) нести всі додаткові витрати, пов'язані з коригуванням митної вартості або наданням митному органу додаткової інформації. Відповідно до ч. 1 ст. 53 МК України, у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення. Згідно з ч. 2 ст. 53 МК України, документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: - декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п'ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; - зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; - рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об'єктом купівлі-продажу); - якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; - за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; - транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; - копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; - якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування. За змістом ч. 3 ст. 53 МК України, у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов'язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: - договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов'язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; - рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); - рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов'язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); - виписку з бухгалтерської документації; - ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; - каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; - копію митної декларації країни відправлення; - висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини. У разі якщо митний орган має обґрунтовані підстави вважати, що існуючий взаємозв'язок між продавцем і покупцем вплинув на заявлену декларантом митну вартість, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу, крім документів, зазначених у частинах другій та третій цієї статті, подає (за наявності) такі документи: - виписку з бухгалтерських та банківських документів покупця, що стосуються відчуження оцінюваних товарів, ідентичних та/або подібних (аналогічних) товарів на території України; - довідкову інформацію щодо вартості у країні-експортері товарів, що є ідентичними та/або подібними (аналогічними) оцінюваним товарам; - розрахунок ціни (калькуляцію) (ч. 4 ст. 53 МК України). Згідно з ч. 5 ст. 54 МК України, митний орган з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів має право: - упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості; - у випадках, встановлених цим Кодексом, письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені статтею 53 цього Кодексу додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості; - у випадках, встановлених цим Кодексом, здійснювати коригування заявленої митної вартості товарів; - проводити в порядку, визначеному статтями 345 - 354 цього Кодексу, перевірки правильності визначення митної вартості товарів після їх випуску; - звертатися до митних органів інших країн із запитами щодо надання відомостей, необхідних для підтвердження достовірності заявленої митної вартості; - застосовувати інші передбачені цим Кодексом форми митного контролю. Зокрема, митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: - невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; - неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; - невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; - надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості (ч. 6 вказаної статті). Відповідно до ч. 1 ст. 55 МК України, рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається митним органом у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо митним органом у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів. Згідно з ч. 2 ст. 55 МК України, прийняте митним органом письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити: 1) обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано; 2) наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; 3) вичерпний перелік вимог щодо надання додаткових документів, передбачених частиною третьою статті 53 цього Кодексу, за умови надання яких митна вартість може бути визнана митним органом; 4) обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої митним органом, та фактів, які вплинули на таке коригування; 5) інформацію про: а) право декларанта або уповноваженої ним особи на випуск у вільний обіг товарів, що декларуються: у разі згоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю, визначеною митним органом; у разі незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю товарів та надання гарантій відповідно до розділу X цього Кодексу в розмірі, визначеному митним органом відповідно до частини сьомої цієї статті; б) право декларанта або уповноваженої ним особи оскаржити рішення про коригування заявленої митної вартості у митному органі вищого рівня відповідно до глави 4 цього Кодексу або до суду. Відповідно до ч.ч. 7, 8 ст. 55 МК України, у випадку незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування заявленої митної вартості товарів митний орган за зверненням декларанта або уповноваженої ним особи випускає товари, що декларуються, у вільний обіг за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю цих товарів, визначеною декларантом або уповноваженою ним особою, та забезпечення сплати різниці між сумою митних платежів, обчисленою згідно з митною вартістю товарів, визначеною декларантом або уповноваженою ним особою, та сумою митних платежів, обчисленою згідно з митною вартістю товарів, визначеною митним органом, шляхом надання гарантій відповідно до розділу X цього Кодексу. Строк дії таких гарантій не може перевищувати 90 календарних днів з дня випуску товарів. Протягом 80 днів з дня випуску товарів декларант або уповноважена ним особа може надати митному органу додаткові документи для підтвердження заявленої ним митної вартості товарів, що декларуються. За змістом ч. 9 ст. 55 МК України, у разі надання декларантом або уповноваженою ним особою додаткових документів митний орган розглядає подані додаткові документи і протягом 5 робочих днів з дати їх подання виносить письмове рішення щодо визнання заявленої митної вартості та скасовує рішення про коригування заявленої митної вартості або надає обґрунтовану відмову у визнанні заявленої митної вартості з урахуванням додаткових документів. У такому випадку надана фінансова гарантія відповідно повертається (вивільняється) або реалізується в порядку та у строки, визначені цим Кодексом. Згідно зі ст. 57 МК України, визначення митної вартості товарів, які імпортуються в Україну, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний. Основним є метод визначення митної вартості товарів за ціною договору щодо товарів, які імпортуються (вартість операції). Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції). Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу. Застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між митним органом та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу. Під час таких консультацій митний орган та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності. При цьому кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу. Згідно з ч. 2 ст. 58 МК України, метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов'язковою при її обчисленні. Згідно з п. 1.14 Правил заповнення декларації митної вартості, затверджених Наказом Міністерства фінансів України № 599 від 24 травня 2012 року, метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов'язковою при її обчисленні. З матеріалів справи вбачається, що у встановлений ч.8 ст. 55 МК України строк, тобто у межах 80-денного строку з дня випуску товарів, Позивач разом з листом від 28.03.2013 № 212/13 (Додаток № 5 до Позовної заяви) надав Відповідачу на його вимогу усі додаткові документи, що підтверджують заявлену митну вартість Товару: копію Прайс-листа Компанії «Pioneer Hi-Bred Switzerland S.A» від 12.12.2012 з перекладом (Додаток № 6 до Позовної заяви), копію листа Компанії «Pioneer Ні Bred Switzerland S.A.» від 17.01.2013 з Калькуляцією затрат на виробництво гібридів кукурудзи та соняшника (Додаток № 7 до Позовної заяви), копію Експертного висновку Торгово-промислової палати від 06.02.2013 № Ц-40 (Додаток № 8 до Позовної заяви), копію листа Державної митної служби України від 18.06.2012 № 11.1/2-15.2/6904 (Додаток № 9 до Позовної заяви), копію листа Київської регіональної митниці від 01.08.2012 № 14/2-11/20485 (Додаток № 10 до Позовної заяви), копії Рішень Київської регіональної митниці про коригування заявленої митної вартості, видані із застосування методу визначення митної вартості за ціною договору (Додаток № 11 до Позовної заяви), виписку з бухгалтерських та банківських документів TOB «Піонер Насіння Україна», що стосуються відчуження оцінюваних товарів, ідентичних та/або подібних (аналогічних) товарів на території України (Додаток № 12 до Позовної заяви), копію довідкової інформації відносно вартості ідентичних (подібних) товарів в країні експортері від 27.03.2013 (Додаток № 13 до Позовної заяви), копії митних декларацій країн відправлення (Додаток № 14 до Позовної заяви), копію довідки банка про відсутність оплати коштів за контрактом купівлі-продажу від 26.10.2012 № PRUA13/2 (Додаток № 15 до Позовної заяви), каталог Pioneer (Додаток № 16 до Позовної заяви). Відносно документу, який Відповідач визначив у своїх вимогах як «ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів», то як вбачається з матеріалів справи, Позивач не укладав ліцензійного та авторських договорів, що стосуються імпортованого за договором купівлі-продажу від 26.10.2012 № PRUA13/2 Товару та є умовою його продажу. При цьому, під час декларування Товару Позивач надавав до кожної митної декларації декларацію митної вартості, заповнену у відповідності до наказу Міністерства фінансів України від 24.05.2012 № 599 «Про затвердження Форми декларації митної вартості та Правил її заповнення». У графах 11 (а) цих декларацій митної вартості були зазначені відомості про відсутність роялті та інших ліцензійних платежів, які Позивач повинен сплачувати прямо чи опосередковано як умову продажу оцінюваних товарів. Таким чином, у Відповідача були відсутні підстави для витребування «ліцензійного чи авторського договору покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів». Крім цього, необхідно зазначити, що митним органом не було наведено належних доказів того, що надані позивачем основні документи містили розбіжності, в них були наявні ознаки підробки або вони не містили всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. А також відповідачем не наведено вичерпний перелік вимог щодо надання додаткових документів, передбачених ч. 3 ст. 53 МК України, за умови яких митна вартість може бути визнано. Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що прийняті Відповідачем оскаржувані рішення не можна визнати законними та обґрунтованими, оскільки при їх прийнятті митний орган не врахував всіх поданих позивачем документів та не надав їм належної оцінки, чим порушив зазначені вище норми митного законодавства. Вказаним обставинам суд першої інстанції належної оцінки не надав. З огляду на викладене колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції було неповно з'ясовано обставини, що мають значення для справи, порушено норми матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи. Отже, колегія суддів, у відповідності до ст. 205 КАС України, приходить до висновку, що постанову суду першої інстанції необхідно скасувати та ухвалити нову постанову, якою позов задовольнити.

Результат розгляду: granted