Рішення адміністративного суду від 2014-01-13 00:00:00+02

Позивач просить скасувати постанову головного державного інспектора Управління охорони, використання і відтворення водних біоресурсів та регулювання рибальства у Волинській області (далі - державний інспектор) Мальчука Є.В., якою його притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.188-5 КУпАП та піддано адміністративному стягненню у виді штрафу. Згідно з оскаржуваною постановою позивач 31.03.2013р. не виконав законні розпорядження посадових осіб, які займаються державним контролем у галузі охорони та використання природних ресурсів. Вказану постанову позивач вважає незаконною, винесеною з порушенням норм процесуального та матеріального права. Позивач у судовому засіданні позов підтримав, дав пояснення про те, що інкриміноване йому порушення не скоював, опору працівникам відділу охорони водних ресурсів під час виконання ними службових обов'язків не чинив, вини в його діях немає. Відповідач Мальчук Є.В. в судовому засіданні позов не визнав, зазначив, що 06.09.2013р. у Волиньрибоохорону з прокуратури Старовижівського району надійшов лист № 45-26-13 від 01.09.2013р. про результати проведення додаткової перевірки щодо законності постанови слідчого Старовижівського РВ УМВС України у Волинській області про закриття кримінального провадження від 30.07.2013р. за відсутністю в діях позивача кримінального правопорушення за ч.2 ст.342 КК України і притягнення його до адміністративної відповідальності за ст.188-5 КУпАП. Вказана постанова оскаржувалась Управлінням охорони, використання і відтворення водних біоресурсів та регулювання рибальства у Волинській області, однак не була скасована, про що прокуратура Старовижівського району повідомила листом. На підставі постанови від 30.07.2013 р. та листа прокуратури Старовижівського району від 01.09.2013 р. державним інспектором було складено протокол про адміністративне правопорушення від 20.09.2013 р. №0000848 за ст. 188-5 КУпАП та оскаржувана позивачем постанова. Протокол та постанова складені з дотриманням норм чинного законодавства. Позивач належним чином повідомлявся про час та дату розгляду протоколу, однак на виклик не з'явився. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні дав аналогічні показання. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити з таких підстав. Відповідно до ч.3 ст.2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку. Відповідно до ч.2 ст.71 КАСУ, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються його вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльність суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. 30.07.2013р. постановою слідчого Старовижівського РВ УМВС України у Волинській області закрито кримінальне провадження щодо позивача за відсутністю в його діях кримінального правопорушення за ч.2 ст.342 КК України. Копію даної постанови виділено із кримінального провадження та направлено начальникові Управління охорони, використання і відтворення водних біоресурсів та регулювання рибальства у Волинській області для притягнення винних осіб до адміністративної відповідальності. Із матеріалів кримінального провадження № 12013020190000134 від 02.04.2013 р. вбачається, що копія цієї постанови 30.07.2013 р. скерована на адресу Управління охорони, використання і відтворення водних біоресурсів та регулювання рибальства у Волинській області. 01.09.2013 року прокуратура Старовижівського району направила лист № 45-26-13 у Волиньрибоохорону про результати проведення додаткової перевірки щодо законності постанови від 30.07.2013 р. і притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ст.188-5 КУпАП, згідно з яким у скарзі відмовлено, оскаржувана постанова не скасована. Судом встановлено, що 20.09.2013 року відповідачем Мальчуком Є.В. на підставі протоколу про адміністративне правопорушення №0000848 від 20.09.2013р. була винесена постанова про притягнення [PERSON] до адміністративної відповідальності за ст.188-5 КУпАП, якою на нього було накладено адміністративне стягнення у розмірі 255 грн. Згідно з постановою про накладення адміністративного стягнення № 001342 від 20.09.2013 р. позивач 31.03.2013 р. не виконав законних розпоряджень осіб, які займаються державним контролем у галузі охорони та використання природних ресурсів. Відповідно до ч.4 ст.38 КУпАП, у разі закриття кримінального провадження, але за наявності в діях порушника ознак адміністративного правопорушення, адміністративне стягнення може бути накладено не пізніш як через місяць з дня прийняття рішення про закриття кримінального провадження. З оглянутих у судовому засіданні матеріалів кримінального провадження, наданих прокуратурою Старовижівського району та відповідачем вбачається, що постанова слідчого Старовижівського РВ УМВС України у Волинській області про закриття кримінального провадження винесена 30.07.2013 року, а протокол про адміністративне правопорушення №0000848 складено та постанова про накладення адміністративного стягнення №001342 була винесена 20.09.2013 року, тобто з моменту закриття кримінального провадження до моменту накладення адміністративного стягнення минув строк притягнення особи до адміністративної відповідальності. Вказана постанова не скасовувалась і є чинною, що підтверджується в листі прокуратури Старовижівського району від 01.09.2013 р. та відповідачем Мальчуком Є.В. Суд не бере до уваги доводи відповідача про те, інспекція була позбавлена можливості у встановлений ст.38 КУпАП строк притягнути позивача до відповідальності оскільки вказану постанову інспекція отримала 23.08.2013 р. Суд приходить до висновку, що оскільки строк притягнення позивача до адміністративної відповідальності закінчувався 30.08.2013 р., то у відповідача було достатньо часу для виклику позивача на розгляд справи. З урахуванням викладеного, притягнення державним інспектором до адміністративної відповідальності позивача ст. 188-5 КУпАП є неправомірним, а тому вказана постанова підлягає скасуванню.

Результат розгляду: granted