Рішення адміністративного суду від 2014-01-15 00:00:00+02

03.12.13 року Верхньодніпровська об'єднана Державна податкова інспекція Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області звернулася до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до фізичної особи - підприємця [PERSON] про стягнення заборгованості в сумі 1828,14 грн. В обґрунтування позову зазначено, що фізична особа-підприємець [PERSON] являвся платником єдиного податку на спрощеній системі оподаткування в 2012 - 2013 роках. Станом на 29.07.2013 року відповідач має заборгованість зі сплати єдиного податку за 2012- 2013 рік, яка складає 1828,14 грн. Заборгованість у добровільному порядку не сплачена, тому податковий орган звернувся до суду про стягнення боргу в судовому порядку. Позивач в судове засідання не з'явився, подав клопотання про розгляд справи в порядку письмового провадження (а.с 33), позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив їх задовольнити. Відповідач, повідомлений належним чином про дату, час та місце судового розгляду (а.с. 35, 36), в судове засідання не з'явився, повістка про розгляд справи повернулася на адресу відправника з відміткою пошти «за закінченням строку зберігання». Згідно з відомостями, що містяться в позовній заяві та витязі з ЄДРПОУ, місцезнаходженням відповідача є адреса: [ADDRESS], на цю ж адресу направлена і судова повістка на ім'я відповідача. Відповідно до ч.4 ст. 33 КАС України, у разі відсутності осіб, які беруть участь у справі за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином.. За викладених обставин, у відповідності до ч.6 ст.128 Кодексу адміністративного судочинства України, справу розглянуто в порядку письмового провадження. Розглянувши подані документи і матеріали, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог з огляду на наступне. Фізична особа-підприємець [PERSON] зареєстрований Верхньодніпровською районною державною адміністрацією Дніпропетровської області 03.11.2004 року, ідентифікаційний код [NUMBER], перебуває на обліку в Верхньодніпровській об'єднаній державній податковій інспекції ГУ Міндоходів у Дніпропетровській області як платник податків і зборів з 03.11.2004 року, за № 1114 (а.с. 6, 7). З матеріалів справи свідчить, що 25.01.2012 року ФОП [PERSON] подав до Верхньодніпровської ОДПІ заяву про спрощену систему оподаткування з 01.01.2012 року та Розрахунок доходу за попередній календарний рік, що передує переходу на спрощену систему оподаткування, в якому визначив суму доходів отриману в 2011 році в розмірі 120000,00 грн. (а.с. 9). 12.06.2013 року відповідачем до Верхньодніпровської ОДПІ була подана заява про відмову від застосування спрощеної системи оподаткування з 01.07.2013 року (а.с10). Тобто на спрощеній системі оподаткування відповідач знаходився з 01.01.2012 року по 01.07.2013 року. 22.05.2012року Верхньодніпровською ОДПІ ФОП [PERSON] було видано Свідоцтво платника єдиного податку серії [NUMBER] зі ставкою 20% групи 2, види господарської діяльності: діяльність таксі (населенню) 60.22.0 (а.с. 13). Судом встановлено, що 29.12.2012 року Верхньодніпровською ОДПІ ГУ Міндоходів у Дніпропетровській області проведена камеральна перевірка фізичної особи-підприємця [PERSON] з питання дотримання платіжної дисципліни по єдиному податку. За результатами перевірки складений Акт № 703/170/[NUMBER] від 29.12.2012 року згідно якого перевіркою встановлені порушення п.п. 295.1 ст. 295 Податкового кодексу України (а.с.15). А саме, ФОП єдиний податок у сумі 214,60 грн. по строку сплати - 20.11.12 фактично сплачено 27.11.12 року (із затримкою на 36 календарних днів), єдиний податок у сумі 214,60 грн. по строку сплати - 20.12.12 року, фактично сплачено 27.12.12 року (із затримкою на 7 календарних днів). На підставі Акту № 703/170/[NUMBER] від 29.12.2012року винесено податкове повідомлення-рішення форми «Р» № 0006281700 від 29.12.2012 р. про застосування штрафних санкцій в розмірі 214,60 грн., яке вручене [PERSON] 29.12.2012 року, що підтверджується корінцем податкового повідомлення-рішення (а.с. 17). Крім того, 29.07.2013 року Верхньодніпровською ОДПІ ГУ Міндоходів у Дніпропетровській області проведена камеральна перевірка фізичної особи-підприємця [PERSON] з питання дотримання платіжної дисципліни по єдиному податку. За результатами перевірки складений Акт № 314/17б/[NUMBER] від 29.07.2013 року згідно якого перевіркою встановлені порушення п.п. 295.1 ст. 295 Податкового кодексу України (а.с.18). А саме, ФОП [PERSON] єдиний податок в сумі 107,64 грн., по строку сплати - 20.01.2013 року не сплачено. Єдиний податок у сумі 229,14 грн., по строку сплати - 20.02.13 року, 20.03.2013 року, 20.04.2013 року, 20.05.2013 року не сплачено, тобто, єдиний податок в 2013 році відповідачем не сплачений в розмірі 1025 грн. ( 229,4 грн. х4+107,64 грн. =1025,24 грн.) На підставі Акту № 314/17б/[NUMBER] від 29.07.2013 року винесено податкове повідомлення-рішення форми «Р» № 0003041700 від 29.07.2013 р. про застосування штрафних санкцій на суму 573,5 грн., яке вручене [PERSON] 29.07.2013 року, що підтверджується корінцем податкового повідомлення-рішення (а.с. 19). Особливості застосування фізичними особами-підприємцями спрощеної системи оподаткування з 01.01.2012 року врегульовані розділом ХІV Податкового кодексу України від 02.12.2010 року № 2755-VІ (далі ПК України). Статтею 36 Податкового кодексу України визначено поняття податкового обов'язку, зокрема, це обов'язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи. Згідно п. 291.3 ст. 291 Податкового кодексу України, передбачено, що юридична особа чи фізична особа - підприємець може самостійно обрати спрощену систему оподаткування, якщо така особа відповідає вимогам, встановленим цією главою, та реєструється платником єдиного податку в порядку, визначеному цією главою. Пунктом 291.4 ст. 291 Податкового кодексу України передбачено сім груп, на які в залежності від кількості найманих працівників, виду діяльності та обсягу доходу за календарний рік поділяються суб'єкти господарювання, які застосовують спрощену систему оподаткування, обліку та звітності. Відповідно до п.п. 298.1.1 п. 298.1 ст. 298 Податкового кодексу України, для обрання або переходу на спрощену систему оподаткування суб'єкт господарювання подає до органу державної податкової служби заяву. За заявою від 25.01.2012 р. (а.с. 8, 10, ) фізичну особу підприємця [PERSON] з 01.01.2012 р. зареєстровано платником єдиного податку другої групи зі ставкою податку 20%. Відповідно до п. 291.4 ст. 291 Податкового кодексу України, друга група - фізичні особи - підприємці, які здійснюють господарську діяльність з надання послуг, у тому числі побутових, платникам єдиного податку та/або населенню, виробництво та/або продаж товарів, діяльність у сфері ресторанного господарства, за умови, що протягом календарного року відповідають сукупності таких критеріїв: не використовують працю найманих осіб або кількість осіб, які перебувають з ними у трудових відносинах, одночасно не перевищує 10 осіб; обсяг доходу не перевищує 1 000 000 гривень Відповідно до ст. 293 ПК України ставки єдиного податку встановлюються у відсотках (фіксовані ставки) до розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року (далі у цій главі - мінімальна заробітна плата), та у відсотках до доходу (відсоткові ставки). Фіксовані ставки єдиного податку встановлюються сільськими, селищними та міськими радами для фізичних осіб - підприємців, які здійснюють господарську діяльність, залежно від виду господарської діяльності, з розрахунку на календарний місяць - для другої групи платників єдиного податку - у межах від 2 до 20 відсотків розміру мінімальної заробітної плати; Відповідно до Рішення П'ятнадцятої сесії Верхньодніпровської міської ради Верхньодніпровського району Дніпропетровської області ставки єдиного податку для фізичних осіб - підприємців для другої групи платників єдиного внеску, які здійснюють господарську діяльність з надання послуг, крім побутових, та або населенню, виробництво та/або продаж товарів діяльність у сері ресторанного господарства (60.22.0 - діяльність таксі) ставка єдиного податку становить 20% (а.с. 23-25). Відповідно до п.294.1 ст.294 Податкового кодексу України податковим (звітним) періодом для платників єдиного податку першої та другої груп є календарний рік. При цьому п.295.1 та п.295.2 ст.295 Податкового кодексу України встановлено, що платники єдиного податку першої і другої груп сплачують єдиний податок шляхом здійснення авансового внеску не пізніше 20 числа (включно) поточного місяця. Такі платники єдиного податку можуть здійснити сплату єдиного податку авансовим внеском за весь податковий (звітний) період (квартал, рік), але не більш як до кінця поточного звітного року. Нарахування авансових внесків для платників єдиного податку першої і другої груп здійснюється органами державної податкової служби на підставі заяви такого платника єдиного податку щодо розміру обраної ставки єдиного податку, заяви щодо періоду щорічної відпустки та/або заяви щодо терміну тимчасової втрати працездатності. Пунктом 300.1 ст. 300 передбачено, що платники єдиного податку несуть відповідальність відповідно до цього Кодексу за правильність обчислення, своєчасність та повноту сплати сум єдиного податку, а також за своєчасність подання податкових декларацій. Відповідно до п.122.1 ст. 122 ПК України, несплата (неперерахування) фізичною особою - платником єдиного податку, визначеного п.п. 1 та 2 п. 291.4 ст. 291 цього Кодексу авансових внесків єдиного податку в порядку та у строки визначені цим Кодексом, тягне за собою накладення штрафу у розмірі 50% ставки єдиного податку, обраної платником єдиного податку відповідно до цього Кодексу. Як свідачать матеріали справи, у зв'язку з несплатою авансових внесків протягом 2012-2013 років ФОП [PERSON], податковим органом з урахуванням вимог п.п. 122.1 ст. 122 ПК України були нараховані штрафні санкції у розмірі 214,6 грн. визначені податковим повідомленням-рішенням форми «Р» № 0006281700 від 29.12.2012 та податковим повідомленням-рішення форми «Р» № 0003041700 від 29.07.2013 р. (а.с. 17, 19). Відповідно до п.п. 54.3.5 п. 54.3 ст. 54 ПК України, контролюючий орган зобов'язаний самостійно визначити суму грошових зобов'язань, зменшення (збільшення) суми бюджетного відшкодування та/або зменшення (збільшення) від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток або від'ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством, якщо дані перевірок результатів діяльності платника податків свідчать про заниження або завищення суми його податкового зобов'язання, суми бюджетного відшкодування та/або від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток або від'ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, заявлених у податкових (митних) деклараціях, уточнюючих розрахунках. Відповідачем доказів оскарження податкових повідомлень-рішень форми «Р» № 0003041700 від 29.07.2013 р. та форми «Р» № 0006281700 від 29.12.2012 р не надано, а судом в порядку ст. 11 КАС України не встановлено. Відповідно до п.п. 14.1.175 ст. 14 Податкового кодексу України, податковий борг - це сума грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), самостійно узгодженого платником податків або узгодженого в порядку оскарження, але не сплаченого у встановлений Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання. Відповідно до п.87.1 ст. 87 Податкового кодексу України джерелами самостійної сплати грошових зобов'язань або погашення податкового боргу платника податків є будь-які власні кошти, у тому числі ті, що отримані від продажу товарів (робіт, послуг), майна, випуску цінних паперів, зокрема корпоративних прав, отримані як позика (кредит), та з інших джерел, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею, а також суми надміру сплачених платежів до відповідних бюджетів. В силу пп. 20.1.18 п. 20.1 ст. 20 Податкового кодексу України, органи державної податкової служби мають право звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, обслуговуючих такого платника, на суму податкового боргу або його частини. З огляду на те, що заборгованість платника податку не погашена у встановленому законом порядку, позов підлягає задоволенню у повному обсязі.

Результат розгляду: granted