Рішення адміністративного суду від 2014-03-27 00:00:00+02

Прокурор Франківського району м. Львова в інтересах держави в особі Інспекції з питань захисту прав споживачів у Львівській області звернувся до суду з позовом до приватного підприємства «Дуоком Плюс» з вимогою стягнути штрафні санкції в розмірі 1 700,00 грн. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що підставою для застосування фінансових санкцій було самовільне встановлення відповідачем спеціальної конструкції зовнішньої реклами без погодження з органами місцевого самоврядування. Оскільки рішення про накладення фінансових санкцій відповідач не оскаржив та у встановлені законом строки не виконав, прокурор звернувся з вказаним позовом до суду. Представник прокуратури в судовому засіданні позов підтримала, просила його задовольнити. Представник позивача в судове засідання не зявився, хоча був належним чином повідомлений про дату, час та місце судового розгляду. Представник відповідача проти позову заперечив, просив відмовити в задоволенні позову. З'ясувавши обставини, на які позивач посилається як на підставу своїх вимог та дослідивши докази, якими вони обґрунтовуються, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, мотивуючи це наступним. Відносини, пов'язані з виробництвом, розповсюдженням та споживанням реклами на території України регулює Закон України "Про рекламу" № 270/96-ВР від 03.07.1996 року. Відповідно до ст. 16 цього Закону розміщення зовнішньої реклами у населених пунктах проводиться на підставі дозволів, що надаються виконавчими органами сільських, селищних, міських рад, а поза межами населених пунктів - на підставі дозволів, що надаються обласними державними адміністраціями, а на території Автономної Республіки Крим - Радою міністрів Автономної Республіки Крим, в порядку, встановленому цими органами на підставі типових правил, що затверджуються Кабінетом Міністрів України. З матеріалів справи вбачається, що приватне підприємства «Дуоком Плюс» в порушення вимог пункту 1 частини 1 статті 16 Закону України «Про рекламу», самовільно встановило спеціальні конструкції зовнішньої реклами на пл. Яворського, 1 у м. Львові. Департаментом економічної політики Львівської міської ради винесено вимогу № 23/Р-9-2863 від 17.09.2013 року про усунення самовільного розміщення реклами та надано термін на усунення вказаного правопорушення до 27.09.2013 року та відповідно до п.9.4 Правил розміщення зовнішньої реклами у м. Львові письмово інформувати про виконання вимоги КП "Адміністративно-технічне управління". Відповідач не виконав вимогу № 23/Р-9-2863 від 17.09.2013 року, відтак Департамент економічної політики Львівської міської ради направив на ім'я начальника Держспоживінспекції у Львівській області подання № 23/Р-9-3323 від 22.10.2013 року про порушення приватним підприємством «Дуоком Плюс» Закону України "Про рекламу". Статтею 26 Закону України «Про рекламу» передбачено, що контроль за дотриманням законодавства України "Про рекламу" щодо захисту прав споживачів реклами у межах своїх повноважень здійснює спеціально уповноважений центральний орган виконавчої влади у сфері захисту прав споживачів. Функції державного контролю за дотриманням законодавства про рекламу у Львівській області здійснює Інспекція з питань захисту прав споживачів у Львівській області, яка наділена повноваженнями по застосуванню до порушників законодавства фінансових санкцій, передбачених Законом України «Про рекламу». Відповідно до вимог частини 2 статті 26 Закону України «Про рекламу», на вимогу органів державної влади, на які покладено контроль за дотриманням законодавства про рекламу, рекламодавці, виробники та розповсюджувачі реклами зобов'язані надавати документи, усні чи письмові пояснення, відео - та звукозаписи, а також іншу інформацію, необхідну для здійснення ними повноважень щодо контролю. За результатами розгляду подання № 23/Р-9-3323 посадовою особою Інспекції з питань захисту прав споживачів у Львівській області складено протокол № 0729 від 15.11.2013 року про порушення приватним підприємством «Дуоком Плюс» законодавства про рекламу, а саме пункту 1 частини 1 статті 16 Закону України «Про рекламу». Листом від 15.11.2013 року за № 5278 Інспекція з питань захисту прав споживачів у Львівській області запропонувала відповідачу в строк до 29.11.2013 року надати інформацію про вартість розміщеної реклами, розповсюдженої з порушенням вимог рекламного законодавства та пояснення по факту розміщення рекламних конструкцій з порушенням вимог Закону України "Про рекламу". Судом встановлено, що відповідач відомостей, вказаних у листі від 15.11.2013 року № 5278 не надав. 29.11.2013 року Інспекцією з питань захисту прав споживачів у Львівській області прийнято рішення №0759 про початок розгляду справи про порушення законодавства про рекламу. Відповідно до положень пункту 2 частини 2 статті 26 Закону України «Про рекламу», органи державної влади зобов'язані повідомляти рекламодавців, виробників та розповсюджувачів реклами про розгляд справ про порушення ними законодавства про рекламу не пізніш як за три дні до такого розгляду, а у невідкладних випадках - не пізніш як за один день. На виконання вказаних вимог Закону України «Про рекламу» Інспекцією з питань захисту прав споживачів у Львівській області листом від 29.11.2013 р. за №5527 повідомлено відповідача про розгляд справи про порушення законодавства про рекламу. Відповідач на засідання по розгляду справи про порушення ним законодавства про рекламу не з'явився. Відповідальність за порушення законодавства про рекламу встановлена статтею 27 Закону України «Про рекламу», відповідно до якої особи, винні у порушенні законодавства про рекламу, несуть дисциплінарну, цивільно-правову, адміністративну та кримінальну відповідальність відповідно до закону. Відповідальність за порушення законодавства про рекламу несуть рекламодавці, виробники та розповсюджувачі реклами. Відповідно до частини 4 цієї статті, спеціально уповноважений центральний орган виконавчої влади у сфері захисту прав споживачів та його територіальні органи в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі за поданням органів державної влади, зазначених у статті 26 цього Закону, або самостійно у випадках, передбачених цією статтею, крім тих, які віднесено виключно до компетенції Антимонопольного комітету України та які регулюються законодавством з питань авторського права та суміжних прав, накладають штрафи у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, на рекламодавців за вчинення дій, передбачених пунктом 1 частини другої цієї статті, - у розмірі п'ятикратної вартості розповсюдженої реклами. За наслідками засідання по справі про порушення законодавства про рекламу Інспекцією з питань захисту прав споживачів у Львівській області складено протокол № 0551 від 10.12.2013 року та прийнято рішення № 0551 від 10.12.2013 року, згідно якого за самовільне розміщення зовнішньої реклами у населеному пункті без погодження з органами місцевого самоврядування, що є порушенням вимог пункту 1 частини 1 статті 16 Закону України «Про рекламу», на приватне підприємство «Дуоком Плюс» накладено штраф у розмірі 1 700,00 грн. та зобов'язано сплатити штраф у зазначеному розмірі в бюджет м. Львова. Рішення № 0551 від 10.12.2013 року про накладення штрафу за порушення законодавства про рекламу надіслано відповідачу листом №5722 від 11.12.2013 року. У відповідності до частини 11 статті 27 Закону України «Про рекламу» рішення у справах про порушення законодавства про рекламу можуть бути оскаржені до суду. Вказане рішення та дії Інспекції з питань захисту прав споживачів у Львівській області відповідач в адміністративному та судовому порядку не оскаржувала та штрафних санкцій, визначених їй згідно вищевказаного рішення, до бюджету не сплатила. Відповідно до ст. ст. 11, 71 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а суд згідно ст. 86 цього Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що вимоги позивача є обґрунтованими, відповідають дійсним обставинам та матеріалам справи, а отже підлягають задоволенню. Щодо судових витрат, то у відповідності до вимог ст.94 КАС України, зокрема, частин 2 та 3, судові витрати у формі судового збору, з відповідача не належить стягувати.

Результат розгляду: granted