Рішення адміністративного суду від 2014-02-19 00:00:00+02

До Рубіжанського міського суду Луганської області із адміністративними позовами до Виконавчого комітету Рубіжанської міської ради Луганської області звернулись фізичні особи - підприємці: [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], та товариство з обмеженою відповідальністю «Спар Луганськ». Підприємці просили визнати дії виконавчого комітету Рубіжанської міської ради Луганської області з винесення рішення №240 від 02 липня 2013 року «Про обмеження роботи об'єктів торгівлі, окрім підприємств ресторанного господарства, в частині реалізації алкогольних напоїв і пива (окрім безалкогольного) на території міста Рубіжне» - незаконними, та його скасувати, а товариство з обмеженою відповідальністю «Спар Луганськ» просило визнати протиправними та нечинними пункти один, два і три рішення виконавчого комітету Рубіжанської міської ради Луганської області №240 від 02 липня 2013 року «Про обмеження роботи об'єктів торгівлі, окрім підприємств ресторанного господарства, в частині реалізації алкогольних напоїв і пива (окрім безалкогольного) на території міста Рубіжне». Ухвалою Рубіжанського міського суду Луганської області від 28 жовтня 2013 року, на підставі заяві фізичної особи - підприємця [PERSON], її позовну заяву було залишено без розгляду. Безпосередньо у судовому засіданні, представник позивачів фізичних осіб - підприємців: [PERSON], підтвердив позовні вимоги його довірителів у повному обсязі. Своїми поясненнями підтвердив й те, що підприємці, яких він представляє здійснюють роздрібну торгівлю пивом, а фізична особа - підприємець [PERSON] ще й роздрібну торгівлю алкоголем, на що має ліцензію. Свою позицію обґрунтовував тим, що у відповідача не було жодної правової підстави для прийняття оскаржуваного рішення, оскільки виконавчий комітет Рубіжанської міської ради Луганської області не мав на це компетенції. Право на прийняття нормативно-правових актів у відповідача взагалі відсутнє, а право на прийняття регуляторного акту, яким є оскаржуване ним рішення, відповідачу окремим рішенням Рубіжанської міської ради Луганської області делеговано не було. Крім того, чинним законодавством України, виконавчим комітетам не надано повноважень на обмеження продажу алкогольних, слабоалкогольних напоїв та пива в торгівельних мережах, що не належать до закладів комунальної форми власності. Безпосередньо у судовому засіданні, представник позивача фізичної особи - підприємця [PERSON]: [PERSON], підтвердив позовні вимоги свого довірителя у повному обсязі. Свою позицію обґрунтовував тим, що відповідач не відноситься до регуляторних органів, а тому у нього не було й підстав для прийняття оскаржуваного регуляторного акту. Крім того, оскаржуване рішення прийнято з порушенням встановленого порядку для прийняття регуляторного акту, а за своїм змістом вказане рішення є втручанням у свободу підприємницької діяльності. Безпосередньо у судовому засіданні, представник позивача товариства з обмеженою відповідальністю «Спар Луганськ»: Шабадаш Денис Станіславович, підтвердив позовні вимоги свого довірителя у повному обсязі. Своїми поясненнями підтвердив й те, що його довіритель здійснює роздрібну торгівлю і пивом, і алкогольними напоями, на що має ліцензію. Свою позицію обґрунтовував тим, що цілодобовий режим роботи «Спар Луганськ» було погоджено з відповідачем за принципом мовчазної згоди; відповідач на має повноважень на встановлення постійних обмежень щодо режиму роботи закладів торгівлі чи часового обмеження на реалізацію алкогольних напоїв та пива; прийнятий відповідачем акт має ознаки дискримінації тих суб'єктів господарювання, які не відносяться до підприємств ресторанного господарства, оскільки дія оскаржуваного акту не поширюється на вказані підприємства, що свідчить про порушення законодавства про захист економічної конкуренції; оскаржуваний акт було прийнято з порушенням процедури його підготовки як регуляторного акту та без рішення сесії Рубіжанської міської ради, що є порушенням законодавства, яке регулює порядок розробки та прийняття регуляторних актів в України; повноваження виконавчому комітету на прийняття такого акту, не було делеговано радою; узгодження режиму роботи може здійснюватись тільки при початку роботи підприємства; відповідачем не надано доказів проведення засідання виконавчого комітету на якому було прийнято оскаржуване рішення Суд, на основі всебічного, повного, об'єктивного та безпосереднього дослідження, кожного наявного у матеріалах справи доказу окремо, а також у їх сукупності, у тому числі з врахуванням пояснень усіх осіб, які беруть участь у справі, показань свідків, і письмових доказів, встановив наступні факти і обставини, та відповідно до них визначив такі правовідносини: П'ятого вересня 2011 року, до Рубіжанського міського голови Козюберди К.Г. звернулась депутат Рубіжанської міської ради Адамчук А.А. (а.с.164 тому 2), яка просила вирішити питання щодо цілодобової роботи двох кіосків біля жилого будинку №7, розташованого по проспекту Московському у місті Рубіжне у зв'язку із скаргами, які надходять до неї від жильців цього будинку, оскільки цілодобовий продаж алкогольних напоїв призводить до їх споживання на вулиці (особливо у нічний час) покупцями, які потім сваряться, б'ються, порушуючи суспільний порядок (а.с.165-166 тому 2). Двадцять сьомого липня 2012 року, до секретаря Рубіжанської міської ради Луганської області надійшла колективна заява від мешканців будинку [ADDRESS], якою повідомляється, що незважаючи на те, що кіоски, в яких здійснюється продаж пива знаходяться за територією будинку, покупці пива, придбаваючи пиво у нічний час приходять на дитячі майданчики вчиняючи шумні попойки (а.с.170-172 тому 2). Тридцять першого січня 2013 року, до секретаря Рубіжанської міської ради Луганської області, звернувся начальник Рубіжанського міського відділу Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Луганській області, який повідомив про збільшення скарг, які надходять від громадян міста на торгівельні заклади роздрібної торгівлі, біля яких у нічний час збирається молодь з метою придбання у нічний час алкогольних, слабоалкогольних напоїв чи пива. Багато хто з молоді не відходячи від торгівельної точки починає розпивати придбаний алкоголь. Нерідко, молодь у стані сп'яніння між собою починає сварки, які потім переростають у бійки. Такі нічні збори біля торгових точок заважають спокою громадян, які мешкають у розташованих неподалік будинках, та не рідко призводять до трагічних, резонансних фактів вчинення злочинів та суттєво впливають на стан оперативної обстановки у місті. При цьому, з посиланням на досвід деяких міст України, Росії та країн Європи, в яких чітко визначені місця та час продажу алкогольних, слабоалкогольних напоїв і пива, запропонував на території міста Рубіжне, серед іншого, заборонити їх продаж на зупинках громадського транспорту взагалі, а з 22 години до 08 години ранку на усіх підприємствах торгівлі, крім закладів ресторанного господарства (а.с.113 тому 1). Двадцять п'ятого лютого 2013 року, до секретаря Рубіжанської міської ради Луганської області, звернулась керівник управління освіти Рубіжанської міської ради, яка повідомила, що з грудня 2012 року по січень 2013 року в навчальних закладах міста було проведено цикл батьківських зібрань. І від імені батьківської спільноти, просила розглянути питання щодо недопущення продажу неповнолітнім, серед іншого, алкогольної, слабоалкогольної продукції, у тому числі пива (а.с.114 тому 1). У цей же день, заступнику міського голови В. Дівенку у якості відповіді на його звернення (а.с.10 тому 2), тимчасово виконуючим обов'язки начальника міського відділу Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Луганській області, було надано статистику за 2012 рік щодо: заяв та повідомлень громадян про порушення громадського порядку у нічний час біля торгівельних закладів; складених постанов про вчинення адміністративного правопорушення: за статтею 178 Кодексу України про адміністративні правопорушення щодо розпивання пива, алкогольних, слабоалкогольних напоїв у громадських місцях та за статтею 173 щодо порушення громадського порядку у нічний час; та інше (а.с.11 тому 2). Двадцять сьомого лютого 2013 року, на засіданні координаційної ради з питань розвитку підприємництва, до повноважень якої входить реалізація державної політики у сфері розвитку підприємництва та регуляторної діяльності, сприяння підтримки та розвитку підприємництва на місцевому рівні (а.с.5-9), було прийнято рішення після вчинення необхідних дій помістити проект регуляторного акту «Про обмеження роботи об'єктів торгівлі, крім підприємств ресторанного господарства, в частині реалізації алкогольних напоїв та пива (крім безалкогольного) на території міста Рубіжне» у газеті «Рубіжанські Новини» та на офіційному сайті міської ради для проведення обговорення та отримання зауважень (а.с.230-232 тому 1). П'ятого березня 2013 року, рішенням виконавчого комітету Рубіжанської міської ради №6 про внесення змін до Плану діяльності виконавчого комітету Рубіжанської міської ради з підготовки проектів регуляторних актів у сфері господарської діяльності на 2013 рік, зазначений орган вніс зміни до вказаного плану, включивши до нього (із строком підготовки ІІ квартал 2013 року) як запланований до прийняття регуляторний акт - рішення виконавчого комітету «Про обмеження роботи об'єктів торгівлі, крім підприємств ресторанного господарства, в частині реалізації алкогольних напоїв та пива (крім безалкогольного) на території міста Рубіжне», із визначенням відповідального виконавця за розробку проекту - відділ торгівлі, побутового обслуговування та захисту прав споживачів управління економіки Рубіжанської міської ради (а.с.115 тому 1). Дев'ятнадцятого березня 2013 року на офіційному сайті Рубіжанської міської ради Луганської області (www.rubizhne.lg.ua) і 22 березня 2013 року в офіційному друкованому органі Рубіжанської міської ради («Рубіжанські Новини» - «РуНо») було оприлюднено вказане рішення виконавчого комітету Рубіжанської міської ради №6 про внесення змін до Плану діяльності виконавчого комітету Рубіжанської міської ради з підготовки проектів регуляторних актів у сфері господарської діяльності на 2013 рік (а.с.117 та а.с.116 тому 1). Двадцять восьмого березня 2013 року, спеціаліст відділу торгівлі, побутового обслуговування та захисту прав споживачів управління економіки Рубіжанської міської ради ([PERSON]), як відповідальний виконавець за впровадження проекту регуляторного акту, підготовлені проекту регуляторного акту у вигляді рішення виконавчого комітету «Про обмеження роботи об'єктів торгівлі, крім підприємств ресторанного господарства, в частині реалізації алкогольних напоїв та пива (крім безалкогольного) на території міста Рубіжне» (а.с.133,136 тому 2 та а.с.140-144 тому 3), розроблений керівником аналіз регуляторного впливу цього рішення (а.с.137-139 тому 2) та повідомлення про оприлюднення проекту вказаного регуляторного акту (а.с.135 тому 2), у електронному вигляді надала начальнику відділу організаційної роботи та внутрішньої політики Рубіжанської міської ради ([PERSON]), яка особисто, у цей же день на офіційному сайті Рубіжанської міської ради Луганської області (www.rubizhne.lg.ua) у розділі «Нормативна база - проекти рішень виконавчого комітету» розмістила вказані вище документи (а.с.130-132 тому 2, показання свідків: [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON]). Вказані документи, 05 квітня 2013 року, також були оприлюднені в офіційному друкованому органі Рубіжанської міської ради (а.с.118 тому 1). Сьомого травня 2013 року, листом від 26 квітня 2013 року №06-33/1148, Луганське обласне територіальне відділення Антимонопольного комітету України повідомило виконавчий комітет Рубіжанської міської ради про погодження проекту рішення «Про обмеження роботи об'єктів торгівлі, крім підприємств ресторанного господарства, в частині реалізації алкогольних напоїв та пива (крім безалкогольного) на території міста Рубіжне», як такого що не містить ознаки порушення законодавства про захист економічної конкуренції (а.с.122, 229 тому 1). Другого липня 2013 року, на засіданні виконавчого комітету Рубіжанської міської ради, яке було правомочним, єдиноголосно з присутніх, що склало більшість голосів від загального складу виконавчого комітету, було розглянуто проект вказаного рішення та прийнято рішення №240 «Про обмеження роботи об'єктів торгівлі, крім підприємств ресторанного господарства, в частині реалізації алкогольних напоїв та пива (крім безалкогольного) на території міста Рубіжне», яким вирішено обмежити роботу об'єктам торгівлі, крім підприємств ресторанного господарства, в частині реалізації алкогольних напоїв та пива (крім безалкогольного) з 22 години вечора до 08 години ранку щоденно, у тому числі у вихідні та святкові дні, а також заборонено роздрібну торгівлю пивом (крім безалкогольного) на зупинках загального транспорту. При цьому, дію цього рішення поширено на усіх суб'єктів господарювання, які здійснюють торгівлю алкогольними напоями та пивом у спеціалізованих магазинах, відділах, секціях, тимчасових спорудах (павільонах, кіосках), незалежно від форми власності (крім підприємств ресторанного господарства), зареєстрованих у встановленому порядку, що мають ліцензію на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями та пивом, крім безалкогольного (а.с.100-103,149,155-163 тому 2). Дванадцятого липня 2013 року, в офіційному друкованому органі Рубіжанської міської ради, було оприлюднено рішення №240 «Про обмеження роботи об'єктів торгівлі, крім підприємств ресторанного господарства, в частині реалізації алкогольних напоїв та пива (крім безалкогольного) на території міста Рубіжне» (а.с.124 тому 1). Другого серпня 2013 року фізична особа - підприємець [PERSON], 05 серпня 2013 року фізичні особи - підприємці [PERSON], [PERSON], 23 серпня 2013 року товариство з обмеженою відповідальністю «Спар Луганськ» подали позови до виконавчого комітету Рубіжанської міської ради, якими оскаржують правомірність рішення №240 від 02 липня 2013 року (а.с.2-6,45-49,73-77,137-139 тому 1). Із встановлених обставин вбачається, що між позивачами та відповідачем виникли публічні правовідносини, в межах яких виконавчий комітет Рубіжанської міської ради, як суб'єкт владних повноважень у вигляді виконавчого органу місцевого самоврядування та одночасно як регуляторний орган, прийняв регуляторний акт нормативно-правового характеру у формі рішення в сфері торгівельного обслуговування, яким встановив режим роботи, розташованих на території міста Рубіжне усіх суб'єктів господарювання, що здійснюють торгівлю алкогольними напоями та пивом у спеціалізованих магазинах, відділах, секціях, тимчасових спорудах (павільонах, кіосках), незалежно від форми власності (крім підприємств ресторанного господарства), зареєстрованих у встановленому порядку, що мають ліцензію на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями та пивом (крім безалкогольного), а також заборонив їм роздрібну торгівлю пивом (крім безалкогольного) на зупинках загального транспорту. Для вирішення спору, враховуючи визначені судом правовідносини та встановлені обставини, суд застосовує такі норми процесуального і матеріального права, виходячи при цьому з наступних мотивів: З огляду на положення частини третьої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі за текстом - КАС України) у справах щодо оскарження дій та рішень суб'єкта владних повноважень, адміністративні суди перевіряють чи прийняті (вчинені) вони з дотриманням умов, що передбачені цією нормою. Перевіряючи, чи вчинені відповідачем дії з прийняття рішення та чи прийнято саме рішення, яке оскаржується позивачами на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, суд виходить з наступного. В силу положень частини 3 статті 140 Конституції України, частини 2 статті 3 Європейської Хартії місцевого самоврядування, абзацу 11 статті 1, частин 1-х статей 11,51 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» виконавчий комітет міської ради, будучи її виконавчим органом вважається органом місцевого самоврядування. Відповідно до положень частини другої статті 19 Конституції України органи місцевого самоврядування зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Так, Конституція України, зокрема частина 1 статті 146, встановлює, що питання діяльності органів місцевого самоврядування визначаються законом. Законом, який відповідно до Конституції України визначає засади організації і діяльності та правовий статус органів і посадових осіб місцевого самоврядування є Закон України «Про місцеве самоврядування в Україні». Так, згідно з підпунктом 4 пункту «б» частини 1 статті 30 названого закону, до відання виконавчих органів міських рад належить делеговане повноваження щодо встановлення за погодженням з власниками зручного для населення режиму роботи розташованих на відповідній території підприємств, установ та організацій сфери обслуговування незалежно від форм власності. В силу положень абзацу 14 статті 1 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», та у зв'язку із тим, що вказане повноваження надане виконавчим органам міських рад самим цим законом, прийняття окремого рішення міською радою чи іншим органом місцевого самоврядування або органом державної влади, щодо передачі такого повноваження виконавчому органу міської ради - не є обов'язковим. Проте, з огляду на положення частини 1 статті 11 та частини 3 статті 52 вказаного закону, судом враховано, що система виконавчих органів міської ради може складатись не тільки з виконавчого комітету, а й з управлінь, відділів та інших створюваних радою органів, яка має компетенцію на розмежування між ними повноважень, у тому числі делегованих. Поряд з цим, суд враховує положення частини 1 статті 52 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» в тій частині, що виконавчий комітет міської ради може розглядати і вирішувати питання, віднесені цим Законом до відання виконавчих органів ради. Отже, якщо міська рада не приймала окремого рішення про передачу делегованого повноваження щодо встановлення за погодженням з власниками зручного для населення режиму роботи розташованих на відповідній території підприємств, установ та організацій сфери обслуговування незалежно від форм власності, іншому органу ніж виконавчий комітет, то саме до кола компетенції останнього буде входити зазначене повноваження - в силу норми закону. Письмовими доказами, які є в матеріалах справи, у вигляді рішення Рубіжанської міської ради про затвердження структури та загальної чисельності апарату міської ради, його виконавчих органів та виконавчих органів Рубіжанської міської ради шостого скликання, внесення до них змін, рішень про затвердження положень про виконавчі органи цієї ради у вигляді управлінь, відділів, у тому числі секторів, та внесення до них змін (усі аркуші тому 3) підтверджується, що Рубіжанська міська рада шостого скликання не приймала окремого рішення про передачу вказаного делегованого повноваження до відання будь-якого виконавчого органу, що був нею створений, не міститься такого і в положеннях про них. Тому, суд вважає, що серед всіх виконавчих органів Рубіжанської міської ради шостого скликання, тільки її виконавчий комітет має делеговане повноваження щодо встановлення за погодженням з власниками зручного для населення режиму роботи, розташованих на відповідній території підприємств, установ та організацій сфери обслуговування незалежно від форм власності. А оскільки, реалізація зазначеного повноваження зумовлює прийняття рішення, що може мати характер нормативно-правового, системне тлумачення статті 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» у зв'язку із положеннями частини 1 статті 144 Конституції України, свідчить про наявність у виконавчого комітету будь-якої міської ради компетенції на прийняття такого роду актів. Наведений висновок суду, також ґрунтується на висновках Конституційного Суду України, що надані ним у пункті 4 Рішення від 16 квітня 2004 року (справа про скасування актів органів місцевого самоврядування), відповідно до яких «…органи місцевого самоврядування, вирішуючи питання місцевого значення, представляючи спільні інтереси територіальних громад сіл, селищ та міст, приймають нормативні та ненормативні акти. До нормативних належать акти, які встановлюють, змінюють чи припиняють норми права, мають локальний характер, розраховані на широке коло осіб та застосовуються неодноразово, …». Наведене, повністю спростовує доводи усіх позивачів щодо відсутності у виконавчого комітету Рубіжанської міської ради повноваження на встановлення за погодженням з власниками зручного для населення режиму роботи, розташованих на відповідній території підприємств, установ та організацій сфери обслуговування незалежно від форм власності, а також на прийняття актів нормативного характеру. Відповідно до положень абзаців 3 і 4 статті 1 Закону України «Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності» регуляторний акт - це прийнятий уповноваженим регуляторним органом нормативно-правовий акт, який або окремі положення якого спрямовані на правове регулювання господарських відносин, а також адміністративних відносин між регуляторними органами або іншими органами державної влади та суб'єктами господарювання. Згідно з положеннями абзацу 6 статті 1 цього ж закону, регуляторним органом, серед іншого вважається орган місцевого самоврядування, до якого згідно з частиною 1 статті 35 вказаного закону, відноситься виконавчий орган міської ради, та зокрема виконавчий комітет. Наведені норми права, повністю спростовують доводи усіх позивачів в частині того, що виконавчий комітет Рубіжанської міської ради не відноситься до регуляторних органів, а таким органом є лише Рубіжанська міська рада, а також те, що виконавчий комітет не має компетенції на прийняття регуляторних актів самостійно. Також, з огляду на вказані нормативні положення, суд вважає, що відповідач, вчиняючи дії з підготовки проекту рішення, що є предметом спору, та безпосередньо під час його прийняття, правильно виходив з того, що прийняте ним рішення є регуляторним актом, а тому для його підготовки та прийняття застосовував норми Закону України «Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності». Оцінюючи вчинені відповідачем дії з підготовки оскаржуваного рішення, у співставленні з нормами вказаного закону, що їх регулюють, а також зважаючи на докази, які це підтверджують, суд вважає, що відповідачем були здійснені усі необхідні дії, що передують розгляду та прийняттю оскаржуваного рішення, як регуляторного акту, при цьому способом та у строки, що передбачені цим законом. Так, 05 березня 2013 року, на виконання вимог частини третьої статті 7 Закону України «Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності», у зв'язку із запланованою підготовкою проекту регуляторного акту, якого не було передбачено Планом діяльності виконавчого комітету, рішенням виконавчого комітету Рубіжанської міської ради №6 про внесення змін до Плану діяльності виконавчого комітету Рубіжанської міської ради з підготовки проектів регуляторних актів у сфері господарської діяльності на 2013 рік, зазначений орган вніс зміни до вказаного плану, включивши до нього (із строком підготовки ІІ квартал 2013 року) як запланований до прийняття регуляторний акт - рішення виконавчого комітету «Про обмеження роботи об'єктів торгівлі, крім підприємств ресторанного господарства, в частині реалізації алкогольних напоїв та пива (крім безалкогольного) на території міста Рубіжне», із визначенням відповідального виконавця за розробку проекту - відділ торгівлі, побутового обслуговування та захисту прав споживачів управління економіки (а.с.115 тому 1). Дев'ятнадцятого березня 2013 року на офіційному сайті Рубіжанської міської ради Луганської області (www.rubizhne.lg.ua) і 22 березня 2013 року в офіційному друкованому органі Рубіжанської міської ради («РуНо»), було здійснено оприлюднення вказаного рішення виконавчого комітету Рубіжанської міської ради №6 про внесення змін до Плану діяльності виконавчого комітету Рубіжанської міської ради з підготовки проектів регуляторних актів у сфері господарської діяльності на 2013 рік (а.с.117 та а.с.116 тому 1). При цьому судом враховано, що відповідачем дотримано порядок такого оприлюднення, що передбачений статтею 13 Закону України «Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності» та строки, оскільки виходячи з частини четвертої статті 7 цього ж закону, кінцевим терміном для оприлюднення є день оприлюднення самого проекту регуляторного акту, що до цього зроблено не було. Двадцять восьмого березня 2013 року, спеціаліст відділу торгівлі, побутового обслуговування та захисту прав споживачів управління економіки Рубіжанської міської ради ([PERSON]), як відповідальний виконавець за впровадження проекту регуляторного акту, підготовлені відповідальним підрозділом проект регуляторного акту у вигляді рішення виконавчого комітету «Про обмеження роботи об'єктів торгівлі, крім підприємств ресторанного господарства, в частині реалізації алкогольних напоїв та пива (крім безалкогольного) на території міста Рубіжне» (а.с.133,136 тому 2 та а.с.140-144 тому 3), розроблений аналіз регуляторного впливу цього рішення (а.с.137-139 тому 2) та повідомлення про оприлюднення проекту вказаного регуляторного акту (а.с.135 тому 2), у електронному вигляді надала начальнику відділу організаційної роботи та внутрішньої політики Рубіжанської міської ради (Голинач Ядвіга Олександрівна), яка особисто, у цей же день на офіційному сайті Рубіжанської міської ради Луганської області (www.rubizhne.lg.ua) у розділі «Нормативна база - проекти рішень виконавчого комітету» розмістила вказані вище документи (а.с.130-132 тому 2, показання свідків: [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON]). Вказані документи, 05 квітня 2013 року, також були оприлюднені в офіційному друкованому органі Рубіжанської міської ради: «РуНо» (а.с.118 тому 1). При цьому судом враховано, що при розробці аналізу регуляторного впливу та повідомлення про оприлюднення цього аналізу і проекту регуляторного акту, розробниками вказаних документів було дотримано усіх вимог, що встановлені статтями 9 і 10 Закону України «Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності», які були реально необхідними для застосування, враховуючи предмет регулювання майбутнього регуляторного акту та спосіб їх оприлюднення. Строки та обрані способи оприлюднення проекту регуляторного акту, аналізу регуляторного впливу та повідомлення про їх оприлюднення, а також визначений спосіб і термін для надання усіма бажаючими зауважень і пропозицій до проекту регуляторного акту та аналізу регуляторного впливу (у тому числі власниками підприємств, на які планувалось поширення дії майбутнього акту) були визначені, дотримані і правильно обрані відповідачем, зважаючи на положення статей 9 і 13 Закону України «Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності». У зв'язку з тим, що у відведений відповідачем час для надання зауважень і пропозицій, вони не надійшли від будь-яких осіб (у тому числі власниками підприємств, на які планувалось поширення дії майбутнього акту), а Луганське обласне територіальне відділення Антимонопольного комітету України 07 травня 2013 року повідомило виконавчий комітет Рубіжанської міської ради про погодження проекту рішення «Про обмеження роботи об'єктів торгівлі, крім підприємств ресторанного господарства, в частині реалізації алкогольних напоїв та пива (крім безалкогольного) на території міста Рубіжне», як такого що не містить ознаки порушення законодавства про захист економічної конкуренції (а.с.122, 229 тому 1), відповідальний підрозділ за впровадження проекту регуляторного акту, 22 липня 2013 року, правомірно надав на розгляд виконавчого комітету той проект рішення та аналіз регуляторного впливу, що був оприлюднений та погоджений цим відділенням. А зважаючи на те, що 02 липня 2013 року на засіданні виконавчого комітету Рубіжанської міської ради, мав місце кворум, тобто засідання було правомочним, а рішення №240 було прийнято єдиноголосно з присутніх, що склало більшість голосів від загального складу виконавчого комітету, рішення №240 «Про обмеження роботи об'єктів торгівлі, крім підприємств ресторанного господарства, в частині реалізації алкогольних напоїв та пива (крім безалкогольного) на території міста Рубіжне» було прийнято правомірно (а.с.100-103,149,155-163 тому 2) і для цього не було потрібно окремого рішення Рубіжанської міської ради, як наполягали представники позивачів. Тому, суд вважає, що дії відповідача з підготовки проекту оскаржуваного рішення та безпосередньо прийняття оскаржуваного рішення вчинені уповноваженими на це посадовими особами та виконавчим комітетом, як регуляторним органом зокрема, при дотриманні встановленого чинним законодавством України порядку та процедури, що встановлені для підготовки і прийняття регуляторного акту. При цьому судом враховано, що наявність істотних порушень у процедурі підготовки регуляторного акту, які вплинули або могли б вплинути на правильність прийнятого відповідачем акту, позивачами не доведено. Надаючи оцінку самому регуляторному акту, який також оскаржують позивачі, суд виходить з наступного. Своїм рішенням №240 «Про обмеження роботи об'єктів торгівлі, крім підприємств ресторанного господарства, в частині реалізації алкогольних напоїв та пива (крім безалкогольного) на території міста Рубіжне», виконавчий комітет обмежив роботу об'єктам торгівлі, крім підприємств ресторанного господарства, в частині реалізації алкогольних напоїв та пива (крім безалкогольного) з 22 години вечора до 08 години ранку щоденно, у тому числі у вихідні та святкові дні, чим фактично і встановив їм режим роботи із продажу таких товарів з 08 години ранку по 22 годину вечора, а також заборонив роздрібну торгівлю пивом (крім безалкогольного) на зупинках загального транспорту. При цьому, дію цього рішення поширив на усіх суб'єктів господарювання, які здійснюють торгівлю алкогольними напоями та пивом у спеціалізованих магазинах, відділах, секціях, тимчасових спорудах (павільонах, кіосках), незалежно від форми власності (крім підприємств ресторанного господарства), зареєстрованих у встановленому порядку, що мають ліцензію на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями та пивом, крім безалкогольного (а.с.100-103,149,155-163 тому 2). Як вже вказувалось, положеннями підпункту 4 пункту «б» частини 1 статті 30 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», до відання виконавчих органів міських рад віднесено повноваження щодо встановлення за погодженням з власниками зручного для населення режиму роботи розташованих на відповідній території підприємств, установ та організацій сфери обслуговування незалежно від форм власності. Отже, за змістом цієї норми права, виходячи з методу системного її тлумачення, виконавчий орган міської ради за погодженням з власниками, для зручності населення відповідної адміністративно-територіальної одиниці (міста), шляхом прийняття рішення може встановити будь-який режим роботи, розташованих на території міста підприємств, установ, організацій, незалежно від їх форми власності, сфери обслуговування населення, та товарів які ними реалізуються. При цьому, вказане повноваження щодо встановлення режиму роботи не обмежується разовим його використанням, на чому наполягав представник позивача «Спар Луганськ», а залежить лише від наявної необхідності забезпечити зручність режиму роботи підприємств, установ та організацій для населення відповідної території, навіть якщо до встановлення режиму роботи певних підприємств, одне з них узгодило режим роботи свого підприємства. Суд вважає, що відповідачем доведена наявна необхідність населення міста Рубіжне у встановленні режиму роботи підприємств, установ, організацій, що здійснюють роздрібну торгівлю алкогольними напоями та пивом у спеціалізованих магазинах, відділах, секціях, тимчасових спорудах (павільонах, кіосках) розташованих на території міста, з 08 години до 22 години, як зручного для цього населення (а.с.113,114 тому 1, а.с.11-15,164-166,168-172 тому 2). Із змісту наведеної норми права також вбачається, що реалізація виконавчим органом міської ради такого повноваження як встановлення режиму роботи підприємств на відповідній території шляхом прийняття відповідного рішення, об'єктивно може призводити до обмеження реалізації певних товарів підприємствами на яких буде поширюватись дія вказаного рішення. А тому, обмеження роботи суб'єктам торгівлі, в частині реалізації алкогольних напоїв та пива (крім безалкогольного) через встановлення заборони режиму роботи таких підприємств з 22 години вечора по 08 годину ранку, у тому числі у вихідні та святкові дні, що фактично і було прийнято відповідачем, не можна вважати незаконним втручанням у підприємницьку діяльність чи порушенням принципу свободи підприємницької діяльності, оскільки вказане обмеження є таким, що ґрунтується на законі. І тому, його встановлення, навіть на постійній основі, з огляду на положення другого речення частин 1 та 4 статті 23 Господарського Кодексу України, допускається. Суд погоджується з думкою представника позивача «Спар Луганськ», що за визначенням підпункту 4 пункту «б» частини 1 статті 30 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» повноваження на встановлення режиму роботи підприємств для зручності населення відповідної території, обумовлено також необхідністю погодження такого режиму роботи з власниками підприємств. Проте порядок такого погодження, не визначається цієї нормою як персоніфікований, на чому наполягав представник позивача «Спар Луганськ». Тому, з огляду на те, що реалізацією вказаного повноваження є прийняття регуляторного акту, до прийняття якого його проект, як передбачено Законом України «Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності» оприлюднюється у друкованому органі міської ради та/або на офіційному її сайті з метою його публічного обговорення та одержання пропозицій і зауважень, що і було зроблено відповідачем, але позивачі наданим їм правом на протязі одного місяця, який було відведено для цього, не скористались, відповідач правомірно виходив з того, що визначений проектом акту зручний для населення режим роботи є погодженим з власниками тих підприємств, на які поширюється його дія. При цьому судом враховано, що відповідно до положень абзаців 2 і 6 пункту 9 «Правил роздрібної торгівлі алкогольними напоями», затверджених Постановою Кабінету Міністрів України №854 від 30 липня 1996 року, роздрібна торгівля алкогольними напоями може бути заборонена у тих місцях, які визначать органи місцевого самоврядування. Що також підтверджує наявність у органів місцевого самоврядування повноважень на встановлення заборон на здійснення роздрібної торгівлі, навіть на постійній основі, у тих місцях, які орган місцевого самоврядування визначає самостійно. Також, суд вважає що доводи представника позивача «Спар Луганськ» в частині того, що оскаржуваний акт має ознаки дискримінації тих суб'єктів господарювання, які не відносяться до підприємств ресторанного господарства, оскільки дія оскаржуваного акту не поширюється на вказані підприємства, що свідчить про порушення законодавства про захист економічної конкуренції - повністю спростовуються Рішенням Адміністративної колегії Луганського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 30 вересня 2013 року про закриття провадження у зв'язку з відсутністю в діях виконавчого комітету Рубіжанської міської ради порушень законодавства про захист економічної конкуренції (а.с.228 тому 1). Отже, зважаючи на встановлені судом обставини, на підставі доказів, які були досліджені безпосередньо під час судового засідання, з урахуванням норм права, які підлягають застосуванню для правильного вирішення спору і були застосовані судом, дії та рішення відповідача, що є предметом оскарження, слід визнати такими, що вчинені (прийняті) з дотриманням усіх умов, що передбачені частиною третьою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, а тому позовні вимоги позивачів слід визнати такими, що не підлягають задоволенню.

Результат розгляду: denied