Рішення адміністративного суду від 2014-03-07 00:00:00+02

Позивач звернувся до суду із даним адміністративним позовом, посилаючись на те, що 02 лютого 2014 року відносно нього інспектором ДПС ДАІ Святошинського району м. Києва Близнюком Павлом Віталійовичем був складений протокол про адміністративне правопорушення серія АБ2 № 389123, в якому вказано, що він, [PERSON], 02.02.2014 року о 15 год. 40 хв. на проспекті Палладіна та поруч з вул. Берковецька , керуючи автомобілем БМВ 523 І, д/н [NUMBER], здійснив поворот ліворуч зі смуги, яка вказує рух прямо, чим порушив п. 5.16 Правил дорожнього руху і склав постанову в справі про адміністративне правопорушення серії ПС 1 № 240051 від 02.02.2014 року з накладенням на нього адміністративного штрафу. Вказує, що з даним протоколом та постановою, винесеною інспектором ДПС ДАІ Святошинського району м. Києва Близнюком Павлом Віталійовичем він не згоден, вважає постанову незаконною та складеною з перевищенням службових повноважень із наступних підстав. Так, дійсно він рухався на вищевказаному транспортному засобі з міста Києва у напрямку гіпермаркету "Епіцентр", перед поворотом згідно правил дорожнього руху зупинився перед забороненим сигналом світлофору, надалі коли на світлофорі загорівся зелений сигнал здійснив поворот на ліво з крайньої лівої смуги як вимагає та дозволяє дорожній знак. При зупинці автомобіля, яким він керував, інспектор Близнюк чітко і зрозуміло не представився і не дав змоги записати номер його жетона. При винесенні постанови про накладення на нього штрафу, інспектор ДПС Близнюк вважав встановленим факт скоєння ним правопорушення, а саме здійснення ним повороту ліворуч з другої смуги і недотримання вимог знаку дорожнього руху. Серед матеріалів про адміністративне правопорушення, яке він начебто скоїв, є лише протокол про адміністративне правопорушення серії АБ 2 № 389123, зміст якого не відповідає дійсності, обставинам справи та вимогам ст. 256 КУпАП щодо змісту протоколу про адміністративне правопорушення, а також описує неіснуюче адміністративне правопорушення. Крім того під час складання вищевказаного протоколу він запропонував Близнюку П.В. зазначити свідків, на що він не погодився, а саме [PERSON] та [PERSON], про що зазначено у його поясненнях в протоколі. Позивач також вказує, що крім того він та його свідки бачили, що ним був здійснений поворот ліворуч з крайньої лівої смуги так як дозволяє дорожній знак, а не з другої смуги, з якої дозволяється рух прямо. Інспектор зазначив, що він начебто не виконав вимоги знаку дорожнього руху, чим порушив вимоги п. 5.16 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч.1 ст. 122 КУпАП, відмовившись взяти до уваги покази свідків, про яких він вказав у протоколі у рядку - пояснення особи, яка притягається до адмінправопорушення. Вказане підтверджує, що ніякого адмінправопорушення насправді не було, тому посадова особа ДАІ і не зміг описати його суть та дорожню обстановку, яка склалася на момент вчинення ним начебто адмінправопорушеня. За таких обставин, викладених вище, протокол про адміністративне правопорушення серії АБ2 № 389123 складений з порушенням вимог, передбачених ст. 256 КУпАП, містить обставини, які не відповідають дійсності і натомість описує суть неіснуючого адмінправопорушення. Позивач також вказує, що в протоколі не зазначено жодних доказів його вини, тобто протокол АБ2 № 389123 був складений лише на основі припущень інспектора, що суперечить ст. ст. 19 та 62 Конституції України. Він просив інспектора залучити до складання протоколу свідків, нібито скоєного ним правопорушення, проте в даному проханні йому було відмовлено, а це в свою чергу порушує встановлений порядок складання адмінпротоколу. Також , оскільки між ним і інспектором виник спір з приводу підозри його у скоєнні адміністративного правопорушення, він заявив клопотання про розгляд справи по нібито скоєному ним правопорушенню за місцем його реєстрації, в чому йому було відмовлено. Вказує, що з даним протоколом він не погодився, про що зробив відмітку у протоколі. Постанова в справі про адміністративне правопорушення винесена незаконно, з порушенням положень КУпАП, при відсутності події та складу правопорушення, при відсутності доказів вчинення правопорушення, його незаконно притягнуто до відповідальності за неіснуюче правопорушення, якого він не вчиняв. Постанова винесена на місці зупинки автомобіля, яким він керував, чим було порушено його права, передбачені ст. 268 КУпАП, а саме інспектор позбавив його можливості користуватися при розгляді справи юридичною допомогою адвоката або законного представника. Також зазначає, що при винесенні постанови посадова службова особа ДАІ Близнюк П.В. порушив вимоги ст. 280 КУпАП, при винесенні постанови не брались до уваги його пояснення, дії працівника ДАІ він вважає неправомірними. В зв'язку із викладеними обставинами позивач просив визнати дії інспектора ДПС ДАІ Святошинського району м. Києва Близнюка Павла Віталійовича щодо складання протоколу про адміністративне правопорушення серія АБ2 № 389123 від 02.02.2014 року та постанови серії ПС1 № 240051 від 02.02.2014 року про накладення на нього, [PERSON], адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 255 гривен за порушення ст. 122 ч.1 КУпАП незаконними; скасувати постанову інспектора ДПС ДАІ Святошинського району м. Києва Близнюка Павла Віталійовича серії ПС1 № 240051 від 02.02.2014 року про накладення на нього [PERSON] адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 255 гривен за порушення ст. 122 ч.1 КУпАП; закрити відносно нього провадження по справі на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в його діях складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122 КУпАП. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав суду письмову заяву про розгляд справи в його відсутність, позов підтримує. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про що свідчить зворотне поштове повідомлення, причини неявки суду не сповістив, в зв'язку із чим суд, вважав за можливе розглянути справу у відсутності сторін. Відповідно до ч.1 ст. 41 КАС України в разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності осіб, які беруть участь у справі /у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження/, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З огляду на викладене фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Вивчивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає до часткового задоволення, виходячи із наступного. Так в судовому засіданні встановлено, що відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 02.02.2014 року серія АБ2 № 389123 позивач [PERSON] звинувачується в тому, що 02.02.2014 року о 15 год. 35 хв , рухався по проспекту Палладіна - вул. Берковецька в м. Києві, керуючи т/з БМВ 523 І д/н [NUMBER] здійснив поворот ліворуч зі смуги, яка вказує рух прямо, чим порушив вимоги п. 5.16 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч.1 ст. 122 КУпАП. На підставі цього протоколу інспектором ДПС ДАІ Святошинського РУ в м. Києві Близнюком Павлом Віталійовичем винесено постанову по справі про адміністративне правопорушення від 02.02.2014 року серії ПС1 № 240051, якою позивача [PERSON] притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 122 КУпАП, накладено штраф в розмірі 255 гривен. Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням /проступком/ визнається протиправна, винна /умисна або необережна/ дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. Згідно ч.1 ст. 122 КУпАП до адміністративної відповідальності притягуються водії транспортних засобів, в тому числі за порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг. Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган /посадова особа/ встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото-кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. У відповідності до ч.2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. В зв'язку із цим суд, оцінюючи надані докази в їх сукупності та враховуючи те, що відповідач, будучи належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, у передбаченому законом порядку своїх заперечень не направив, вважає, що в судовому засіданні не було доведено, що позивач не виконав пункту 5.16 Правил дорожнього руху. Інших доказів порушення позивачем ПДР суду не надано. Згідно з п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю в зв'язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення. Враховуючи вищевикладене суд вважає, що відсутня подія адміністративного правопорушення, зазначеного в оспорюваних протоколі та постанові про адміністративне правопорушення. Таким чином підлягає скасуванню постанова по справі про адміністративне правопорушення від 02.02.2014 року серії ПС1 № 240051, винесена інспектором ДПС ДАІ Святошинського РУ в м. Києві Близнюком Павлом Віталійовичем, а справа відносно [PERSON] закриттю. У відповідності до ч.1 ст. 222 КУпАП органи внутрішніх справ (міліція) розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення громадського порядку, правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту, правил, спрямованих на забезпечення схоронності вантажів на транспорті, а також про незаконний відпуск і незаконне придбання бензину або інших паливно-мастильних матеріалів (статті 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частина друга статті 106-1, частини перша, друга, третя, четверта і шоста статті 109, стаття 110, частина третя статті 114, частина перша статті 115, стаття 116-2, частина друга статті 117, частини перша і друга статті 119, частини перша, друга, третя, п'ята і шоста статті 121, статті 121-1, 121-2, частини перша, друга і третя статті 122, частина перша статті 123, статті 124-1 - 126, частини перша, друга і третя статті 127, статті 128-129, частини перша, друга та п'ята статті 133, частини третя, шоста, восьма, дев'ята, десята і одинадцята статті 133-1, частина друга статті 135, стаття 136 (за винятком порушень на автомобільному транспорті), стаття 137, частини перша, друга і третя статті 140, статті 161, 164-4, статтею 175-1 (за винятком порушень, вчинених у місцях, заборонених рішенням відповідної сільської, селищної, міської ради), статтями 176, 177, частини перша і друга статті 178, статті 189-2, 192, 194, 195). У відповідності до п.3 ч.2 ст. 222 КУпАП від імені органів внутрішніх справ (міліції) розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право за адміністративні правопорушення, передбачені частинами першою, другою, третьою, п'ятою і шостою статті 121, статтями 121-1, 121-2, частинами першою, другою і третьою статті 122, частинами першою і другою статті 123, статтею 125, частиною першою статті 126, частинами першою і другою статті 127, частинами третьою, восьмою, дев'ятою і десятою статті 133-1 цього Кодексу, - працівники відповідних підрозділів Міністерства внутрішніх справ України, що забезпечують безпеку дорожнього руху, які мають спеціальні звання. У відповідності до ч.1 ст. 276 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення. Враховуючи вищевикладене суд вважає, що доводи позивача про те, що відповідачем був складений протокол про адміністративне правопорушення на місці зупинки автомобіля не ґрунтуються на вимогах закону. У відповідності до ч.2 ст. 171-2 КАС України рішення місцевого загального суду як адміністративного суду у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності є остаточним і оскарженню не підлягає. На підставі викладеного та ст. ст. 122, 247, 287-289, 293 КУпАП,

Результат розгляду: partial