Рішення адміністративного суду від 2014-03-04 00:00:00+02

в квітні 2011 року [PERSON] звернувся до Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області з позовом до управління Пенсійного фонду України у Старокостянтинівському районі Хмельницької області про визнання неправомірною відмови в призначенні пенсії, зобов'язання призначити пенсію на пільгових умовах з 16 грудня 2010 року. Старокостянтинівський районний суд Хмельницької області постановою від 08 червня 2011 року позов задовольнив. Не погодившись з прийнятим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області та закрити провадження у справі. Позивач в судове засідання не з'явився, хоча був належним чином повідомлений про дату, час та місце апеляційного розгляду справи, що підтверджується матеріалами справи. Відповідно до ч. 4 ст. 196 КАС України неприбуття у судове засідання сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про дату, час і місце апеляційного розгляду, не перешкоджає судовому розгляду справи. Представник відповідача в судовому засіданні підтримав вимоги апеляційної скарги та просив її задовольнити. Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника відповідача, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції - змінити, виходячи з наступного. Як встановлено судом, 16 грудня 2010 року [PERSON] звернувся до управління Пенсійного фонду України в Старокостянтинівському районі Хмельницької області із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах. Листом №4881/03 від 25 березня 2011 року управління Пенсійного фонду України в Старокостянтинівському районі Хмельницької області повідомило позивача про те, що йому відмовлено в призначенні пенсії. Не погодившись з отриманою відмовою, позивач звернувся з адміністративним позовом до суду. Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що з моменту звернення до відповідача за призначенням пенсії позивач підпадає під дію пункту "в" ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення", оскільки досягнув віку 55 років і має необхідний загальний та спеціальний стаж. Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції по суті спору, виходячи з наступного. Відповідно до п. "в" ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи: трактористи-машиністи, безпосередньо зайняті у виробництві сільськогосподарської продукції в колгоспах, радгоспах, інших підприємствах сільського господарства, - чоловіки після досягнення 55 років і при загальному стажі роботи не менше 25 років, з них не менше 20 років на зазначеній роботі. Згідно зі ст. 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України. Із записів у трудовій книжці позивача судом встановлено, що [PERSON] з 14 березня 1976 року по 01 листопада 2001 року працював трактористом в колгоспі "Україна", агровиробничо-торгівельній селянській спілці "Україна", СГК "Вишневий" с. Радківці Старокостянтинівського району Хмельницької області. З 12 травня 2004 року по 01 листопада 2004 року та з 12 травня 2005 року по 04 жовтня 2005 року працював комбайнером в ПАФ "Весна" Старокостянтинівського району Хмельницької області (а. с. 6-14). Відповідно до п. 3 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 р. N 637, за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи. Згідно з п. 18 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній за відсутності документів про наявний стаж роботи і неможливості одержання їх внаслідок ліквідації підприємства, установи, організації або відсутності архівних даних з інших причин, ніж ті, що зазначені в пункті 17 цього Порядку, трудовий стаж установлюється на підставі показань не менше двох свідків, які б знали заявника по спільній з ним роботі на одному підприємстві, в установі, організації (в тому числі колгоспі) або в одній системі і мали документи про свою роботу за час, стосовно якого вони підтверджують роботу заявника. В матеріалах справи міститься архівна довідка №159 від 10 лютого 2009 року відповідно до якої позивач в період з 1976 року по 1987 року працював на посаді тракториста, з 1988 року по 1995 року - на посаді бригадира тракторної бригади, з 1996 року по 2001 року - на посаді тракториста (а. с. 15). Разом з тим, відомості зазначеної архівної довідки суперечать відомостям трудової книжки позивача, в якій відсутні записи про прийняття та звільнення позивача з посади бригадира тракторної бригади. Крім того, допитаний судом першої інстанції свідок [PERSON] пояснив суду, що він постійно разом з позивачем працював трактористом по вирощуванню сільськогосподарської продукції в сільськогосподарських підприємствах, що були на території с. Радківці та Капустин Старокостянтинівського району Хмельницької області. Таким чином, колегія суддів вважає, що період роботи позивача на посаді тракториста з 14 березня 1976 року по 01 листопада 2004 року підлягає зарахуванню до пільгового стажу позивача для призначення пенсії на пільгових умовах відповідно до п. "в" ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення". Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку щодо задоволення позовних вимог. Разом з тим, задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції не вказав дату, з якої управління Пенсійного фонду України в Старокостянтинівському районі Хмельницької області зобов'язане призначити пенсію. Згідно з ч. 1 ст. 83 Закону України "Про пенсійне забезпечення" пенсії призначаються з дня звернення за пенсією, крім таких випадків, коли пенсії призначаються з більш раннього строку. Позивач звернувся до управління Пенсійного фонду України в Старокостянтинівськомур районі Хмельницької області із заявою про призначення пенсії 16 грудня 2010 року, що підтверджується копією заяви, долученої до матеріалів справи (а. с. 28). Враховуючи викладене, колегія суддів вважає за необхідне змінити постанову суду першої інстанції, вказавши в її резолютивній частині дату, з якої управління Пенсійного фонду України в Старокостянтинівськомур районі Хмельницької області зобов'язане призначити пенсію позивачу. Згідно зі п. 1 ч. 1 ст. 201 КАС України підставами для зміни постанови або ухвали суду першої інстанції є правильне по суті вирішення справи чи питання, але із помилковим застосуванням норм матеріального права.

Результат розгляду: denied