Рішення адміністративного суду від 2014-01-24 00:00:00+02

Позивач [PERSON] звернулась до суду з адміністративним позовом до відповідача про визнання дій Управління праці та соціального захисту населення Петровської районної у м.Донецьку ради (далі-Управління) протиправними, зобов'язання нарахувати та виплатити допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку у розмірі прожиткового мінімуму для дітей віком до 6 років. В обґрунтування своїх позовних вимог зазначила, що вона є застрахованою особою в системі загальнообов'язкового державного соціального страхування та перебуває на обліку в Управлінні як отримувач допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку на дитину [PERSON], [INFO]. Відповідачем було призначено їй виплату допомоги по догляду за дитиною у розмірі 130 гривень на місяць, тобто у розмірі, меншому ніж прожитковий мінімум для дітей до шести років. Просила суд визнати протиправними дії Управління ради щодо нарахування та виплати допомоги по догляду за дитиною до досягнення трирічного віку, зобов'язати відповідача нарахувати та здійснити виплату на користь позивачки допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку у розмірі прожиткового мінімуму для дітей віком до 6 років за період з 01 червня 2013 року по 31 грудня 2013 року з урахуванням виплачених сум. Ухвалою суду від 15 січня 2014 року позовні вимоги [PERSON] до Управління про визнання дій неправомірними та зобов'язання нарахувати та виплатити державну соціальну допомогу по догляду за дитиною з 01 червня 2013 року по 12 липня 2013 року з урахуванням фактично виплачених сум було залишено без розгляду у зв'язку з пропуском строку, встановленого ч. 2 ст. 99 КАС України. У судове засідання позивач не з'явилася, про час та місце судового засідання повідомлена належним чином, надала суду заяви про розгляд справи за її відсутності. Представник відповідача Азарова Н.А. в судове засідання не з'явилася, просила розглянути справу у їх відсутність. Також надала письмові заперечення проти позову, в яких позовні вимоги позивача не визнала та просила у задоволенні позову відмовити, посилаючись на невідповідність позовних вимог законодавству України, зазначивши, що [PERSON] призначено допомогу як особі, незастрахованій в системі загальнообов'язкового державного соціального страхування, відповідно до ст. 15 Закону України "Про державну допомогу сім'ям з дітьми" допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку виплачується у розмірі, що дорівнює різниці між прожитковим мінімумом, встановленого для працездатних осіб, та середньомісячним сукупним доходом сім'ї в розрахунку на одну особу за попередні шість місяців, але не менше 130 гривень. Позивач при зверненні не надала інформації про те, чи являються соціальні виплати основним джерелом існування її родини. Вважає, що прийняте управлінням праці та соціального захисту населення рішення відповідає діючому законодавству, тому не має підстав для здійснення перерахунку та виплати допомоги відповідачеві згідно його позовних вимог. Враховуючи те, що клопотання про розгляд справи за їх відсутністю заявили всі особи, які беруть участь у справі, суд вважає можливим відповідно до ч. 4 ст. 122 КАС України здійснити судовий розгляд і вирішення справи в порядку письмового провадження. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що адміністративний позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Згідно свідоцтва про народження [PERSON] є матір'ю [PERSON], [INFO] (а.с.10). Рішенням Управління від 09.12.2011 року позивачці як незастрахованій особі призначено допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку у розмірі 130 грн. щомісяця з 20.01.2012 року по [INFO] року (а.с.11, 19). Відповідно до статті 46 Конституції України громадянам гарантовано право на соціальний захист, що включає, зокрема, право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом. Законом України від 21.11.1992 № 2811-ХІІ «Про державну допомогу сім'ям з дітьми» (далі - Закон № 2811-ХІІ) передбачено, що цей закон відповідно до Конституції України встановлює гарантований державою рівень матеріальної підтримки сімей з дітьми шляхом надання державної грошової допомоги з урахуванням складу сім'ї, її доходів та віку дітей і спрямований на забезпечення пріоритету державної допомоги сім'ям з дітьми у загальній системі соціального захисту населення. Законом України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до інших законодавчих актів України» (надалі - Закону № 107-VI) ст. 15 Закону № 2811-ХІІ викладено в наступній редакції: «Допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку надається у розмірі, що дорівнює різниці між прожитковим мінімумом, встановленим для працездатних осіб, та середньомісячним сукупним доходом сім`ї в розрахунку на одну особу за попередні шість місяців, але не менше 130 гривень» (п.23, розділу II Закону № 107-VI). Відповідно до Прикінцевих положень Закону № 107-VI, а саме пункту 2 розділу ІІІ розділ II цього Закону діє до 31 грудня 2008 року. Отже, з 01.01.2009 року ст. 15 Закону № 2811-ХІІ відновила попередню редакцію, відповідно до якого допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку надається у розмірі встановленого законом прожиткового мінімуму для дітей віком до 6 років. Прожитковий мінімум (відповідно до ст. 1 Закону України «Про прожитковий мінімум») - вартісна величина достатнього для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров'я набору продуктів харчування, а також мінімального набору непродовольчих товарів та мінімального набору послуг, необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості. Згідно ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2013 рік» прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років складає з 1 січня - 972 гривні. Оскільки ані Законом України «Про Державний бюджет України на 2013 рік», ані іншими законами не встановлювалось на 2013 рік інший, ніж у Законі № 2811-ХІІ розмір допомоги, спірні відносини регулюються Законом № 2811-ХІІ, а положення Постанови КМУ №1751 від 27.12.2001 року в тій частині, в якій вони суперечать названому закону, застосовуватись не можуть. Отже, у відповідача наявний обов'язок здійснювати виплату державної допомоги в розмірі, передбаченому Законом № 2811-ХІІ. Тобто, своїми діями відповідач порушив права позивача на гарантовану державою матеріальну підтримку материнства та належний соціальний захист, який гарантується державним соціальним забезпеченням, що має забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму. Відповідно до статті 1 зазначеного Закону, громадяни України, в сім'ях яких виховуються та проживають неповнолітні діти, мають право на державну допомогу у випадках та на умовах, передбачених цим Законом та іншими законами України. З урахуванням викладеного, суд вважає, що відповідачем безпідставно було нараховано та виплачено позивачу [PERSON] допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку у розмірі, меншому ніж прожитковий мінімум для дітей до шести років, у зв'язку із чим [PERSON] має право на отримання допомоги у розмірі, визначеному ст.15 Закону № 2811-ХІІ, з 13 липня 2013 року по 31 грудня 2013 року з урахуванням проведених виплат, а тому адміністративний позов підлягає частковому задоволенню. На підставі викладеного,

Результат розгляду: partial