Рішення адміністративного суду від 2014-04-08 00:00:00+03

17 березня 2014 року в суд з даним адміністративним позовом до відповідача звернулась позивач [PERSON] і просить визнати протиправними дії управління праці та соціального захисту населення( надалі УПСЗН) Добропільської міської ради щодо розміру нарахування допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, зобов»язати нарахувати і виплатити в період з 17жовтня 2013 року по 17 березня 2014 року з врахуванням виплачених сум допомогу по догляду за дитиною сином [PERSON] ,[INFO], до досягнення ним трирічного віку , виходячи із розміру прожиткового мінімуму для дітей віком до 6 років, нараховувати допомогу в такому розмірі з 1 квітня 2014 року . Позивач вказує на те, що вона є матір»ю зазначеної дитини , у зв»язку з народженням якої за місцем роботи їй було надано відпустку по догляду до досягнення сином трирічного віку. Вона перебуває на обліку в УПСЗН Добропільської міської ради , яким їй як застрахованій особі було призначено допомогу по догляду за дитиною до досягнення трирічного віку на підставі ст.. 43 Закону України « Про загальнообов»язкове державне соціальне страхування у зв»язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами , зумовленими народженням і похованням»в розмірі , нижчому, ніж передбачено цим законом. Оскільки законами про державний бюджет 2012 року і інших наступних років розмір допомоги не встановлювався окремо від Законів України « Про державну допомогу сім»ям з дітьми» та « Про загальнообов»язкове державне соціальне страхування…», застосування положення за постановою КМУ № 1751 від 27 грудня 2001 року щодо розміру допомоги вважає неприпустимим. В судове засідання позивач [PERSON] не прибула. Згідно письмовій заяві просить розглянути справу за її відсутності та задовольнити позовні вимоги. Представник відповідача УПСЗН Добропільської міської ради участі в судовому засіданні не приймав, надав заяву про розгляд справи за його відсутності , позовні вимоги не визнає. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов такого висновку. Матеріалами справи встановлено, що позивач [PERSON] є матір»ю дитини [PERSON] , [INFO] , що підтверджується ксерокопією свідоцтва про народження , виданого виконкомом Білозерської міської ради м. Добропілля Донецької області 2 січня 2013 року. Згідно довідкам ,виданим УПСЗН Добропільської міської ради № 491 від 12 березня 2014 року , № 675 від 25 березня 2014 року , [PERSON] перебуває на обліку як застрахована особа і отримує допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею 3-річного віку в розмірі 130 грн. щомісячно. Позивач [PERSON] є застрахованою особою як найманий працівник , на користь якого здійснюється загальнообов»язкове державне соціальне страхування у зв»язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням, відповідно до Закону України № 2240-111 від 18 січня 2001 року « Про загальнообов»язкове державне соціальне страхування у зв»язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням». Статтею 43 названого Закону визначено, що допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку надається застрахованій особі в розмірі, що встановлюється правлінням Фонду, але не менше розміру прожиткового мінімуму , встановленого законом. Дана норма Закону діяла до 1 січня 2008 року дати набрання чинності Законом України від 28 грудня 2007 року № 107 -У1 « Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України», яким була змінена ст.. 13 Закону України № 2811-Х11 від 21 листопада 1992 року « Про державну допомогу сім»ям з дітьми», дія якої була поширена і на застрахованих осіб. Стаття 15 цього Закону викладена в редакції , згідно якій розмір допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею 3-річного віку визначений як різниця між прожитковим мінімумом, встановленим для працездатних осіб, та середньомісячним сукупним доходом сім»ї в розрахунку на одну особу за попередні шість місяців , але не менше 130 грн. А із Закону № 2240-111 були виключені статті 40-44. Так як зміни до законів , передбачені розділом 11 Закону № 107-У1, діяли до 31 грудня 2008 року , з 1 січня 2009 року відновили дію положення ст.. ст.. 13, 15 Закону « Про державну допомогу сім»ям з дітьми . Виключення ст.. ст.. 40-44 із Закону № 2240 -111 рішенням Конституційного Суду України від 22 травня 2008 року №10-рп 2008 визнано неконституційним. З часу проголошення Конституційним Судом рішення № 10-рп 2008 відновили дію положення Закону України № 2240-111. Суд розглядає питання щодо правильності виплат допомоги застрахованій особі з 17 жовтня 2013 року , право на яке у [PERSON] виникло з січня 2013 року . Тому на відносини щодо виплати допомоги даній особі поширюються норми Закону № 2240-111, відповідно до ст.. 43 якого допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку надається застрахований особі у розмірі , щ встановлюється правлінням Фону соціального страхування з тимчасової втрати працездатності , але не менше розміру прожиткового мінімуму, встановленого законом. Всі види державної допомоги сім»ям з дітьми, крім допомоги у зв»язку з вагітністю та пологами переліченим категоріям жінок, у відповідності до ст.. 5 Закону України « Про державну допомогу сім»ям з дітьми » призначають і виплачують органи соціального захисту населення . Як зазначено в ст. 4 цього Закону , покриття витрат на виплату державної допомоги сім»ям з дітьми здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України. Таким чином, вимоги [PERSON] щодо зобов»язання відповідача здійснити перерахунок та виплату допомоги по догляду за дитиною до досягнення трирічного віку з урахуванням виплачених сум в період з 17 жовтня 2013 року по 17 березня 2014 року в розмірі , що встановлюється правлінням Фону соціального страхування з тимчасової втрати працездатності , але не менше розміру прожиткового мінімуму, встановленого законом, підлягають задоволенню. Що стосується вимог про зобов»язання відповідача здійснювати нарахування допомоги у такому розмірі з 1 квітня 2014 року і на майбутнє , то суд їх відхиляє , оскільки у відповідності до ст.. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав , свобод та інтересів осіб у сфері публічно - правових відносин від порушень з боку органів державної влади , місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб . На підставі ст..ст. 159 - 163 КАС України суд

Результат розгляду: denied