Рішення адміністративного суду від 2014-01-30 00:00:00+02

У грудні 2013 року позивач звернувся до суду із вищезазначеним позовом. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 26 листопада 2013 року близько 10 год. 55 хв. Він керуючи автомобілем CHEVROLET AVEO д/н [NUMBER], рухався по автомобільній дорозі Красноармійськ - Артемівськ - Михайлівка в напряму м. Первомайськ. Рухаючись з дотриманням правил дорожнього руху, близько 10.55год. на 113 км. по автомобільній дорозі його було зупинено інспектором ВДАІ Попаснянського РВ капітаном міліції Бєжиним Вадимом Миколайовичем. Відповідач пояснив зупинку тим, що він порушив п. 12.4 ПДР України, а саме перевищив встановлену швидкість руху в зоні дії дорожнього знаку 5.45 «Початок населеного пункту» і показав зафіксовану на приладі «Іскра-1» швидкість 110км/год. Після чого відповідачем було складено протокол про перевищення ним швидкісного режиму в зоні дії знаку 5.45 «Початок населеного пункту» дозволена швидкість 60км/год. Вважає, що притягнення його до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122 КУпАП є незаконним, неправомірним, необґрунтованим, оскільки правопорушення він не скоював, оскільки в зоні дії знаку 5.45 «Початок населеного пункту» він рухався зі швидкістю 60км/год., враховуючи надзвичайно поганий стан дорожнього полотна. У момент близький до вимірювання швидкості та зупинки, попереду його автомобіля з більшою швидкістю рухався автомобіль, якому ймовірно і належить швидкість, яку зафіксував інспектор приладом «Іскра-1». Як вбачається зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення у даному випадку використовувався вимірювач швидкості «Іскра-1» № 19702, що всупереч законодавству не має функцій відеозапису чи засобів фото-і кінозйомки. У протоколі та постанові відсутні докази того, що відображена на приладі «Іскра-1» швидкість належить саме його автомобілю. Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі наполягав на їх задоволенні. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, надав до суду заяву з проханням справу розглянути за його відсутності, проти задоволення позовних вимог [PERSON] заперечував. В обґрунтування своїх заперечень зазначив, що прилад яким вимірювалась швидкість зазначено в протоколі про адміністративне правопорушення - «Іскра-1» № 19702, який сертифіковано Луганським регіональним - науково - виробничим центром стандартизації, метрології та сертифікації « Рб 41/ИС-15-13 від 05.04.2013 року та дійсний до 05.04.2014 року, а також правопорушення зафіксовано на відеокамеру. При розгляді справи про адміністративне правопорушення було з'ясовано всі обставини та оцінено докази. Позивачу було надано для перегляду відеозапис вчиненого ним правопорушення. Вважає, що постанова по справі про адміністративне правопорушення № АА2№979539 від 26.11.2013 року складена у відповідності до вимог діючого законодавства України, підстави для її скасування відстуні. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи та надані докази в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що постановою по справі про адміністративне правопорушення від 26.11.2013 року серії АА2 № 979539 позивача [PERSON] було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП і було накладено стягнення у вигляді штрафу в сумі 255 грн., через те, що він 26.11.2013 року о 10 годині 55 хвилин на 113км а/д Красноармійськ - Артемівськ - Михайлівка керуючи транспортним засобом CHEVROLET AVEO д/н [NUMBER] в населеному пункті позначеного дорожнім знаком 5.45 рухався зі швидкістю 110км/год., чим порушив швидкість руху більш ніж на 20 км/год., чим порушив п. 12.4 ПДР України (швидкість вимірювалась приладом «Іскра-1». Відповідно до ст. 9 Кодексу України про адміністративні правопорушення адміністративним правопорушення (проступком) визнається протиправна винна дія або бездіяльність, що посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. Відповідно до ст. 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані, зокрема, встановлюються поясненнями свідків. Згідно зі ст.71 КАС України обов'язок доказування законності дій чи бездіяльності покладається на відповідача - суб'єкта владних повноважень. Відповідно до ч.6 ст. 258 КпАП України протокол про адміністративне правопорушення не складається, а постанова у справі про адміністративне правопорушення виноситься без участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності у разі виявлення адміністративного правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого за допомогою працюючих в автоматичному режимі спеціальних технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису. Однак доказів фіксації порушення саме в такому режимі відповідач не надав, не містяться вони і в матеріалах справи. Показання приладу «Іскра-1», яким згідно постанови вимірювалась швидкість, не є беззаперечним доказом по справі, оскільки ствердження позивача, що даним приладом могла бути зафіксована швидкість руху іншого автомобіля відповідачем не спростована. [PERSON] своєї вини у вчиненні правопорушення не визнав, а відповідачем не наведено жодних доказів правомірності свого рішення, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, як цього вимагає ст.251 КУпАП. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимог [PERSON] підлягають задоволенню в повному обсязі.

Результат розгляду: granted