Рішення адміністративного суду від 2014-02-12 00:00:00+02

17 березня 2012 року приватно-орендне сільськогосподарське підприємство «Куйбишевське» звернулось до Миколаївського окружного адміністративного суду з позовом до управління Пенсійного фонду України в Снігурівському районі Миколаївської області, в якому просило суд визнати незаконним та скасувати рішення відповідача № 31 від 14 березня 2012 року про застосування фінансових санкцій в розмірі 2 380 грн. Постановою від 15 серпня 2012 року Миколаївський окружний адміністративний суд задовольнив адміністративний позов в повному обсязі. Не погоджуючись з постановою суду управління Пенсійного фонду України в Снігурівському районі Миколаївської області подало апеляційну скаргу в якій просить скасувати оскаржену постанову та ухвалити нову, якою відмовити у задоволенні адміністративного позову в повному обсязі. Вимоги апеляційної скарги апелянт обґрунтовує тим, що суд першої інстанції допустив порушення норм матеріального права, оскільки п. 5 ч. 9 ст. 106 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» встановлена відповідальність за подання недостовірних відомостей, що використовуються в системі персоніфікованого обліку, а надання позивачем корегуючих документів є підтвердженням факту подання недостовірних даних. При цьому апелянт посилається на те, що коригуючи документи були подані позивачем після проведеної перевірки та після встановлення Снігурівським районним центром зайнятості розбіжностей щодо подання недостовірних даних за перевірений звітній період. Приватно-орендне сільськогосподарське підприємство «Куйбишевське» письмових заперечень на апеляційну скаргу не надало. Ухвалюючи постанову про задоволення позовних вимог суд першої інстанції встановив, що 14 березня 2012 року відповідач на підставі акту від 07.03.2012 року (а. с. 8) прийняв рішення № 31 про застосування фінансових санкцій за подання до органів Пенсійного фонду України недостовірних відомостей, що використовуються в системі персоніфікованого обліку, яким застосував до позивача фінансові санкції в сумі 2 380,00 грн. (а. с. 7) Підставою для застосування фінансових санкцій визначено невірне відображення номеру облікової картки застрахованої особи, [PERSON], у звіт страхувальника, ПОСП «Куйбишевське» за період 2008 рік - жовтень 2011 року, нарахованих до УПФУ в Снігурівському районі Миколаївської області. В поданих звітах: індивідуальних відомостях за 2008-2009 роки, звітах суми нарахованої заробітної плати (грошового забезпечення, доходу) застрахованих осіб та суми нарахованих внесків на загальнообов'язкове державне пенсій страхування т.6, 7 - за період: січень - грудень 2010 р.; т.5 - за червень 2010 року та звітах про суми нарахованої заробітної плати (доходу, грошового забезпечення, допомоги, компенсації) застрахованих осіб та сум нарахованого єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування до органу Пенсійного фонду т.6 - за період: березень - жовтень 2011 року, т.5 -за березень 2011 року, номер облікової картки застрахованої особи, [PERSON] - [NUMBER], номер облікової картки згідно корегуючих звітів [NUMBER]. Крім цього, встановлено невідображення трудових відносин з вказаною застрахованою особою за період з січня по травень 2010 року та грудень 2010 року. Суд першої інстанції встановив неправомірність оскарженого рішення, оскільки коригування відомостей облікової картки застрахованої особи проводиться за будь-які роки функціонування системи персоніфікованого обліку тільки на підставі поданих страхувальником згідно з пп. 5 п. 1.3 розділу І Порядку формування та подання органами Пенсійного фонду України відомостей про застраховану особу, що використовуються в системі загальнообов'язкового державного пенсійного страхування, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 10.06.2004 р. № 7-6, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 10.06.2004 р. за № 1000/9599, коригуючих або скасовуючих документів у разі виявлення недостовірних даних про застраховану особу, та при цьому Закон України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» не передбачає відповідальності за подання коригуючих документів. Суд першої інстанції встановив, що помилки виявлено платником самостійно, та 07 березня 2012 року надані коригуючи звіти до відділу персоніфікованого обліку інформаційних систем та мереж, а всі звіти за період 2008-2010 р. р. були подані позивачем своєчасно. Сторони належним чином повідомлені про час та місце апеляційного розгляду, у судове засідання не з'явились, УПФУ в Снігурівському районі Миколаївської області надало заяву про розгляд справи за відсутності представника, у зв'язку з чим, відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 197 КАС України, справа розглянута в порядку письмового провадження. Заслухавши суддю доповідача, розглянувши та обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права в межах доводів апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не може бути задоволена. Апеляційний суд встановив, що оскаржене рішення управління Пенсійного фонду України в Снігурівському районі Миколаївської області № 31 про застосування до позивача фінансових санкцій в розмірі 2 380 грн., прийнято пенсійним органом 14 березня 2012 року. Фінансові санкції за оскарженим рішенням застосовані на підставі п. 5 ч. 9 ст. 106 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», за подання у 2008-2010 роках до органів Пенсійного фонду України недостовірних відомостей, що використовуються в системі персоніфікованого обліку (а.с. 7). За період до 1 січня 2011 року відносини, що виникали між суб'єктами системи загальнообов'язкового державного пенсійного страхування, регулювалися Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування. Зазначеним Законом визначалися платники страхових внесків, порядок їх нарахування, обчислення та сплати страхових внесків, стягнення заборгованості за цими внесками. Згідно з пунктом 5 частини 9 ст. 106 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» за неподання, несвоєчасне подання, подання не за встановленою формою або подання недостовірних відомостей, що використовуються в системі персоніфікованого обліку та іншої звітності, передбаченої законодавством, до територіальних органів ПФУ накладається штраф у розмірі 10 відсотків суми страхових внесків, які були сплачені або підлягали сплаті за відповідний звітний період, за кожний повний або неповний місяць затримки подання відомостей, звітності, але не менше десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а в разі повторного протягом року такого порушення - у розмірі 20 відсотків зазначених сум та не менше 20 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Відповідно до абзацу 5 пункту 7 Прикінцевих та Перехідних положень Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування», що набрав чинності з 1 січня 2011 року, стягнення заборгованості зі сплати страхових внесків за діючими видами загальнообов'язкового державного соціального страхування та сум штрафних санкцій, нарахованих та/або не сплачених у період до 1 січня 2011 року, в тому числі страхових внесків, строк сплати яких на 1 січня 2011 року не настав, здійснюється фондами загальнообов'язкового державного соціального страхування відповідно до законодавства, що діяло на момент виникнення такої заборгованості або застосування штрафних санкцій. Згідно зі статтею 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи. Аналіз наведених норм законодавства дає підстави вважати, що управління ПФУ протиправно винесло рішення від 14 березня 2012 року про застосування до позивача фінансових санкцій за подання недостовірних відомостей, що використовуються в системі персоніфікованого обліку до органів Пенсійного фонду України за 2008-2009 та 2010 роки на підставі пункту 5 частини 9 ст. 106 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», оскільки зазначена норма Закону втратила чинність з 1 січня 2011 року згідно із Законом України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» і не діяла на дату прийняття відповідачем оскарженого рішення. Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного суду України від 20 листопада 2012 року по справі № 21-367а12 (№ ЄДРСР 27996302). При цьому апеляційний суд зазначає, про помилковість висновку суду першої інстанції з приводу того, що надання уточнень не є поданням у звітних періодах недостовірної інформації, оскільки зазначення неправильного номеру облікової скарги є наданням недостовірної інформації, як і не відображення трудових відносин. Таким чином, апеляційний суд дійшов висновку про те, що суд першої інстанції правильно по суті вирішив справу, але помилково застосував норми матеріального права, у зв'язку з чим, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 201 КАС України, це є підставою для відмови у задоволенні апеляційної скарги та зміну оскарженої постанови в мотивувальній частині.

Результат розгляду: denied