Рішення адміністративного суду від 2014-01-09 00:00:00+02

[PERSON] 26 листопада 2013 року звернулася до суду із вказаним адміністративним позовом, в якому просила визнати управління Пенсійного фонду України в Красногвардійському районі Автономної Республіки Крим (далі – УПФУ в Красногвардійському районі) винним в систематичній недоплаті пенсії за віком з 01 серпня 2006 року по 31 жовтня 2013 року, зобов’язати відповідача здійснити донарахування та виплату їй пенсії за вказаний період відповідно до частин першої – третьої статті 42 Закону України «Про загальнообов’язкове державне пенсійне страхування» на загальну суму 13 768,43 грн., звернути до негайного виконання постанову суду. Позов (в частині, що розглядається судом по суті) мотивовано протиправною відмовою суб’єкта владних повноважень у перерахунку позивачці пенсії за віком у зв’язку із збільшенням розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом (з урахуванням надбавок, підвищень, інших доплат до пенсій, встановлених законодавством, і сум індексації). Ухвалою суду від 09 січня 2014 року адміністративний позов [PERSON] в частині вимог про визнання відповідача винним в систематичній недоплаті пенсії, зобов’язання здійснити донарахування та виплату пенсії у період з 01 серпня 2006 року до 25 травня 2013 року, залишено без розгляду у зв’язку з пропущенням строку звернення до адміністративного суду. У судовому засіданні позивачка підтримала свої позовні вимоги, наполягала на їх задоволенні з підстав, викладених в адміністративному позові, зазначивши, що відповідач безпідставно не здійснює їй перерахунок пенсії у зв’язку із збільшенням прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, посилаючись на проведення нею підприємницької діяльності, оскільки за весь період її реєстрації в якості фізичної особи-підприємця вона не отримувала доходу. У судовому засіданні [PERSON], яка представляла інтереси відповідача, позовні вимоги не визнала з підстав, викладених у письмових запереченнях на позов. Представник відповідача зауважила, що позивачка, як фізична особа-підприємець, проводить діяльність, пов’язану з отриманням доходу, що є базою нарахування єдиного внеску на загальнообов’язкове державне соціальне страхування, відтак права на підвищення розміру пенсії у разі збільшення розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, не має. Вислухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши письмові докази, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до частини першої статті 11 Кодексу адміністративного судочинства України (далі – КАС України) розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Згідно з частиною першою та другою статті 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб’єкта владних повноважень обов’язок доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Постановою Окружного адміністративного суду Автономної Республіки Крим від 25 липня 2013 року у справі за позовом [PERSON] до Джанкойської об’єднаної державної податкової інспекції в Автономній Республіці Крим Державної податкової служби, управління Пенсійного фонду України в Красногвардійському районі Автономної Республіки Крим про припинення підприємницької діяльності та спонукання до виконання певних дій, яка набрала законної сили 24 вересня 2013 року, встановлено, що позивачка зареєстрована як фізична особа-підприємець, перебуває на податковому обліку Джанкойської об’єднаної державної податкової інспекції, зареєстрована як платник збору на обов’язкове державне пенсійне страхування в УПФУ в Красногвардійському районі. Судом також встановлено, що 07 грудня 2012 року [PERSON] надала до Красногвардійського відділення Джанкойської ОДПІ АРК ДПС заяву про припинення платників податків за формою № 8-ОПП; 07 грудня 2012 року до Єдиного Державного реєстру внесено запис про рішення щодо припинення підприємницької діяльності фізичної особи-підприємця [PERSON] 24 грудня 2012 року податковими органами прийнято повідомлення № 346/2/18-03 про неможливість проведення позапланової перевірки позивачки, призначеної у зв’язку з припиненням підприємницької діяльності фізичної особи-підприємця за її рішенням, а в подальшому – 08 лютого 2013 року податковими органами прийнято повідомлення № 144/10 про наявність заперечень проти проведення державної реєстрації припинення підприємницької діяльності фізичної особи-підприємця за її рішенням. Органами пенсійного фонду 24 грудня 2012 року складено повідомлення № 311 про неможливість проведення позапланової перевірки позивачки, призначеної у зв’язку з рішенням про припинення підприємницької діяльності фізичної особи-підприємця за її рішенням, а в подальшому – 12 лютого 2013 року прийнято повідомлення № 24 про наявність заперечень проти проведення державної реєстрації припинення підприємницької діяльності фізичної особи-підприємця за її рішенням. Крім того, судом встановлено, що 13 лютого 2013 року позивачка звернулася до Джанкойської ОДПІ АРК ДПС із заявою про надання довідки про відсутність заборгованості з метою припинення підприємницької діяльності. Листами Джанкойської ОДПІ АРК ДПС від 22.02.2013 за вих.№11/С/17-01, та від 13.02.2013 року за вих.№12/ф.л з посиланням на норми діючого законодавства, позивачку повідомлено про неможливість проведення документальної перевірки у зв’язку з тим, що розрахунковий рахунок, відкритий на її ім’я, не закрито. Відносини, які виникають у сфері державної реєстрації фізичних осіб-підприємців визначені Законом України від 15.05.2003 року № 755-IV «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців. Фізична особа позбавляється статусу підприємця з дати внесення до Єдиного Державного реєстру запису про державну реєстрацію припинення підприємницької діяльності фізичної особи-підприємця. Також постановою Окружного адміністративного суду Автономної Республіки Крим від 25 липня 2013 року встановлено, що станом на 24 липня 2013 року позивачка заборгованості перед бюджетом не мала, що підтверджується довідкою про розрахунки з бюджетом. Підставами прийняття УПФУ в Красногвардійському районі повідомлень про неможливість проведення перевірки та про наявність заперечень щодо проведення державної реєстрації припинення підприємницької діяльності фізичної особи-підприємця за її рішенням стало ненадання підприємцем документів для перевірки, у тому числі акту перевірки органу державної податкової служби. 14 грудня 2012 року позивачка звернулась до податкових органів та органів пенсійного фонду з заявами про повернення сплачених сум єдиного податку та зайво сплачених сум страхових внесків. УПФУ в Красногвардійському районі 15 січня 2013 року, з посиланням на нормативно-правові акти, направлено лист [PERSON] з роз’ясненням необхідності надання акту перевірки податкового органу для вирішення в подальшому питання повернення зайво сплачених сум страхових внесків. За висновком Джанкойської ОДПІ АРК ДПС від 25.12.2012 року № 565, за даними особового рахунку у позивачки станом на 25.12.2012 року обліковується надміру сплачений єдиний податок з фізичних осіб в сумі 1091,97 грн., тобто фактична сума переплати за особовим рахунком позивачки склала 1091,97 грн. (469,55 грн. – 47% - на рахунку податкової служби, і 622,42 грн. – 53% - на рахунку пенсійного фонду). Судом також встановлено, що сума переплати на підставі висновку № 565 від 25.12.2012 року, отриманого Держказначейством 26.12.2012 року, була частками перерахована через Держказначейство на вказаний позивачкою рахунок. Питання щодо зменшення розміру пенсії позивачки та необхідності проведення її перерахунку у період з травня по грудень 2012 року згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 23.04.2012 року № 327 «Про підвищення рівня соціального захисту населення» були предметом позову [PERSON] до УПФУ в Красногвардійському районі про визнання дій незаконними та зобов’язання провести перерахунок пенсії. Постановою Красногвардійського районного суду Автономної Республіки Крим від 16 січня 2013 року, яка набрала законної сили 04 лютого 2013 року, було встановлено, що позивачка знаходиться на обліку в УПФУ в Красногвардійському районі як отримувач пенсії за віком з 01 листопада 2005 року. Первісно [PERSON] була призначена пенсія як непрацюючому пенсіонеру, при страховому стажі роботи 32 роки 08 місяців 18 днів, в розмірі 805,17 грн. При обробці списків працюючих пенсіонерів було виявлено, що позивачка поновила свою підприємницьку діяльність з 08 грудня 2008 року, що потягнуло за собою зниження розміру пенсії, та станом на 01 квітня 2012 року розмір пенсії позивачки складав 843,67 грн. В результаті, переплата пенсії за період з 01.04.2009 року по 30.04.2012 року складала 474,30 грн. Вказана переплата була повністю утримана з пенсії позивачки. Згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 23.04.2012 року № 327 «Про підвищення рівня соціального захисту населення» позивачці було проведено перерахунок розміру пенсії, який з 01 травня 2012 року складав 943,67 грн. Постановою суду від 16 січня 2013 року також встановлено, що у відповідача на виконанні знаходилась постанова державного виконавця відділу державної виконавчої служби Красногвардійського районного управління юстиції від 23 травня 2012 року про звернення стягнення на пенсію [PERSON] в розмірі 20% до повного погашення заборгованості за комунальні послуги та виконавчого збору, в загальній сумі 940,76 грн. Вказану заборгованість було утримано з пенсії позивачки. Таким чином, суд у своєму рішенні дійшов висновку, що розмір пенсії позивачці був зменшений на законних підставах у зв’язку з утриманням з пенсії сум переплат та заборгованості за виконавчим документом. Відповідно до частин першої – третьої статті 42 Закону України «Про загальнообов’язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 року № 1058-IV пенсії, призначені за цим Законом, індексуються відповідно до законодавства про індексацію грошових доходів населення. Крім індексації пенсії, передбаченої частиною першою цієї статті, щороку починаючи з 1 березня поточного року у разі, якщо середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за минулий рік зросла, здійснюється перерахунок раніше призначених пенсій із застосуванням заробітної плати, з якої призначено (попередньо перераховано) пенсію, підвищеної на коефіцієнт, який відповідає не менш як 20 відсоткам показника зростання середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, порівняно з попереднім роком, але не менше зростання рівня інфляції (індексу споживчих цін) за минулий рік. Розмір та порядок такого підвищення пенсії визначаються у межах бюджету Пенсійного фонду за рішенням Кабінету Міністрів України. У разі збільшення розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом, підвищується розмір пенсії, обчислений відповідно до статті 28 цього Закону (крім пенсіонерів, які працюють (провадять діяльність, пов’язану з отриманням доходу, що є базою нарахування єдиного внеску на загальнообов’язкове державне соціальне страхування). Перерахунок пенсії проводиться з дня встановлення нового розміру прожиткового мінімуму. Пенсіонерам, які працюють (провадять діяльність, пов’язану з отриманням доходу, що є базою нарахування єдиного внеску на загальнообов’язкове державне соціальне страхування), після звільнення з роботи або припинення такої діяльності пенсія перераховується з урахуванням прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом, який встановлений на дату звільнення з роботи або припинення такої діяльності. [PERSON], хоча і є фізичною особою-підприємцем та перебуває на податковому обліку, разом з тим підприємницьку діяльність не здійснює, знаходиться на обліку в УПФУ в Красногвардійському районі як отримувач пенсії за віком з 01 листопада 2005 року. Пунктами 2, 3 частини першої статті 7 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов’язкове державне соціальне страхування» від 08.07.2010 року № 2464-VI передбачено, що базою нарахування єдиного внеску для платників, зазначених у пункті 4 (крім фізичних осіб-підприємців, які обрали спрощену систему оподаткування) та 5 частини першої статті 4 цього Закону є сума доходу (прибутку), отриманого від їх діяльності, що підлягає обкладенню податком на доходи фізичних осіб, та на суму доходу, що розподіляється між членами сім’ї фізичних осіб-підприємців, які беруть участь у провадженні ними підприємницької діяльності. Для платників, зазначених у пункті 4 частини першої статті 4 цього Закону, які обрали спрощену систему оподаткування, - на суми, що визначаються такими платниками самостійно для себе та членів сім’ї, які беруть участь у провадженні ними підприємницької діяльності, але не більше максимальної величини бази нарахування єдиного внеску, встановленої цим Законом. Обчислення єдиного внеску здійснюється на підставі бухгалтерських та інших документів, відповідно до яких проводиться нарахування (обчислення) або які підтверджують нарахування (обчислення) виплат (доходу), на які відповідно до Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов’язкове державне соціальне страхування» нараховується єдиний внесок. Відповідно до пункту 4.5.1 Інструкції про порядок нарахування та сплати єдиного внеску на загальнообов’язкове державне соціальне страхування, затвердженої постановою Правління Пенсійного фонду України від 27.09.2010 року № 21-5, обчислення сум єдиного внеску зазначеною категорією платників здійснюються на підставі даних річних податкових декларацій та отриманих від податкових органів відомостей про результати перевірок діяльності таких осіб, що призвели до збільшення або зменшення розміру доходу, що підлягає обкладенню податком на доходи фізичних осіб. Оскільки позивачка не здійснює підприємницьку діяльність, не має бухгалтерських та інших документів, які підтверджують отримання доходу від її діяльності, що підлягає обкладенню податком на доходи фізичних осіб, відсутня база для нарахування єдиного внеску на загальнообов’язкове державне соціальне страхування, відтак [PERSON] має право на підвищення розміру пенсії, обчисленої відповідно до статті 28 Закону України «Про загальнообов’язкове державне пенсійне страхування», у разі збільшення розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність (з урахуванням надбавок, підвищень, інших доплат до пенсій, встановлених законодавством, і сум індексації). Відповідно до частини другої статті 11 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, і не може виходити за межі позовних вимог. Згідно з положеннями статей 105, 162 КАС України адміністративний позов може містити вимоги щодо визнання протиправними рішення, дії чи бездіяльності відповідача, зобов’язання відповідача вчинити певні дії, відшкодувати шкоду, заподіяну незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю. Установивши, що відповідачем порушено норми права, які регулюють спірні правовідносини, суд повинен визнати такі дії протиправними, та зобов’язати відповідача здійснити позивачу перерахунок пенсії відповідно до закону. З урахуванням заявлених позовних вимог, суд дійшов висновку щодо протиправності дій УПФУ в Красногвардійському районі стосовно відмови у перерахунку пенсії за віком [PERSON] та зобов’язання відповідача здійснити позивачці перерахунок пенсії за віком, обчисленої відповідно до статті 28 Закону України «Про загальнообов’язкове державне пенсійне страхування», у зв’язку із збільшенням розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом, за період з 26 травня по 31 жовтня 2013 року (з урахуванням надбавок, підвищень, інших доплат до пенсій, встановлених законодавством, і сум індексації), із застосуванням, при викладених обставинах, абзацу 7 пункту 4 частини першої статті 163 КАС України. В іншій частині позовні вимоги не є обґрунтованими та задоволенню не підлягають. Частиною першою та другою статті 256 КАС України визначено постанови за вимогами, які виконуються негайно. Постанови у справах щодо оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб’єкта владних повноважень з приводу обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат негайному виконанню не підлягають. Відповідно до частини першої статті 94 КАС України на користь позивачки підлягають стягненню здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України.

Результат розгляду: partial