Рішення адміністративного суду від 2014-03-12 00:00:00+02

СП «Студія Лева» 22.04.2013 року звернулося до Міністерства соціальної політики України з інформаційним запитом вих. № 23, в якому просило надати правову інформацію щодо регулювання Законом України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" № 877-V від 05.04.2007 р. контрольної діяльності виконавчих органів ФСС з ТВП /а.с.6/. Директором Департаменту соціального страхування та партнерства Міністерства соціальної політики України О. Постоюком розглянуто дане звернення та надано відповідь за вих. № 336/18/99-13 від 25.06.2013 року /а.с.9/. СП «Студія Лева» 04.06.2013 року звернулося до Міністерства соціальної політики України з інформаційним запитом вих. № 40, у якому просило на підставі та у строки встановлені Законом України «Про доступ до публічної інформації» надати вхідний номер листа СП «Студія Лева» № 23 від 22.04.2013 року /а.с.7/. Директором Департаменту управління персоналом та організаційно-документального забезпечення Міністерства соціальної політики України [PERSON] розглянуто інформаційний запит СП Студія Лева» та надано відповідь за вих. № 427/09/73-13 від 14.06.2013 року /а.с.8/. СП «Студія Лева» 08.07.2013 року звернулося до Міністра соціальної політики України Н. Королевської з інформаційним запитом вих. № 46, в якому просило на підставі статті 23 Закону України «Про доступ до публічної інформації» здійснити перегляд відповіді на предмет її відповідності цьому Закону, також повідомити чи розповсюджується дія ч. 2 ст. 19 Конституції України на діяльність виконавчої дирекції ФСС, а також чи встановлено Законом України «Про основні засади державного нагляду у сфері господарської діяльності» чи будь-яким іншим законом контрольна діяльність саме виконавчих органів ФСС з ТВП /а.с.10/. Директором Департаменту соціального страхування та партнерства Міністерства соціальної політики України О. Постоюком розглянуто дане звернення та надано відповідь за вих. № 413/18/99-13 від 02.08.2013 року /а.с.11/. Вважаючи відповіді на запити такими, що надані з порушенням законодавства України в частині строків, повноти надання інформації (відповідей), перевірки правильності та об'єктивності її надання, позивач звернувся до суду. Завданням адміністративного судочинства відповідно до ч. 1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ. До адміністративних судів згідно з ч. 2 цієї ж статті можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження. В розумінні ч. 3 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень, адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку. Юрисдикція адміністративних судів, відповідно до ч. 1 ст. 17 КАС України, поширюється на правовідносини, що виникають у зв'язку з здійсненням суб'єктом владних повноважень владних управлінських функцій, а також у зв'язку з публічним формуванням суб'єкта владних повноважень шляхом виборів або референдуму. Закріплений у ч. 1 ст. 11 КАС України принцип змагальності сторін передбачає, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Відповідно до ч. 1 ст. 69 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів. Згідно з ч. 1 та ч. 2 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Предметом доказування відповідно до ч. 1 ст. 138 КАС України є обставини, якими обґрунтовуються позовні вимоги чи заперечення або які мають інше значення для вирішення справи (причини пропуску строку звернення до адміністративного суду тощо) та які належить встановити при ухваленні судового рішення у справі. В ч. 2 ст. 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Статтею 40 Конституції України встановлено, що усі мають право направляти індивідуальні чи колективні письмові звернення або особисто звертатися до органів державної влади, органів місцевого самоврядування та посадових і службових осіб цих органів, що зобов'язані розглянути звернення і дати обґрунтовану відповідь у встановлений законом строк. Постановою Кабінету Міністрів України № 1242 від 30.11.2011 року затверджено Типову інструкцію з діловодства у центральних органах виконавчої влади, Раді міністрів Автономної республіки Крим, місцевих органах виконавчої влади у міністерствах, інших центральних органах виконавчої влади, у п. 3 якої зазначено, що установи організовують діловодство на підставі власних інструкцій з діловодства. Наказом Міністерства соціальної політики України № 241 від 26.04.2012 року затверджено Інструкцію з діловодства у Міністерстві соціальної політики України (далі - Інструкція). Інструкція з питань діловодства у Міністерстві соціальної політики України встановлює загальні засади та єдині вимоги документування управлінської інформації та організації роботи в Міністерстві соціальної політики України (далі - Міністерство) з документами незалежно від способу фіксації та відтворення інформації, яка міститься в них, включаючи їх підготовку, реєстрацію, облік, і контроль за виконанням (п. 1.1 Інструкції). Відповідальність за організацію діловодства у Міністерстві несе заступник Міністра - керівник апарату (п. 1.4 Інструкції). Документи, адресовані керівництву Міністерства, а також ті, в яких не зазначено конкретну посадову особу або структурний підрозділ як адресат, підлягають попередньому розгляду в Департаменті звернень громадян та контролю виконання (п. 3.15 Інструкції). Метою попереднього розгляду документів є виокремлення таких, що потребують обов'язкового розгляду віце-прем'єр-міністром України - Міністром соціальної політики, першим заступником Міністра, заступником Міністра - керівником апарату відповідно до розподілу обов'язків або керівниками структурних підрозділів Міністерства (п. 3.16 Інструкції). Попередній розгляд документів здійснюється у день надходження або в перший наступний робочий день у разі надходження їх після закінчення робочого дня, у вихідні та святкові неробочі дні. Доручення установ вищого рівня, телеграми, телефонограми розглядаються негайно (п. 3.17 Інструкції). Під час попереднього розгляду документів враховуються повноваження суб'єктів розгляду кореспонденції, передбачені у розпорядчих документах про розподіл обов'язків між Віце-прем'єр-міністром України - Міністром соціальної політики, першим заступником Міністра, заступником Міністра - керівником апарату, положеннях про структурні підрозділи Міністерства, посадових інструкціях (п.3.18 Інструкції). Реєстрація документів у Міністерстві полягає у введенні облікових даних про документи до єдиної автоматизованої системи «Діловодство та КВД» за встановленою реєстраційною формою, внаслідок чого фіксується факт створення, відправлення або одержання документа шляхом проставлення на ньому реєстраційного індексу. Реєстрація документів провадиться з метою забезпечення їх обліку, контролю за виконанням і оперативним використанням наявної в документах інформації. Реєструються документи незалежно від способу їх доставки, передачі чи створення. Основним принципом реєстрації документів у Міністерстві є однократність. Кожен документ реєструється лише один раз: вхідні документи у день надходження або наступного дня, якщо документ надійшов у неробочий час; створювані у Міністерстві - у день підписання (п. 3.21 Інструкції). Строки виконання внутрішніх документів обчислюються в календарних днях починаючи з дати підписання (реєстрації), а вхідних - з дати надходження (реєстрації). Якщо останній день строку виконання документа припадає на неробочий день, останнім днем строку виконання документа вважається перший день після неробочого дня (п. 3.52 Інструкції). Документи, в яких не зазначено строк виконання, повинні бути виконані не пізніше ніж за 30 календарних днів з моменту реєстрації документа в Міністерстві (п. 3.54 Інструкції). Днем виконання завдань, визначених в актах органів державної влади, дорученнях вищих посадових осіб, та виконання запитів і звернень громадян, організацій чи установ, а також кореспонденції Верховної Ради України вважається день реєстрації в Міністерстві вихідних документів про виконання завдань (п. 3.67 Інструкції). Щодо першого запиту до Міністерства соціальної політики України від 22.04.2013 року № 23, в якому СП «Студія Лева» просило надати правову інформацію щодо регулювання Законом України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» від 05.04.2007 р. № 877-V контрольної діяльності виконавчих органів ФСС з ТВП, суд керується наступним. Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про доступ до публічної інформації» від 13.01.2011 р. № 2939-VІ публічна інформація - це відображена та задокументована будь-якими засобами та на будь-яких носіях інформація, що була отримана або створена в процесі виконання суб'єктами владних повноважень своїх обов'язків, передбачених чинним законодавством, або яка знаходиться у володінні суб'єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом. Зі змісту запиту судом встановлено, що позивач фактично запитував правову консультацію стосовно регулювання Законом України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» контрольної діяльності виконавчих органів ФСС з ТВП. Тому, суд дійшов висновку щодо того, що запитувану інформацію не слід вважати такою, що була отримана або створена в процесі виконання суб'єктами владних повноважень своїх обов'язків, передбачених чинним законодавством, або яка знаходиться у володінні суб'єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, а отже запит не відповідає ст. 1 Закону України «Про доступ до публічної інформації». Відтак, позиція відповідачів у цій частині є правильною. Також, суд вважає, що відповідальні особи Міністерства правильно кваліфікували зазначений лист як звичайне звернення організації. Інструкцією з діловодства у Міністерстві соціальної політики України незаборонено визначати категорію звернення, а крім того, формальна відписка про те, що лист не є інформаційним запитом змусила б позивача звертатися до Міністерства ще раз вже в порядку передбаченому для звернень, що, очевидно, призвело б до лише до відстрочення часу для надання відповіді. Крім того, Указом Президента України № 389/2011 від 06.04.2011 року затверджено Положення про Міністерство соціальної політики України, згідно з п. 3 якого одним із завдань міністерства є інформування у межах своїх повноважень та надання роз'яснення щодо здійснення державної політики у сферах зайнятості населення і трудової міграції, трудових відносин, соціального захисту населення, з питань сім'ї та дітей, попередження насильства в сім'ї, оздоровлення та відпочинку дітей, відповідального батьківства та материнства. Оскільки питання, порушене у зверненні, не достатньо конкретизоване, суд погоджується з твердженнями відповідачів, що у листі-відповіді міститься повна, наскільки це можливо у даному випадку, інформація. Також, судом встановлено та матеріалами справи підтверджується, що відповідний запит вручений уповноваженій особі Міністерства 26.04.2013 року /а.с.12/, що не заперечується відповідачами. Однак, зареєстрований лише 27.05.2013 року за № 4685/0/26-13 у відділі документального забезпечення Управління діловодства та звернень громадян Департаменту управління персоналом та організаційно-документального забезпечення /а.с.48/, а відповідь на звернення дано листом від 25.06.2013 року /а.с.9/. З урахуванням того, що згідно з п. 3.21 Інструкції вхідні документи реєструються у Міністерстві у день надходження або наступного дня, якщо документ надійшов у неробочий час, суд погоджується з твердженням позивача про те, що його права в частині строку реєстрації звернення порушено. Також, на переконання суду, несвоєчасна реєстрація звернення позивача, в свою чергу, потягнула порушення прав позивача в частині своєчасного отримання відповіді на відповідне звернення, оскільки у випадку реєстрації звернення у встановлений строк, Міністерство повинно надати відповідь не пізніше 30-го дня після реєстрації. Щодо другого запиту до Міністерства соціальної політики України від 04.06.2013 року № 40, у якому СП «Студія Лева» просило на підставі та у строки встановлені Законом України «Про доступ до публічної інформації» надати вхідний номер листа СП «Студія Лева» № 23 від 22.04.2013 року, суд керується наступним. Відповідно до ч. 1 ст. 20 Закону України «Про доступ до публічної інформації» розпорядник інформації має надати відповідь на запит на інформацію не пізніше 5 робочих днів з дня отримання запиту. Судом встановлено, що зазначений запит отримано відповідальним працівником відділу документального забезпечення Управління діловодства та звернень громадян департаменту управління персоналом та організаційно-документального забезпечення та зареєстровано 10.06.2013 року за № 77/0/200-13. Чітка і повна відповідь надана позивачу листом від 14.06.2013 року вих. № 427/09/73-13, тобто на четвертий день з моменту реєстрації запиту /а.с.8/. Таким чином, суд дійшов висновку, що претензії позивача відносно відповіді на цей запит є необґрунтованими. Щодо третього запиту до Міністерства соціальної політики України від 08.07.2013 року № 46, в якому СП «Студія Лева» просило на підставі статті 23 Закону України «Про доступ до публічної інформації» здійснити перегляд відповіді на предмет її відповідності цьому Закону, також повідомити чи розповсюджується дія ч. 2 ст. 19 Конституції України на діяльність виконавчої дирекції ФСС, а також чи встановлено Законом України «Про основні засади державного нагляду у сфері господарської діяльності» чи будь-яким іншим Законом контрольна діяльність саме виконавчих органів ФСС з ТВП, суд керується наступним. Зі змісту запиту судом встановлено, що позивач фактично запитував правову консультацію стосовно регулювання Законом України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» контрольної діяльності виконавчих органів ФСС з ТВП. Таким чином, на переконання суду, оскільки запитувана інформація не відповідає ст. 1 Закону України «Про доступ до публічної інформації», 5-денний строк надання відповіді на запит, встановлений ч. 1 ст. 20 вищевказаного Закону, на цей лист не поширюється. Також, суд вважає, що відповідальні особи Міністерства правильно кваліфікували зазначений лист як звичайне звернення організації, оскільки Інструкцією з діловодства у Міністерстві соціальної політики України не заборонено визначати категорію звернення. Слід зазначити, що сам позивач кваліфікував свій третій лист неоднозначно, зазначивши, що в одній частині лист є запитом, а в іншій - зверненням. Крім того, на переконання суду позивач не довів, що відповідь на звернення викладена в листі відповідача від 02.08.2013 року вих. № 413/18/99-13 є неповною чи необґрунтованою. Суд звертає увагу на те, що питання щодо контрольної діяльності органів фонду соціального страхування порушувалося ще в першому зверненні позивача і на нього була дана відповідь, яку суд вважає повною і обґрунтованою. Відтак, у задоволенні позовних вимог у цій частині слід відмовити. Однак, як встановлено під час судового розгляду справи та визнається відповідачем у запереченні, лист позивача отримано відповідальною особою Міністерства 11.07.2013 року, а зареєстровано лише 18.07.2013 року. Цю обставину відповідач пояснює збільшенням документообігу та перевантаженням працівників Міністерства /а.с.50/. Отже, порушено п. 3.21 Інструкції, в якому зазначено, що вхідні документи реєструються у Міністерстві у день надходження або наступного дня, якщо документ надійшов у неробочий час. Водночас, відповідь на звернення надано листом від 02.08.2013 року /а.с.11/. Враховуючи ту обставину, що Міністерством не визнано лист інформаційним запитом, суд погоджується з позивачем в частині порушення строку реєстрації листа, однак зазначає, що це порушення не призвело до порушення загального 30-денного строку розгляду звернень передбаченого п. 3.54 Інструкції. Щодо твердження позивача про те, що цей запит мав розглядати Міністр особисто, суд керується наступним. Згідно з п. 3.31 Інструкції на розгляд Міністра соціальної політики подаються, зокрема, документи Верховної Ради України, в тому числі запити на звернення народних депутатів України, листи керівників центральних органів виконавчої влади, Голови ради міністрів Автономної республіки Крим, голів обласних, Київської та Севастопольської міських державних адміністрацій і відповідних рад, які містять інформацію з основних питань діяльності Міністерства та потребують безпосереднього вирішення Міністром соціальної політики, листи правоохоронних органів, установ, підприємств та організацій, у яких порушується питання про проведення перевірок та їх результати, оскарження дій (бездіяльності) чи рішення органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування, посадових осіб, призначення та звільнення працівників соціальної сфери, продовження терміну перебування на державній службі, капітальних видатків (купівлі приміщень, оренди майна), листи міжнародних організацій. Винятком щодо обов'язку перших керівників державних органів особисто розглядати заяви встановлений у ч. 2 ст. 16 Закону України «Про звернення громадян» від 02.10.1996 р. № 393/96-ВР, відповідно до якої заяви (клопотання) Героїв Радянського Союзу, Героїв соціалістичної праці, інвалідів Великої вітчизняної війни розглядаються першими керівниками державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій особисто. Згідно з ч. 1 ст. 16 цього Закону скарга на дії чи рішення органу державної влади, органу місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації, об'єднання громадян, засобів масової інформації, посадової особи подається у порядку підлеглості вищому органу або посадовій особі, що не позбавляє громадянина права звернутися до суду відповідно до чинного законодавства, а в разі відсутності такого органу або незгоди громадянина з прийнятим за скаргою рішенням - безпосередньо до суду. Суд звертає увагу, що у резолютивні частині третього звернення позивач не оскаржував до Міністра дії чи рішення підлеглих, а просив здійснити перегляд наданих ними відповідей. Крім того, не погоджуючись з рішенням прийнятим за його скаргою, позивач звернувся до суду, як це передбачено ч. 1 ст. 16 Закону України «Про звернення громадян». Відтак, на переконання суду, запит СП «Студія Лева» № 46 від 08.07.2013 року не підлягав обов'язковій передачі на розгляд особисто Міністру, та відповідно, надання особисто Міністром відповіді на такий запит не передбачено. Відповідно до ст. 86 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. З врахуванням обставин справи та системного аналізу норм чинного законодавства, суд дійшов висновку, що позовні вимоги в частині визнання протиправними дій щодо порушення строків реєстрації та розгляду звернення № 23 від 22.04.2013 року, а також щодо порушення строків реєстрації звернення № 46 від 08.07.2013 року є обґрунтованими та слід задовольнити. Решта позовних вимог задовольняти не належить. Згідно з вимогами ч. 3 ст. 94 КАС України у разі часткового задоволення адміністративного позову, судові витрати, здійснені позивачем, присуджуються йому відповідно до задоволених вимог, а відповідачу - відповідно до тієї частини вимог у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Результат розгляду: partial