Рішення адміністративного суду від 2014-01-22 00:00:00+02

Позивач, [PERSON], звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Державної міграційної служби України в Харківській області, в якому просить суд зобов'язати Головне управління Державної міграційної служби України в Харківській області (ідентифікаційний код 37764460, м. Харків, вул. Римарська, 24) вчинити певні дії: здійснити громадянці В'єтнаму [PERSON], [INFO] ([ADDRESS], ідентифікаційний номер [NUMBER]) обмін бланку посвідки на постійне проживання в Україні серії [NUMBER] в зв'язку з досягненням 45 річного віку із зазначенням відомостей про двох дітей; зобов'язати Головне управління Державної міграційної служби України в Харківській області (ідентифікаційний код 37764460, м. Харків, вул. Римарська, 24) проставити в паспортному документі (національному паспорті) громадянки В'єтнаму [PERSON], [INFO] ([ADDRESS], ідентифікаційний номер [NUMBER]) відмітку про отримання посвідки за встановленим МВС зразком, що скріплюється печаткою. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що документований посвідкою на постійне проживання серії [NUMBER] від 08.10.2004 року, яку видано на підставі Закону України «Про імміграцію». У зв'язку з досягненням 45-річного віку позивач 25.12.2013 року звернувся до Головного управління Державної міграційної служби України в Харківській області (далі - ГУ ДМС України в Харківській області) з проханням здійснити йому обмін посвідки. До заяви були надані необхідні для обміну посвідки документи (заява, паспорт, посвідка, квитанції, дві фотокартки). Проте ГУ ДМС України в Харківській області листом від 31.12.2013 року №4/21472 повідомило позивача, що вирішити дане питання по суті у відповідача немає можливості, оскільки особова справа вилучена СУ ГУМВС України в Харківській області. Позивач вважає, що відповідач в порушення вимог чинного законодавства безпідставно не здійснив йому обмін посвідки на постійне проживання у зв'язку з досягненням 45-річного віку. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві та наданих усних поясненнях. Представник відповідача проти позову заперечував, просив суд відмовити в його задоволенні. Суд, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, встановив такі обставини. Позивач - громадянка В'єтнаму [PERSON], рішенням УГІРФО ГУМВС України в Харківський області на підставі висновку від 08.10.2004 року та Закону України «Про імміграцію» була документована посвідкою на постійне проживання в Україні серії [NUMBER] від 08.10.2004 року. В посвідці відображене місце реєстрації позивача та відомості про двох дітей. 25.12.2013 року позивач звернувся із заявою до начальника Головного управління Державної міграційної служби України в Харківській області щодо обміну бланку посвідки на постійне проживання в Україні у зв'язку з досягненням 45-річного віку. Листом №4/21472 від 31.12.2013 року ГУ ДМС України в Харківській області повідомлено позивача про відмову в обміні бланку посвідки на постійне проживання в Україні, мотивувавши це відсутністю у відповідача особистої справи громадянки В’єтнаму [PERSON], яка в березні 2011 року була вилучена з УГІРФО ГУМВС України на підставі постанови слідчого управління ГУМВС України у Харківській області про здійснення виїмки (карна справа №18090089) співробітниками УБЗПТЛ ГУМВС України в Харківській області, що, як зазначає відповідач, унеможливлює вирішення питання по суті, та зазначив, що розглядатиметься питання щодо обміну посвідки на постійне проживання після повернення вилученої особової справи. Суд зазначає, що статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Головне управління Державної міграційної служби в Харківській області як орган державної влади повинно діяти у спосіб, визначений законом, та в межах наданих повноважень. Пунктом 12 Порядку оформлення, виготовлення і видачі посвідки на постійне проживання та посвідки на тимчасове проживання, затвердженого постановою КМ України № 251 від 28.03.2012 року визначено, що посвідка видається іноземцеві та особі без громадянства під розписку після пред'явлення паспортного документа іноземця або документа, що посвідчує особу без громадянства, в якому на останній вільній сторінці проставляється відмітка про отримання посвідки за встановленим МВС зразком, що скріплюється печаткою (за бажанням іноземця та особи без громадянства така відмітка може проставлятися у вкладному талоні). Згідно з п.9 Порядку строк дії посвідки на постійне проживання не обмежується. Посвідка на постійне проживання підлягає обміну в разі досягнення особою 25- і 45-річного віку. Згідно з п. 16 Порядку для обміну посвідки на постійне проживання в разі досягнення іноземцем та особою без громадянства 25- і 45-річного віку подаються документи, зазначені у підпунктах 1 - 4 і 6 пункту 15 цього Порядку. Відповідно до п. 15 Порядку для обміну посвідки подаються: 1) заява, зразок якої встановлюється МВС; 2) паспортний документ іноземця або документ, що посвідчує особу без громадянства (після пред'явлення повертається), та його копія; 3) посвідка, що підлягає обміну; 4) квитанція про сплату державного мита або документ, який підтверджує наявність пільг щодо його сплати; 5) документи, що підтверджують обставини, на підставі яких посвідка підлягає обміну (документи, видані компетентними органами іноземних держав, підлягають легалізації в установленому порядку, якщо інше не передбачено міжнародними договорами України); 6) дві фотокартки іноземця та особи без громадянства розміром 3,5 х 4,5 сантиметра (на матовому папері). Судом встановлено та не заперечується відповідачем, що позивачем надано усі документи, необхідні для здійснення обміну посвідки на постійне проживання. Згідно з п.17 Порядку рішення про відмову у видачі посвідки іноземцеві та особі без громадянства приймається в разі: 1) необхідності забезпечення національної безпеки або охорони громадського порядку; 2) необхідності охорони здоров'я, захисту прав і законних інтересів громадян України та інших осіб, що проживають в Україні; 3) коли паспортний документ іноземця або документ, що посвідчує особу без громадянства, підроблений, зіпсований або не відповідає встановленому зразку чи належить іншій особі; 4) подання завідомо неправдивих відомостей або підроблених документів; 5) коли виявлено факти невиконання ними рішення суду або органів державної влади, уповноважених накладати адміністративні стягнення, або вони мають інші майнові зобов'язання перед державою, фізичними або юридичними особами, включаючи ті, що пов'язані з попереднім видворенням за межі України, у тому числі після закінчення строку заборони подальшого в'їзду в Україну (для осіб, що отримують посвідку на тимчасове проживання); 6) інших випадках, передбачених законами. Головне управління Державної міграційної служби України в Харківській області в своєму листі №4/21472 від 31.12.2013 року жодних з вищезазначених підстав не вказало, а тому суд приходить до висновку, що відповідач зобов'язаний був обміняти посвідку на постійне проживання громадянці В’єтнаму [PERSON]. Відповідно до частин 1, 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Представник відповідача у судовому засіданні не довів правомірність дій ГУ ДМС України в Харківській області щодо нездійснення обміну посвідки позивачу. Враховуючи викладене, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

Результат розгляду: granted