Рішення адміністративного суду від 2014-03-07 00:00:00+02

До суду надійшов адміністративний позов ТОВ «ОРНО», за результатом якого позивач просить визнати протиправним та скасувати акт перевірки дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил від 19.11.2013 року, складений Інспекцією Державного архітектурно-будівельного контролю в Одеській області; визнати протиправним та скасувати припис про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил від 19.11.2013 року; визнати протиправним та скасувати протокол Інспекції Державного архітектурно-будівельного контролю в Одеській області про правопорушення у сфері містобудівної діяльності від 19.11.2013 року; визнати протиправною та скасувати постанову Інспекції Державного архітектурно-будівельного контролю в Одеській області № 297 від 29.11.013 року про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності, обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги наступними доводами. Як зазначає позивач, 19.11.2013 року, головним державним інспектором Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю в Одеській області проведена позапланова перевірка дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, державних будівельних норм, стандартів і правил ТОВ «ОРНО», за результатами якої складено акт перевірки про порушення товариством вимог ст. 34 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», а саме виконання будівельних робіт за адресою вул. Чубаївська, 1 у м. Одесі, без відповідного дозволу. 19.11.2013 року, на підставі акту перевірки, головним державним інспектором Інспекції ДАБК в Одеській області складено протокол про правопорушення у сфері містобудування, в якому визначено дата, час і місце розгляду справи про правопорушення у сфері містобудівної діяльності. Того ж дня, Інспекцією ДАБК в Одеській області видано припис про усунення виявлених порушень вимог містобудівного законодавства в місячний термін, а саме до 19.12.2013 року. 29.11.2013 року, начальником Інспекції ДАБК в Одеській області, винесена постанова № 297 про накладення на ТОВ «ОРНО» штрафу за порушення вимог п. 4 п.2 ст. 2 Закону України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності» у розмірі 90 мінімальних заробітних плат, що складає 103 230, 00 грн. Позивач зазначає, що з рішенням Інспекції ДАБК в Одеській області не погоджується, вважає його таким, що прийнято з порушенням вимог діючого законодавства, а саме позивач вказує на те, що перевірка була проведена без повідомлення позивача, у відсутності його посадових осіб, який саме об'єкт досліджував інспектор, що він фіксував та в який час, ідентифікувати є неможливим, про складення документів за результатом перевірки товариству не повідомлялось, на підпис документи не надавались, про час розгляду справи про правопорушення своєчасно доведено не було, що також позбавило можливості бути присутнім на розгляді питання про притягнення до відповідальності та надавати пояснення у свій захист. З урахуванням викладеного, позивач, посилаючись на протиправність прийнятих рішень, просить визнати їх протиправними та скасувати. В ході судового розгляду, представник позивача заявлені позовні вимоги підтримав та просив задовольнити у повному обсязі. Представник відповідача, Інспекції Державного архітектурно-будівельного контролю в Одеській області, заявлені позовні вимоги не визнав, в задоволенні їх просив відмовити наполягаючи на правомірності оскаржуваних рішень відповідності їх вимогам чинного законодавства, підтримуючи доводи, викладені в письмових запереченнях долучених до матеріалів справи. Суд, вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, приходить до наступного висновку. Як встановлено в ході судового розгляду справи, Прокуратурою м. Одеси в порядку ст.ст. 8, 20 Закону України «Про прокуратуру», надано вимогу від 28.10.2013 року № 12540 вих.13 про проведення перевірки законності виконання ТОВ «ОРНО» будівельних робіт по вул. Чубаївській, 1 у м. Одесі. На підставі направлення для проведення позапланової перевірки № 2738 від 19.11.2013 року, того ж дня, а саме 19.11.2013 року, головним державним інспектором інспекційного відділу № 1 Інспекційного управління в м. Одеса Інспекції ДАБК в Одеській області Якименко М.М., проведено позапланову перевірку дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил ТОВ «ОРНО». За результатом перевірки, проведеної з виїздом на місце та враховуючи наявні документи, Інспекцією ДАБК в Одеській області було встановлено виконання будівельних робіт без права на їх виконання, у зв'язку з чим встановлено порушення ст. 34 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності». На підставі акту перевірки, 19.11.2013 року, головним державним інспектором Інспекції ДАБК в Одеській області складено протокол про правопорушення у сфері містобудування, в якому визначено дата, час і місце розгляду справи про правопорушення у сфері містобудівної діяльності та видано припис про усунення виявлених порушень вимог містобудівного законодавства в місячний термін, а саме до 19.12.2013 року. Судом встановлено, що спірні правовідносини сторін врегульовані Законом України від 17.02.2011 року № 3038-VI «Про регулювання містобудівної діяльності», Законом України від 14.10.1994 року № 208/94-ВР «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності», Постановою Кабінету Міністрів України від 23.05.2011 року № 553 «Про затвердження Порядку здійснення державного архітектурно - будівельного контролю» (надалі за текстом Порядок № 553). Згідно положень п. 5 "Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №553 від 23 травня 2011 року, державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється за територіальним принципом (у межах областей) в порядку проведення планових та позапланових перевірок. Згідно пункту 7 вищезазначеного Порядку, позаплановою перевіркою вважається перевірка, яка не передбачена планом роботи інспекції. Підставами для проведення позапланової перевірки є - вимога правоохоронних органів про проведення перевірки. Відповідно до п. 9, п. 12, п. 13 "Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №553 від 23 травня 2011 року державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється у присутності суб'єктів містобудування або їх представників, які будують або збудували об'єкт будівництва та посадові особи інспекції під час його здійснення зобов'язані, зокрема, ознайомлювати суб'єкта містобудування чи уповноважену ним особу з результатами державного архітектурно-будівельного контролю у строки, передбачені законодавством. При цьому, суб'єкт містобудування, щодо якого здійснюється державний архітектурно-будівельний контроль, має право, зокрема, бути присутнім під час його здійснення, за результатами перевірки отримувати та ознайомлюватись з актом перевірки, подавати свої пояснення, зауваження або заперечення до акту перевірки. Згідно із положеннями п. 17, п. 18, п. 19, п. 20, п. 21, п. 22 "Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 553 від 23 травня 2011 року у разі виявлення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, крім акта перевірки складається протокол та припис про усунення порушень. Акт перевірки підписується посадовою особою інспекції і суб'єктом містобудування щодо якого здійснюється державний архітектурно-будівельний контроль, якому надається копія акту та припис, в разі його винесення, а в разі незгоди з актом перевірки суб'єкт містобудування підписує його із зауваженнями, які є невід'ємною частиною акту. В разі відмови суб'єкта містобудування, щодо якого здійснюється державний архітектурно-будівельний контроль, підписати акт перевірки та припис, посадова особа інспекції робить у акті відповідний запис, а в разі відмови від отримання акту та припису, вони надсилаються йому рекомендованим листом з повідомленням. Постанова про накладення штрафу у триденний строк після її прийняття вручається під розписку суб'єкту містобудування (керівнику або уповноваженому представнику суб'єкта містобудування) або надсилається рекомендованим листом з повідомленням, про що робиться запис у справі. Таким чином, з аналізу зазначених норм законодавства суд робить висновок, що державний архітектурно-будівельний контроль повинен здійснюватись в присутності суб'єкта містобудування, який повинен ознайомитись з його результатами, зокрема, з актом перевірки, приписом, протоколом, має право на надання пояснень, документів, які спростовують порушення, заперечень, тощо. Судом встановлено, що при проведенні виїзної перевірки присутнім був свідок [PERSON] В графі акту «Зауваження щодо здійснення перевірки» зазначено «від підпису відмовився», але встановити хто саме відмовився від підпису є неможливим, оскільки особа керівника (уповноваженої особи) товариства не встановлювалась, у зв'язку з чим суд вважає доведеним проведення перевірки у відсутності керівника (повноваженого представника) ТОВ «ОРНО». Порядок розгляду питань про притягнення до відповідальності за правопорушення у сфері містобудівної діяльності затверджений Постановою Кабінету Міністрів України від 06.04.1995 року № 244 "Про затвердження Порядку накладення штрафів за правопорушення у сфері містобудівної діяльності" та є обов'язковим для виконання територіальними органами Держархбудінспекції. Так, відповідно до положень Порядку № 244, про вчинення правопорушення у сфері містобудівної діяльності керівник структурного підрозділу інспекції, його заступники, які згідно з функціональними обов'язками здійснюють державний архітектурно-будівельний контроль, або головний державний інспектор (далі - уповноважена посадова особа інспекції) складають протокол про правопорушення у сфері містобудівної діяльності. Уповноважена посадова особа інспекції складає протокол про правопорушення у сфері містобудівної діяльності у двох примірниках, один з яких надається під підпис суб'єкту містобудування, що притягається до відповідальності за правопорушення у сфері містобудівної діяльності, не пізніше трьох робочих днів з дня складення акта перевірки такого суб'єкта містобудування. Протокол про правопорушення у сфері містобудівної діяльності та інші матеріали подаються посадовій особі інспекції, уповноваженій розглядати справу про правопорушення у сфері містобудівної діяльності, з метою вирішення питання притягнення до відповідальності та накладення штрафу протягом трьох днів після його складення. Справа про правопорушення у сфері містобудівної діяльності (далі - справа) розглядається посадовою особою інспекції, до повноважень якої належить розгляд таких справ, протягом 15 днів з дня одержання зазначеною особою протоколу про правопорушення у сфері містобудівної діяльності та інших матеріалів справи. Справа може розглядатися за участю суб'єкта містобудування, який притягається до відповідальності, або його уповноваженого представника, експертів, інших осіб. Відомості про час і місце розгляду справи повідомляються суб'єкту містобудування, який притягається до відповідальності, та іншим особам, які беруть участь у розгляді справи, не пізніше як за три доби до дня розгляду справи. Неприбуття суб'єкта містобудування у визначений час і місце не перешкоджає розгляду справи. Постанова про накладення штрафу складається у трьох примірниках. Перший примірник постанови у триденний строк після її прийняття вручається під розписку керівникові або уповноваженому представникові суб'єкта містобудування чи надсилається йому поштою, про що робиться відмітка у постанові. Другий примірник у разі несплати штрафу в установлений строк пред'являється інспекцією до примусового виконання у порядку та строки, визначені Законом України "Про виконавче провадження", а третій - залишається в інспекції, яка винесла постанову. Аналіз вище приведеного нормативно-правового акту дозволяє зробити висновок, що результати проведення перевірки мають бути доведеними до відома суб'єкта містобудування, про дату, час і місце розгляду справи про притягнення до відповідальності, суб'єкт містобудування має бути належним чином повідомленим, прийняте рішення має бути доведеним до відома суб'єкта містобудування з роз'ясненням строків та порядку його оскарження. З урахуванням викладеного, судом встановлено, що відомче законодавство, що врегульовує спірні правовідносини, гарантує, суб'єкту містобудування, в даному випадку ТОВ «ОРНО», бути належним чином повідомленим про здійснення контрольних заходів (перевірок), бути присутнім під час їх проведення, бути ознайомленим з результатами перевірки, бути повідомленим про час розгляду справи про правопорушення, бути ознайомленим з прийнятим рішенням. Відповідно до положень ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. В ході судового розгляду відповідач не представив суду докази належного повідомлення ТОВ «ОРНО» про час проведення позапланової перевірки, надсилання на адресу позивача матеріалів перевірки, своєчасного повідомлення позивача про дату і час розгляду справи про правопорушення у сфері містобудування. Судом встановлено, що постановою начальника Інспекції ДАБК в Одеській області № 297 від 29.11.2013 року, ТОВ «ОРНО» визнано винним у вчиненні правовопорушення, передбаченого п. 4 ч. 2 ст. 2 Закону України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності» з накладенням штрафу у сумі 90 мінімальних заробітних плат, що складає 103 230 грн. Згідно положень п. 4 ч. 2 ст. 2 Закону України, від 14.10.1994, № 208/94-ВР "Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності", суб'єкти містобудування, які є замовниками будівництва об'єктів (у разі провадження містобудівної діяльності), або ті, що виконують функції замовника і підрядника одночасно, несуть відповідальність у вигляді штрафу за такі правопорушення: виконання будівельних робіт без реєстрації декларації про початок виконання таких робіт, а також наведення недостовірних даних у зазначеній декларації: на об'єктах I категорії складності - у розмірі вісімнадцяти мінімальних заробітних плат; на об'єктах II категорії складності - у розмірі тридцяти шести мінімальних заробітних плат; на об'єктах III категорії складності - у розмірі дев'яноста мінімальних заробітних плат. З урахуванням викладеного, судом встановлено, що позивача притягнуто до відповідальності за самовільне будівництво об'єкта ІІІ категорії складності, але матеріали перевірки, ступінь складності об'єкту не визначають, на проектну документацію відповідач в мотивуванні свого рішення не посилається, у зв'язку з чим, суд вважає застосовану штрафну санкцію не обґрунтованою. Крім того, судом встановлено, що Законом України № 5459-VI від 16.10.2012 року «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо діяльності Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства надзвичайних ситуацій України, Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України, інших центральних органів виконавчої влади, діяльність яких спрямовується та координується через відповідних міністерств», положення ч. 2 ст. 3, ст. 4 Закону України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності» викладені у новій редакції. Відповідно до ст. 3, ст. 4 Закону України "Про відповідальність за порушення у сфері містобудівної діяльності" справи про правопорушення, передбачені цим Законом, розглядаються центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю. Накладати штраф від імені центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю, мають право його керівник та уповноважені ним посадові особи центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю. При цьому, порядок накладання штрафів за порушення у сфері містобудівної діяльності визначається Кабінетом Міністрів України, а постанови про накладення штрафів за правопорушення у сфері містобудівної діяльності, винесені посадовими особами центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю, є виконавчими документами і підлягають виконанню в установленому законом порядку. Відповідно до Прикінцевих положень Закону України №5459-VІ від 16.10.2012 року, Кабінет Міністрів України протягом трьох місяців з дня набрання чинності цим Законом, тобто з 18.11.2012 року, зобов'язано привести свої нормативно-правові акти у відповідність із цим Законом та забезпечити перегляд і скасування міністерствами та іншими центральними органами виконавчої влади їх нормативно-правових актів, що суперечать цьому Закону. Таким чином, Законом України "Про відповідальність за порушення у сфері містобудівної діяльності" передбачена виключна компетенція центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю на накладення штрафів на суб'єктів містобудування, а всі інші нормативно-правові акти, які суперечать цьому Закону повинні бути приведені у відповідність до його вимог. В "Порядок накладання штрафів за порушення у сфері містобудівної діяльності ", затверджений 6 квітня 1995 року Постановою Кабінету Міністрів України №244, не були внесені відповідні зміни, таким чином, за цим Порядком право на застосування штрафних санкцій належить, в тому числі, територіальним органам інспекції ДАБК України. Відповідно до ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України у разі невідповідності нормативно-правового акта, зокрема, Конституції України, закону України, або іншому правовому акту суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу. Судом встановлено, що прийняття постанови про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності, не входить в повноваження Інспекції ДАБК в Одеській області, оскільки віднесено Законом до повноважень центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю, а саме Держархбудінспекції. З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що оскаржувана постанова підлягає скасуванню, як необґрунтована та прийнята неповноважним суб'єктом. Відповідно до положень ст. 41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», державний архітектурно-будівельний контроль - сукупність заходів, спрямованих на дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил. Державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється органами державного архітектурно-будівельного контролю в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Орган державного архітектурно-будівельного контролю розглядає відповідно до закону справи про правопорушення у сфері містобудівної діяльності. Посадові особи органів державного архітектурно-будівельного контролю під час перевірки мають право: складати протоколи про вчинення правопорушень, акти перевірок та накладати штрафи відповідно до закону; видавати обов'язкові для виконання приписи щодо усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил. Згідно положень ч. 2 ст. 17 КАС України, юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема: спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності. Згідно ч. 3 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку. З урахуванням приведеного аналізу ст. 41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», судом встановлено, що до рішень індивідуальної дії, які є обов'язковими до виконання та створюють для позивача певні права та обов'язки є припис Інспекції ДАБК та постанова про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності. Акт та прокол про правопорушення у сфері містобудівної діяльності за своєю правовою суттю не є рішенням суб'єкту владних повноважень, оскільки не містять волевиявлення контролюючого суб'єкта, а лише фіксують певні факти, необхідні для прийняття такого рішення. Оскільки позивач не просить визнати протиправними дії щодо складання акту перевірки дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності та протоколу про правопорушення у сфері містобудівної діяльності - протиправними, суд вважає необхідним відмовити в задоволенні адміністративного позову в зазначеній частині, в частині інших вимог позов знайшов своє підтвердження, є законним, обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

Результат розгляду: partial