Рішення адміністративного суду від 2014-02-13 00:00:00+02

Міжрегіональним головним управлінням Міндоходів - Центральним офісом з обслуговування великих платників проведено документальну позапланову виїзну перевірку ПАТ «Київенерго» з питань дотримання вимог податкового законодавства по взаємовідносинах з ТОВ «Онікс Компані ЛТД» за грудень 2011 року, січень, березень 2012 року; ТОВ «Компані Мармур ЛТД» за квітень, липень 2012 року; ТОВ «Комерційна фірма «Горизонталь» за квітень, липень 2012 року; ТОВ «Константа-Інкорпорейтед» за січень, березень 2012 року; НВПФ «Аналітика» за жовтень, грудень 2011 року, квітень-червень 2012 року; ТОВ «Альтаїр Альфа Плюс» за квітень-липень 2012 року; ТОВ «Менеджмент Систем Консалтинг» за серпень, жовтень-грудень 2012 року; ПП «Один два три» за вересень 2010 рок; ПП «Спецшлахбуд» за серпень 2012 року; МКП «Енергопідряд» за грудень 2012 року, за результатом якої складено акт від 18.09.2013 №1113/41-10/00131305 (далі - акт перевірки). Як вбачається з акту перевірки відповідач вказує на порушення позивачем вимог п. 5.1, пп. 5.2.1 п. 5.2, пп. 5.3.9 п. 5.3 ст. 5 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств» п. 138.1, п. 138.2 ст. 138, пп. 139.1.9 п. 139.1 ст. 139 Податкового кодексу України, внаслідок чого завищено позивачем витрати на загальну суму 1 697 611 грн.; п. 7.2.3 п. 7.2, пп. 7.4.1 пп. 7.4.5 п. 7.5 ст. 7 Закону України «Про податок на додану вартість», пп. 193.1 ст. 193, п. 198.2, п. 198.3, п. 198.6 ст. 198, п. 201.1, п. 201.4, п. 201.6, п. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України внаслідок чого позивачем завищено податковий кредит на загальну суму 437 773 грн. На підставі акту перевірки відповідачем прийнято податкові повідомлення-рішення від 02.10.2013: - №0001124110, яким позивачу зменшено розмір від'ємного значення суми податку на додану вартість у розмірі 167 558 грн.(за листопад 2012 року 1558,0 грн., за грудень 2012 року 166 000 грн.); - №0001114110, яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання за платежем податок на прибуток на загальну суму 446 035 грн. (за основним платежем 356 828 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями 89 207 грн.). За результатом адміністративного оскарження податкові повідомлення-рішення залишено без змін, а скаргу без задоволення. Підставою для висновку податкового органу про наявність порушень були наступні обставини, які відображені в акті, а саме: - актом ДПІ у Солом'янському районі м. Києва від 13.11.2012 року № 7594/22-7/37817020 «Про результати документальної позапланової невиїзної перевірки ТОВ «Константа-Інкорпорейтед» (код ЄДРПОУ 37817020) з питань дотримання вимог податкового законодавства з податку на прибуток та податку на додану вартість за період з 01.07.11 року по 30.06.12 року» встановлено відсутність об'єктів оподаткування з податку на прибуток та податку на додану вартість при придбання та продажу товарів (робіт, послуг) за період з 01.07.2011 по 30.06.2012. Також, засновник, директор та головний бухгалтер ТОВ «Константа-Інкорпорейтед» громадянин [PERSON] надав пояснення, що він не має відношення до діяльності вказаного товариства, жодних документів не підписував. - актом від 15.03.2013 № 531/22.4-13/37817014 «Про неможливість проведення зустрічної звірки ТОВ «Онікс Компані ЛТД» (код за ЄДРПОУ 37817014) щодо підтвердження господарських відносин із підприємствами-продавцями та підприємствами-покупцями за період листопад-грудень 2011 та січень-березень 2012» встановлено відсутність об'єктів оподаткування, які підпадають піж визначення п. 198.3 ст. 198, п. 193.1 ст. 193, п. 198.6 ст. 198, п. 201.4, п. 201.10, п. 201.6 ст. 201 Податкового кодексу України по операціях з придбання товарів (робіт, послуг)у підприємств-постачальників та по операціях з продажу цих товарів (робіт, послуг) підприємствам-покупцям у листопаді 2011 року та січні -березні 2012 року. - актом від 01.03.2013 №429/22.3-17/37889288 «Про неможливість проведення зустрічної звірки ТОВ «Компанія «Мармур ЛТД» (код за ЄДРПОУ 37889288) щодо підтвердження господарських відносин із постачальниками та покупцями за період з 01.01.2012 по 30.10.2012» відповідно до якого постачальників, від яких ТОВ «Компанія «Мармур ЛТД» декларує податковий кредит, не декларують податкові зобов'язання по взаємовідносинам з вказаним товариством та не мають достатніх матеріальних та трудових ресурсів для здійснення господарської діяльності. товариство декларує обсяг реалізації товарно-матеріальних цінностей без підтвердження їх придбання, тобто підприємство є вигодотранспортуючим суб'єктом господарювання. - актом від 13.11.2012 року №7593/22-7/37889322 «Про результати документальної позапланової невиїзної перевірки ТОВ «Комерційна фірма «Горизонталь» (код ЄДРПОУ 37889322) з питань дотримання вимог податкового законодавства з податку на прибуток та податку на додану вартість за період з 01.10.11 року по 30.06.12 року» встановлено відсутність господарської діяльності вказаного товариства. Зокрема, директор та засновник ТОВ «Комерційна фірма «Горизонталь» пояснив, що до фінансово-господарської діяльності товариства він не має жодного відношення, жодних документів не підписував. - актом від 08.04.2013 №1748/22-207/38157610 «Про результати проведення позапланової виїзної документальної перевірки ТОВ «МЕНЕДЖМЕНТ СИСТЕМ КОНСАЛТИНГ» (код ЄДРПОУ 38157610) з питань дотримання вимог податкового законодавства по взаємовідносинам з ТОВ «ТІ ФАКТОР» (код за ЄДРПОУ 38231601), ТОВ «Бізнесторг -Інновації» (код за ЄДРПОУ 38106566), ТОВ «Євроторг-Груп» (код за ЄДРПОУ 38361044) за період з 01.01.2012 по 28.02.2013» встановлено, що товариством первинних бухгалтерських документів до перевірки не надано, внаслідок чого вказано, що товариство здійснювало діяльність спрямовану на здійснення операцій пов'язаних з наданням податкової вигоди третім особам. - довідкою від 06.02.2013 №674/22.1-04/30360626 «Про результати проведення зустрічної звірки НВПФ "АНАЛІТИКА", код 30360626 щодо документального підтвердження господарських відносин, із платниками податків ПП «РАІКОМ», код 36036555 за період з 01.03.12-30.04.12, ТОВ «Інтако», код 36371642 за період з 01.05.12-30.06.12, ТОВ «Афінас-11», код 37363847 за період з 01.08.11-30.08.11, ТОВ "ЛІГА", код ЄДРПОУ 24483948 за період з 01.02.12-31.05.12, ПП «Баварія-Ф», код 31635757 за період з 01.09.11-31.12.11 їх реальності та повноти відображення в обліку» встановлено неможливість реального здійснення фінансово-господарських операцій, дефектність документів, що були використані при оформленні господарських операцій з питання придбання товарно-матеріальних цінностей (робіт, послуг). - актом №1690/22-8/34029127 від 16.05.2013р. «Про неможливість проведення зустрічної звірки приватного підприємства «Один два три» (податковий номер 34029127) щодо підтвердження господарських відносин з платниками податків за період з 01.10.2009р. по 30.11.2010» відповідно до якого не підтверджується реальність проведення господарських операцій підприємством, а отже встановлена відсутність об'єктів оподаткування ПДВ за період з 01.10.2009 по 30.11.2010. - актом від 14.03.2012 № 117/22-222-21561352 «Про неможливість проведення зустрічної звірки суб'єкта господарювання МКП «Енергопідряд» (код ЄДРПОУ 21561352) щодо підтвердження господарських відносин з ПАТ «КИІВЕНЕРГО» (код ЄДРПОУ 00131305) за грудень 2011 року» встановлено відсутність факту реального здійснення господарської діяльності вказаного товариства. Також, засновник, директор та головний бухгалтер МКП «Енергопідряд» громадянин [PERSON] надав пояснення, що з 2011 року фінансово-господарську діяльність він не здійснював, господарських відносин з ПАТ «Київенерго» не мав. - актом від 06.11.2012 № 904/22-11/32339694 «Про результати проведення зустрічної звірки по господарських відносинах ПП «Спецшляхбуд» (код за ЄДРПОУ 32339694) щодо документального підтвердження господарських відносин з Публічне акціонерне товариство «Київенерго» (код 131305), їх реальності та повноти відображення в обліку за серпень 2012 року» встановлено, що підприємство не має матеріально-технічної бази, транспортних засобів та працівників. - актом ДПІ у Деснянському районі м. Києва від 04.04.2013 №221/22-50/37675706 «Про неможливість проведення зустрічної звірки ТОВ «Альтаір Альфа Плюс щодо підтвердження господарських відносин з платниками податків за період з 01.01.2012 по 30.11.2012» з якого вбачається, що на момент перевірки первинні та інші документи товариства відсутні, посадові особи товариства за податковою адресою не знаходяться. Операції не підтверджуються стосовно врахування реального часу здійснення операцій місцезнаходження майна , які економічно необхідні для виконання такого постачання або здійснення діяльності, що свідчить про відсутність необхідних умов для результатів відповідної господарської діяльності, відсутні технічний персонал, основні фонди виробничі активи, складські приміщення і транспортні засоби. На підставі вищевикладеного відповідач вказує на відсутність факту реального вчинення господарських операцій позивача з вказаними контрагентами за перевіряє мий період. Як зазначив Вищий адміністративний суд України в листі від 02 червня 2011 року № 742/11/13-11, з метою встановлення факту здійснення господарської операції, формування витрат для цілей визначення об'єкта оподаткування податком на прибуток або податкового кредиту з податку на додану вартість судам належить з'ясовувати, зокрема, такі обставини: рух активів у процесі здійснення господарської операції; установлення спеціальної податкової правосуб'єктності учасників господарської операції та установлення зв'язку між фактом придбання товарів (послуг), спорудженням основних фондів, імпортом товарів (послуг), понесенням інших витрат і господарською діяльністю платника податку. Суд вважає за необхідне зазначити, що наявність податкових накладних дійсно є обов'язковою обставиною для визначення правильності формування податкового кредиту, але не вичерпною. Зокрема, якщо наведені у договорах товари чи послуги фактично не поставлялися, то придбання таких товарів або послуг не відбулося, відповідно право на податковий кредит у такого платника податків не виникає, оскільки при цьому не дотримано обов'язкових умов для виникнення такого права -придбання товарів (послуг) з метою їх використання у господарській діяльності. З матеріалів справи вбачається, що між позивачем та МКП «Енергопідряд» укладено договорів від 21.11.2011 №1965/ЖТЕ-60-11, предметом якого є: капітальний ремонт, загальнобудівельні роботи, улаштування побутових приміщень в будівлі за адресою вул. Н.Ополчення, 16а. та договір від 21.11.2011 №1966/ЖТЕ-60-11, предметом якого є комплексний ремонт адміністративних та побутових приміщень будівлі за адресою вул. Бакинська, 2. Відповідно до умов договорів Підрядник виконує роботи відповідно до дефектного акту, локального кошторису, будівельних норм і правил, графіку виконання робіт. Підрядник повинен виконати роботи, якість яких відповідає умовам кошторисної документації, державним будівельним нормам та іншим нормативним документам України або міжнародним стандартам. В п.4.2 Договорів вказано: «для здійснення замовником оплати виконаних робіт Підрядник надає у термін до 26 числа звітного місяця Акт приймання виконаних будівельних робіт (форма КБ-2в), акти на приховані роботи, фотоматеріали до початку робіт та після закінчення робіт з фото фіксацією всіх технологічних процесів протягом виконання робіт, сертифікати (паспорти) якості будівельних матеріалів, товарні накладні з цінами на будівельні матеріали та довідку про вартість виконаних будівельних робіт та витрат» Суд зауважує, що на підтвердження реального виконання вказаного договору позивачем надано до перевірки тільки акт виконаних робіт, довідку про вартість виконаних будівельних робіт та витрат. Згідно з п.2, 3, 5 ст. 65 Господарського кодексу України: власник здійснює свої права щодо управління підприємством безпосередньо або через уповноважені ним органи відповідно до статуту підприємства чи інших установчих документів. Для керівництва господарською діяльністю підприємства власник (власники) або уповноважений ним орган призначає (обирає) керівника підприємства. Керівник підприємства без доручення діє від імені підприємства, представляє його інтереси в органах державної влади і органах місцевого самоврядування, інших організаціях, у відносинах з юридичними особами та громадянами, формує адміністрацію підприємства і вирішує питання діяльності підприємства в межах та порядку, визначених установчими документами. Згідно з пунктом 3 статті 8 Розділу III Закону України від 16.07.1999р. № 996 "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" (надалі -Закон України №996) визначено, що відповідальність за організацію бухгалтерського обліку та забезпечення фіксування фактів здійснення всіх господарських операцій у первинних документах, збереження оброблених документів, регістрів і звітності протягом встановленого терміну, але не менше трьох років, несе власник (власники) або уповноважений орган (посадова особа), який здійснює керівництво підприємством відповідно до законодавства та установчих документів. Як зазначено вище, згідно пояснень , копії яких містяться в матеріалах справи, засновник, директор та головний бухгалтер МКП «Енергопідряд» громадянин [PERSON] надав пояснення, що з 2011 року фінансово-господарську діяльність він не здійснював, господарських відносин з ПАТ «Київенерго» не мав. У відповідності до п.2 ст.3 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" від 16.07.99р. №996, податкова звітність грунтується на даних бухгалтерського обліку, що ведеться підприємством. Підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які згідно з Законом є документами, що містять відомості про господарські операції та підтверджують їх здійснення. Статтею 9 Закону України № 996 " встановлено вимоги до первинних документів, які є підставою для бухгалтерського та податкового обліку. Згідно з даною нормою, підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Такі первинні документи повинні мати обов'язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції. Необхідність підтвердження господарських операцій первинними документами визначена пп.1.2 п.1, пп.2.1 п.2 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995р. №88 і зареєстрованого в Міністерстві юстиції України від 05.06.1995р. за №168/704, первинні документи - це письмові свідоцтва, що фіксують та підтверджують господарські операції, включаючи розпорядження та дозволи адміністрації на їх проведення. Згідно п.2.4, п.2.16 Положення "Про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку", затвердженого Наказом Міністерства фінансів України №88 від 24.05.95р. та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 05.06.1995р. №168/704, визначено, що: первинні документи для надання ним юридичної сили та доказовості повинні мати обов'язкові реквізити і бути підписані посадовою особою, відповідальною за дозвіл та здійснення господарської операції і складання первинного документа; забороняється приймати до виконання первинні документи на операції, що суперечать законодавчим і нормативним актам, встановленому порядку приймання, зберігання і витрачання грошових коштів, товарно-матеріальних цінностей та іншого майна, порушують договірну та фінансову дисципліну, завдають шкоди державі, власникам, іншим юридичним і фізичним особам. Такі документи повинні бути передані головному бухгалтеру підприємства, установи для прийняття рішення. Тобто, для надання юридичної сили і доказовості, первинні документи повинні бути складені відповідно до вимог чинного законодавства. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що податкові накладні, які стали підставою для формування податкового кредиту, виписані від імені осіб, які заперечують свою участь у створенні та діяльності товариства, зокрема у підписанні будь-яких первинних документів, не можна вважати належно оформленими та підписаним повноваженими особами. Крім того, між позивачем та ПП «Спецшляхбуд» укладено договори про закупівлю послуг за державні кошти (відновлення асфальтобетонного покриття) від 13.04.2012 №516-12, №519-12, №522-12. Умовами договорів передбачено складання наступних документів: актів КБ-2, довідки КБ-3, схеми із зазначенням товщини шарів асфальту та підсипки, накладних на всі матеріали, платіжних доручень, контрольних карток, актів прийняття місць розкриття, актів ущільнення ґрунту, дефектних актів, кошторисної документації. Позивачем на підтвердження реального виконання робіт за спірними договорами надано суду копії: актів КБ-2, довідок КБ-3, податкових накладних та кошторисної документації. Суд зауважує, що позивачем не надано накладних на матеріали, контрольних карток, актів прийняття місць розкриття, дефектних актів. Також, між позивачем та ТОВ «Менеджмент Систем Консалтинг» укладено договори про надання інформаційно-консультаційних послуг, а саме: - №MSC/18001/10-TRG від 12.11.2012 про надання інформаціно-консультаціних послуг у формі семінару на тему "Провідний аудитор системи керування охороною праці та промисловою безпекою відповідно до вимог ISO 14001:2004 та ISO 19011:2002», - №MSC/14001/10-TRG від 16.11.2012 про надання інформаціно-консультаціних послуг у формі семінару на тему «Провідний аудитор системи екологічного менеджменту згідно вимогам міжнародного стандарту OHSAS 18001:2007», - договір від 28.02.2012р. №178-11 про закупівлю послуг за державні кошти. Предметом договору є надання консультативних послуг з питань управління комерційною діяльністю Впровадження системи менеджменту охорони праці (СМОП). - Договір від 03.03.2012р. №300-11 про закупівлю послуг за державні кошти. Предметом договору є надання консультативних послуг з питань управління комерційною діяльністю (Впровадження системи екологічного менеджменту (СЕМ.), - Договір від 03.10.2012р. №1964-12 про закупівлю послуг за державні кошти. Предметом договору є надання консультативних послуг з питань управління комерційною діяльністю ( Інформаційно-консалтингові послуги з питань організації проведення незалежного оцінювання та моніторингу системи управління безпеки життя та здоров»я працівників у процесі трудової діяльності), - Договір від 13.09.2012р. №1709-12 про закупівлю послуг за державні кошти. Предметом договору є надання консультативних послуг з питань управління комерційною діяльністю ( Інформаційно-консалтингові послуги з питань організації проведення незалежного оцінювання та моніторингу системи управління охороною навколишнього середовища.) Умовами згадуваних договорів передбачено укладання наступних первинних документів: запити про надання відомостей та документації, акти прийому-передачі послуг, рахунки на оплату послуг, звіти по аналізу документації, робочі програми аудиту, звіти аудиту, сертифікати відповідності. На підтвердження реального виконання умов спірних договорів позивачем надано копії: актів здачі-прийняття послуг, податкових накладних та платіжних доручень, інші документи суду не надано. На підтвердження реального здійснення господарських відносин з ТОВ «Альтаір Альфа Плюс» позивачем надано суду копії податкових накладних та платіжних доручень. Проте, суд зауважує, що позивачем не надано копій договорів та рахунків-фактури, посилання на які є у наданих позивачем документах. Крім того, на підтвердження реального здійснення господарських відносин з ПП «Один два три» надано копії прибуткових ордерів, податкових накладних та платіжних доручень. Також, на підтвердження реального здійснення господарських відносин з ТОВ «КФ «Горизонталь» позивачем надано суду копії довідок про вартість виконаних робіт, актів приймання будівельних робіт, податкових накладних, платіжних доручень, копії яких долучено до матеріалів справи. Крім того, на підтвердження реального здійснення господарських відносин з ТОВ «Константа-Інкорпорейтед» позивачем надано суду копії: прибуткових договорів, видаткових та податкових накладних, рахунків-фактури, довідку про вартість виконаних будівельних робіт, акту приймання виконаних робіт, платіжні доручення. Також, на підтвердження реального здійснення господарських відносин з ТОВ «Онікс Компані ЛТД» позивачем надано суду копії: рахунків-фактури, видаткових та податкових накладних, платіжних доручень. З матеріалів справи вбачається, що на підтвердження реального здійснення господарських відносин з ТОВ «Компанія Мармур ЛТД» надано суду копії: довідки про вартість виконаних робіт, акту приймання виконаних будівельних робіт, податкові накладні, платіжні доручення. Крім того, між позивачем та НВПФ «Аналітика» укладено: - договір поставки від 06.12.2011, відповідно до умов якого разом з товаром передаються: податкова та видаткова накладна, товаросупроводжувальні документи, технічний паспорт. В ході виконання умов договору сторонами складено податкові накладні, акт приймання-передачі, оплата підтверджується платіжним дорученням; - договір на технічне обслуговування хіміко-аналітичного комплексу «Купол-55» від 31.03.2011 №31, копія якого долучена до матеріалів справи. В ході виконання умов договору сторонами складено податкову накладні, акт здавання-приймання виконаних робіт. Оплата підтверджується платіжним дорученнями, копії яких долучено до матеріалів справи. Також, на підтвердження реального здійснення господарських відносин з НВПФ «Аналітика» позивачем надано копії: актів прийому виконаних робіт, рахунки-фактури, видаткові та податкові накладні платіжні доручення, банківські виписки. Відповідно до п. 11.1 Правил перевезення вантажів автомобільним транспортом в Україні, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 14.10.1997, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 20.02.1998, основними документами на перевезення вантажів є товарно-транспорті накладні та дорожні листи вантажного автомобіля. Згідно розділу 1 вказаних Правил, товарно-транспортна накладна - єдиний для всіх перевізників транспортного процесу юридичний документ, що призначений для списання товарно-матеріальних цінностей, обліку на шляху їх переміщення, оприбуткування, складського: оперативного та бухгалтерського обліку, а також для розрахунків за перевезення вантажу та обліку виконаної роботи. Відповідно до ст.48 Закону України від 05.04.01 №2344-111 „Про автомобільний і спорт" автомобільні перевізники, водії повинні мати і пред'являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки порожнього руху, документи, на підставі яких виконують вантажні перевезення, документами для юридичної особи, що здійснює вантажні перевезення на договірних умовах, є: для автомобільного перевізника - ліцензія та документ, що засвідчує використання транспортного засобу на законних підставах, інші документи, передбачені законодавством України; для водія - посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційні документи на транспортний засіб, ліцензійна картка, дорожній лист, товарно-транспортна накладна або інший визначений законодавством документ на вантаж, інші документи, передбачені законодавством України. Суд звертає увагу, що позивачем всупереч вказаним вище нормам не надано жодної товарно-транспортної накладної. Інструкцією про порядок реєстрації виданих, повернутих і використаних довіреностей, затвердженої наказом міністерства фінансів України від 16.05.1996 N 99 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 12.06.1996 за N293/1318, зокрема: товарно-матеріальні цінності, а також матеріальні активи, грошові документи і цінні папери (надалі - цінності) відпускаються покупцям або передаються безплатно тільки за довіреністю одержувачів (п. 2 Інструкції) Бланки довіреностей (додаток 1) видаються після їх реєстрації у Журналі реєстрації довіреностей (додаток 2), який має бути пронумерований, прошнурований та скріплений печаткою і підписами керівника і головного бухгалтера підприємства. Нумерація виданих протягом року довіреностей є наскрізною (п. 3 Інструкції). Суд звертає увагу, що позивачем не надано суду жодної довіреності на отримання ТМЦ та журналу реєстрації довіреностей. Відповідно до "Инструкции о порядке приемки продукции производственно-технического назначения и товаров народного потребления по качеству" (далі Інструкція №П-7) по результатам приемки продукции по качеству и комплектности с участием представителей, указанных в пп. 19 и 20 настоящей Инструкции, составляется акт о фактическом качестве и комплектности полученной продукции (п. 29 Інструкції П-7). Суд звертає увагу, що позивачем не надано копії вказаних актів, наявність яких є необхідною умовою виконання спірних договорів. З огляду на викладене, оскільки позивачем не надано суду копій довіреностей на отримання ТМЦ, товарно-транспортних накладних, не надано копій договорів з ТОВ «Компанія Мармур ЛТД», ТОВ «Альтаір Альфа Плюс», ТОВ «Онікс Компані ЛТД», посилання на які є у наданих позивачем документах, суд дійшов висновку, що позивачем не надано належних доказів фактичного виконання умов спірних договорів. Відповідно до п. 200.1 ст. 200 ПК України сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов'язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду. Згідно з пп. 14.1.156 п. 14.1 ст. 14 ПК України податкове зобов'язання - сума коштів, яку платник податків, у тому числі податковий агент, повинен сплатити до відповідного бюджету як податок або збір на підставі, в порядку та строки, визначені податковим законодавством (у тому числі сума коштів, визначена платником податків у податковому векселі та не сплачена в установлений законом строк). Відповідно до пп. 14.1.181 п. 14.1 ст. 14 ПК України податковий кредит - сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов'язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу. Згідно з п. 198.3 ст. 198 ПК України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку. Відповідно до п. 198.6 ст. 198 ПК України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу. При цьому в п. 187.1 ст. 187 ПК України передбачено, що датою виникнення податкових зобов'язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше: а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку; б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку. Аналогічні положення містяться у п. 1.7, пп. 7.4.5 п. 7.4 пп. 7.5.1 п. 7.5 ст. 7 Закону №168/97-ВР. Оскільки з матеріалів справи вбачається, що наведені у спірних договорах ТМЦ та послуги позивачу фактично не поставлялись, то придбання таких товару та послуг не відбулося, відповідно право на податковий кредит у такого платника податків не виникло, оскільки при цьому не дотримано обов'язкових умов для виникнення такого права -придбання товарів (послуг) з метою їх використання у господарській діяльності, а відтак висновок відповідача про порушення позивачем вимог п. 7.2.3 п. 7.2, пп. 7.4.1 пп. 7.4.5 п. 7.5 ст. 7 Закону України «Про податок на додану вартість», пп. 193.1 ст. 193, п. 198.2, п. 198.3, п. 198.6 ст. 198, п. 201.1, п. 201.4, п. 201.6, п. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України є обґрунтованим та таким, що підтверджується дійсними обставинами справи, а тому винесене на його підставі спірне податкове повідомлення-рішення є правомірним та не підлягає скасуванню. За таких обставин, доведеність відповідачем правомірності та законності підстав донарахування позивачу податкового зобов'язання з податку на додану вартість за вищевказані правопорушення як наслідок прямо впливає та вказує на вірність висновку відповідача про порушення позивачем п. 5.1, пп. 5.2.1 п. 5.2, пп. 5.3.9 п. 5.3 ст. 5 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств» п. 138.1, п. 138.2 ст. 138, пп. 139.1.9 п. 139.1 ст. 139 Податкового кодексу України та про заниження позивачем податку на прибуток і визначення податковим органом податкового зобов'язання та штрафних санкцій позивачу по цьому податку. Таким чином, суд приходить до висновку, що відповідачем доведено правомірність та обґрунтованість прийняття оскаржуваних податкових повідомлень-рішень з урахуванням вимог встановлених частиною другою статті 19 Конституції України та частиною третьою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, позивачем не доведено факт правомірності формування податкового кредиту та віднесення витрат на валові витрати по взаємовідносинам з вказаними вище контрагентами а тому, виходячи з системного аналізу положень законодавства України та доказів, наявних у матеріалах справи, позовні вимоги публічного акціонерного товариства «Київенерго» не підлягають задоволенню. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Дослідивши обставини справи, проаналізувавши вищезазначені правові норми, суд приходить до висновку, що вимоги позивача є необґрунтованими і не підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Результат розгляду: denied