Рішення адміністративного суду від 2014-02-18 00:00:00+02

03 лютого 2014 року Управління пенсійного фонду України в Київському районі звернулось до фізичної особи - підприємця [PERSON] про стягнення недоїмки по сплаті страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування в розмірі 5 271,53 грн. В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що відповідно до статей 14-15 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" відповідач є платником страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування. Статтею 20 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" передбачено, що страхувальники зобов'язані сплачувати страхові внески, нараховані за відповідний базовий звітний період, не пізніше ніж через 20 календарних днів із дня закінчення цього періоду, шляхом перерахування безготівкових сум з їх банківських рахунків. Але, в порушення вказаних норм відповідач своєчасно не сплатив страхові внески, в зв'язку з чим утворилась недоїмка по сплаті страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування за 2007-2008 роки у розмірі 4 357,39 грн. Вказує, що рішеннями про застосування фінансових санкцій та нарахування пені № 691 від 25.12.2007, № 517 від 30.07.2008 та № 542 від 20.08.2008 було нараховано пеню в сумі 337,02 грн та застосовано штрафні санкції в сумі 759,72 грн, які в повному обсязі відповідачем не сплачені. Згальна суму заборгованості складає 5 271,53 грн (з урахуванням часткового погашення суми заборгованості в розмірі 182,6 грн). Представник позивача в судовому засіданні підтримав вимоги позовної заяви. Відповідач у судове засідання не з'явився, будучи належним чином повідомлений про дату, час та місце судового розгляду справи. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, вивчивши та дослідивши матеріали справи, прийшов до наступних висновків. Відповідно до статті 14 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 № 1058-IV (далі - Закон № 1058-IV) в редакції, чинній на час виникнення правовідносин, платниками страхових внесків на загальнодержавне пенсійне страхування є підприємства, установи і організації, створені відповідно до законодавства України, незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання, об'єднання громадян, профспілки, політичні партії (у тому числі філії, представництва, відділення та інші відокремлені підрозділи зазначених підприємств, установ, організацій, об'єднань громадян, профспілок, політичних партій, які мають окремий баланс і самостійно ведуть розрахунки із застрахованими особами), фізичні особи - суб'єкти підприємницької діяльності та інші особи (включаючи юридичних та фізичних осіб - суб'єктів підприємницької діяльності, які обрали особливий спосіб оподаткування (фіксований податок, єдиний податок, фіксований сільськогосподарський податок, придбали спеціальний торговий патент), які використовують працю фізичних осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, або за договорами цивільно-правового характеру. Згідно зі статтею 15 Закону № 1058-IV платниками страхових внесків до солідарної системи є страхувальники, які набувають статусу платників страхових внесків до Пенсійного фонду з дня взяття їх на облік територіальним органом Пенсійного фонду. Судом встановлено, що відповідач взятий на облік як платник страхових внесків в Управлінні Пенсійного фонду України Київського району в м. Полтаві. Відповідно до пункту 6 частини 2 статті 17 Закону № 1058-IV страхувальники зобов'язані нараховувати, обчислювати та сплачувати в установлені строки та в повному обсязі страхові внески. Розмір страхових внесків встановлений Законом України "Про збір на обов`язкове державне пенсійне страхування" від 26.06.1997 № 400 і розділом 4 Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, затвердженої постановою Правління Пенсійного фонду України від 19.12.2003 № 21-1, та становить 33,2 % від фонду оплати праці та 2 %, що утримуються із заробітної плати працюючих. Частиною 2 статті 20 Закону № 1058-VI передбачено, що обчислення страхових внесків застрахованих осіб здійснюється страхувальниками на підставі бухгалтерських та інших документів, відповідно до яких провадиться нарахування (обчислення) або які підтверджують нарахування (обчислення) заробітної плати (доходу), грошового забезпечення, на які відповідно до зазначеного Закону нараховуються страхові внески. Відповідно до пункту 4 частини 2 статті 17 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" страхувальник зобов'язаний подавати звітність територіальним органам Пенсійного фонду у строки, в порядку та за формою, встановленими Пенсійним фондом. Порядок подачі такої звітності до 01 січня 2010 року встановлювався Інструкцією про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, затвердженою постановою Правління Пенсійного фонду України від 19.12.2003 року № 21-1 та зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 16.01.2004 за № 64/8663 (далі - Інструкція). Пунктом 11.11 Інструкції встановлено, що платники щомісяця складають у двох примірниках розрахунок суми страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, у якому зазначають самостійно обчислені суми страхових внесків. Судом встановлено, що відповідачем самостійно розраховані страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування та подано до Управління Пенсійного фонду України Київського району в м. Полтаві звіти (розрахунки суми страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, що підлягає сплаті за спірний перід), що відповідає положенням статті 4 Закону України "Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування", статті 19 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" та розділу 5 Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, затвердженою постановою Правління Пенсійного фонду України від 19.12.2003 року № 21-1 та зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 16.01.2004 року за № 64/8663 (а.с.30-62; 78-87). Суд вважає, що до спірних правовідносин слід застосувати статтю 20 Закону 1058-IV, так як положеннями цієї статті закону унормовані правовідносини з приводу сплати страхових внесків, а саме: встановлено, що страхові внески повинні сплачуватись не пізніше ніж через 20 календарних днів із дня закінчення базового звітного періоду, а в разі, коли до настання зазначеної дати відбувається одержання (перерахування) коштів на оплату праці (виплати доходу), то одночасно з таким одержанням (перерахуванням); страхові внески підлягають сплаті незалежно від фінансового стану платника страхових внесків. Судом встановлено, що фізична особа - підприємець [PERSON] обов'язку по сплаті страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування в повному обсязі не виконала, недоїмка по сплаті страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування за 2007-2008 роки у загальному розмірі розмірі складає 4 357,39 грн. Згідно частини 2 статті 106 Закону № 1058-IV (в редакції, що діяла на момент виникнення спірних правовідносин) суми страхових внесків своєчасно не нараховані та/або не сплачені страхувальниками у строки, визначені статтею 20 цього Закону, в тому числі обчислені територіальними органами Пенсійного фонду у випадках, передбачених частиною третьою статті 20 цього Закону, вважаються простроченою заборгованістю із сплати страхових внесків (далі - недоїмка) і стягуються з нарахуванням пені та застосуванням фінансових санкцій. Пунктом 2 частини 9 статті 106 Закону № 1058-IV визначено, що за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) страхувальниками страхових внесків, у тому числі донарахованих страхувальниками або територіальними органами Пенсійного фонду, накладається штраф у розмірі 10 відсотків своєчасно не сплачених сум; одночасно на суми своєчасно не сплачених (не перерахованих) страхових внесків і фінансових санкцій нараховується пеня в розмірі 0,1 відсотка зазначених сум коштів, розрахована за кожний день прострочення платежу. На виконання вимог вказаних норм позивачем винесено рішення № 691 від 25.12.2007 (штрафні санкції - 136,65 грн, пеня - 29,17 грн), № 517 від 30.07.2008 (штрафні санкції - 1129,64 грн, пеня - 41,30 грн), № 542 від 20.08.2008 (штрафні санкції - 493,43 грн, пеня - 266,55 грн), які отримані відповідачем 25.12.2007, 01.08.2008 та 21.08.2008 відповідно (а.с.6-10). Доказів оскарження даних рішень суду не надано. Проте, в установлені строки штрафні санкції та пеня фізичною особою - підприємцем [PERSON] в повному обсязі не сплачені. Таким чином, загальна сума заборгованості відповідача зі сплати страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування складає 5 271,53 грн (враховуючи часткову сплату в розмірі 182,6 грн), що підтверджується витягами з картки особового рахунку фізичної особи - підприємця [PERSON], наявними в матеріалах справи (а.с.63-76). Відповідно до частини 3 статті 106 Закону № 1058-IV (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) територіальні органи Пенсійного фонду за формою і у строки, визначені правлінням Пенсійного фонду, надсилають страхувальникам, які мають недоїмку, вимогу про її сплату. На виконання даної норми Управлінням Пенсійного фонду України Київського району в м. Полтаві на адресу відповідача направлена вимога про сплату боргу № Ф-205 від 05.01.2009, яка вручена відповідачу 19.01.2009, що підтверджується особистим підписом відповідача на корінці даної вимоги (а.с.5). У матеріалах справи відсутні докази того, що дана вимога оскаржувалась відповідачем. Пунктом 7 Перехідних та прикінцевих положень Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" визначено, що на період до повного стягнення заборгованості із сплати страхових внесків за діючими видами загальнообов'язкового державного соціального страхування та сум штрафних санкцій, нарахованих та/або не сплачених у період до 1 січня 2011 року, в тому числі нарахованих внесків, строк сплати яких на 1 січня 2011 року не настав, та відповідних штрафних санкцій за фондами загальнообов'язкового державного соціального страхування зберігаються повноваження щодо контролю за правильністю нарахування, своєчасністю сплати страхових внесків, застосування фінансових санкцій, якими вони були наділені до набрання чинності цим Законом. Згідно статті 23 Закону № 1058-IV спори, що виникають із правовідносин за цим Законом, вирішуються органами Пенсійного фонду та в судовому порядку. Згідно частини 15 статті 106 Закону № 1058-IV строк давності щодо стягнення недоїмки, пені та штрафів не застосовується. З огляду на викладене, позовні вимоги є законними, обґрунтованими, а тому підлягають задоволенню. Відповідно до частини 4 статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах, в яких позивачем є суб'єкт владних повноважень, а відповідачем - фізична чи юридична особа, судові витрати, здійснені позивачем, з відповідача не стягуються. На підставі викладеного,

Результат розгляду: granted