Рішення адміністративного суду від 2014-04-02 00:00:00+03

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень. Позовні вимоги обґрунтовані з підстав, зазначених у позовній заяві. До початку розгляду справи по суті позивачем 21.03.2014р. через відділ документального забезпечення суду подано заяву про збільшення позовних вимог, в якій позивач просить скасувати податкове повідомлення-рішення №000015751/0 від 10.03.2011р., яким застосовано штрафну (фінансову) санкцію в сумі 1грн. В судовому засіданні 24.03.2014р. представником позивача заявлено клопотання про зменшення позовних вимог, в якому позивач просить позовні вимоги про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень №000013751/0 та №000014751/0 від 10.03.2011р. залишити без розгляду. Вказані заяви позивача задоволені судом. З врахуванням викладеного, суд розглядає позовну вимогу щодо визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення №000015751/0 від 10.03.2011р.. яким застосовано штрафну (фінансову) санкцію в сумі 1грн. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Додатково пояснив, що оскільки позивач у перевіряємому періоді знаходився на спрощеній системі оподаткування, то у нього відсутній обов'язок проводити реалізацію ТМЦ через РРО, а відтак штрафна санкція застосована неправомірно. Відповідач подав письмові заперечення проти позову в яких зазначив, що у позивача була проведена перевірка, за результатами якої встановлено, що позивач у перевіряємому періоді дійсно знаходився на спрощеній системі оподаткування, однак в 1-4кв. 2009 року, при проведенні перевірки, встановлено перевищення обсягів виручки від реалізації продукції (відповідно до чинного законодавства умовою перебування на спрощеній системі оподаткування є не перевищення обсягів виручки від реалізації ТМЦ 500тис.грн. на календарний рік), а тому позивач, починаючи з 1кв. 2010р. мав би перейти на загальну систему оподаткування, отже рішення про застосування до позивача штрафних санкцій є правомірним. Просив у задоволенні позовних вимог відмовити. Заслухавши у відкритому судовому засіданні пояснення представників сторін, дослідивши подані суду письмові докази, суд вважає, що позов не належить до задоволення. Суд виходив з наступного. Посадовими особами відповідача була проведена планова виїзна перевірка позивача з дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.10.2007р. по 30.09.2010р., за наслідками якої був складений акт від 18.02.2011р. №113/11/1751/[NUMBER] (а. с.7-20). Вказаною перевіркою, зокрема, встановлено факт здійснення СПД [PERSON] за 1кв. 2010р. розрахункових операцій в готівковій формі при продажу товарів (наданні послуг) на загальну суму 3120грн., без проведення даних розрахункових операцій на повну суму покупки через зареєстрований, опломбований у встановленому порядку та переведений у фіскальний режим роботи реєстратор розрахункових операцій, чим порушено ст. 1, п.1, п.2 ст.3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» №265/95-ВР від 06.07.1995р. (із змінами та доповненнями). На підставі висновків акту перевірки та в результаті встановлених порушень відповідачем було прийнято податкове повідомлення-рішення, яким застосовано штрафну санкцію в сумі 1грн. ( а. с. 34) Як вбачається із акту перевірки, протягом 1-4кв.2009р. СПД [PERSON] здійснював підприємницьку діяльність на спрощеній системі оподаткування. На підставі заяви про застосування спрощеної системи оподаткування №1914/С від 15.12.2008р. на вид діяльності «оптова торгівля, посередницькі послуги», поданої до ДПІ у Рівненському районі, СПД [PERSON] видане свідоцтво платника єдиного податку на 2009р. серія Ж №021042 від 24.12.2008р. Згідно поданого звіту - суб'єкта підприємницької діяльності - платника єдиного податку СПД [PERSON] №38254 від 12.01.2010р. обсяг виручки від реалізації товарів (робіт, послуг) в 1-4кв.2009р. становив 479310,66грн. Протягом 1-3кв.2010р. СПД [PERSON] здійснював діяльність на спрощеній системі оподаткування. На підставі заяви про застосування спрощеної системи оподаткування №1928/С від 15.12.2009р. на вид діяльності «оптова торгівля, посередницькі послуги, здавання в найм не житлових приміщень понад 100м.кв», поданої до ДПІ у Рівненському районі, СПД [PERSON] видане свідоцтво платника єдиного податку серія З №976790 від 20.12.2009р. Згідно поданого звіту - суб'єкта підприємницької діяльності - платника єдиного податку СПД [PERSON] №22743 від 05.10.2010р. обсяг виручки від реалізації товарів (робіт, послуг) в 1-3кв.2010р. становив 202293,71грн. Відповідно до наданої інформації про рух коштів на розрахунковому рахунку №26002054701400, відкритому в РФ «Приватбанку», в 1-4кв. 2009р. СПД [PERSON] отримано кошти від наступних контрагентів-покупців: Чудельська спеціальна школа- інтернат - 497740,67грн. (в т.ч.:1кв.2009р.- 184357,74грн., 2кв.2009р. - 116122,26грн., 3кв.2009р.- 148257,90грн., 4кв.2009р.- 49002,77грн.); ПП [PERSON] - 762грн.; ПП [PERSON]-880грн. ПП [PERSON] - 4790грн.; ПП [PERSON] - 3195грн.; ПП [PERSON] - 270грн.; ПП [PERSON] - 120грн.; ПП [PERSON] - 10грн.; Відділ освіти Березнівської РДА - 195580грн. (в т.ч.: 2кв. -67119,50грн., 3кв. - 128460,50грн.); -ПП [PERSON] - 325грн.; ТОВ «Край» - 9250грн.; ПП [PERSON] - 10грн., а всього на суму 712932,67грн. Також, в перевіряємому періоді, СПД [PERSON] повернено на розрахунковий рахунок помилково перераховані кошти в сумі 15770грн.: відповідно до банківського документа №3250 від 13.04.2009р., сума коштів в розмірі 15770грн. від контрагента ПВКФ «Фіалка», призначення платежу «повернення помилково перерахованих коштів». Відповідно до наданих квитанцій до прибуткових касових ордерів, СПД [PERSON], в перевіряємому періоді, повернено кошти за не поставлений товар наступним контрагентам покупцям: ПП [PERSON] - 4200грн. (квитанція до ПКО №1 від 31.03.2009р., ПП [PERSON] на суму 4200грн.); ПП [PERSON] - 3000грн. (квитанція до ПКО №3 від 30.04.2009р., ПП [PERSON], на суму 3000грн.); ПП [PERSON] - 480грн. (квитанція до ПКО №3 від ЗО. 11.2009р., ПП [PERSON], на суму 480грн.). Всього на суму: 7680грн. Відповідно до інформації з центральної бази даних Державного реєстру фізичних осіб ДПА України про суми виплачених доходів СПД [PERSON] в 1-4кв. 2009р.: Чудельською спеціальною школою-інтернатом нарахований та виплачений СПД [PERSON] в 2кв.2009р. дохід в сумі 116122,26грн., в Зкв.2009р. - 148257,90грн., в 4кв.2009р. - 49002,77грн., відділом освіти Березнівської РДА нарахований та виплачений СПД [PERSON] в 2кв. 2009р. дохід в сумі 67120грн., в 3кв.2009р. - 128461грн. Тобто, перевіркою правильності визначення обсягу виручки СПД [PERSON], відображеного в звіті платника єдиного податку за 1-4кв.2009р. (479310,66), з даними обсягу виручки, встановленими в ході перевірки (705252,67), виявлено розбіжності на суму 225942,01грн. Дані розбіжності виникли в зв'язку з не включенням до обсягу виручки в 1-4кв. 2009р. суми доходу в розмірі 106463,18грн., отриманої від Чудельської спеціальної школи - інтернату в 3кв.2009р.; суми доходу в розмірі 109524,80грн., отриманої від відділу освіти Березнівської РДА в 3 кв.2009р.; суми доходу в розмірі 370грн. отриману від ПП [PERSON] 23.09.2009р.; суму доходу в розмірі 9250грн. отриману від ТОВ «Край» 14.04.2009р. та допущеною арифметичною помилкою на суму 334,03грн., при підрахунку обсягу виручки за даний період. Крім того, перевіркою дотримання вимог Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» встановлено наступне. Відповідно до інформації з центральної бази даних Державного реєстру фізичних осіб ДПА України про суми виплачених доходів СПД [PERSON] в 1-3кв.2010р.: ПП «Патар» нарахований та виплачений СПД [PERSON] в 1кв.2010р. дохід в сумі 3120грн. Перевіркою не встановлено надходження даних коштів на розрахунковий рахунок позивача. Тобто, в ході перевірки було встановлено факт здійснення СПД [PERSON] за 1кв. 2010р. розрахункових операцій в готівковій формі при продажу товарів (наданні послуг) на загальну суму 3120грн., без проведення даних розрахункових операцій на повну суму покупки через зареєстрований, опломбований у встановленому порядку та переведений у фіскальний режим роботи реєстратор розрахункових операцій, чим порушено ст.1, п.1, п.2 ст.3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» №265/95-ВР від 06.07.1995р. (із змінами та доповненнями). Вирішуючи даний спір та надаючи правову оцінку встановленим обставинам, суд виходить з такого. Згідно ст.71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. В ході судового розгляду, представником позивача не надано жодних доказів, які б підтверджували факт дотримання умов перебування на спрощеній системі оподаткування, передбачених ст. 1 Указу Президента України «Про спрощену систему оподаткування, обліку та звітності суб'єктів малого підприємництва» від 03.07.98р. №727/98 (із змінами та доповненнями). Крім того, представник позивача в судовому засіданні наголосив на відсутності таких доказів у позивача станом на час розгляду справи. Враховуючи наведене, суд погоджується із доказами, зазначеними у акті перевірки, які підтверджують перевищення позивачем 500тис.грн. обсягу виручки від реалізації продукції в 1-4кв.2009р., а відтак твердження позивача про дотримання умов перебування на спрощеній системі оподаткування є необґрунтованими та безпідставними. В судовому засіданні позивачем не заперечувався факт отримання доходу в 1кв.2010р. в сумі 3120грн. від ПП «Патар», однак, документів на підтвердження вказаної господарської операції суду не надано. Відповідно до ст.1 Указу Президента України «Про спрощену систему оподаткування, обліку та звітності суб'єктів малого підприємництва» від 03.07.98р. №727/98 (із змінами та доповненнями), спрощена система оподаткування, обліку та звітності запроваджується для суб'єктів малого підприємництва фізичних осіб, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і у трудових відносинах з якими, включаючи членів їх сімей, протягом року перебуває не більше 10 осіб та обсяг виручки яких від реалізації продукції (товарів, робіт, послуг) за рік не перевищує 500тис. грн.. Кабінет Міністрів України постановою від 16.03.2000р. №507 «Про роз'яснення Указу Президента України від 03 липня 1998р. №727» роз'яснив, що у статті 1 Указу під словом «рік» розуміється календарний рік (з 1 січня по 31 грудня). Згідно з Указом фізична особа - платник єдиного податку сплачує єдиний податок у фіксованому розмірі, який встановлюється місцевими радами за місцем державної реєстрації цього платника залежно від виду діяльності в межах від 20 до 200 грн. на місяць, і розмір єдиного податку не залежить від результатів підприємницької діяльності (доходу, збитків чи відсутності діяльності) при умові, що обсяг виручки від реалізації продукції (товарів, робіт, послуг) не перевищує 500 тис. грн. на календарний рік. Указом (абзац 5 статті 1) встановлено, що виручкою від реалізації продукції (товарів, робіт, послуг) вважається сума, фактично отримана суб'єктом підприємницької діяльності на розрахунковий рахунок або (та) в касу за здійснення операцій з продажу продукції (товарів, робіт, послуг). Відповідно ст. 5 Указу, у разі порушення вимог, встановлених ст.1 цього Указу, платник єдиного податку повинен перейти на загальну систему оподаткування обліку та звітності, починаючи з наступного періоду (кварталу). Суб'єкти малого підприємництва несуть відповідальність за правильність обчислення, своєчасність подання розрахунків та сплати сум єдиного податку згідно із законодавством України. У разі перевищення обсягу виручки, платник єдиного податку повинен подати до податкового органу за місцем реєстрації податкову декларацію та сплатити відповідну суму податку в порядку, встановленому Декретом Кабінету Міністрів України «Про прибутковий податок з громадян» від 26 грудня 1992 р. № 13-92, який діє в частині оподаткування доходів фізичних осіб від зайняття підприємницькою діяльністю. Враховуючи викладене, позивач мав би перейти на загальну систему оподаткування з 1кв.2010 року. Однак, судом встановлено, що жодних дій щодо переходу на загальну систему оподаткування позивачем не вчинялось. Відповідно до п.1 та п.2 ст.3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» №265/95 від 06.07.1995р. (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) - СПД, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, зобов'язані проводити розрахункові операції на повну суму покупки (надання послуг) через зареєстровані, опломбовані у встановленому порядку та переведені у фіскальний режим реєстратори розрахункових операцій з роздрукуванням відповідних розрахункових документів. Згідно із нормами п.1 ст. 17 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» у редакції Закону України від 02.12.2010 року №2756-VI (чинного на момент виникнення спірних правовідносин), за порушення вимог цього Закону до суб'єктів господарювання, що здійснюють розрахункові операції за товари (послуги), за рішенням відповідних органів державної податкової служби застосовуються фінансові санкції у таких розмірах: У разі встановлення протягом календарного року в ході перевірки факту; проведення розрахункових операцій з використанням реєстраторів розрахункових операцій або розрахункових книжок на неповну суму вартості проданих товарів (наданих послуг): не проведення розрахункових операцій через реєстратори розрахункових операцій з фіскальним режимом роботи: невідповідності суми готівкових коштів на місці проведення розрахунків сумі коштів, зазначеній у денному звіті, а в разі використання розрахункової книжки - загальній сумі продажу за розрахунковими квитанціями, виданими з початку робочого дня: не роздрукування відповідного розрахункового документа, що підтверджує виконання розрахункової операції або проведення її без використання розрахункової книжки на окремому господарському об'єкті такого суб'єкта господарювання: вчинене вперше - 1 гривня. Зважаючи на вище викладене, суд прийшов до висновку про те, що відповідачем правомірно застосовано штрафну санкцію в сумі 1грн. за порушення Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» щодо не проведення розрахункової операції через реєстратор розрахункових операцій з фіскальним режимом роботи, а тому винесене податкове повідомлення-рішення не належить до скасування. Згідно із ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір», за подання до адміністративного суду адміністративного позову майнового характеру, судовий збір справляється у розмірі 2 відсотків від майнових вимог, але не менше 1,5 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 4 розмірів мінімальної заробітної плати. Частиною 3 ст.4 вказаного закону встановлено, що під час подання адміністративного позову майнового характеру сплачується 10 відсотків розміру ставки судового збору. Решта суми судового збору стягується з позивача або відповідача пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимоги. Відповідно до ст.94 КАС України, сума судового збору, яку належить достягнути складає 1644,30грн. (без врахування 182,70грн. судового збору, сплаченого позивачем).

Результат розгляду: granted