Рішення адміністративного суду від 2014-03-19 00:00:00+02

Постановою Жовтневого районного суду м. Луганська від 06 лютого 2014 року по адміністративній справі № 435/10048/13-а позов задоволений (а.с.45-48). Визнані неправомірними дії Управління пенсійного фонду України в Жовтневому районі м. Луганська щодо відмови [PERSON] у перерахунку пенсії. Зобов'язано УПФ України в Жовтневому районі м. Луганська здійснити з 28.08.2013 року перерахунок та виплачувати [PERSON] пенсію в розмірі 80 відсотків від суми заробітної плати з урахуванням допомоги на оздоровлення, грошової винагороди державним службовцям за сумлінну безперервну працю в органах державної влади, зразкове виконання трудових обов'язків, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань та місячної індексації, відображених в довідці Луганського міського центру зайнятості від 26.07.2013 року. Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідач звернувся з апеляційною скаргою, пославшись на незаконність та необґрунтованість постанови суду першої інстанції, яка прийнята з порушенням норм матеріального права, просив постанову суду першої інстанції скасувати і прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову (а.с.50-52). Розгляд справи здійснювався в порядку письмового провадження, з урахуванням п.2 ч.1 ст.197 КАС україни. Колегія суддів заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, встановила наступне. Судами першої та апеляційної інстанції встановлено, що [PERSON], перебуває на обліку у пенсійному фонді Жовтневого району м. Луганська та отримує пенсію за віком, як держслужбовець, про що має пенсійне посвідчення [NUMBER] (а.с.13). Пенсія позивачці призначена з 26.08.2011р. без врахування інших виплат, які були складовою частиною заробітної плати позивачки та з яких вона сплачувала страхові внески до ПФУ. 26.07.2013р. позивачка отримала від Луганського міського центру зайнятості, в якому вона працювала, змінену довідку про складові заробітної плати, що подається для призначення пенсії відповідно до ст. 37 Закону України «Про державну службу». Відповідно до цієї довідки для нарахування пенсії позивачці відповідач повинен врахувати інші виплати, а саме: допомогу на оздоровлення, матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань, грошову винагороду державним службовцям за сумлінну безперервну працю в органах державної влади, зразкове виконання трудових обов'язків, щомісячну індексацію заробітної плати (а.с.14-15). 28.08.2013р. позивачка звернулась на адресу відповідача із заявою про перерахунок призначеної їй пенсії з врахуванням зазначених в довідці від 26.07.2013р. інших виплат (а.с.16). Згідно відповіді відповідача від 04.09.2013р. № 237/Ф-7 позивачці відмовлено в перерахунку її пенсії з посиланням на те, що положеннями чинного законодавства України не передбачено можливості врахування інших виплат при визначенні розміру пенсії за віком (а.с.17-18). Виходячи з положень ст.37 Закону України «Про державну службу» №3723-ХІІ пенсія державним службовцям призначається виходячи із сум їх заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування. Згідно ч.2 ст.33 Закону № 3723-ХІІ заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплати за ранг, надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок. Частина 7 ст.33 Закону № 3723-ХІІ встановлює, що умови оплати праці державних службовців, розміри їх посадових окладів, надбавок, доплат і матеріальної допомоги визначаються Кабінетом Міністрів України. Згідно Постанови КМУ від 31 травня 2000 року №865 «Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсії» посадовий оклад, надбавка за ранг або кваліфікаційні класи, класний чин або спеціальне звання, вислугу років при призначенні пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу» враховується в розмірах, що виплачуються на день звільнення з роботи, що дає право на відповідний вид пенсії. Постановою КМУ від 09.03.2006 р. № 268 встановлено, що керівникам надано право в межах установленого фонду оплати праці надавати працівникам матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань та допомогу на оздоровлення в розмірі середньомісячної заробітної плати. Згідно частини 2 ст.37-1 Закону № 3723-ХІІ перерахунок пенсії здійснюється виходячи із сум заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування працюючого державного службовця відповідної посади та рангу на момент виникнення права на перерахунок пенсії. У частині 1 статті 1 Закону України від 24.03.1995 року «Про оплату праці» встановлено, що заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу. Статтею 2 цього ж Закону визначено структуру заробітної плати, до якої входить: основна та додаткова заробітна плата, а також заохочувальні та компенсаційні виплати. Крім того, як правильно зазначив суд першої інстанції, враховуючи, що джерелом виплати матеріальної допомоги є фонд заробітної плати, то матеріальна допомога, яка виплачувалася до щорічної відпустки, відповідно до ст.35 Закону України «Про державну службу» і з якої нараховувався збір на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, є складовою частиною фонду заробітної плати, а тому є об'єктом для призначення і перерахунку пенсії відповідно до ст. 37 цього Закону. Аналогічні положення містяться й в Інструкції по статистиці заробітної плати, затвердженої наказом Державного комітету статистики України від 13.01.2004 року № 5, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 27 січня 2004 р. за № 114/8713, де відповідно п. 2.3.3 ст. 2 цієї інструкції матеріальна допомога, що має систематичний характер, надана всім або більшості працівників (на оздоровлення, у зв'язку з екологічним станом) входить до складу фонду оплати праці. Крім того, статтею 66 Закону України «Про пенсійне забезпечення» врегульовано види оплати праці, що враховуються при обчисленні пенсій. Відповідно до частини 1 статті 66 цього Закону до заробітку для обчислення пенсії включаються всі види оплати праці (виплат, доходу), на які відповідно до Закону України «Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування» нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, в межах максимальної величини фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, оподатковуваного доходу (прибутку), сукупного оподатковуваного доходу (граничної суми заробітної плати (доходу), з яких справляються страхові внески (збори) до соціальних фондів, що діяла на день одержання зазначеного заробітку (виплат, доходу). Стаття 41 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» визначає виплати (доходи), що враховуються в заробітну плату (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії. Так, зокрема до такого доходу (заробітної плати) враховуються: суми виплат, отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно з цим Законом були фактично нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески; суми виплат, отримуваних застрахованою особою до набрання чинності цим Законом, у межах сум, на які відповідно до законодавства, що діяло раніше, нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування. За змістом наведених норм отримувані застрахованою особою суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, враховуються в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати. Для вирішення спірних правовідносин слід застосовувати спеціальні норми, що визначають виплати (доходи) для обчислення пенсії, зокрема, стаття 41 Закону України від 09 липня 2003 року «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та стаття 66 Закону України «Про пенсійне забезпечення», натомість положення Законів України «Про державну службу» та «Про оплату праці», норми яких є загальними. Такі висновки викладено в постанові Верховного Суду України від 20 лютого 2012 року в справі за аналогічним позовом фізичної особи до Державної податкової інспекції у м. Харцизьку Донецької області, Управління Пенсійного фонду України в м. Харцизьку Донецької області про визнання неправомірними дій та зобов'язання вчинити дії. Згідно частини першої статті 244-2 Кодексу адміністративного судочинства України (цією статтею Кодекс доповнено Законом України від 06.07.2010 № 2747-IV) рішення Верховного Суду України, прийняте за результатами розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначені норми права, та для всіх судів України. Суди зобов'язані привести свою судову практику у відповідність з рішенням Верховного Суду України. Те саме стосується і сум індексації заробітної плати, на які також було нараховано страхові внеси на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, а з 01.01.2011 - єдиний внесок на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування. Крім того, колегія суддів звертає увагу, щодо форми довідки про заробітну плату, що подається для призначення (перерахунку) пенсії були внесені зміни постановою правління Пенсійного фонду України від 27.09.2010 р. № 21-7 та в цій довідці передбачено надання також довідки про розмір інших виплат, які враховуються при обчисленні пенсій відповідно до Закону України "Про державну службу" та з яких сплачено страхові внески, а з 01.01.2011 - єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, додається. Таким чином, пенсія позивачки повинна обчислюватись із заробітної плати, яку вона фактично отримувала на день звільнення, в тому числі з урахуванням матеріальної допомоги на оздоровлення та для вирішення соціально-побутових питань, надбавки за високі досягнення у праці або за виконання особливо важливої роботи, надбавки за вислугу років, індексації грошових доходів громадян, на які нараховувалися страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування. Позиція відповідача викладена в рішенні від 17 жовтня 2013 року, що матеріальна допомога та суми індексації грошових доходів громадян не включаються до складу заробітної плати державного службовця, не враховуються при обчисленні розміру його пенсії, є безпідставною, а таке рішення є протиправним. Таким чином, колегія суддів погоджується із висновками суду першої інстанції щодо задоволення позовних вимог. В той же час, суд першої інстанції правильно вирішивши спір по суті, невірно визначився з нормою матеріального права, яка регулює питання строку, з якого підлягає захист порушеного права позивача. В наслідок чого, з урахуванням правил ст. 45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» позивачу слід перерахувати пенсію з 01.09.2013 року. Висновки суду про необхідність здійснити перерахунок пенсії позивачу з дати звернення із заявою про перерахунок пенсії - з 28.08.2013 року, колегія суддів вважає безпідставними.. Колегія суддів погоджується із висновками суду першої інстанції щодо задоволення позовних вимог, та до самої суті наявності права позивача на перерахунок пенсії з відповідними показниками складових, з яких були сплачені внески, але ж судом помилково визначений час з якого повинен бути здійснений такий перерахунок. З врахуванням викладеного, колегія суддів дійшла до висновку про наявність підстав для зміни постанови суду першої інстанції згідно статті 201 Кодексу адміністративного судочинства України.

Результат розгляду: partial