Рішення адміністративного суду від 2014-03-12 00:00:00+02

У лютому 2014 р. позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про скасування постанови Державної інспекції України з питань праці № 28-26-24/05/06-03 від 07.02.2014 по справі про адміністративне правопорушення, передбаченого ст. 188-6 КУпАП, відносно [PERSON] Позивач мотивує позов тим, що підстава для проведення перевірки відповідає вимогам планової, а не позапланової, та під час її здійснення відповідачем, зокрема, було порушено вимоги ст. ст. 6, 7, 10 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» від 05.04.2007 р. № 877. Вказала, що їй не було надано окреме доручення Міністерства соціальної політики від 29.01.2014 р. № 62/0/22-14, яке мало слугувати підставою для здійснення перевірки. Також зазначила, що у направленні не міститься порушень вимог законодавства, які мали стати предметом і підставою для проведення позапланової перевірки. Позивач в судовому засідання позов підтримала, з викладених в ньому підстав, просила задовольнити. Представник відповідача Державної інспекції України з питань праці у судовому засіданні проти вимог позову заперечувала, посилаючись на його необґрунтованість та безпідставність. Зазначила, що підставою для здійснення позапланової перевірки було окреме доручення Міністерства соціальної політики від 29.01.2014 р. № 62/0/22-14. Суд, вислухавши пояснення позивача, представника відповідача, оголосивши та дослідивши матеріали справи, прийшов до наступного. Судом встановлено, що Постановою окружного адміністративного суду м. Києва від 28.01.2014 р. визнано протиправним та скасовано припис Державної інспекції України з питань праці № 28-26-22/02/71-57 про усунення порушень вимог законодавства про працю. 30.01.2014 р. посадовою особою Державної інспекції України з питань праці було вручено особисто Голові Державної служби зайнятості України [PERSON] направлення на проведення позапланової перевірки від 29.01.2014 р. за вих. № 24/05-09, відповідно до якого підставою для її здійснення було окреме доручення Міністерства соціальної політики від 29.01.2014 р. № 62/0/22-14 про проведення перевірки Державної служби зайнятості України щодо дотримання вимог законодавства про працю. Ознайомившись із зазначеним направленням, позивач заперечила щодо проведення позапланової перевірки про що зробила відповідний запис на ньому, з посиланням на порушення вимог ст. ст. 6, 7, 10 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності». 30.01.2014 р. головним спеціалістом відділу державного контролю з питань праці Державної інспекції України з питань праці Кущинською С.М. було складено протокол про адміністративне правопорушення №28-26-24/05-06 відносно Голови Державної служби зайнятості України [PERSON] про вчинення нею адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст. 188-6 КУпАП. В графі пояснення, зазначеного протоколу, позивач висловила свою незгоду з ним, з огляду на безпідставність проведення позапланової перевірки та відмовилась від його підписання. В подальшому, на виклик Державної інспекції України з питань праці від 30.01.2014 р. №32-24/01-181 для розгляду протоколу про адміністративне правопорушення №28-26-24/05-06 [PERSON] не з'явилась, разом з тим, направила письмові заперечення, з посиланням на його безпідставність, необгрнутованість та незаконність. Постановою Державної інспекції України з питань праці від 07.02.2014 р. №28-26-24/05/06-03 [PERSON] було притягнуто до адміністративної відповідальності передбаченої ст. 188-6 КУпАП. У постанові зазначено, що [PERSON] допустила порушення вимог ст. 188-6 КУпАП шляхом недопущення державного інспектора праці Кущинської С.М. 30.01.2014 до проведення перевірки додержання законодавства про працю у Державній службі зайнятості України. Згідно з ч. 3 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку. Відповідно до ст. 71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Суб'єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні в нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі. З боку відповідача суду не надано належних та допустимих доказів на спростування посилань позивача. У направленні на проведення перевірки відповідачем зазначено, що підставою для здійснення позапланової перевірки є окреме доручення Міністерства соціальної політики від 29.01.2014 р. № 62/0/22-14. Із зазначеного доручення вбачається прохання провести перевірку Державної служби зайнятості України щодо дотримання вимог законодавства про працю. За приписами п. 4 ч. 1 ст. 6 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» від 5 квітня 2007 року № 877 зокрема підставою для здійснення позапланових заходів (перевірок) є звернення фізичних та юридичних осіб про порушення суб'єктом господарювання вимог законодавства. Виходячи з аналізу зазначеної норми права, для проведення позапланової перевірки необхідне звернення фізичної чи юридичної особи про порушення вимог законодавства суб'єктом господарювання, а не про проведення перевірки його дотримання. Порушень вимог законодавства, які стали підставою для проведення позапланової перевірки на проведення перевірки у направленні Державної інспекції України з питань праці від 29.01.2014 № 24/05-09 не міститься. Зазначено, що питання, що підлягають контролю: додержання вимог законодавства про працю. У судовому засіданні представник відповідача повідомила, що підставою для проведення позапланової перевірки є окреме доручення Міністерства соціальної політики від 29.01.2014 р. № 62/0/22-14. Тобто підставою для здійснення позапланових заходів згідно п. 4 ч. 1 ст. 6 «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» є звернення фізичних та юридичних осіб про порушення суб'єктом господарювання вимог законодавства. Позаплановий захід у цьому разі здійснюється тільки за наявності згоди центрального органу виконавчої влади на його проведення. Відповідно до ст. 10 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності», суб'єкт господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю) має право не допускати посадових осіб органу державного нагляду (контролю) до здійснення державного нагляду (контролю), якщо посадова особа органу державного нагляду (контролю) не надала копії документів, передбачених цим Законом, або якщо надані документи не відповідають вимогам цього Закону. У силу диспозиції ст. 188-6 КУпАП правопорушення полягає у невиконанні законних вимог посадових осіб органів спеціально уповноваженого органу виконавчої влади з державного нагляду за додержанням законодавства про працю щодо усунення порушень законодавства про працю та загальнообов'язкове державне соціальне страхування або створенні перешкод для діяльності цих органів. Разом із тим, виходячи з неправомірного посилання відповідача на згадане доручення, як підставу проведення непланової перевірки, його вимоги не можна вважати законними, а відтак, на думку суду, не було правових підстав для притягнення позивача до адміністративної відповідальності. За вищевикладених обставин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими, обставини викладені в позовній заяві знайшли своє підтвердження в ході розгляду справи, а тому постанова про накладення адміністративного стягнення відносно [PERSON] підлягає скасуванню. Суд відмовляє у решті позовних вимог, оскільки положення ст. 105 КАС України не передбачають такого способу захисту права як визнання постанови по справі про адміністративне правопорушення незаконною.

Результат розгляду: partial