Рішення адміністративного суду від 2014-02-14 00:00:00+02

Східно-Дніпровська об'єднана державна податкова інспекція Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області звернулася до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Першотравенського міського житлово-комунального підприємства, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Першотравенська міська рада про стягнення податкового боргу з Першотравенського міського житлово-комунального підприємства в сумі 4687956,33 грн., шляхом стягнення коштів за рахунок майна платника податків Першотравенського міського житлово-комунального підприємства, що перебуває у податковій заставі. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач має податковий борг в загальному розмірі 4687956,33 грн. В добровільному порядку суму податкового боргу відповідач не сплачує, що стало підставою для звернення податкового органу до суду з даним позовом, у якому він просить, на підставі п. 95.3 ст. 95 Податкового кодексу України, надати дозвіл на погашення податкового боргу за рахунок майна платника податків, що перебуває у податковій заставі. Відповідач та третя особа надали заперечення, обґрунтовуючи їх тим, що опис майна платника податків проведено без участі власника цього майна, що є порушення податкового законодавства України. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив суд позов задовольнити. Представник відповідача та представник третьої особи проти позову заперечували, просили відмовити в задоволенні адміністративного позову. Заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків. Судом встановлено, матеріалами справи підтверджено, що Першотравенське міське житлово-комунальне підприємство, зареєстровано як суб'єкт підприємницької діяльності Першотравенською міською радою 04.07.2003 року, про що зроблено запис у журналі обліку реєстраційних справ за № 04052666Ю0010198 . Першотравенське міське житлово-комунальне підприємство, є платником податків і зборів, передбачених Податковим кодексом України і на даний час є боржником перед бюджетом. Станом на 06.12.2013 року Першотравенське міське житлово-комунальне підприємство має новостворений податковий борг на загальну суму 4687956,33 грн., в тому числі: - з податку на прибуток підприємств і організацій в розмірі 1039912,08 грн.; - з податку на додану вартість в сумі 2665401,40 грн.; - по екологічному податку в сумі 816 457,52 грн.; з інших зборів за забруднення навколишнього природного середовища в сумі 59136,91 грн.; - по штрафних санкціях (за порушення законодавства про патентування, за порушення норм регулювання обігу готівки та про застосування РРО) в сумі 5489,25 грн. Відповідно до ст.100 Податкового кодексу України, податковим органом прийняті рішення про розстрочення податкового боргу: - № 59 від 30.04.2013р., з ПДВ на суму 925726,51 грн.; - № 58 від 30.04.2013р., з податку на прибуток на суму 1069032,11 грн.; - № 25/19 від 30.04.2013р., з надходження від викидів забруднюючих речовин, на суму 9392,24 грн.; - № 24/19 від 30.04.2013р., з інших зборів за забруднення навколишнього природного середовища, на суму 9395,87 грн.; - №14/19 від 28.02.2013р., з податку на прибуток підприємств комунальної форми власності, на суму 93066,32 грн. На підставі прийнятих рішень, податковим органом укладено договори з Першотравенським МЖКП про надання розстрочення податкового боргу (на умовах викладених у п. 100.7 ст.100 ПКУ), а саме: - № 26/24 від 30.04.2013р., з ПДВ на суму 836802,27 грн.; - № 25/19 від 30.04.2013р., з податку на прибуток, на суму 1 063 628,75грн.; - № 28/19 від 30.04.2013р., з екологічного податку, на суму 9392,24 грн.; - № 27/19 від 30.04.2013р., з інших зборів за забруднення, на суму 9395,87 грн. У зв'язку з невиконанням договірних обов'язків, на підставі ст.19 розділу І та абз.3 пп. 100.12.2 п. 100.12 ст.100 глави 9 розділу II Податкового кодексу України, податковим органом прийнято рішення про скасування розстрочення податкового боргу: - № 5 від 30.09.2013р., скасовано рішення про надання розстрочення податкового боргу з податку на прибуток № 58 від 30.04.2013р.; - № 6 від 30.09.2013р., скасовано рішення про надання розстрочення податкового боргу з податку на додану вартість № 59 від 30.04.2013р.; - № 4/11 від 30.09.2013р., скасовано рішення про надання розстрочення податкового боргу з надходження від викидів забруднюючих речовин № 25/19 від 30.04.2013р.; - № 3/11 від 30.09.2013р., скасовано рішення про надання розстрочення податкового боргу з інших зборів за забруднення навколишнього природного середовища № 24/19 від 30.04.2013р.; - №5/11 від 30.09.2013р., скасовано рішення про надання розстрочення податкового боргу з податку на прибуток підприємств комунальної форми власності №14/19 від 28.02.2013р. Східно-Дніпровською ОДПІ направлено ряд позовних заяв до Дніпропетровського окружного адміністративного суду про стягнення податкового боргу з Першотравенського МЖКП шляхом стягнення коштів з рахунків платника у банках, обслуговуючих такого платника податків та за рахунок готівки, що належить такому платнику податків. Позовні вимоги Східно-Дніпровської ОДПІ задоволено на загальну суму 2529117,16 грн., а саме: - постанова ДОАС від 15.04.2013р. по справі №804/3467/13-а, на суму 621397,26 грн.; - постанова ДОАС від 18.05.2013р. по справі №804/5532/13-а, на суму 404555,74 грн.; - постанова ДОАС від 18.06.2013р. по справі №804/7608/13-а, на суму 794124,70 грн.; - постанова ДОАС від 18.07.2013р. по справі №804/8543/13-а, на суму 253887,64 грн.; - постанова ДОАС від 16.08.2013р. по справі №804/10283/13-а, на суму 218058,00 грн.; - постанова ДОАС від 15.10.2013р. по справі №804/12441/13-а, на суму 219093,82 грн. Для виконання вищезазначених судових рішень, Східно-Дніпровською ОДПІ проведено наступні заходи: - до установ банків, які обслуговують платника направлялись інкасові доручення (розпорядження), за якими стягнуто податковий борг на загальну суму 38386,99 грн., інкасові доручення (розпорядження) від 20.11.2013р. направлені до установ банків повернено з написом про неможливість списання коштів з відповідних рахунків з посиланням на наявність арешту на розрахункових рахунках підприємства; - вилучено готівкових коштів на загальну суму 18503,00 грн. Відповідно до статті 19 Конституції України, правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких, ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Підпунктом 21.1.1 пункту 21.1 статті 21 Податкового кодексу України встановлено, що посадові особи контролюючих органів зобов'язані дотримуватися Конституції України та діяти виключно у відповідності з цим Кодексом та іншими законами України, іншими нормативними актами. Відповідно до пункту 89.1 статті 89 Податкового кодексу України, право податкової застави виникає у разі несплати у строки, встановлені цим Кодексом, суми грошового зобов'язання, самостійно визначеної платником податків у податковій декларації, - з дня, що настає за останнім днем зазначеного строку; несплати у строки, встановлені цим Кодексом, суми грошового зобов'язання, самостійно визначеної контролюючим органом, - з дня виникнення податкового боргу. Підпунктом 14.1.155 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України визначено, що податкова застава - спосіб забезпечення сплати платником податків грошового зобов'язання та пені, не сплачених таким платником у строк, визначений цим Кодексом. У разі невиконання платником податків грошового зобов'язання, забезпеченого податковою заставою, орган стягнення у порядку, визначеному цим Кодексом, звертає стягнення на майно такого платника, що є предметом податкової застави. Відповідно до пункту 95.1 статті 95 Податкового кодексу України, орган державної податкової служби здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі. Для цього, згідно з пункту 95.3 статті 95 Податкового кодексу України, контролюючий орган звертається до суду щодо надання дозволу на погашення усієї суми податкового боргу за рахунок майна платника податків, що перебуває у податковій заставі. Рішення суду щодо надання вказаного дозволу, є підставою для прийняття контролюючим органом рішення про погашення усієї суми податкового боргу. Рішення контролюючого органу підписується його керівником та скріплюється гербовою печаткою контролюючого органу. Перелік відомостей, які зазначаються у такому рішенні, встановлюється центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику. Як встановлено під час розгляду справи та вбачається з матеріалів справи, відповідачем вживаються заходи щодо погашення податкового боргу, що підтверджується наявними доказами, а саме: - самостійно в рахунок погашення податкової заборгованості сплачено 77920 грн.; - позивачем вилучено з каси підприємства готівку у сумі 1000 грн.; - 279276 грн. знято з рахунку підприємства за рішенням суду в рамках виконавчого провадження; - згідно ухвал Дніпропетровського окружного адміністративного суду, сплату частини податкового боргу відстрочено та розстрочено. З огляду на зазначене, стягнення коштів за рахунок майна передбачає зміну правового статусу заставного майна по відношенню до відповідача, оскільки в подальшому позбавить підприємство права використовувати майно для виконання своїх функцій та ведення господарської діяльності, що в свою чергу, позбавить підприємство можливості отримати кошти за надані послуги, з яких сплачуються податки та збори. Також, суд звертає увагу, що відповідно до п.95.3 ст.95 Податкового кодексу України, суд надає дозвіл на погашення усієї суми податкового боргу за рахунок майна платника податків, що перебуває у податковій заставі, а не стягує кошти за рахунок майна платника податків, що перебуває у податковій заставі, що вказує на невірний спосіб захисту, вибраний позивачем. Крім того, суд зазначає, що правовідносини щодо погашення податкового боргу державних або комунальних підприємств регулюються спеціальними нормами, зокрема, статтею 96 Податкового кодексу України, яка передбачає, що у разі, якщо сума коштів, отримана від продажу внесеного в податкову заставу майна комунального підприємства, не покриває суму його податкового боргу і витрат, пов'язаних з організацією та проведенням публічних торгів, або у разі відсутності у такого боржника власного майна, що відповідно до законодавства України може бути внесено в податкову заставу та відчужено, контролюючий орган зобов'язаний звернутися до органу місцевого самоврядування чи органу виконавчої влади, до сфери управління якого, належить майно такого платника податків, з поданням щодо прийняття рішення про: - виділення коштів місцевого бюджету на сплату податкового боргу такого платника податків. Рішення про фінансування таких витрат розглядається на найближчій сесії відповідної ради; - затвердження плану досудової санації такого платника податків, який передбачає погашення його податкового боргу; - ліквідацію такого платника податків та призначення ліквідаційної комісії; - прийняття сесією відповідної ради рішення щодо порушення справи про банкрутство платника податків. Це зумовлено особливою метою створення таких підприємств, які у більшості випадків, пов'язані із здійсненням соціальних функцій (комунальні підприємства). Положення статті 96 Податкового кодексу України, передбачає особливий порядок погашення податкового боргу, виходячи з принципу збереження цілісних майнових комплексів названих підприємств та участі у процесі погашення органів виконавчої влади, до сфери управління яких належить платник податків. Оскільки, згідно статуту відповідача, підприємство засноване на комунальній власності територіальної громади м. Першотравенськ, майно підприємства є власністю територіальної громади м.Першотравенська і закріплюється за ним шляхом повного господарського відання, суд зазначає, що позивачем невірно вибраний спосіб захисту. Також, відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Згідно до ст.67 Конституції України, кожен зобов'язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом. Статтею 124 Конституції України передбачено, що юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі, водночас, частиною 2 статті 19 Конституції України визначено, що органи державної влади (до яких належать органи державної податкової служби) та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. За змістом частин 4, 5 ст. 11 Кодексу адміністративного судочинства України, суд повинен визначити характер спірних правовідносин та зміст правової вимоги, матеріальний закон, який їх регулює, а також факти, що підлягають встановленню і лежать в основі вимог та заперечень; з'ясувати, які є докази на підтвердження зазначених фактів. Таким чином, суд дійшов висновку, що поданих представником позивача, представником відповідача та третьої особи доказів достатньо для встановлення обставин справи та для ухвалення судового рішення. Одним з принципів адміністративного судочинства, передбачених ст.7 Кодексу адміністративного судочинства України, є принцип законності, який відповідно до ст.9 Кодексу адміністративного судочинства України, полягає в наступному, суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого, органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Частина 2 ст. 71 КАС України визначає, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Відповідно до ст. 86 Кодексу адміністративного судочинства України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Відповідно до ч. 1 ст. 162 КАС України, при вирішені справи по суті, суд може задовольнити адміністративний позов повністю або частково чи відмовити в його задоволенні повністю, або частково. За таких обставин, суд прийшов до висновку щодо відмови в задоволенні адміністративного позову.

Результат розгляду: denied