Рішення адміністративного суду від 2014-02-12 00:00:00+02

У грудні 2013 року позивач звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з даним адміністративним позовом. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 02.12.2013 р. позивач отримав постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності та накладення штрафу, у зв'язку із порушенням благоустрою території, а саме: розміщення тимчасової споруди на зеленій зоні без відповідної, оформленої в установленому порядку дозвільної документації. Позивач просив суд скасувати вказану постанову з тих підстав, що йому не було вручено протокол про дане адміністративне правопорушення та не повідомлено його про засідання адміністративної комісії, крім того, з боку позивача не було порушення благоустрою території про яке йдеться в оскаржуваній постанові. Тому, позивач просив суд скасувати постанову № 5338 від 25.11.2013 р. про притягнення [PERSON] до адміністративної відповідальності та накладення штрафу в розмірі 1700,00 грн. В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги, з підстав зазначених в позові, та просив задовольнити їх у повному обсязі. Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнав та просив відмовити в його задоволенні. Суду пояснив, що позивач отримував протокол адміністративне правопорушення та належним чином був повідомлений про засідання адміністративної комісії, однак, на засідання не з'явився, а тому оскаржувана постанова була винесена без участі позивача на підставі наявних матеріалів. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Постановою № 5338 від 25.11.2013 р., на позивача було накладено адміністративне стягнення, у вигляді штрафу, в розмірі 1700 грн., у зв'язку із порушенням вимог ст. 152 КУпАП та п. 9.6.14. «Правил благоустрою міста Києва» (а.с.2). У судовому засіданні було встановлено, що 15.11.2013 р. відносно позивача було складено протокол № 887 про адміністративне правопорушення, з підстав порушення вимог ст. 152 КУпАП та п. 9.6.14. «Правил благоустрою міста Києва» (а.с.22). У даному протоколі наявні пояснення позивача з приводу даного правопорушення, в яких зазначено, що зелені насадження він не пошкодив. Крім того, у протоколі містяться розписки позивача про ознайомлення із даним протоколом та отримання його другого примірника. Адміністративна комісія з розгляду протоколу про адміністративне правопорушення № 887 від 15.11.2013 р., відбулася 25.11.2013 р. о 15.00 год., про що позивач був повідомлений належним чином 15.11.2013 р., що підтверджується розпискою (а.с.21). Враховуючи наведене, суд вважає, що доводи позивача про те, що він не отримував протокол про адміністративне та не повідомлявся про засідання адміністративної комісії є безпідставними та необґрунтованими. Згідно із п.9.6.14 Правил благоустрою м. Києва, затверджених рішенням Київської міської ради від 25.12.2008р. №1051/1051 (далі - Правила), на території об'єктів благоустрою зеленого господарства забороняється самовільно розміщувати засоби реклами, тимчасові споруди та малі архітектурні форми. Протокол від 15.11.2013 р. № 887 складений на підставі того, що позивачем було порушено благоустрій території, а саме: розміщення тимчасової споруди на зеленій зоні без відповідної, оформленої в установленому порядку дозвільної документації, по [ADDRESS]. Відповідно до паспорту вул. Попудренка, затвердженого Комунальним підприємством по утриманню зелених насаджень Дніпровського району м. Києва, до площ під зеленими насадженнями відносяться площі: під древами, кущами, квітниками, газонами (а.с.24). Як вбачається із фотоматеріалів, тимчасова споруда розташована на земельній ділянці біля зелених насаджень, а саме: біля дерев (а.с.26-28). Порушення державних стандартів, норм і правил у сфері благоустрою населених пунктів, правил благоустрою територій населених пунктів, тягнуть за собою накладення штрафу на громадян - суб'єктів підприємницької діяльності - від п'ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (ст. 152 КУпАП). Отже, судом встановлено, що протокол про адміністративне правопорушення № 887 від 15.11.2013 р. був складений відповідачем правомірно, підстави для скасування постанови від 25.11.2013р. відсутні. Відповідно до ч.2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Відповідно до ч.1, 2 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ. До адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Виходячи з вищенаведеного, враховуючи те, що позивач на засідання адміністративної комісії не з'явився, хоча і був повідомлений про дату, час та місце її проведення, та те, що в судовому засіданні відповідачем була доведена правомірність винесення оскаржуваної постанови, суд приходить до висновку, що порушень прав позивача з боку відповідача не було, а тому позов задоволенню не підлягає. Рішення місцевого загального суду як адміністративного суду у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності є остаточним і оскарженню не підлягає (ч. 2 ст. 171-2 КАС України). На підставі викладеного,

Результат розгляду: denied