Рішення адміністративного суду від 2014-02-21 00:00:00+02

Позивач [PERSON] звернувся до суду з адміністративним позовом до Управління пенсійного фонду України у Приморському районі міста Одеси, в якому просить: визнати неправомірними дії управління Пенсійного фонду України у Приморському районі міста Одеси в особі начальника управління Легези Анжеліки Рафаелівни, щодо відмови йому в приведенні довічного грошового утримання /перерахунку/ щомісячного грошового утримання судді у відставці згідно до положень рішення Конституційного Суду України від 3 червня 2013 року № 3 -рн /2013 справа № 1-2/2013 р., та вимог п.п.3,5 ст. 138 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 3 листопада 2006 року згідно до постанови Верховної Ради України № 310 - V він набув статус судді у відставці , який регулюється розділом X - Статус судді у відставці , ст.ст. 136 - 139 Закону України « Про судоустрій і статус суддів» , крім того , постановою Одеського апеляційного адміністративного від 18 жовтня 2013 року / справа № 522/19688/13-а, набравши чинності, вже визнавались дії відповідача про відмові у перерахунку довічного утримання судді у відставці [PERSON] неправомірними і було зобов,язано його здійснити перерахунок довічного утримання у розмірі 90% грошового утримання працюючого судді на відповідній посаді без обмежень, що становило до 1 грудня 2013 року 16 516 гривень 80 копійок. Оскільки з 1 грудня 2013 року умови оплати зарплати суддів змінились, у зв,язку зі зміною мінімальної зарплати в Україні 1218 гривень, він звернувся до Управління Пенсійного фонду України у Приморському районі міста Одеси з заявою про перерахунок його довічного утримання судді у відставці, надавши довідку Територіального управління судової адміністрації України за №5-4311/13 від 23 грудня 2013 року про заробітну плату діючого на відповідній посаді судді 90% відсотків якої на сьогодні становить 17539 гривень 20 копійок. У відповіді на його звернення, підписаної начальником управління, було наголошено, що, оскільки в постанові Одеського апеляційного адміністративного суду від 18 10.2013 року відсутні зобов'язання щодо перерахунку щомісячного довічного грошового утримання у зв'язку зі зміною заробітної плати працюючого судді, підстав для перерахунку не має. Він просить визнати дії відповідача в особі його керівника Легези А.Р., щодо відмови відповідача виконати відносно нього , як судді у відставці, вимоги п. п. 3,5 ст. 138 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», з мотивів відсутності у постанові Одеського апеляційного адміністративного суду від 18.10.2013 року зобов'язання пенсійного фонду у перерахунку довічного грошового утримання у зв,язку зі зміною заробітної плати працюючого судді неправомірними, зобов'язати відповідача здійснити перерахунок щомісячного грошового утримання судді у відставці починаючи з 1 грудня 2013 року, що на сьогодні становить 17 539 гривень 20 копійок, крім того, просить зобов'язати відповідача і в подальшому при зміні грошового утримання працюючих суддів здійснювати перерахунок щомісячного грошового утримання судді у відставці а також зобов,зати його утримуватись від дій , направлених на порушення вимог п. п. 3,5 ст.138 Закону України « Про судоустрій і статус суддів». Від вимог ухвалити окрему ухвалу відносно начальника управління Пенсійного фонду України у Приморському районі міста Одеси він відмовляється. Представник відповідача просить відмовити позивачу в його позовних вимогах, свою позицію він аргументує тим, що вимоги позивача не відповідають положенням існуючого законодавства. Підстави для проведення перерахунку щомісячного грошового утримання суддям у відставці у зв'язку з підвищенням заробітної плати працюючим суддям відсутні. Підстав для перерахунку довічного утримання судді у відставці у позивача не має. Суд вивчивши матеріали справи, в їх сукупності, вислухавши пояснення позивача і відповідача, дійшов до висновку про задоволення адміністративного позову частково з наступних підстав: Судом встановлено, що [PERSON] працював суддею спочатку Іллічивського районного суду міста Одеси, а потім суддею Приморського районного суду міста Одеси, загальний зарахований стаж судді становить 27 років 8 місяців 11 днів , з листопада 2006 року знаходиться у відставці. Згідно до постанови Одеського апеляційного адміністративного суду від 18.10.2013 року справа № 522/19688/13-ц , набравши чинності, позивач отримує довічне грошове утримання судді у відставці у сумі 16516 гривень 80 копійок, що становило до 1 грудня 2013 року 90% від зарплати працюючого судді на відповідній посаді. З грудня 2013 року зарплата працюючого на відповідній посаді суді змінилась у зв'язку зі зміною мінімальної зарплати в Україні згідно Закону України «Про Державний бюджет» на 2013 рік. Позивачу відмовлено в перерахунку довічного утримання судді у відставці з мотивів відсутності зобов'язання Пенсійного фонду робити такі перерахунки у зв'язку зі зміною заробітної плати працюючого на відповідній посаді судді. Такий мотив відмови позивачу в його вимогам не відповідає вимогам діючого законодавства. 3 червня 2013 року Конституційний Суд України у справі за конституційним поданням Верховного Суду України щодо відповідності Конституції України /конституційності/ окремих положень статті 2 абзацу другого пункту 2 розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи», статті 138 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» /справа щодо змін умов виплати пенсій і щомісячного грошового утримання суддів у відставці/ ухвалив рішення, яким скасував обмежену базу для нарахування суддям щомісячного грошового утримання, скасував всі обмеження граничного розміру довічного грошового утримання, ці обмеження визнані неконституційними. За змістом пункту 8 частини четвертої статті 47, статей 136-138 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» належне матеріальне та соціальне забезпечення судді, в тому числі і щомісячне довічне грошове утримання, є елементами статусу судді та однією з основоположних гарантій незалежності судді. Сьогодні частина третя статті 138 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» наголошує : «… Щомісячне грошове утримання виплачується судді у розмірі 80 відсотків грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного грошового утримання збільшується на два відсотки заробітку, але не більше ніж 90 відсотків заробітної плати судді , без обмеження граничного розміру щомісячного довічного грошового утримання.» Враховуючи те, що розмір щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці і розмір пенсії колишнього державного службовця залежать від суми грошового утримання діючого судді, /заробітної плати працюючого на відповідній посаді державного службовця/, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, та виходячи з принципу єдності статусу суддів, у разі підвищення розміру грошового утримання діючого судді має здійснюватись перерахунок раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці. Серед основних завдань і функцій Пенсійного фонду України та його органів на місцях є призначення /перерахунок/ пенсій, щомісячного грошового утримання суддям у відставці та підготовка документів для їх виплати, згідно Постанови правління Пенсійного фонду України від 30.04.2002 р. № 8-2 / у редакції постанови правління Пенсійного фонду України від 25.02.2008 р. №5-5/ Додатком № 2 до Порядку подання документів для призначення і виплати щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці органами Пенсійного фонду України затвердженого постановою правління ПФУ від 25.01.2008 р. № 3-1 встановлена форма довідки про заробітну плату для обчислення щомісячного грошового утримання судді у відставці/ саме таку довідку позивач надав до ПФУ у Приморському районі міста Одеси/, в якій зазначаються відомості про заробітну плату судді , яка враховується при призначенні /перерахунку/ щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці. Спеціальним законом, що регулює гарантії соціального захисту суддів є Закон України «Про судоустрій і статус судді». Згідно п.1 ст. 129 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» суддівська винагорода регулюється цим Законом і не може визначатися іншими нормативно-правовими актами. Посадовий оклад судді місцевого суду встановлюється в розмірі 15 мінімальних заробітних плат визначених законом, що запроваджується поетапно до 2015 року включно. В цій же статті Закону України «Про судоустрій і статус суддів» вказано що суддівська винагорода складаєтьсяз посадового окладу та доплат за вислугу років, перебування на адміністративній посаді, науковий ступінь, роботі яка передбачає доступ до державної таємниці. Таким чином, поняття суддівської винагороди визначене в цій статті є комплексним, а перелік зазначених її складових є сталим і вичерпним і другого визначення поняття грошового забезпечення суддів діюче законодавство не передбачає. При цьому Закон України «Про судоустрій і статус суддів» не містить жодних обмежень щодо включення будь-якого з вищеназваних елементів суддівської винагороди до складу довічного грошового утримання судді у відставці. Слід наголосити, що у даному випадку судом апеляційної інстанції /Одеськім апеляційним адміністративним судом, копія постанови є у матеріалах справи/, набравши чинності 18 жовтня 2013 року, вже надано оцінку діям відповідача , щодо здійснення перерахунку грошового утримання судді у відставці [PERSON] За умови сталості нормативної бази, що регулює вищезазначені правовідносини, надана правова оцінка є обов'язковою для врахування Відповідачем при виконанні ним своїх повноважень по відношенню до Позивача. Відповідно такий перерахунок має здійснюватись на постійній основі, за умови виникнення обставин, що його зумовлять та сталості нормативної бази, що регулює вищезазначені правовідносини, без обмеження терміну , або строку його проведення. До такого висновку зводиться правова позиція, висловлена Верховним судом України у свої постановах від 23 квітня 2012 року №21 - 239 а 11 та від 19 березня 2013 року №21-53а13, які згідно ст.244-2 КАСУ є обов'яковими для інших судів. В цих постановах зазначено, що з самого визначення поняття пенсії випливає, що місячні пенсійні виплати здійснюються на постійній основі, один раз на місяць протягом невизначеного періоду часу. Цей вид виплат не є строковим, а тому не може бути призначений на певний строк. У цьому випадку визначається лише дата, з якої особа має право на отримання пенсії/чи її перерахунок/. Кінцевий термін або строк, на який призначається пенсія, не може встановлюватись, оскільки це суперечить самому визначенню та суті пенсії. Тому виплату пенсії не може бути обмежено будь-яким кінцевим терміном або строком, оскільки це б обмежувало право особи на отримання державної пенсії, яка повинна виплачуватись постійно , один раз на місяць протягом невизначеного часу та без встановлення будь-якого терміну або строку виплати пенсії. Згідно ст.138 ч. 5 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» довічне щомісячне грошове утримання суддям у відставці виплачується Пенсійним фондом України за рахунок коштів Державного бюджету України. Таким чином, з урахуванням вищезазначеної позиції Верховного суду України, достатнім та належним способом захисту порушених прав Позивача є саме визначення обов'язку проведення перерахунку належного йому щомісячного грошового утримання з дати, з якої він на це має право та вимагає проведення перерахунку без обмеження кінцевого терміну або строку, протягом якого такий перерахунок має здійснюватись. Виходячи з наведеного,

Результат розгляду: partial