Рішення адміністративного суду від 2014-04-01 00:00:00+03

[PERSON] звернувся до Одеського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом (з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог) до управління охорони здоров'я Одеської обласної державної адміністрації (далі УОЗ Одеської ОДА) про визнання протиправними дій відповідача щодо ненадання інформації на запит до публічної інформації та переадресування запиту до публічної інформації до не розпорядника інформації у визначенні Закону України «Про доступ до публічної інформації», зобов'язання надати інформацію на запит до публічної інформації у термін передбачений Законом України «Про доступ до публічної інформації». В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що 25.07.2013 року ним було направлено на адресу управління охорони здоров'я Одеської ОДА запит до публічної інформації, в якому він просив надати йому інформацію про отримання атестату акредитації територіальної повірочної дозиметричної лабораторії комунальної установи «Одеська обласна клінічна лікарня» у 2013 році, із зазначенням терміну його дії та надати інформацію про галузь акредитації вищезазначеної лабораторії. Відповіді по суті зазначеного запиту відповідачем надано не було, проте листом від 01.11.2013 року № 48 було повідомлено позивача, що вказаний запит був надісланий для виконання до комунальної установи «Одеська обласна клінічна лікарня». Позивач вважає такі дії УОЗ Одеської ОДА протиправними, оскільки, на його думку, комунальна установа «Одеська обласна клінічна лікарня» не є розпорядником запитуваної ним інформації у відповідності до вимог ст. 13 Закону України «Про доступ до публічної інформації». Позивач до судового засідання не з'явився, надіслав до суду клопотання про розгляд справи без його участі (а.с. 36). Представник відповідача позовні вимоги не визнала з підстав, викладених у запереченнях на адміністративний позов (а.с. 16-19). Посилаючись на Положення про Управління охорони здоров'я Одеської обласної державної адміністрації, затвердженого розпорядженням голови Одеської обласної державної адміністрації від 15.02.2013 року №129/А-2013, зазначила, що управління охорони здоров'я Одеської ОДА запитуваною позивачем інформацією не володіє, а тому відповідно до ч. 3 ст. 22 Закону України «Про доступ до публічної інформації» запит [PERSON] від 25.07.2013 року управлінням було направлено для розгляду до розпорядника відповідно публічної інформації - комунальної установи «Одеська обласна клінічна лікарня». Судом під час офіційного з'ясування обставин у справі встановлено наступне: 25.07.2013 року [PERSON] звернувся до УОЗ Одеської ОДА із запитом до публічної інформації, в якому просив надати інформацію про отримання атестату акредитації територіальної повірочної дозиметричної лабораторії комунальної установи «Одеська обласна клінічна лікарня» у 2013 році, із зазначенням терміну його дії та надати інформацію про галузь акредитації вищезазначеної лабораторії (а.с. 7). Листом від 12.08.2013 року УОЗ Одеської ОДА зазначений запит [PERSON] відповідно до ч. 3 ст. 22 Закону України «Про доступ до публічної інформації» було направлено для розгляду до комунальної установи «Одеська обласна клінічна лікарня», про що було повідомлено позивача (а.с. 27). Заслухавши пояснення представника відповідача, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] не підлягають задоволенню з наступних підстав. Порядок здійснення та забезпечення права кожного на доступ до інформації, що знаходиться у володінні суб'єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом, та інформації, що становить суспільний інтерес визначає Закон України «Про доступ до публічної інформації» від 13.01.2011 року № 2939-VI (далі Закон України № 2939-VI). Згідно ст.1 Закону України № 2939-VI публічна інформація - це відображена та задокументована будь-якими засобами та на будь-яких носіях інформація, що була отримана або створена в процесі виконання суб'єктами владних повноважень своїх обов'язків, передбачених чинним законодавством, або яка знаходиться у володінні суб'єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом. Публічна інформація є відкритою, крім випадків, встановлених законом. Частиною 1 ст. 5 Закону України № 2939-VI передбачено, що доступ до інформації забезпечується шляхом, зокрема, надання інформації за запитами на інформацію. Відповідно до ч.1 ст. 13 Закону України № 2939-VI розпорядниками інформації для цілей цього Закону визнаються: суб'єкти владних повноважень - органи державної влади, інші державні органи, органи місцевого самоврядування, органи влади Автономної Республіки Крим, інші суб'єкти, що здійснюють владні управлінські функції відповідно до законодавства та рішення яких є обов'язковими для виконання; юридичні особи, що фінансуються з державного, місцевих бюджетів, бюджету Автономної Республіки Крим, - стосовно інформації щодо використання бюджетних коштів; особи, якщо вони виконують делеговані повноваження суб'єктів владних повноважень згідно із законом чи договором, включаючи надання освітніх, оздоровчих, соціальних або інших державних послуг, - стосовно інформації, пов'язаної з виконанням їхніх обов'язків; суб'єкти господарювання, які займають домінуюче становище на ринку або наділені спеціальними чи виключними правами, або є природними монополіями, - стосовно інформації щодо умов постачання товарів, послуг та цін на них. Згідно ч.ч. 2, 3 ст. 13 Закону України № 2939-VI до розпорядників інформації, зобов'язаних оприлюднювати та надавати за запитами інформацію, визначену в цій статті, у порядку, передбаченому цим Законом, прирівнюються суб'єкти господарювання, які володіють: інформацією про стан довкілля; інформацією про якість харчових продуктів і предметів побуту; інформацією про аварії, катастрофи, небезпечні природні явища та інші надзвичайні події, що сталися або можуть статися і загрожують здоров'ю та безпеці громадян; іншою інформацією, що становить суспільний інтерес (суспільно необхідною інформацією). На розпорядників інформації, визначених у пунктах 2, 3, 4 частини першої та в частині другій цієї статті, вимоги цього Закону поширюються лише в частині оприлюднення та надання відповідної інформації за запитами. Частиною 2 ст. 29 Закону України «Про інформацію» від 02.10.1992 року № 2657-XII предметом суспільного інтересу вважається інформація, яка свідчить про загрозу державному суверенітету, територіальній цілісності України; забезпечує реалізацію конституційних прав, свобод і обов'язків; свідчить про можливість порушення прав людини, введення громадськості в оману, шкідливі екологічні та інші негативні наслідки діяльності (бездіяльності) фізичних або юридичних осіб тощо. Згідно ч. 1 ст. 20 Закону України № 2939-VI розпорядник інформації має надати відповідь на запит на інформацію не пізніше п'яти робочих днів з дня отримання запиту. Частиною 3 ст. 22 Закону України «Про доступ до публічної інформації» передбачено, що розпорядник інформації, який не володіє запитуваною інформацією, але якому за статусом або характером діяльності відомо або має бути відомо, хто нею володіє, зобов'язаний направити цей запит належному розпоряднику з одночасним повідомленням про це запитувача. У такому разі відлік строку розгляду запиту на інформацію починається з дня отримання запиту належним розпорядником. Як вбачається із Положення про Управління охорони здоров'я Одеської обласної державної адміністрації, затвердженого розпорядженням голови Одеської обласної державної адміністрації від 15.02.2013 року №129/А-2013, до повноважень УОЗ Одеської ОДА не входить вирішення питань щодо акредитації повірочних дозиметричних лабораторій, видача відповідних атестатів та ведення їх обліку, а також інші питання у галузі державного метрологічного контролю та нагляду, а отже вказаний суб'єкт владних повноважень не є розпорядником запитуваної [PERSON] публічної інформації у розумінні ст. 13 Закону України «Про доступ до публічної інформації». Згідно пояснень представника відповідача, УОЗ Одеської ОДА було направлено запит [PERSON] від 25.07.2013 року до комунальної установи «Одеська обласна клінічна лікарня», з огляду на те, що повірочна дозиметрична лабораторія є структурним підрозділом вказаної комунальної установи та повинна володіти запитуваною інформацією. Суд вважає, що відповідачем правомірно було переадресовано спірний запит на адресу комунальної установи «Одеська обласна клінічна лікарня», а посилання позивача на те, що дана комунальна установа не є розпорядником запитуваної ним публічної інформації у розумінні ст. 13 Закону України «Про доступ до публічної інформації» є помилковим з огляду на наступне. Згідно ст. 1 Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність» від 11.02.1998 року № 113/98-ВР (далі Закон України № 113/98-ВР) повірочна лабораторія - підприємство, установа, організація чи їх окремий підрозділ, що здійснює повірку засобів вимірювальної техніки; вимірювальна лабораторія - підприємство, установа, організація чи їх окремий підрозділ, що здійснює вимірювання фізичних величин, визначення хімічного складу, фізико-хімічних, фізико-механічних та інших властивостей і показників речовин, матеріалів і продукції, за винятком вимірювань, пов'язаних з оцінкою відповідності продукції, процесів, послуг, з документальним оформленням їх результатів. Відповідно до ст. 20 Закону України № 113/98-ВР державний метрологічний контроль і нагляд стосовно засобів вимірювальної техніки та методик виконання вимірювань поширюється на вимірювання, результати яких використовуються під час, в тому числі: робіт із забезпечення охорони здоров'я та робіт із забезпечення захисту життя та здоров'я громадян. Згідно вимог ст. 21 Закону України № 113/98-ВР до державного метрологічного контролю належать: уповноваження та атестація у державній метрологічній системі; державні випробування засобів вимірювальної техніки і затвердження їх типів; державна метрологічна атестація засобів вимірювальної техніки; повірка засобів вимірювальної техніки. До державного метрологічного нагляду належать: державний метрологічний нагляд за забезпеченням єдності вимірювань; державний метрологічний нагляд за кількістю фасованого товару в упаковках. Відповідно до ст. 22 вказаного Закону, уповноваження у державній метрологічній системі (далі - уповноваження) здійснюється відповідним органом з метою документального засвідчення компетентності і права підприємства та організації чи їх окремого підрозділу проводити державні випробування і повірку засобів вимірювальної техніки та атестацію методик виконання вимірювань. В свою чергу, атестація у державній метрологічній системі (далі - атестація) здійснюється відповідним органом з метою документального засвідчення компетентності і права підприємства та організації чи їх окремого підрозділу проводити калібрування засобів вимірювальної техніки та вимірювання. Уповноваження і атестація та оформлення їх результатів проводяться у порядку, встановленому нормативно-правовими актами ЦОВМ (спеціально уповноважений центральний орган виконавчої влади у сфері метрології). Рішення щодо уповноваження та атестації приймає відповідно керівник органу з уповноваження або атестації. У разі прийняття рішення про уповноваження або атестацію заявнику видається відповідно свідоцтво про уповноваження або атестацію встановленого ЦОВМ зразка, яке має строк дії до п'яти років. Статтею 23 Закону України № 113/98-ВР визначено, що органами з уповноваження на проведення державних випробувань та повірки засобів вимірювальної техніки є ЦОВМ, на проведення атестації методик виконання вимірювань - ЦОВМ та метрологічні центри (далі - органи з уповноваження). ЦОВМ здійснюється уповноваження, в тому числі: повірочних лабораторій підприємств та організацій - на проведення повірки засобів вимірювальної техніки. Згідно ст.25 Закону України №113/98-ВР уповноважені або атестовані організації повинні, зокрема, посилатися на уповноваження або атестацію тільки стосовно тих робіт, на здійснення яких їх уповноважено або атестовано. Із системного аналізу вищенаведених положень Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність» витікає, що повірочні дозиметричні лабораторії, маючи відповідне свідоцтво про атестацію є атестованими організаціями, які наділені законом певними обов'язками у сфері державного метрологічного нагляду, а отже, на думку суду, є особами, які виконують делеговані повноваження суб'єктів владних повноважень згідно з законом, включаючи надання освітніх, оздоровчих, соціальних або інших державних послуг, які відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 13 Закону України «Про доступ до публічної інформації» є розпорядниками інформації. Враховуючи викладене, суд доходить висновку, що комунальна установа «Одеська обласна клінічна лікарня», структурним підрозділом якого є відповідна територіальна повірочна дозиметрична лабораторія, є належним розпорядником запитуваної позивачем інформації щодо отримання атестату акредитації, терміну дії цього та щодо галузі акредитації лабораторії. Крім того, зважаючи на те, що результати діяльності відповідних лабораторій використовуються під час, зокрема, робіт із забезпечення охорони здоров'я та робіт із забезпечення захисту життя та здоров'я громадян, суд погоджується з думкою представника відповідача, що запитувана [PERSON] інформація є суспільно-необхідною у розумінні ст. 29 Закону України «Про інформацію», а тому комунальна установа «Одеська обласна клінічна лікарня» відноситься до числа розпорядників інформації також і з підстав, передбачених п. 4 ч. 2 ст. 13 Закону України «Про доступ до публічної інформації». Крім зазначеного, суд приймає до уваги пояснення в судовому засіданні представника управління охорони здоров'я Одеської обласної державної адміністрації щодо отримання позивачем на час розгляду справи запитуваної ним інформації саме від комунальної установи «Одеська обласна клінічна лікарня». Згідно зі ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Згідно з частиною 3 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, зокрема, чи прийняті вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо. Статтею 71 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. Згідно зі ст. 159 КАС України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. З огляду на викладене, суд доходить висновку про відсутність в управління охорони здоров'я Одеської обласної державної адміністрації правових підстав для надання [PERSON] інформації на запит до публічної інформації від 25.07.2013 року щодо отримання атестату акредитації територіальної повірочної дозиметричної лабораторії комунальної установи «Одеська обласна клінічна лікарня» у 2013 році, із зазначенням терміну його дії та про галузь акредитації вищезазначеної лабораторії, відповідач при вчиненні дій щодо переадресування вказаного запиту на адресу комунальної установи «Одеська обласна клінічна лікарня» діяв обґрунтовано та у відповідності до вимог чинного законодавства, а отже в його діях відсутні ознаки протиправності; позивачем належних та достатніх доказів неправомірності дій відповідача надано не було, у зв'язку з чим адміністративний позов [PERSON] задоволенню не підлягає.

Результат розгляду: denied