Рішення адміністративного суду від 2014-02-05 00:00:00+02

Відповідач є суб'єктом підприємницької діяльності, на підставі заяви від 22 липня 2004 року зареєстрований як страхувальник у Фонді соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, обліковується в Старобешевській міській виконавчій дирекції Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності. 20 жовтня 2006 року відповідач надав до відділення фонду звіт за формою 4-ФСС з ТВП про нараховані внески, перерахування та витрати, пов'язані з загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності за 9 місяців 2006 року (арк. справи 9). В рядку 12 звіту відповідач визначив заборгованість за Фондом на кінець звітного періоду в сумі 5 659,88 грн. Разом зі звітом відповідач надав фонду заяву про відшкодування дебіторської заборгованості станом на 1 жовтня 2006 року в сумі 5 538,63 грн., у т.ч. допомога на народження дитини - 5 100,00 грн., допомога по догляду за дитиною - 227,15 грн., пенсійний фонд - 46,55 грн., лікарняний лист - 192,82 грн., борг фонду - 121,25 грн. Фактично сума зазначених витрат дорівнює 5 687,77 грн. (5 100+ 227,15 + 46,55 +192,82 + 121,25). На підставі зазначеної заяви фондом згідно платіжного доручення № 618 від 31 жовтня 2006 року перераховано кошти на рахунки відповідача в сумі 5 600,00 грн. (арк. справи 16). З 01 січня 2011 року правові та організаційні засади забезпечення збору та обліку єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, умови та порядок його нарахування і сплати та повноваження органу, що здійснює його збір та ведення обліку визначаються положеннями Законом України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» від 08 липня 2010 року № 2464-VI (далі за текстом Закон № 2464). Частинами 5, 6 пункту 7 розділу 8 Прикінцеві та перехідні положення Закону № 2464 передбачено, що стягнення заборгованості із сплати страхових внесків за діючими видами загальнообов'язкового державного соціального страхування та сум штрафних санкцій, нарахованих та/або несплачених у період до 1 січня 2011 року, в тому числі страхових внесків, строк сплати яких на 1 січня 2011 року не настав, здійснюється фондами загальнообов'язкового державного соціального страхування відповідно до законодавства, що діяло на момент виникнення такої заборгованості або застосування штрафних санкцій. Погашення заборгованості з використанням коштів, що надходять у рахунок сплати єдиного внеску, забороняється. На період до повного стягнення заборгованості із сплати страхових внесків за діючими видами загальнообов'язкового державного соціального страхування та сум штрафних санкцій, нарахованих та/або не сплачених у період до 1 січня 2011 року, в тому числі нарахованих внесків, строк сплати яких на 1 січня 2011 року не настав, та відповідних штрафних санкцій за фондами загальнообов'язкового державного соціального страхування зберігаються повноваження щодо контролю за правильністю нарахування, своєчасністю сплати страхових внесків, застосування фінансових санкцій, якими вони були наділені до набрання чинності цим Законом. До 1 січня 2011 року правові, організаційні та фінансові основи загальнообов'язкового державного соціального страхування громадян на випадок тимчасової втрати працездатності визначалися Законом України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням" від 18 січня 2001 року № 2240-III (далі за текстом Закон 2240) та Інструкцією про порядок надходження, обліку та витрачання коштів Фонду соціального страхування України, затвердженою Постановою правління Фонду соціального страхування України N 16 від 26 червня 2001 року (надалі за текстом Інструкція), яка діяла до 16 червня 2011 року. Статтею 1 Закону № 2240 передбачено, що загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням, передбачає матеріальне забезпечення громадян у зв'язку з втратою заробітної плати (доходу) внаслідок тимчасової втрати працездатності (включаючи догляд за хворою дитиною, дитиною-інвалідом, хворим членом сім'ї), вагітності та пологів, часткову компенсацію витрат, пов'язаних із смертю застрахованої особи або членів її сім'ї, а також надання соціальних послуг за рахунок бюджету Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, що формується шляхом сплати страхових внесків роботодавцем, громадянами, а також за рахунок інших джерел, передбачених цим Законом. Види матеріального забезпечення та соціальних послуг за загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням передбачалися статтею 34 зазначеного закону, в редакції, що діяла під час виникнення спірних правовідносин. Пунктом 6.7 Інструкції про порядок надходження, обліку та витрачання коштів Фонду, затвердженою Постановою правління фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності передбачалося, що страхувальники-роботодавці, здійснюють витрати на виплату допомоги по тимчасовій непрацездатності, вагітності та пологах, при народженні дитини та по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, на поховання; проведення витрат на часткове фінансування санаторіїв-профілакторіїв, що перебувають на господарчому утриманні страхувальника, в межах асигнувань, передбачених кошторисом; проведення витрат на часткове фінансування дитячих оздоровчих закладів. Вказані витрати страхувальники-роботодавці здійснюють в рахунок коштів Фонду з відповідним врахуванням проведених витрат при сплаті страхових внесків на загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням. Згідно пункту 6.9 цієї Інструкції у разі, якщо витрати, проведені страхувальником-роботодавцем, за звітний квартал перевищують нараховану суму страхових внесків та інших платежів, то різниця між сумою витрат і сумою страхових внесків зараховується в рахунок сплати наступного кварталу. Якщо ж витрати не можуть бути покриті страховими внесками і в наступному кварталі, то сума перевищення, з урахуванням очікуваного результату в наступному кварталі, відшкодовується страхувальнику-роботодавцю органом реєстрації після одержання від нього звіту за формою Ф4-ФСС з ТВПN 4-ФСС ТВП за минулий квартал. Відшкодування страхувальнику-роботодавцю суми перевищення над сумою страхових внесків у випадках, коли належна сума страхових внесків не покриває витрат, може провадитись і до одержання звіту за формою Ф4-ФСС з ТВПN 4-ФСС ТВП при обов'язковому поданні довідки-розрахунку за підписом керівника, головного бухгалтера, завіреної печаткою підприємства. Страхувальники щоквартально складають у двох примірниках наростаючим підсумком з початку року звіт за формою Ф4-ФСС з ТВП із зазначенням у ньому сум, нарахованих і сплачених страхових внесків та інших надходжень, а також сум, витрачених на виплату допомоги та здійснення інших заходів, фінансування яких проводиться за рахунок коштів Фонду (пункт 7.3 Інструкції). Як вбачається з наявних в матеріалах справи документів, відповідачем у звіті за 9 місяців 2006 року визначено заборгованість, що повинна бути сплачена фондом в сумі 5 659,88 грн., позивачем відшкодовані відповідачу проведені витрати за 9 місяців 2006 року в сумі 5 600,00 грн. Водночас, за платіжним дорученням № 785 від 14 липня 2006 року, копія якого наявна в матеріалах справи, позивач на підставі заяви відповідача у липні 2006 року відшкодував проведені відповідачем витрати на виплату допомоги при народженні дитини та виплату лікарняного в сумі 4 115,00 грн. (арк. справи 13, 14). Втім, отримання відшкодування витрат в сумі 4 115,00 грн. не було відображено відповідачем в рядку 9 «Отримано від фонду з початку року» розділу 3 наданого звіту, що виплинуло на визначення показника 12 «Заборгованість за фондом на кінець звітного періоду» цього розділу. Із врахуванням відшкодованої позивачем суми матеріального забезпечення проведеного протягом 2006 року, заборгованість за фондом на кінець звітного періоду - 9 місяців 2006 року складає 1 544,88 грн. (7120,90 - 1461,02 - 4115). За змістом наданих позивачем документів фондом відшкодовано 5 600,00 грн., сума перевищення складає 4 055,12 грн. (5600 - 1544,88). Статтею 30 Закону № 2240 в редакції, чинній на час розгляду цієї справи, передбачений обов'язок відшкодування страхувальниками та іншими отримувачами страхових коштів у разі порушення порядку використання страхових коштів Фонду в повному обсязі неправомірно витрачених сум страхових коштів та/або вартості наданих соціальних послуг. Враховуючи підтвердження наявними в матеріалах справи документами правомірності визначення позивачем заборгованості відповідача та наявності підстав для її стягнення, приймаючи до уваги відсутність в відповідача заперечень проти позову, заявлені позивачем вимоги є правомірними та підлягають задоволенню. Враховуючи вищевикладене, на підставі положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням», Інструкції про порядок надходження, обліку та витрачання коштів Фонду соціального страхування України, затвердженої Постановою правління Фонду соціального страхування України N 16 від 26 червня 2001 року та

Результат розгляду: granted