Рішення адміністративного суду від 2014-01-28 00:00:00+02

Позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю "ІТЄУ" (далі по тексту - ТОВ «ІТЄУ»), звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Державної податкової інспекції у Дзержинському районі м. Харкова Головного управління Міндоходів у Харківській області, у якому, з урахуванням уточнень, просить суд: - скасувати рішення Державної податкової інспекції у Дзержинському районі м. Харкова Харківської області ДПС у формі наказу від 08.05.2013 року №953 "Про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки ТОВ "ІТЄУ", код ЄДРПОУ 36034406"; - визнати протиправними дії Державної податкової інспекції у Дзержинському районі м. Харкова Харківської області ДПС з проведення позапланової невиїзної документальної перевірки з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства України в частині господарських взаємовідносин з ТОВ "МАКСМЕТІНВЕСТ" податковий номер 37577447 за період з 01.04.2012 року по 30.06.2012 року; - визнати протиправними дії Державної податкової інспекції у Дзержинському районі м. Харкова Харківської області ДПС зі складання акту №1944/2240/36034406 від 21.05.2013 року; - визнати протиправними дії Державної податкової інспекції у Дзержинському районі м. Харкова Харківської області ДПС зі встановлення в акті №1944/2240/36034406 від 21.05.2013 року про результати документальної позапланової невиїзної перевірки ТОВ "ІТЄУ" (код ЄДРПОУ 36034406) з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства України в частині господарських взаємовідносин з ТОВ "МАКСМЕТІНВЕСТ" податковий номер 37577447 за період з 01.04.2012 року по 30.06.2012 року висновків щодо завищення податкового зобов`язання за квітень, травень, червень, липень 2012 року у сумі 237036, 3 грн.; завищення податкового кредиту за травень 2012 року на загальну суму ПДВ 230233 грн., які не пов`язані з власною господарською діяльністю; - визнати протиправними дії Державної податкової інспекції у Дзержинському районі м. Харкова Харківської області ДПС щодо внесення змін до електронної бази даних "Автоматизована система співставлення інформаційної системи Міністерства доходів та зборів "Податковий блок" по платнику податків ТОВ "ІТЄУ на підставі акту №1944/2240/36034406 від 21.05.2013 року, а саме анулювання податкового кредиту за травень 2012 року та податкових зобов'язань за квітень, травень, червень, липень 2012 року; - зобов'язати Державну податкову інспекцію у Дзержинському районі м. Харкова Головного управління Міндоходів у Харківській області відновити суми податкового кредиту та зобов'язань ТОВ "ІТЄУ" в електронній базі даних "Автоматизована система співставлення інформаційної системи Міністерства доходів та зборів "Податковий блок", а саме податковий кредит за травень 2012 року та податкові зобов'язання за квітень, травень, червень, липень 2012 року. У обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що наказ ДПІ у Дзержинському районі м. Харкова Харківській області ДПС від 08.05.2013 року №953 про проведення позапланової виїзної документальної перевірки ТОВ «ІТЄУ», код ЄДРПОУ 36034406 винесений за відсутності підстав, передбачених п. 78.1.1 ст. 78 ПК України, отже, є незаконним, у зв'язку з чим зазначений наказ підлягає скасуванню. За таких обставин позивач вважає дії відповідача щодо проведення позапланової невиїзної документальної перевірки ТОВ «ІТЄУ», зі складання акту №1944/2240/36034406 від 21.05.2013 року є незаконними. Позивач також зазначає, що висновки податкового органу щодо порушення позивачем приписів Податкового кодексу України та інші висновки, зазначені в акті перевірки, ґрунтуються лише на актах перевірки органу ДПС, на обліку в якому знаходиться контрагент позивача, а тому позивач вважає, що відповідачем не доведено факт вчинення саме позивачем податкового правопорушення. Внесені на підставі висновків вищезазначеного акту зміни до електронної бази даних "Автоматизована система співставлення інформаційної системи Міністерства доходів та зборів "Податковий блок" по платнику податків ТОВ "ІТЄУ порушують права та законні інтереси позивача. Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив задовольнити адміністративний позов з підстав та мотивів, викладених в ньому, наголосив на тому, що безпідставне внесення відповідачем змін до електронної бази даних "Автоматизована система співставлення інформаційної системи Міністерства доходів та зборів "Податковий блок" по платнику податків ТОВ "ІТЄУ на підставі акту №1944/2240/36034406 від 21.05.2013 року, а саме: анулювання податкового кредиту за травень 2012 року та податкових зобов'язань за квітень, травень, червень, липень 2012 року порушує права позивача, оскільки позбавляє його можливості використати задекларовану суму податкового кредиту у господарській діяльності в майбутньому. Відповідач проти задоволення позову заперечував, надав до суду заперечення на адміністративний позов, у яких вказав, що при винесенні наказу від 08.05.2013 року №953, проведенні перевірки на підставі вищевказаного наказу та складанні акту перевірки №1944/2240/36034406 від 21.05.2013 року податковий орган діяв відповідно до приписів норм чинного законодавства, а тому вважає адміністративний позов безпідставним та таким, що не підлягає задоволенню. До канцелярії суду 27.01.2014 року відповідач надав клопотання про розгляд справи без його участі. Відповідно до ч. 4 ст. 128 КАС України, у разі неприбуття відповідача, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, без поважних причин розгляд справи може не відкладатися і справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд зазначає наступне. Відповідно до Витягу від 17.12.2013 р. з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, Свідоцтва про державну реєстрацію юридичної особи №087683, Товариство з обмеженою відповідальністю "ІТЄУ" (код ЄДРПОУ 36034406) зареєстроване як юридична особа з 24.09.2008 року Виконавчим комітетом Харківської міської ради; відомості про перебування юридичної особи у процесі провадження справи про банкрутство, санації, у процесі припинення, а також про державну реєстрацію припинення юридичної особи - відсутні; місцезнаходження юридичної особи: 61045, м. Харків, вул. Клочківська, буд.228 (а.с.13, 42-44). Відповідно до Довідки №37674 від 26.09.2008 року, позивача узято на податковий облік з 25.09.2008 року за №34808 в ДПІ у Дзержинськомі районі м.Харкова, правонаступником якої, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 21 вересня 2011 року № 981 «Про утворення територіальних органів Державної податкової служби», Постанови Кабінету Міністрів України від 20.03.2013 року №229 "Про утворення територіальних органів Міністерства доходів і зборів", є Державна податкова інспекція у Дзержинському районі м. Харкова Головного управління Міндоходів у Харківській області (а.с.14). Позивач є платником податку на додану вартість відповідно до свідоцтва №100144300 про реєстрацію платника податку на додану вартість від 09.10.2008 року (а.с.15). ТОВ «ІТЄУ» було отримано запит ДПІ у Дзержинському районі м. Харкова Харківської області ДПС №7136/10/22.3-10 від 19.04.2013 року про надання пояснень та їх документального підтвердження по господарських взаємовідносинах з ТОВ «МАКСМЕТІНВЕСТ», код ЄДРПОУ 37577447 за період квітень, травень 2012 року (а.с.16). На вказаний запит позивачем надано відповідь (вих.№013-039/08 від 29.04.2013 року, вх.№1554/10 від 30.04.2013 року) з доданням копій відповідних документів (а.с.71-73). Начальником ДПІ у Дзержинському районі м. Харкова Харківській області ДПС було прийнято рішення про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки ТОВ «ІТЄУ», яке було оформлене наказом від 08.05.2013 року №953 «Про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки ТОВ «ІТЄУ», код ЄДРПОУ 36034406», із зазначенням про те, що на підставі пп. 78.1.1 п.78.1, ст. 78, ст. 79 Податкового Кодексу України наказано організувати проведення документальної невиїзної позапланової перевірки ТОВ «ІТЄУ» податковий номер 36034406 з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого України в частині господарських взаємовідносин з ТОВ «МАКСМЕТІНВЕСТ» податковий номер 37577447 за період з 01.04.2012 року по 30.06.2012 року (а.с.17, 74). Факт отримання вказаного наказу на повідомлення про проведення документальної невиїзної позапланової перевірки ТОВ «ІТЄУ» податковий номер 36034406 з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого України в частині господарських взаємовідносин з ТОВ «МАКСМЕТІНВЕСТ» податковий номер 37577447 за період з 01.04.2012 року по 30.06.2012 року (а.с.75) позивачем не заперечується. За результатами перевірки відповідачем складено Акт №1944/2240/36034406 від 21.05.2013 року про результати документальної позапланової невиїзної перевірки Товариства з обмеженою відповідальністю "ІТЄУ" з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого України в частині господарських взаємовідносин з ТОВ "МАКСМЕТІНВЕСТ" податковий номер 37577447 за період з 01.04.2012 року по 30.06.2012 року, який містить висновки щодо завищення податкового зобов`язання за квітень, травень, червень, липень 2012 року у сумі 237036,3 грн.; завищення податкового кредиту за травень 2012 року на загальну суму ПДВ 230233 грн., які не пов`язані з власною господарською діяльністю (а.с.18-28). ТОВ «ІТЄУ» на Акт перевірки №1944/2240/36034406 від 21.05.2013 року були подані заперечення за №013-052/08 від 31.05.2013 року (а.с.29-33). Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд керується наступними приписами норм законодавства, чинного на момент виникнення спірних правовідносин. Відповідно до п. 1.1 ст. 1 Податкового кодексу України (далі по тексту - ПК України), цей Кодекс регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства. Згідно зі ст. 61 Податкового кодексу України податковий контроль - система заходів, що вживаються контролюючими органами з метою контролю правильності нарахування, повноти і своєчасності сплати податків і зборів, а також дотримання законодавства з питань проведення розрахункових та касових операцій, патентування, ліцензування та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи. Податковий контроль здійснюється органами, зазначеними у стаття 41 цього Кодексу, в межах їх повноважень, встановлених цим Кодексом. Відповідно до п.п. 41.1.1 п. 41.1 ст. 41 Податкового кодексу України, контролюючими органами є органи державної податкової служби - щодо податків, які справляються до бюджетів та державних цільових фондів, крім зазначених у підпункті 41.1.2 цього пункту, а також стосовно законодавства, контроль за дотриманням якого покладається на органи державної податкової служби. Підпунктом 62.1.3 пункту 6.1 статті 62 Податкового кодексу України передбачено, що податковий контроль здійснюється шляхом: перевірок та звірок відповідно до вимог цього Кодексу, а також перевірок щодо дотримання законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, у порядку, встановленому законами України, що регулюють відповідну сферу правовідносин. Відповідно до п.73.3 ст. 73 Податкового кодексу України, контролюючі органи мають право звернутися до платників податків та інших суб'єктів інформаційних відносин із письмовим запитом про подання інформації (вичерпний перелік та підстави надання якої встановлено законом), необхідної для виконання покладених на контролюючі органи функцій, завдань, та її документального підтвердження. Такий запит підписується керівником (заступником керівника) контролюючого органу і повинен містити перелік інформації, яка запитується, та документів, що її підтверджують, а також підстави для надіслання запиту. Письмовий запит про подання інформації надсилається платнику податків або іншим суб'єктам інформаційних відносин за наявності хоча б однієї з таких підстав: 1) за результатами аналізу податкової інформації, отриманої в установленому законом порядку, виявлено факти, які свідчать про порушення платником податків податкового, валютного законодавства, законодавства у сфері запобігання та протидії легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансуванню тероризму та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи; 2) для визначення рівня звичайних цін на товари (роботи, послуги) під час проведення перевірок та в інших випадках, передбачених статтею 39 цього Кодексу; 3) виявлено недостовірність даних, що містяться у податкових деклараціях, поданих платником податків; 4) щодо платника податків подано скаргу про ненадання таким платником податків податкової накладної покупцю або про порушення правил заповнення податкової накладної; 5) у разі проведення зустрічної звірки; 6) в інших випадках, визначених цим Кодексом. Запит вважається врученим, якщо його надіслано поштою листом з повідомленням про вручення за податковою адресою або надано під розписку платнику податків або іншому суб'єкту інформаційних відносин або його посадовій особі. Платники податків та інші суб'єкти інформаційних відносин зобов'язані подавати інформацію, визначену у запиті контролюючого органу, та її документальне підтвердження протягом одного місяця з дня, що настає за днем надходження запиту (якщо інше не передбачено цим Кодексом). У разі коли запит складено з порушенням вимог, викладених в абзацах першому та другому цього пункту, платник податків звільняється від обов'язку надавати відповідь на такий запит. Статтею 78 ПК України регламентовано порядок проведення документальних позапланових перевірок. Відповідно до приписів вказаної статті, документальна позапланова перевірка здійснюється за наявності хоча б однієї з таких обставин, а саме якщо за наслідками перевірок інших платників податків або отримання податкової інформації виявлено факти, що свідчать про можливі порушення платником податків податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, якщо платник податків не надасть пояснення та їх документальні підтвердження на обов'язковий письмовий запит контролюючого органу протягом 10 робочих днів з дня отримання запиту. Про проведення документальної позапланової перевірки керівник контролюючого органу приймає рішення, яке оформлюється наказом. Право на проведення документальної позапланової перевірки платника податків надається лише у випадку, коли йому до початку проведення зазначеної перевірки вручено під розписку копію наказу про проведення документальної позапланової перевірки. Допуск посадових осіб контролюючих органів до проведення документальної позапланової виїзної перевірки здійснюється згідно із статтею 81 цього Кодексу. Документальна позапланова невиїзна перевірка здійснюється у порядку, передбаченому статтею 79 цього Кодексу. Порядок оформлення результатів документальної позапланової перевірки встановлено статтею 86 цього Кодексу. Відповідно до п.79.2 ст.79 ПК України, документальна позапланова невиїзна перевірка проводиться посадовими особами контролюючого органу виключно на підставі рішення керівника контролюючого органу, оформленого наказом, та за умови надіслання платнику податків рекомендованим листом із повідомленням про вручення або вручення йому чи його уповноваженому представнику під розписку копії наказу про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки та письмового повідомлення про дату початку та місце проведення такої перевірки. Виконання умов цієї статті надає посадовим особам контролюючого органу право розпочати проведення документальної невиїзної перевірки. Згідно з приписами п.79.3 ст. 79 ПК України, присутність платників податків під час проведення документальних невиїзних перевірок не обов'язкова. Статтею 86 ПК України встановлено норми щодо оформлення результатів перевірок. Відповідно до п.86.1 вказаної статті, результати перевірок (крім камеральних та електронних перевірок) оформлюються у формі акта або довідки, які підписуються посадовими особами контролюючого органу та платниками податків або їх законними представниками (у разі наявності). У разі встановлення під час перевірки порушень складається акт. Якщо такі порушення відсутні, складається довідка. Акт (довідка), складений за результатами перевірки та підписаний посадовими особами, які проводили перевірку, у строки визначені цим Кодексом, надається платнику податків або його законному представнику, який зобов'язаний його підписати. У разі незгоди платника податків з висновками акта такий платник зобов'язаний підписати такий акт перевірки із зауваженнями, які він має право надати разом з підписаним примірником акта або окремо у строки, передбачені цим Кодексом. Акт (довідка) документальної невиїзної перевірки після його реєстрації вручається особисто платнику податків чи його законним представникам або надсилається рекомендованим листом з повідомленням про вручення. У разі відмови платника податків або його законних представників від підписання акта (довідки) перевірки посадовими особами контролюючого органу складається відповідний акт, що засвідчує факт такої відмови. Відмова платника податків або його законних представників від підписання акта перевірки не звільняє такого платника податків від обов'язку сплатити визначені контролюючим органом за результатами перевірки грошові зобов'язання. Заперечення по акту перевірки розглядаються у порядку і строки, передбачені пунктом 86.7 цієї статті. Згідно із п. 58.1 ст. 58 та п. 86.8 ст. 86 Податкового кодексу України на підставі акту перевірки податковим органом приймається податкове повідомлення-рішення. Дії відповідача, що підлягають оскарженню позивачем, суд оцінює з точки зору того, чи призвели ці дії до порушення законних прав та інтересів позивача, враховуючи законодавчо визначені завдання адміністративного судочинства. Відповідно до частини 1 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України основним завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень. Рішенням Конституційного Суду України від 01.12.2004 р. у справі № 1-10/2004 (справа про охоронюваний законом інтерес) розтлумачено поняття "охоронюваний законом інтерес", що вживається в частині першій статті 4 Цивільного процесуального кодексу України та інших законах України у логічно-смисловому зв'язку з поняттям "права", а саме зазначено, що цей термін треба розуміти як прагнення до користування конкретним матеріальним та/або нематеріальним благом, як зумовлений загальним змістом об'єктивного і прямо не опосередкований у суб'єктивному праві простий легітимний дозвіл, що є самостійним об'єктом судового захисту та інших засобів правової охорони з метою задоволення індивідуальних і колективних потреб, які не суперечать Конституції і законам України, суспільним інтересам, справедливості, добросовісності, розумності та іншим загально правовим засадам. Законний інтерес - це юридичний інтерес, що заснований на законі і випливає з нього, схвалюється ним, хоча і не закріплений у конкретних правових нормах. Так можна говорити про загальні законні інтереси осіб - учасників адміністративного процесу (досягнення юридично значущого результату, прийняття законного і обґрунтованого рішення у справі) і персоніфіковані законні інтереси (інтерес особи у встановленні конкретних фактів, що доводять його невинність у вчиненні адміністративного правопорушення або обґрунтовують його позицію у зв'язку зі зверненням у компетентний державний орган). Порушення законного інтересу позивача у спірних правовідносинах полягає у настанні для позивача негативних наслідків, спричинених діями відповідача, а саме: коригуванням в базі даних "Автоматизована система співставлення інформаційної системи Міністерства доходів і зборів України "Податковий блок" відомостей про податкові зобов'язання та податковий кредит ТОВ "ІТЄУ" шляхом анулювання показників податкової звітності позивача, що позбавляє його права на використання задекларованого ним податкового кредиту у подальшій господарській діяльності. Представник відповідача у судовому засіданні 14.01.2014 року підтвердив, що коригування до електронної бази даних "Автоматизована система співставлення інформаційної системи Міністерства доходів і зборів України "Податковий блок" ним внесені саме на підставі відомостей, викладених у №1944/2240/36034406 від 21.05.2013 року, що вбачається також з наданого відповідачем до суду витягу з електронної інформаційної системи (а.с. 103-108). Задоволення вимог позивача про скасування наказу про проведення перевірки не може вважатися способом відновлення порушеного (на думку позивача) права платника податків, оскільки наявність таких обставин як фактичне проведення перевірки, складання акту перевірки та внесення на його підставі коригувань до бази даних "Автоматизована система співставлення інформаційної системи Міністерства доходів і зборів України "Податковий блок" стає предметом розгляду лише при вирішенні питання про наявність або відсутність факту порушення права платника. Суд приходить до висновку про те, що саме коригування в базі даних "Автоматизована система співставлення інформаційної системи Міністерства доходів і зборів України "Податковий блок" відомостей про податкові зобов'язання та податковий кредит ТОВ "ІТЄУ" шляхом анулювання показників податкової звітності позивача має для позивача юридичні наслідки, оскільки позбавляє його права на використання задекларованого ним податкового кредиту у подальшій господарській діяльності, тому належним способом захисту права позивача у цьому випадку є визнання протиправними дій відповідача щодо внесення змін до електронної бази даних "Автоматизована система співставлення інформаційної системи Міністерства доходів та зборів "Податковий блок" по платнику податків ТОВ "ІТЄУ на підставі акту №1944/2240/36034406 від 21.05.2013 року. Враховуючи ту обставину, що перевірка фактично відбулась, за наслідками перевірки складено відповідний акт, посилання позивача на відсутність повноважень податкового органу щодо проведення перевірки судом до уваги не приймається. Суд вважає за необхідне зазначити, що дії податкового органу по проведенню перевірки та складанню акта перевірки є способом реалізації наданої суб'єкту владних повноважень компетенції, а сам акт перевірки не є рішенням (актом індивідуальної дії) в розумінні Кодексу адміністративного судочинства України, а є виключно носієм доказової інформації про виявлені податковим органом порушення вимог податкового, валютного та іншого законодавства платниками податків, обов'язковим документом, на підставі якого контролюючим органом може бути прийняте відповідне рішення. Контролюючий орган не позбавлений права викладати в акті перевірки власні висновки щодо зафіксованих обставин та в подальшому, у разі виникнення спору щодо рішень про визначення податкових зобов'язань, обґрунтовувати ними власну позицію щодо наявності певних допущених платником податків порушень. Оцінка висновків акту перевірки надається уповноваженими законом органами влади при вирішенні спору щодо оскарження рішення, прийнятого на підставі такого акту. Отже, акт перевірки та викладені у ньому факти і висновки не можна розглядати як рішення суб'єкта владних повноважень, що породжує для платника податків певні правові наслідки, регулює ті чи інші відносини і має обов'язковий характер для суб'єктів цих відносин. Таким чином, позов в частині скасування рішення відповідача у формі наказу від 08.05.2013 року №953, визнання протиправними дій податкового органу з проведення позапланової невиїзної документальної перевірки позивача з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства України, визнання протиправними дій відповідача зі складання акту №1944/2240/36034406 від 21.05.2013 року та визнання протиправними дій відповідача зі встановлення у вказаному акті висновків щодо завищення позивачем податкового зобов`язання за квітень, травень, червень, липень 2012 року у сумі 237036, 3 грн.; завищення податкового кредиту за травень 2012 року на загальну суму ПДВ 230233 грн., які не пов`язані з власною господарською діяльністю, задоволенню не підлягає. Стосовно правомірності позовних вимог щодо визнання протиправними дій відповідача щодо внесення змін до електронної бази даних "Автоматизована система співставлення інформаційної системи Міністерства доходів та зборів "Податковий блок" по платнику податків ТОВ "ІТЄУ на підставі акту №1944/2240/36034406 від 21.05.2013 року, а саме: анулювання податкового кредиту за травень 2012 року та податкових зобов'язань за квітень, травень, червень, липень 2012 року та зобов'язання відповідача відновити суми податкового кредиту та зобов'язань ТОВ "ІТЄУ" в електронній базі даних "Автоматизована система співставлення інформаційної системи Міністерства доходів та зборів "Податковий блок", а саме податковий кредит за травень 2012 року та податкові зобов'язання за квітень, травень, червень, липень 2012 року суд зазначає наступне. Згідно зі статтею 74 Податкового кодексу України, податкова інформація, зібрана відповідно до цього Кодексу, може зберігатися та опрацьовуватися в інформаційних базах органів державної податкової служби або безпосередньо посадовими (службовими) особами органів державної податкової служби. Перелік інформаційних баз, а також форми і методи опрацювання інформації визначаються центральним органом державної податкової служби. Зібрана податкова інформація та результати її опрацювання використовуються для виконання покладених на органи державної податкової служби функцій та завдань. Наказом ДПА України від 18.04.2008 №266 "Про організацію взаємодії органів державної податкової служби при проведенні перевірок податкових декларацій з податку на додану вартість з урахуванням інформації розшифровок податкових зобов'язань та податкового кредиту з податку на додану вартість у розрізі контрагентів" (чинний на момент виникнення спірних правовідносин) затверджено Методичні рекомендації щодо взаємодії органів державної податкової служби при проведенні перевірок податкових декларацій з податку на додану вартість з урахуванням інформації розшифровок податкових зобов'язань та податкового кредиту з податку на додану вартість у розрізі контрагентів (далі - Методичні рекомендації). Як встановлено пунктом 1.3 розділу 1 зазначених Методичних рекомендацій, для їх реалізації створені відповідні програмні продукти, у тому числі "Система автоматизованого співставлення податкових зобов'язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів на рівні ДПА України", яка формується на підставі подання платниками податку на додану вартість розшифровок податкових зобов'язань та податкового кредиту у розрізі контрагентів. Пунктом 2.8 Методичних рекомендацій встановлено, що працівники органу державної податкової служби несуть відповідальність за відповідність інформації у базах податкової звітності даним податкових документів, наданих платником ПДВ. Відповідно до п.2.21 Методичних рекомендацій, підсумки перевірок за результатами автоматизованого співставлення податкової звітності з ПДВ на центральному рівні відображаються в додатку до акта перевірки (камеральної, документальної невиїзної, планової, позапланової перевірки) або довідки у розрізі періодів та операцій з одним контрагентом та фіксуються в АС "Аудит". По мірі підписання актів перевірки та узгодження податкових зобов'язань, визначених податковим повідомленням-рішенням, прийнятим за результатами таких перевірок, уточнюються результати автоматизованого співставлення на центральному рівні податкової звітності з ПДВ за поданням підрозділу, яким завершено процедуру такого узгодження та яким прийнято таке повідомлення-рішення. Судом встановлено, що відповідачем на підставі висновків акту перевірки №1944/2240/36034406 від 21.05.2013 року без винесення будь-яких податкових повідомлень - рішень із автоматизованої системи співставлення Інформаційної системи Міністерства доходів і зборів "Податковий блок" вилучено показники податкової звітності позивача за квітень, травень, червень, липень 2012 року та анулювано податковий кредит за травень 2012 року. Таким чином, відповідачем здійснено коригування в автоматизованій системі співставлення Інформаційної системи Міністерства доходів і зборів "Податковий блок", що підтверджується витягом із вказаної системи, наданим представником відповідача г7а запит суду. Статтею 74 Податкового кодексу України та Наказу ДПА України №266 від 14.04.2008 року передбачено, що ця система повинна відображати фактичні задекларовані позивачем показники своєї господарської діяльності, її корегування можливе лише за наслідками узгодження податкових зобов'язань та податкового кредиту, а податкові органи використовують вказану систему у своїй роботі, в тому числі, й для співставлення показників, які задекларовані позивачем та його контрагентами. Відповідно до п.2.24 Методичних рекомендацій підрозділи органу ДПС усіх рівнів (центрального, регіонального, районного) отримують доступ (екранні форми) до статистичної інформації результатів автоматизованого співставлення на рівні ДПА України даних податкової звітності з податку на додану вартість контрагентів (розшифровок податкових зобов'язань та податкового кредиту контрагентів, розрахунків коригування сум ПДВ контрагентів) у розрізі звітних періодів. Статистична інформація щодо кількості, суми відхилень ПДВ та результатів їх опрацювання органом ДПС формується за підпорядкованими органами ДПС, категоріями платників ПДВ (або категоріях записів), звітними періодами. Наведені законодавчі положення дають підстави для висновку про те, що процес зіставлення даних податкової звітності з ПДВ у розрізі контрагентів є формальним рівнем податкового контролю, на стадії якого податковий орган фактично порівнює задекларовані контрагентами кореспондуючі суми податкових зобов'язань та податкового кредиту з метою оперативного виявлення платників, що підлягають документальній перевірці. Зазначений етап контрольно-перевірочної роботи не передбачає здійснення податковим органом оцінки дотримання платником вимог податкового законодавства та аналізу змісту та характеру правовідносин, що стали підставою для формування даних податкового обліку платника. Питання правильності відображення платником в обліку проведених господарських операцій досліджуються податковим органом при проведенні податкової перевірки платника з дослідженням фінансово-господарських документів, пов'язаних з нарахуванням і сплатою податку. Відповідно до норм податкового законодавства висновок щодо правильності (або недостовірності) задекларованих платником даних податкового обліку як підстави для внесення змін до вказаної бази даних може бути зроблений податковим органом після визначення платникові податкових зобов'язань та їх узгодження у встановленому законом порядку. Отже, самі по собі документ (акт, довідка), складений за результатами перевірки платника податків, не може слугувати підставою для внесення змін до Системи автоматизованого співставлення податкових зобов'язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів. Суд приймає до уваги , що у податковому праві визнається критерій добросовісності платника, який передбачає законність дій платника у сфері податкових правовідносин (у тому числі і щодо формування даних податкового обліку), доки це не спростовано у порядку, встановленому Податковим кодексом України. Наведене також виключає можливість застосування до платника негативних правових наслідків (зокрема, у вигляді вилучення з електронної бази даних задекларованих ним показників) до моменту донарахування платникові податкового зобов'язання в порядку статті 54 Податкового кодексу України та його узгодження. Оскільки за наслідками перевірки позивача податкові повідомлення-рішення не приймались, про що під час розгляду справи зазначалось представниками сторін, а відповідно, податкові зобов'язання не узгоджувались, то відповідачем безпідставно було анульовано показники відповідної податкової звітності та податкового кредиту позивача за вказаний період, а відтак, і безпідставно внесено зміни до електронної бази даних "Автоматизована система співставлення інформаційної системи Міністерства доходів та зборів "Податковий блок" щодо податкових зобов'язань та податкового кредиту позивача. Статтею 19 Конституції України передбачено, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Відповідно до ч. 3 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії). За приписами ч. 1 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 КАС України. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про те, що адміністративний позов підлягає задоволенню в частині визнання протиправними дій відповідача щодо внесення змін до електронної бази даних "Автоматизована система співставлення інформаційної системи Міністерства доходів та зборів "Податковий блок" по платнику податків ТОВ "ІТЄУ на підставі акту №1944/2240/36034406 від 21.05.2013 року, а саме: анулювання податкового кредиту за травень 2012 року та податкових зобов'язань за квітень, травень, червень, липень 2012 року та зобов'язання відповідача відновити суми податкового кредиту та зобов'язань ТОВ "ІТЄУ" в електронній базі даних "Автоматизована система співставлення інформаційної системи Міністерства доходів та зборів "Податковий блок", а саме: податковий кредит за травень 2012 року та податкові зобов'язання за квітень, травень, червень, липень 2012 року. Судові витрати підлягають розподілу відповідно до приписів ст.94 Кодексу адміністративного судочинства України. На підставі викладеного

Результат розгляду: partial