Рішення адміністративного суду від 2014-02-24 00:00:00+02

Товариство з обмеженою відповідальністю "Консалтингова фірма "Лаврік" (далі по тексту - позивач, ТОВ "КФ "Лаврік") звернулося до суду з позовом до Полтавської митниці Міндоходів (далі по тексту - відповідач, Митниця, контролюючий орган) про скасування рішення про коригування митної вартості товарів від 23 вересня 2013 року №806000002/2013/000012/1. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що Митницею помилково застосовано резервний метод визначення митної вартості товару - "Долото 12 1/4" MDI616LHBPX PDC, серійний номер JF5484" та необґрунтовано винесено рішення про коригування митної вартості, адже ТОВ "КФ "Лаврік" надано всі наявні документи, що підтверджують заявлену митну вартість. Відповідач позов не визнав. У наданих до суду письмових запереченнях проти позову представник відповідача посилався на правомірність та обґрунтованість спірного рішення. Зазначав, що коригування митної вартості товарів за резервним методом проведено у зв'язку з наданням позивачем неповних відомостей про митну вартість товару. Представник позивача в судових засіданнях позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити у повному обсязі. Представники відповідача в судових засіданнях проти позовних вимог заперечували, просили відмовити у задоволенні позову. Третя особа - Товариство з обмеженою відповідальністю "Сміт Сервісез Юкрейн" (далі по тексту - ТОВ "Сміт Сервісез Юкрейн") явку уповноваженого представника в судове засідання не забезпечила, надала до суду клопотання про розгляд справи без участі її представника, що судом задоволено. Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні факти та відповідні до них правовідносини. Судом встановлено та не спростовано відповідачем, що позивач є митним брокером та діє на підставі ліцензії від 12 березня 2010 року серії АВ №491410. Між ТОВ "КФ "Лаврік" та ТОВ "Сміт Сервісез Юкрейн" 03 січня 2013 року укладено договір №03/01/13 про надання митно-брокерських послуг, за умовами якого виконавець (ТОВ "КФ "Лаврік") зобов'язувався представляти інтереси замовника (ТОВ "Сміт Сервісез Юкрейн") в митних органах України та здійснювати декларування вантажів, що належать замовнику і на які останній має право власності (володіння) /а.с. 107-108/. ТОВ "Сміт Сервісез Юкрейн" 23 квітня 2013 року за зовнішньоекономічним договором (контрактом) від 04 серпня 2010 року №SSU/SII-2010-01 імпортовано в Україну товар - "Долото 12 1/4" MDI616LHBPX PDC, серійний номер JF5484" /а.с. 94-103/. Даний товар випущено у вільний обіг на підставі митної декларації №806020000/2013/004445 /а.с. 14/. Під час митного оформлення товару його митну вартість визначено за ціною угоди на рівні 41361,78 дол. США (330 604 грн. 71 коп.). З метою проведення відновлювального ремонту дане долото третьою особою експортовано до Сполучених Штатів Америки (м. Х'юстон, штат Техас) відповідно до митної декларації від 21 серпня 2013 року №806020000/2013/008541 /а.с. 12-13/. У графі 42 зазначеної декларації фактурну вартість товару зазначено на рівні 2158,23 дол. США (17 634 грн. 64 коп.), що відповідає даним бухгалтерського обліку ТОВ "Сміт Сервісез Юкрейн" та рахунку-проформі на товар /а.с. 104, 121-122/. При цьому, ТОВ "Сміт Сервісез Юкрейн" на ім'я начальника митного поста "Лтава" було подано заяву про поміщення вказаного товару у митний режим переробки строком до 28 лютого 2014 року /а.с. 170/. Рішенням Митниці дозволено поміщення товару в режим переробки за межами митної території України на строк до 28 лютого 2014 року /а.с. 170/. При зворотному ввезенні після відновлювального ремонту на митну територію України товару - "Долото 12 1/4" MDI616LHBPX PDC, серійний номер JF5484" ТОВ "КФ "Лаврік" подано до Митниці митну декларацію №806020000/2013/009161 /а.с. 15-16/. Митну вартість товару декларантом визначено на рівні 5168,07 дол. США (41 308 грн. 38 коп.) з врахуванням залишкової вартості та ціни угоди на проведення відновлювального ремонту, тобто за основним методом визначення митної вартості. Однак, за наслідками проведення процедури митного оформлення товарів відповідач дійшов висновку про неможливість визначення митної вартості товару "Долото 12 1/4" MDI616LHBPX PDC, серійний номер JF5484" за основними методом (ціна договору). Так, за твердженням Митниці в наданих позивачем для підтвердження заявленої митної вартості документах відсутні відомості, що підтверджували б складові митної вартості (сторони зовнішньоекономічної угоди не є покупцем та продавцем, а оцінюваний товар не є об'єктом купівлі-продажу). Тобто, на переконання відповідача, у спірній зовнішньоекономічній угоді відсутня ціна як основна складова митної вартості товару, у зв'язку з чим неможливим є застосування основного методу визначення митної вартості. За таких обставин та за результатами проведених з позивачем консультацій, контролюючий орган дійшов висновку про коригування митної вартості товару на підставі резервного методу, про що прийнято рішення від 23 вересня 2013 року №806000002/2013/000012/1 /а.с. 58-59/. Вказаним рішенням митну вартість товару "Долото 12 1/4" MDI616LHBPX PDC, серійний номер JF5484" визначено на рівні 41361,78 дол. США (330 604 грн. 71 коп.). Як зазначено відповідачем, при коригуванні митної вартості товарів Митницею враховано раніше визнану митну вартість товару, оформленого по митній декларації від 23 квітня 2013 року №806020000/2013/004445 /а.с. 14/. На підставі вказаної декларації на митну територію України у квітні 2013 року ввезено той самий товар, але новий. Не погоджуючись із зазначеним рішенням, позивач оскаржив його до суду. Надаючи правову оцінку спірному рішенню суб'єкта владних повноважень, суд виходить з критеріїв правомірності такого рішення, що встановлені частиною третьою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у зв'язку з чим перевіряє чи прийнято дане рішення: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення; безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення; з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку. Згідно зі статтею 49 Митного кодексу України від 13 березня 2012 року №4495-VI митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. Відповідно до частини першої статті 52 Митного кодексу України заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою. Як зазначено судом вище, товар - "Долото 12 1/4" MDI616LHBPX PDC, серійний номер JF5484" ввезено на митну територію України 23 квітня 2013 року. Митну вартість даного товару ТОВ "КФ "Лаврік" визначено, а Митницею погоджено на рівні 41361,78 дол. США (330 604 грн. 71 коп.). Виходячи з даної митної вартості товару сплачено митні платежі. Під час вивезення товару "Долото 12 1/4" MDI616LHBPX PDC, серійний номер JF5484" за межі митної території України для його відновлювального ремонту до США (м. Х'юстон, штат Техас) даний товар на підставі рішення Митниці поміщено у митний режим переробки на строк до 28 лютого 2014 року /а.с. 170/. Згідно зі статтею 162 Митного кодексу України від 13 березня 2012 року №4495-VI переробка за межами митної території - це митний режим, відповідно до якого українські товари піддаються у встановленому законодавством порядку переробці за межами митної території України без застосування заходів нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності, за умови повернення цих товарів або продуктів їх переробки на митну територію України у митному режимі імпорту. Відповідно до частини першої статті 164 Митного кодексу України товари, поміщені в митний режим переробки за межами митної території, протягом всього строку перебування у цьому режимі перебувають під митним контролем. В силу частини першої статті 165 Митного кодексу України поміщення товарів у митний режим переробки за межами митної території допускається з письмового дозволу органу доходів і зборів за заявою власника цих товарів або уповноваженої ним особи. Подальше ввезення зазначеного товару на митну територію України відбулось у вересні 2013 року, тобто в межах строку дії дозволу Митниці на поміщення товару в режим переробки за межами митної території України. Митну вартість товару ТОВ "КФ "Лаврік" визначено виходячи із залишкової вартості долота в розмірі 2158,23 дол. США (17 250 грн. 73 коп.), вартості ремонтних робіт в розмірі 2206,26 дол. США (17 634 грн. 64 коп.), витрат на авіадоставку - 723,33 дол. США (5781 грн. 58 коп.) та завантаження-розвантаження - 80,25 дол. США (641 грн. 44 коп.). Таким чином, за розрахунком позивача митна вартість товару мала становити 5168,07 дол. США (41 308 грн. 38 коп.). Визначаючи митну вартість згаданого товару на рівні 41361,78 дол. США (330 604 грн. 71 коп.) Митницею взято за основу первинну митну вартість такого товару (ту, за якою на митну територію України у квітні 2013 року ввезено нове долото). Визначена контролюючим органом митна вартість товару "Долото 12 1/4" MDI616LHBPX PDC, серійний номер JF5484" не ґрунтується на приписах Митного кодексу України, з огляду на наступне. Як встановлено судом та не спростовано відповідачем, після вільного випуску в обіг товару - "Долото 12 1/4" MDI616LHBPX PDC, серійний номер JF5484", останнє на підставі договору від 11 лютого 2013 року №ZOND-SSU/1-02/13-BS передане в експлуатацію на об'єкти ТОВ "НВППТ "ЗОНД". У серпні 2013 року вказане обладнання повернуто ТОВ "Сміт Сервісез Юкрейн" з механічним зносом 95 % /а.с. 120/, його залишкова вартість склала 17 250 грн. 70 коп. /а.с. 121/. Саме з огляду на значне відпрацювання обладнання, ТОВ "Сміт Сервісез Юкрейн" прийнято рішення про проведення його ремонту. Стосовно доводів представника відповідача про те, що у даному випадку мало місце здійснення ремонтних робіт в межах гарантійного зобов'язання, а тому товар мав бути вивезений на завод, розташований в Федеративній республіці Німеччина, оскільки саме з даної країни товар ввезено на митну територію України, суд звертає увагу на наступне. За змістом розділу 5 зовнішньоекономічного договору (контракту) від 04 серпня 2010 року №SSU/SII-2010-01 гарантійне зобов'язання поширюється на неякісний товар, претензії щодо якості товару мають супроводжуватися відповідними документами /а.с. 64-65/. Суд зазначає, що вивезення обладнання за межі митної території України відбулось в рамках виконання умов зовнішньоекономічного договору (контракту) від 04 серпня 2010 року №SSU/SII-2010-01, однак з урахуванням додаткових угод. Так, 24 січня 2012 року між "Сміт Інтернешнл Інкорпорейшн" (США) та ТОВ "Сміт Сервісез Юкрейн" (Україна) укладено додаткову угоду до вказаного договору, за змістом якої сторони домовилися про викладення у новій редакції пункту 8 розділу 5 "Якість, Гарантія якості товару", а саме: "В разі виникнення необхідності у проведенні ремонтних робіт, гарантія на які не розповсюджується, за згодою сторін покупець має право відправити товар продавцю для проведення ремонту, а продавець має право відремонтувати товар за рахунок покупця і повідомити про готовність товару до відвантаження покупцю" /а.с. 61-62/. 19 серпня 2013 року між "Сміт Інтернешнл Інкорпорейшн" (США) та ТОВ "Сміт Сервісез Юкрейн" (Україна) укладено додаткову угоду №8 до зовнішньоекономічного договору (контракту) від 04 серпня 2010 року №SSU/SII-2010-01, якою сторони домовилися про наступне: "Покупець поставляє (повертає) товар продавцю ... для проведення ремонтних робіт на базі продавця і оплачує всі витрати по доставці" /а.с. 73/. Таким чином, у даному випадку мало місце саме проведення ремонтних робіт за заявкою покупця - ТОВ "Сміт Сервісез Юкрейн" та у зв'язку з значним відпрацюванням обладнання. Крім того, суд звертає увагу на лист "Сміт Інтернешнл Інкорпорейшн" (Сполучені Штати Америки) від 01 липня 2011 року, копію якого долучено до матеріалів справи /а.с. 181-183/. Так, даним листом повідомляється, що завод "ДжеоДаймонд", розташований за адресою: вул. Харді 16740, м. Х'юстон, США є єдиним підприємством, на базі якого проводяться ремонт та відновлювальні роботи доліт. Матеріалами справи підтверджено, що вартість ремонтних робіт склала 2206,26 дол. США. /а.с. 75/. Статтею 168 Митного кодексу України встановлено, що під час ввезення продуктів переробки іноземні товари, які були витрачені у процесі переробки товарів, що вивозилися, декларуванню не підлягають. Повне звільнення від оподаткування митними платежами застосовується до товарів, які були поміщені у митний режим переробки за межами митної території та в межах визначеного строку повертаються на митну територію України: 1) у тому самому стані, в якому вони були вивезені за межі митної території України, з дотриманням умов, зазначених у статті 78 цього Кодексу; 2) у відремонтованому вигляді, якщо ремонт проведено в рамках гарантійних зобов'язань. До продуктів переробки (крім зазначених у частині другій цієї статті) застосовується часткове звільнення від оподаткування митними платежами, відповідно до якого сплаті підлягає позитивна різниця між сумою митних платежів, нарахованою на продукти переробки, та сумою митних платежів, яка підлягала б сплаті у разі імпорту відповідних товарів, які були вивезені за межі митної території України для переробки. Враховуючи наведені положення статті 168 Митного кодексу України, суд вважає необґрунтованими твердження контролюючого органу про те, що при визначенні митної вартості товару - "Долото 12 1/4" MDI616LHBPX PDC, серійний номер JF5484" необхідно виходити лише із загальних положень розділу 9 Митного кодексу України. Так, вказаний товар вже було ввезено на митну територію України у квітні 2013 року. При цьому, у ході митного оформлення позивачем визначено, а Митницею визнано митну вартість товару на рівні 41361,78 дол. США (330 604 грн. 71 коп.). Саме з даної суми сплачено митні платежі, що не заперечується відповідачем. Суд зазначає, що у спірній операції фактично мало місце повторне ввезення зазначеного товару, поміщеного у митний режим переробки за межами митної території України, на митну територію України. А відтак, визначення митної вартості такого товару має проводитись з врахуванням положень статті 168 Митного кодексу України, частиною першою якої передбачено, що під час ввезення продуктів переробки іноземні товари, які були витрачені у процесі переробки товарів, що вивозилися, декларуванню не підлягають. Суд звертає увагу на хибність доводів відповідача про те, що у спірних відносинах відсутня основна складова митної вартості товару - ціна. Так, згідно з частиною п'ятою статті 58 Митного кодексу України ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, - це загальна сума всіх платежів, які були здійснені або повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів продавцю або на користь продавця через третіх осіб та/або на пов'язаних із продавцем осіб для виконання зобов'язань продавця. Матеріалами справи підтверджено, що стосовно спірної господарської операції третя особа понесла наступні витрати: - 2206,26 дол. США - вартість ремонтних робіт; - 723,33 дол. США - витрати на авіадоставку; - 80,25 дол. США - вартість послуг завантаження/розвантаження товару /а.с. 76-77/. Крім того, відповідачем погоджено вивезення товару за межі митної території України з метою проведення відновлювального ремонту за ціною такого товару в розмірі 17 250 грн. 73 коп. /а.с. 12-13/. Відповідачем не спростовано той факт, що з метою митного оформлення ТОВ "КФ "Лаврік" до Митниці надано необхідні документи на підтвердження витрат. За таких обставин, суд погоджується з доводами позивача про те, що ТОВ "КФ "Лаврік" правомірно розраховано митну вартість товару - "Долото 12 1/4" MDI616LHBPX PDC, серійний номер JF5484" на рівні 5168,07 дол. США (41 308 грн. 38 коп.). Спірне рішення не можна визнати обґрунтованим, адже визначена контролюючим органом митна вартість товару на рівні 41361,78 дол. США (330 604 грн. 71 коп.) дорівнює тій, за якою на митну територію України ввезено нове "Долото 12 1/4" MDI616LHBPX PDC, серійний номер JF5484". Натомість, спірну операцію вчинено з приводу того самого товару, але вже після того, як він був у використанні та пройшов відновлювальні (ремонтні) роботи. При цьому, суд звертає увагу на необґрунтованість доводів відповідача стосовно того, що на підставі митної декларації №806020000/2013/009161 на митну територію України насправді ввезено новий товар, адже зазначений товар має серійний номер, який відображено в усіх супровідних документах. В силу частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Згідно із частиною першою статті 11 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. У відповідності до частини другої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Отже, обов'язок щодо доведення правомірності спірного рішення про коригування митної вартості товарів покладено на відповідача як на суб'єкта владних повноважень, Однак, відповідачем таких доказів суду не надано. Натомість, в ході судового розгляду справи спростовано доводи Митниці про неправомірне визначення митної вартості товару позивачем. Враховуючи вищезазначене, суд вважає доведеним належними та допустимими доказами той факт, що приймаючи оскаржене рішення суб'єкт владних повноважень діяв всупереч встановленому законом порядку, необґрунтовано, упереджено, без з'ясування необхідних обставин, що мали значення для прийняття рішення, без дотримання необхідного балансу між несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів позивача і цілями, на досягнення яких спрямовано це рішення, чим порушено законні інтереси позивача. При цьому, зважаючи на те, що спірне рішення є правовим актом індивідуальної дії та згідно з частиною другою статті 162 Кодексу адміністративного судочинства України, у разі його неправомірності, визнається судом протиправним і скасовується, суд вважає за необхідне, відповідно до частини другої статті 11 Кодексу адміністративного судочинства України, вийти за межі позовних вимог, визнати протиправним та скасувати рішення Полтавської митниці Міндоходів про коригування митної вартості товарів від 23 вересня 2013 року №806000002/2013/000012/1. А відтак, позов ТОВ "КФ "Лаврік" необхідно задовольнити у повному обсязі. У відповідності до частини першої статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України. Таким чином, понесені позивачем судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 487 грн. 20 коп. /а.с. 2-3/ необхідно стягнути з Державного бюджету України за рахунок бюджетних асигнувань за зобов'язаннями Митниці. Водночас, суд враховує, що при зверненні до суду з даним позовом позивачем сплачено 10% суми судового збору, як те передбачено частиною третьою статті 4 Закону України "Про судовий збір" від 08 липня 2011 року №3674-VI (в редакції Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо сплати судового збору" від 19 вересня 2013 року №590-VII, що набрав чинності 23 жовтня 2013 року). При цьому, даною нормою визначено, що решта суми судового збору стягується з позивача або відповідача пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимоги. Однак, зважаючи на те, що відповідно до положень пункту 21 частини першої статті 5 Закону України "Про судовий збір" органи доходів і зборів звільнені від сплати судового збору, сума судового збору пропорційно задоволеної частини позовних вимог (90%) з відповідача до Державного бюджету стягненню не підлягає.

Результат розгляду: granted