Рішення адміністративного суду від 2014-03-20 00:00:00+02

Звенигородська об'єднана державна податкова інспекція Головного управління Міндоходів у Черкаській області звернулась до Черкаського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просить стягнути кошти з рахунків у банках, обслуговуючих приватне підприємство «Родинний сад» на загальну суму 3943 грн. 44 коп. Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначає, що відповідач всупереч вимог Податкового кодексу України, невчасно та не в повному обсязі сплачує податки та збори, внаслідок чого виник податковий борг по орендній платі за землю в розмірі 3943 грн. 44 коп. Позивач на адресу суду надіслав клопотання, згідно якого Звенигородська об'єднана державна податкова інспекція Головного управління Міндоходів у Черкаській просить суд розглянути справу без участі представника позивач. Відповідач до зали судового засідання не з'явився, заперечення на позов не надавав, явку своїх представників на судовий розгляд справи не забезпечив, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Виходячи з положень ч. 4 ст. 128 Кодексу адміністративного судочинства України, у разі неприбуття відповідача, належним чином повідомленого про дату, час та місце судового розгляду, без поважних причин розгляд справи може не відкладатись і справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів. Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив. Приватне підприємство «Родинний сад» зареєстроване як юридична особа 04.08.2009 року, ідентифікаційний код 35445388. Відповідач є платником орендної плати за земельні ділянки комунальної власності, оскільки є орендарем земельної ділянки загальною площею 20,9219 га, що за цільовим призначенням відноситься до земель сільськогосподарського призначення, на підставі договору оренди землі, укладеного з Лисянською районною державною адміністрацією Черкаської області. 20.02.2013 року до Звенигородської ОДПІ Головного управління Міндоходів у Черкаській області від відповідача надійшла податкова декларація орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності № 9008502202, згідно якої відповідачем самостійно визначено податкове зобов'язання по сплаті орендної плати в розмірі 1314 грн. 50 коп., щомісячно, за період з січня по листопад 2013 року та 1314 грн. 44 коп. за грудень 2013 року. Судом встановлено, що у відповідача станом на день подання позову обліковується податковий борг зі сплати орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності в розмірі 3943 грн. 44 коп., що виник у зв'язку несплатою відповідачем періодичних платежів за податковою декларацією з цього податку. Вирішуючи заявлені вимоги, суд виходить з того, що згідно з пунктом 14.1.175 статті 14 Податкового кодексу України сума грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), самостійно узгодженого платником податків або узгодженого в порядку оскарження, але не сплаченого у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання, визнається сумою податкового боргу платника податків. У відповідності до пункту 57.3 статті 57 Податкового кодексу України у разі визначення грошового зобов'язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов'язаний сплатити нараховану суму грошового зобов'язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу. У разі оскарження рішення контролюючого органу про нараховану суму грошового зобов'язання платник податків зобов'язаний самостійно погасити узгоджену суму, а також пеню та штрафні санкції за їх наявності протягом 10 календарних днів, наступних за днем такого узгодження. Порядок надіслання (вручення) податкових повідомлень-рішень врегульований пунктом 58.3 статті 58 Податкового кодексу, згідно якого податкове повідомлення-рішення вважається надісланим (врученим) юридичній особі, якщо його передано посадовій особі такої юридичної особи під розписку або надіслано листом з повідомленням про вручення. Абзацом 2 цього пункту статті визначено, що у разі коли пошта не може вручити платнику податків податкове повідомлення-рішення або податкові вимоги, або рішення про результати розгляду скарги через відсутність за місцезнаходженням посадових осіб, їх відмову прийняти податкове повідомлення-рішення або податкову вимогу, або рішення про результати розгляду скарги, незнаходження фактичного місця розташування (місцезнаходження) платника податків або з інших причин, податкове повідомлення-рішення або податкова вимога, або рішення про результати розгляду скарги вважаються врученими платнику податків у день, зазначений поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причин невручення. Відповідно до пункту 59.1 статті 59 Податкового кодексу у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, орган державної податкової служби надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення. Згідно пункту 59.3 вказаної статті податкова вимога надсилається не раніше першого робочого дня після закінчення граничного строку сплати суми грошового зобов'язання. Податкова вимога повинна містити відомості про факт виникнення грошового зобов'язання та права податкової застави, розмір податкового боргу, який забезпечується податковою заставою, обов'язок погасити податковий борг та можливі наслідки його непогашення в установлений строк, попередження про опис активів, які відповідно до законодавства можуть бути предметом податкової застави, а також про можливі дату та час проведення публічних торгів з їх продажу. Відповідно до пункту 95.1 статті 95 Податкового кодексу орган державної податкової служби здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі. Пункт 95.2 вказаної статті передбачає, що стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 60 календарних днів з дня надіслання такому платнику податкової вимоги. У зв'язку з несплатою узгодженої суми податкового зобов'язання позивачем сформована вимога про сплату боргу від 16 вересня 2013 року № 7-17. Відповідно до підпункту 20.1.18 пункту 20.1 статті 20 Податкового кодексу України органи державної податкової служби мають право звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, обслуговуючих такого платника, на суму податкового боргу або його частини. Таким чином, з врахуванням вищевикладеного, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог. Відповідно до статті 67 Конституції України кожен зобов'язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом. Відповідно до ч. 1 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього кодексу. Інших доказів сторони суду не надали та не назвали.

Результат розгляду: granted