Рішення адміністративного суду від 2014-03-17 00:00:00+02

Позивач [PERSON] звернулася до суду з даним позовом до управління праці та соціального захисту населення Томашпільської районної державної адміністрації мотивуючи свої вимоги тим, що їй з 06 січня 2009 року по [INFO] року згідно витягу із наказу від 02 січня 2009 року за №1-в було надано відпустку по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, як особі застрахованій у системі загальнообов'язкового державного соціального страхування. Згідно протоколу управління праці та захисту населення Томашпільської районної державної адміністрації від 15 січня 2009 року позивачу було призначено допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, відповідно до ЗУ «Про державну допомогу сім'ям з дітьми», яку вона отримувала в таких розмірах: в січні 2009 року 109,03 грн., з лютого 2009 року по жовтень 2011 року по 130 грн., щомісячно, в листопаді 2011 року - 60,67 грн. Позивач працювала та була застрахованою особою, тому вважає, що відповідно до вимог ЗУ «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням» допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку надається застрахованій особі у розмірі не меншому прожиткового мінімуму, встановленого законом. Зазначила, що згідно ЗУ «Про державний бюджет на 2008 рік», «Про державний бюджет на 2009 рік», «Про державний бюджет на 2010 рік» «Про державний бюджет на 2011 рік» прожитковий мінімум для дітей віком до шести років становить: з 1 січня 2008 року - 526 гривень, з 1 квітня 2008 року - 538 гривень, з 1 липня 2008 року - 540 гривень, з 1 жовтня 2008 року - 557 гривень; з 1 листопада 2009 року 632 гривні; 1 січня 2010 року - 755 гривень, з 1 квітня 2010 року - 767 гривень, з 1 липня 2010 року - 771 гривні, з 1 жовтня 2010 року - 787 гривень, з 1 грудня 2010 року - 799 гривень, 1 січня 2011 р - 816 гривень, з 1 квітня 2011 р - 832 гривні з 1 жовтня 2011 р. - 853 гривні Невиплата відповідачем їй допомоги у вказаних розмірах порушує її законне право на отримання допомоги у визначеному законом розмірі. 27 лютого 2014 року позивач звернулась із заявою до управління праці та соціального захисту населення Томашпільської районної державної адміністрації з проханням провести перерахунок отримуваної допомоги, проте листом від 28 лютого 2014 року №742 року отримала відмову з посиланням на Закон України "Про державну допомогу сім'ям з дітьми", що на її думку суперечить вимогам ст. 43 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням». Ухвалою Томашпільського районного суду від 3 березня 2014 року за даним позовом було відкрито скорочене провадження в адміністративній справі. Від управління праці та соціального захисту населення Томашпільської районної державної адміністрації надійшло заперечення на позовну заяву [PERSON], в якій вони позовні вимоги не визнають, вказують на те, що відповідно до Закону України «Про державну допомогу сім'ям з дітьми» допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку виплачується у розмірі, що дорівнює різниці між прожитковим мінімумом, встановленого для працездатних осіб, та середньомісячним сукупним доходом сім'ї в розрахунку на одну особу за попередні шість місяців, але не менше 130 гривень. Відповідно до п 22 постанови КМУ № 1751 від 27.12.2001 року «Про затвердження Порядку призначення і виплати державної допомоги сімям з дітьми» допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку виплачується у розмірі, що дорівнює різниці між: з 1 січня 2008 року- 50 відсотками, 1 січня 2009 року- 75 відсотками, з 1 січня 2010 року- 100 відсотками прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб, та середньомісячним сукупним доходом сім'ї в розрахунку на одну особу за попередні шість місяців, але не менше як 130 грн. Даний пункт постанови передбачає, що для призначення допомоги у розмірі, що перевищує мінімальний, подається в установленому порядку довідка про склад сім'ї та декларація про доходи та майновий стан. Так як позивачем не було надано довідки про доходів сім'ї, допомога їй призначена у розмірі 130 грн. Суд, вивчивши та дослідивши матеріали адміністративної справи, оцінивши повідомлені позивачем обставини та надані відповідачем заперечення проти позову, дослідивши усі зібрані у справі докази в їх сукупності та давши їм оцінку прийшов до наступних висновків. Судом встановлено, що 2 січня 2009 року начальником управління пенсійного фонду України було видано наказ № 1-в, згідно якого [PERSON] надано відпустку по догляду за дитиною віком до трьох років з 6 січня 2009 року по [INFO] року (а.с.11). Позивач звернулась з заявою до управління праці та соціального захисту населення Томашпільської районної державної адміністрації про призначення допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку. Відповідно до протоколу від 15.01.2009 року їй призначена така допомога в розмірі 130 гривень, відповідно до Закону України «Про державну допомогу сім'ям з дітьми» (далі - Закон № 2811-XII) (а.с.13). Статтею 46 Конституції України громадянам гарантовано право на соціальний захист, що включає, зокрема, право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом. До 1 січня 2008 року - дати набрання чинності Законом України "Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України" -правовідносини щодо виплати допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку регулювалися Законом України "Про державну допомогу сім'ям з дітьми", дія якого поширювалася на осіб, не застрахованих в системі загальнообов'язкового державного соціального страхування (стаття 13) та Законом України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням", який поширював свою дію на застрахованих у зазначеній системі осіб. Розмір допомоги також визначався цими законами. Зокрема, статтею 43 Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням" було передбачено, що допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку надається застрахованій особі у розмірі, що встановлюється правлінням Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, але не менше розміру прожиткового мінімуму, встановленого законом. Пунктами 23, 25 розділу ІІ Закону України "Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України" були внесені відповідні зміни до Закону України "Про державну допомогу сім'ям з дітьми" та Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням". Зокрема, змінами до статті 13 Закону України "Про державну допомогу сім'ям з дітьми" його дію поширено на застрахованих осіб, а із Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням" було виключено статті 40-44. Рішенням Конституційного Суду України від 22 травня 2008 року № 10-рп/2008 визнано неконституційними низку положень Закону України "Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України", в тому числі й пункт 25 розділу II цього Закону щодо виключення статей 40-44 Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням". Пунктом 2 розділу ІІІ Закону України "Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України" було передбачено, що розділ II цього Закону діє до 31 грудня 2008 року. Таким чином, з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення № 10-рп/2008 відновили свою дію вищезазначені положення Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням", а з 1 січня 2009 року - статті 13, 15 Закону України "Про державну допомогу сім'ям з дітьми". Водночас частиною третьою статті 45 Закону України "Про Державний бюджет України на 2010 рік" від 27 квітня 2010 року № 2154-VI було визначено, що допомога при народженні дитини та по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку відповідно до Закону України "Про державну допомогу сім'ям з дітьми" та Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням" призначається і здійснюється в розмірах і порядку, визначених Кабінетом Міністрів України. Порядок призначення і виплати державної допомоги сім'ям з дітьми (далі -Порядок) був затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 27 грудня 2001 року № 1751 саме на виконання Закону України "Про державну допомогу сім'ям з дітьми"(пункт 1 Порядку). Новий акт Уряду на виконання статті 45 Закону України "Про Державний бюджет України на 2011 рік" не приймався. За змістом пункту 17 цього Порядку право на виплату допомоги мають особи, зазначені в статті 13 Закону України "Про державну допомогу сім'ям з дітьми", яка на час виникнення спірних відносин поширювала свою дію щодо виплати допомоги лише на незастрахованих осіб. Розміри і порядок виплати допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням" на виконання статті 45 Закону України "Про Державний бюджет України на 2010 рік" Кабінет Міністрів України не визначав. Враховуючи, що позивач є застрахованою особою, відповідно на правовідносини щодо виплати їй допомоги по догляду за дитиною [PERSON] до досягнення нею трирічного віку, поширюються норми спеціального Закону, яким є Закон України від 18 січня 2001 року № 2240-ІІІ «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням», відповідно до статті 43 якого, допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку надається застрахованій особі у розмірі, що встановлюється правлінням фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, але не менше розміру прожиткового мінімуму, встановленого законом. Така правова позиція висловлена була й Верховним Судом України у рішенні від 25.12.2012 року по справі за аналогічним позовом (в реєстрі за № 28332590) за наслідками перегляду судових рішень з підстав, передбаченої пунктом 1 частини першою статті 237 Кодексу адміністративного судочинства України. Відповідно до ст. 244-2 КАС України, рішення Верховного суду України, прийняте за результатами розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначені норми права, та для всіх судів України. Суди зобов'язані привести свою судову практику у відповідність з рішенням Верховного Суду України. Частиною 2 ст. 99 КАС України (чинною на момент звернення з позовом до суду) визначено, що для звернення до адміністративного суду за захистом права, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який обчислюється з дня, коли особа дізналась або повинна була дізнатись про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ч.1 ст. 100 КАС України адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд на підставі позовної заяви та доданих до неї матеріалів не знайде підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, про що постановлюється ухвала. Судом встановлено, що вищевказаний встановлений законом строк звернення до адміністративного суду позивачем пропущено. Проте на думку суду, причини пропуску строку слід вважати поважними, оскільки позивач займалась вихованням дитини з часу її народження, а тому вимогу про поновлення такого строку слід задовольнити. Як вбачається з позовної заяви, позивач просить зобов'язати управління праці та соціального захисту населення Томашпільської районної державної адміністрації провести їй перерахунок допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку та виплатити недоотриману допомогу, як застрахованій особі за 2008 рік, 2009 рік, 2010 рік, 2011 рік. Однак, суд вважає, що позов в частині зобов'язання відповідача провести перерахунок допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку та виплати недоотриманої допомоги за 2008 рік безпідставний, оскільки відпустку по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку позивачеві надано лише з 6 січня 2009 року. З огляду на викладене та у відповідності до вимог ч.2 ст. 162 КАС України, суд в межах наданих повноважень, дійшов до переконання, що позовні вимоги ґрунтуються на нормах чинного законодавства, а відтак підлягають до часткового задоволення. Вирішуючи питання судових витрат суд керується нормами ст. 94 КАС України, тому враховуючи те, що позов задоволено частково, на користь позивача з Державного бюджету України слід стягнути судові витрати у розмірі 36,54 грн. На підставі викладеного,

Результат розгляду: partial