Рішення адміністративного суду від 2014-01-16 00:00:00+02

В жовтні 2013 року Державне територіально-галузеве об'єднання «Південно-Західна залізниця» (Позивач) звернулось до Шевченківського районного суду м. Києва з адміністративним позовом до Управління праці та соціального захисту населення Ірпінської міської Ради про визнання протиправною бездіяльність, дії та стягнення коштів, в якому просило: - визнати причину пропуску строку на звернення з адміністративним позовом поважною та поновити пропущений строк для звернення до адміністративного суду з позовом до управління праці та соціального захисту населення Ірпінської міської Ради; - визнати протиправною бездіяльність Управління праці та соціального захисту населення Ірпінської міської Ради в частині невиконання вимог пункту 6 «Порядку фінансування видатків місцевих бюджетів на здійснення заходів з виконання державних програм соціального захисту населення за рахунок субвенцій з державного бюджету», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 4 березня 2002 року № 256, а саме: не реєстрації за період з 01 січня 2013 року по 30 вересня 2013 року своїх зобов'язань за фактично надані послуги пільгового проїзду залізницею окремих категорій громадян по м. Ірпінь за вказаний період та не надсилань інформації про свої зобов'язання щомісяця до 18 числа фінансовому органу Ірпінської міської Ради; - визнати протиправними дії Управління праці та соціального захисту населення Ірпінської міської Ради в частині не сплати Державному територіально-галузевому об'єднанню «Південно-Західна залізниця» витрат на перевезення пасажирів залізницею, які користуються пільгами з оплати проїзду у приміських поїздах, за період з 01 січня 2013 року по 30 вересня 2013 року; стягнути з Управління праці та соціального захисту населення Ірпінської міської Ради на користь Державного територіально-галузевого об'єднання «Південно-Західна залізниця» витрати на перевезення залізницею пасажирів, які користуються пільгами з оплати проїзду у приміських поїздах, за період з 01 січня 2013 року по 30 вересня 2013 року в сумі 415 709,23 грн. та судовий збір. Ухвалою від 20.12.2013р. суд визнав причину пропуску строку для звернення до адміністративного суду з позовом до Управління праці та соціального захисту населення Ірпінської міської Ради поважною, та поновлено строк для звернення з адміністративним позовом до суду. Позивач обґрунтовує позовні вимоги тим, що Державним територіально-галузевим об'єднанням «Південно-Західна залізниця» в особі відокремленого підрозділу Київська дирекція залізничних перевезень, згідно діючого законодавства України щодо пільг, компенсацій і гарантій протягом 2013 року надавались послуги по пільговому перевезенню окремих категорій громадян у приміському сполученні зі станції Ірпінь, що розташована у м. Ірпінь Київської області. Пільги по безоплатному користуванні приміським транспортом окремих категорій громадян передбачені нормативними актами України. З метою виконання вимог діючого законодавства між сторонами було укладено договір на пільгове перевезення пасажирів залізничним транспортом загального користування та про відшкодування витрат за надані послуги №ПЗ/ДН-1-135272/НЮ від 08.02.2013р. На виконання умов Договору залізницею надано послуги по перевезенню пільгових категорій громадян зі станції Ірпінь на загальну суму 529 970,23 грн. На підтвердження розміру своїх витрат на перевезення пасажирів, що користуються пільгами, залізницею надсилались на адресу відповідача рахунки за січень-вересень 2013р., акти звіряння розрахунків та облікові форми. Однак, відповідачем проводилися відшкодування збитків від перевезення пільгових категорій громадян не в повному обсязі, а саме: відповідачем було перераховано на рахунок Позивача лише 114 261,00 грн. При цьому обов'язок Відповідача відшкодувати Позивачу витрати на перевезення пільгових категорій громадян, як його владна управлінська функція, визначений Законом України «Про Державний бюджет України на 2013 рік», Законом України «Про залізничний транспорт» та Порядком фінансування видатків місцевих бюджетів на здійснення заходів з виконання державних програм соціального захисту населення за рахунок субвенцій з державного бюджету, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 04.03.2002р. № 256. Пунктами 2, 3, 5-8 «Порядку фінансування видатків місцевих бюджетів на здійснення заходів з виконання державних програм соціального захисту населення за рахунок субвенцій з державного бюджету», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 04.03.2002 р. №256, передбачено, що фінансування видатків місцевих бюджетів за державними програмами соціального захисту населення проводиться за рахунок субвенцій, передбачених державним бюджетом на відповідний рік, у межах обсягів, затверджених у обласних та районних бюджетах на зазначені цілі. Згідно п.п. 3, 5-8 вказаного Порядку головним розпорядником коштів місцевих бюджетів на здійснення заходів з виконання державних програм соціального захисту населення є керівники головних управлінь та інших, самостійних структурних підрозділів місцевих адміністрацій, виконавчих рад, до компетенції яких належить питання праці та соціального захисту населення. Заборгованість відповідача перед ДТГО «Південно-Західна залізниця» за перевезення пільгових категорій громадян зі станції Ірпінь станом на 30 вересня 2013 року становить 415 709,23 грн. Позивач зазначив, що всупереч чинній державній програмі уповноважений державою головний розпорядник коштів ухиляється віл виконання відповідної частини своїх зобов'язань, визначених державною програмою, відмовляючи в компенсації залізниці витрат за пільговий проїзд окремих категорій громадян. Внаслідок невиконання умов зазначеного договору порушується законне право залізниці як суб'єкта господарювання, внаслідок чого суб'єкт господарювання не отримує гарантовану державою та передбачену законом компенсацію понесених збитків при виконанні державної програми соціального захисту населення. Окрім того, Позивач вказав, що головні розпорядники коштів при розрахунках компенсаційних виплат за пільговий проїзд окремих категорій громадян обмежені сумами фактичних зобов'язань відповідних бюджетів, однак, вони у відповідності до чинного законодавства зобов'язані, у разі виникнення додаткових зобов'язань, надсилати щомісяця до 18 числа фінансовим органам райдержадміністрацій, виконкомів міських рад уточнену інформацію про фактично нараховані у поточному місяці суми. Відповідач не проводив реєстрації додаткових зобов'язань та щомісячно не надсилав уточненої інформації про фактично нараховані у поточному місяці суми до фінансового органу міської ради, таким чином Відповідач в цій частині не виконав вимоги п.6 Порядку, чим порушив право Позивача на отримання компенсаційних виплат за пільговий проїзд окремих категорій громадян залізницею в повному розмірі. Отже, протиправними є як дії, так і бездіяльність Управління праці та соціального захисту населення Ірпінської міської ради. Відповідач подав суду письмові заперечення проти позовних вимог, в яких зазначив, що згідно п.2.1.3. Договору № ПЗ/ДН-135272/НЮ від 08.02.2013р. Відповідач зобов'язується проводити відшкодування згідно законодавства України за рахунок коштів державного бюджету за пільговий проїзд окремих категорій громадян згідно наданих розрахунків в межах бюджетних призначень на 2013 рік в сумі 240 909,53 грн. За період січень-вересень 2013 року (підбір місяців є вибірковим, щоб загальна сума відшкодування за 2013 рік складала не більше суми бюджетних призначень на 2013 рік) згідно наданих позивачем форм прийнято до відшкодування та зареєстровано в управлінні Державного казначейства у м. Ірпені, склала за січень 2013 року в сумі 49 957,30 грн., за квітень 2013 року - 64 291,22 грн., за липень 2013 року - 53 857,83 грн., за вересень - 72 090,27 грн., що разом становить 240 196,62 грн. Всього Позивачу на виконання умов Договору щодо відшкодування витрат за послуги пільгового перевезення пасажирів залізничним транспортом загального користування було перераховано 168 098,25 грн. Відповідач також зазначив, що реєстрація фінансових зобов'язань здійснюється виключно в межах помісячного розпису в сумі 20 тис. грн. на місяць та фінансується по мірі надходження субвенції з державного бюджету, окрім того, підписати облікові форми, акти звірки на суму, що перевищує суму бюджетних призначень на 2013 рік неможливо, оскільки загальна сума збитків, пов'язаних з перевезеннями пільгових категорій громадян, перевищує річну суму бюджетних призначень (а.с.87-89). Позивач та Відповідач будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце розгляду справи своїх представників в судове засідання 16.01.2014р. не направили, причину неявки суд не повідомили. В попередні дні засідання представники сторін були присутні. У відповідності до ч.6 ст.128 Кодексу адміністративного судочинства України (КАС України) встановлено, що якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта. У зв'язку із наведеним, судом у судовому засіданні прийнято рішення про розгляд справи у письмовому провадженні. Відповідно до ч.1 ст.41 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, повно і всебічно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне. Відповідно до ст. 4 КАС України правосуддя в адміністративних справах здійснюється адміністративними судами. Згідно ч.1 ст.2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень. Відповідно до ч.2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Відповідно до ч. 5 ст. 9 Закону України "Про залізничний транспорт" визначено, що для захисту інтересів окремих категорій громадян на пасажирських перевезеннях, у тому числі приміських, можуть передбачатися пільгові тарифи. Збитки залізничного транспорту загального користування від їх використання відшкодовуються залізницям за рахунок державного або місцевих бюджетів залежно від того, яким органом прийнято рішення щодо введення відповідних пільг. Як встановлено судом, Державним територіально-галузевим об'єднанням "Південно-Західна залізниця" в особі відокремленого підрозділу Київської дирекції залізничних перевезень відповідно до чинного законодавства України щодо пільг, компенсацій і гарантій протягом січня-вересня 2013 року надавала послуги з пільгового перевезення окремих категорій громадян у приміському сполученні зі станції Ірпінь, що розташовано у м. Ірпінь Київської області. Пільги з безоплатного користування приміським транспортом окремих категорій громадян передбачені: Законом України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи"; Законом України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту"; Законом України "Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні"; Законом України "Про основні засади соціального захисту ветеранів праці та інших громадян похилого віку в Україні"; Постановою Кабінету Міністрів України від 17 травня 1993 року № 354 "Про безплатний проїзд пенсіонерів на транспорті загального користування. Обов'язок Управління праці та соціального захисту населення Ірпінської міської Ради відшкодувати Позивачу витрати на перевезення пільгових категорій громадян як його владна управлінська функція, як зазначено в позовній заяві, визначений Законом України "Про Державний бюджет України на 2013 рік", Законом України "Про залізничний транспорт", Порядком фінансування видатків місцевих бюджетів на здійснення заходів з виконання державних програм соціального захисту населення за рахунок субвенцій з державного бюджету, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 4 березня 2002 року № 256. Судом встановлено, що на виконання вимог вищезазначених нормативно-правових актів, 08.02.2013 року між Позивачем та Відповідачем було укладено Договір № ПЗ/ДН-1-135272/НЮ на пільгове перевезення пасажирів залізничним транспортом загального користування та про відшкодування витрат за надані послуги (далі - Договір) (а.с.73-75). Договір визначає взаємовідносини сторін у сфері пільгового перевезення окремих категорій громадян та порядок відшкодування коштів за перевезення пільгових категорій громадян у 2013 році залізничним транспортом згідно Закону України «Про Державний бюджет України на 2013 рік», постанови Кабінету Міністрів України від 16.12.2009р. № 1359 «Про затвердження Порядку розрахунку обсягів компенсаційних виплат за пільгові перевезення залізничним транспортом окремих категорій громадян», постанови Кабінету Міністрів України від 04.03.2002р. № 256 «Про затвердження Порядку фінансування видатків місцевих бюджетів на здійснення заходів з виконання державних програм соціального захисту населення за рахунок субвенцій з державного бюджету» та рішення сесії Ірпінської міської ради від 20.12.2012р. № 2634-39-IV «Про міський бюджет м. Ірпінь на 2013 рік» (п.1.1. Договору). Пунктом 3 Договору визначено обов'язки перевізника - Державного територіально-галузевого об'єднання "Південно-Західна залізниця", зокрема, позивач здійснює щоденне безоплатне перевезення пільгових категорій громадян згідно із відповідними Законами України. В той же час, Управління праці та соціального захисту населення Ірпінської міської Ради зобов'язується проводити відшкодування згідно Закону України «Про Державний бюджет на 2013 рік» за рахунок коштів державного бюджету на компенсацію за пільговий проїзд окремих категорій громадян згідно наданих розрахунків, та у відповідності до постанови Кабінету Міністрів України від 04.03.2002р. № 256 приймати акти звірки та розрахунки від Перевізника і здійснювати відшкодування компенсації за пільговий проїзд окремих категорій громадян при безпосередньому надходженні субвенції з державного бюджету місцевому бюджету у межах бюджетних призначень на 2013 рік (п.3.3. Договору). З матеріалів справи вбачається, що на підтвердження розміру своїх витрат на перевезення пасажирів, що користуються пільгами, Позивач надсилав Відповідачу Акти звіряння розрахунків за надані населенню послуги, на які надаються пільги за січень-вересень 2013р. (а.с.11,18,25,32,39,46,53,60,67), розрахунки витрат на відшкодування збитків, пов'язаних з наданням пільг за січень-вересень 2013р. (а.с.12,19,26,33,40,47,54,61,68), облікові форми про недоотримані кошти за перевезення залізничним транспортом окремих категорій громадян, витрати на перевезення яких відшкодовується з державного та місцевих бюджетів за січень-вересень 2013р. (а.с.13-14,20-21,28-29,34-35,43-44,48-49,55,62-63,69), Акти здачі-приймання робіт (надання послуг) за січень-вересень 2013р. (а.с.15, 23,30,36,42,51,58,65,71), рахунки-фактури № 8492 від 23.12.2012р. по оплаті витрат за перевезення пільгових категорій громадян залізничним транспортом за січень 2013р. на суму 49 957,30 грн. (а.с.16), № 8587 від 13.02.2013р. за лютий 2013р. на суму 55 232,58 грн. (а.с.22), № 8725 від 13.03.2013р. за березень 2013р. на суму 53 894,30 грн. (а.с.27), № 9054 від 17.04.2013р. за квітень 2013р. на суму 64 291,22 грн. (а.с.37), № 9280 від 16.05.2013р за травень 2013р. на суму 59 103,67 грн. (а.с.41), № 9458 від 17.06.2013р. за червень 2013р. на суму 62 783,86 грн. (а.с.50), № 9767 від 12.07.2013р. за липень 2013р. на суму 53 857,83 грн. (а.с.56-57), № 10045 від 19.08.2013р. за серпень 2013р. на суму 58 759,20 грн. (а.с.64), № 10201 від 24.09.2013р. за вересень 2013р. на суму 72 090,27 грн. (а.с.70). Згідно розрахунку витрат за перевезення пільгових категорій громадян по м. Ірпінь в період з 01.01.2013р. по 01.10.2013р. перевезено 204 597 пільговиків по м. Ірпінь на суму 529 970,23 грн. (а.с.72). Як встановлено судом, відповідачем проводились відшкодування збитків від перевезення пільгових категорій громадян не в повному обсязі, зокрема, Відповідач компенсував Позивачу лише частину витрат в загальній сумі 168 098,25 грн., що підтверджується платіжними дорученнями № 4 від 23.04.2013р. на суму 49 957,25 грн., № 5 від 18.06.2013р. на суму 0,05 грн., № 6 від 18.06.2013р. на суму 64 290,95 грн., № 7 від 22.10.2013р. на суму 0,27 грн., № 8 від 22.10.2013р. на суму 53 849,73 грн. (а.с.110-114). Таким чином, суд приходить до висновку, що загальна сума заборгованості Відповідача на користь Позивача у вигляді відшкодування витрат за надані послуги пільгового перевезення пасажирів залізничним транспортом зі станції Ірпінь за період січень-вересень 2013 року на виконання Договору № ПЗ/ДН-1-135272/НЮ від 08.02.2012р., складає 361 871,98 грн. (529 970,23 грн. - 168 098,25 грн.). Пунктом 2 Порядку фінансування видатків місцевих бюджетів на здійснення заходів з виконання державних програм соціального захисту населення за рахунок субвенцій з державного бюджету, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 4 березня 2002 року № 256 (далі - Порядок), визначено, що фінансування видатків місцевих бюджетів за державними програмами соціального захисту населення провадиться за рахунок субвенцій, передбачених державним бюджетом на відповідний рік, у межах обсягів, затверджених у обласних бюджетах, бюджеті Автономної Республіки Крим, бюджетах міст Києва та Севастополя, міст республіканського Автономної Республіки Крим і обласного значення та у районних бюджетах на зазначені цілі. Забороняється фінансування місцевих програм соціального захисту населення за рахунок субвенцій з державного бюджету. Головними розпорядниками коштів місцевих бюджетів на здійснення заходів з виконання державних програм соціального захисту населення є керівники головних управлінь, управлінь, відділів та інших самостійних структурних підрозділів місцевих держадміністрацій, виконавчих органів рад, до компетенції яких належать питання праці та соціального захисту населення (далі - головні розпорядники коштів) (пункт 3 Порядку). Абзацом 4 п. 5 Порядку визначено, що головні розпорядники коштів місцевих бюджетів щомісяця готують інформацію про фактично нараховані суми та акти звіряння розрахунків за надані послуги з підприємствами - надавачами відповідних послуг і надсилають їх фінансовим органам райдержадміністрацій, виконкомів міських рад (міст республіканського Автономної Республіки Крим і обласного значення): до 22 числа місяця, що настає за звітним, - щодо пільг та житлових субсидій населенню на оплату електроенергії, природного газу, послуг тепло-, водопостачання і водовідведення, квартирної плати (утримання будинків і споруд та прибудинкових територій), вивезення побутового сміття та рідких нечистот, компенсаційних виплат за пільговий проїзд окремих категорій громадян, пільг з послуг зв'язку, зокрема безпроводового доступу до телекомунікаційної мережі з придбанням відповідних стаціонарних абонентських терміналів, та інших передбачених законодавством пільг (крім пільг на одержання ліків та зубопротезування). Інформація про фактично нараховані за звітний період суми подається як в цілому, так і за розрахунками, не проведеними згідно з Порядком, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 11 січня 2005 р. № 20. Відповідно до абз. 4 п. 6 Порядку, фінансові органи районних держадміністрацій, виконкомів міських рад (міст республіканського Автономної Республіки Крим і обласного значення) на підставі актів звіряння, зазначених у пункті 5 цього Порядку, щомісяця готують реєстри нарахованих сум та подають їх Міністерству фінансів Автономної Республіки Крим, фінансовим органам обласних, Київської та Севастопольської міських держадміністрацій, управлінням Державної казначейської служби в Автономній Республіці Крим, областях, мм. Києві та Севастополі: до 25 числа місяця, що настає за звітним, - щодо пільг та житлових субсидій населенню на оплату електроенергії, природного газу, послуг тепло-, водопостачання і водовідведення, квартирної плати (утримання будинків і споруд та прибудинкових територій), вивезення побутового сміття та рідких нечистот, компенсаційних виплат за пільговий проїзд окремих категорій громадян, пільг з послуг зв'язку, зокрема безпроводового доступу до телекомунікаційної мережі з придбанням відповідних стаціонарних абонентських терміналів, та інших передбачених законодавством пільг (крім пільг на одержання ліків та зубопротезування). Інформація про фактично нараховані за звітний період суми подається як в цілому, так і за розрахунками, не проведеними згідно з Порядком, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 11 січня 2005 р. № 20. Згідно абз. 8 п. 6 Порядку, у разі виникнення додаткових зобов'язань головні розпорядники коштів місцевих бюджетів надсилають щомісяця до 18 числа фінансовим органам райдержадміністрацій, виконкомів міських рад (міст республіканського Автономної Республіки Крим і обласного значення) уточнену інформацію про фактично нараховані у поточному місяці суми. Зазначені фінансові органи готують уточнені реєстри нарахованих у поточному місяці сум та подають їх до 20 числа Міністерству фінансів Автономної Республіки Крим, фінансовим органам обласних, Київської та Севастопольської міських держадміністрацій, управлінням Державної казначейської служби в Автономній Республіці Крим, областях, мм. Києві та Севастополі. Пунктом 7 Порядку встановлено, що Міністерство фінансів Автономної Республіки Крим, фінансові органи обласних держадміністрацій протягом двох операційних днів після отримання коштів субвенцій надають органам Державної казначейської служби платіжні доручення щодо перерахування цих коштів на рахунки районних бюджетів, бюджетів міст республіканського Автономної Республіки Крим та обласного значення пропорційно фактичним зобов'язанням з пільг, субсидій, допомоги та компенсаційних виплат за пільговий проїзд окремих категорій громадян відповідних бюджетів на дату проведення платежів з їх оплати. Щомісячні суми субвенцій перераховуються органами Державної казначейської служби на рахунки місцевих бюджетів з урахуванням їх обсягів, передбачених у бюджеті Автономної Республіки Крим, обласних бюджетах для відповідних місцевих бюджетів. Органи Державної казначейської служби протягом операційного дня з часу отримання відповідних платіжних доручень направляють кошти субвенцій на рахунки місцевих бюджетів, відкриті в територіальних управліннях Державної казначейської служби. Згідно з пунктом 8 Порядку отримані місцевими бюджетами суми субвенцій перераховуються протягом одного операційного дня на рахунки головних розпорядників коштів, відкриті в територіальних управліннях Державної казначейської служби, для здійснення відповідних видатків. Головні розпорядники коштів місцевих бюджетів здійснюють у п'ятиденний строк розрахунки з постачальниками відповідних послуг і ведуть облік за видами пільг та житлових субсидій населенню на оплату електроенергії, природного газу, послуг тепло-, водопостачання і водовідведення, квартирної плати (утримання будинків і споруд та прибудинкових територій), вивезення побутового сміття та рідких нечистот, придбання твердого та рідкого пічного побутового палива і скрапленого газу; допомоги сім'ям з дітьми, малозабезпеченим сім'ям, інвалідам з дитинства, дітям-інвалідам та тимчасової державної допомоги дітям; компенсації особам, які згідно із статтями 43 і 48 Гірничого закону України мають право на безоплатне отримання вугілля на побутові потреби, але проживають у будинках, що мають центральне опалення; компенсаційних виплат за пільговий проїзд окремих категорій громадян; пільг з послуг зв'язку, зокрема безпроводового доступу до телекомунікаційної мережі з придбанням відповідних стаціонарних абонентських терміналів, та інших передбачених законодавством пільг (крім пільг на одержання ліків та зубопротезування). Суд звертає увагу на те, що, як зазначено в мотивувальній частині Постанови Верховного Суду України від 13 жовтня 2009 року у справі № 21-348во09 "Суди, відмовляючи в задоволенні позовних вимог про стягнення коштів, дійшли помилкового висновку, що відсутність бюджетного асигнування є підставою для звільнення від виконання грошового зобов'язання, взятого на себе державою в особі органу виконавчої влади, в даному випадку в особі відповідача". Відповідно до норм Типового положення про управління праці та соціального захисту населення районної, районної у мм. Києві та Севастополі державної адміністрації, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30 травня 2007 р. N 790, основними завданнями управління є забезпечення у межах своїх повноважень додержання законодавства про соціальний захист та соціальне обслуговування населення, у тому числі громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи; розроблення та організація виконання комплексних програм поліпшення соціального обслуговування інвалідів, пенсіонерів, одиноких непрацездатних громадян похилого віку та всебічне сприяння в отриманні ними соціального обслуговування та соціальних послуг за місцем проживання; виконання функцій головного розпорядника коштів місцевого бюджету на здійснення заходів з виконання державних програм соціального захисту населення за рахунок субвенції з державного бюджету. Таким чином, Управління праці та соціального захисту населення, повинні вивчати потреби про об'єми та вартість соціальної послуги, укладати правочини з надавачем послуг, контролювати процес надання такої послуги та забезпечувати компенсаційні виплати надавачу послуги. Пунктом 1 Порядку, встановлено, що цей Порядок визначає відповідно до ст. 102 Бюджетного кодексу України механізм фінансування видатків місцевих бюджетів на здійснення заходів з виконання державних програм соціального захисту населення щодо компенсаційних виплат за пільговий проїзд окремих категорій громадян. Отже, хоча головні розпорядники коштів при розрахунках компенсаційних виплат за пільговий проїзд окремих категорій громадян обмежені сумами фактичних зобов'язань відповідних бюджетів, але зобов'язані у разі виникнення додаткових зобов'язань надсилати щомісяця до 18 числа фінансовим органам райдержадміністрацій, виконкомів міських рад (міст республіканського Автономної Республіки Крим і обласного значення) уточнену інформацію про фактично нараховані у поточному місяці суми. На підставі отриманої інформації фінансовий орган вирішує питання про фінансування додаткових зобов'язань, зокрема таким чином як: збільшення обсягу субвенцій з державного бюджету місцевим бюджетам; перерозподіл обсягів субвенцій з державного бюджету місцевим бюджетам за рахунок позицій, по яким не відбулось повного чи часткового освоєння коштів; перереєстрація заборгованості за минулий період та включення її в кошторис наступного періоду. Відповідачем за період січень-вересень 2013р. було зареєстровано в Управлінні Державного казначейства у м. Ірпінь компенсаційних виплат за пільговий проїзд окремих категорій громадян на залізничному транспорту, згідно Реєстрів бюджетних фінансових зобов'язань розпорядників (одержувачів) бюджетних коштів від 10.04.2013р. № 60 на суму 49 957,30 грн. (а.с.94), від 14.05.2013р. № 82 на суму 64 291,22 грн. (а.с.97), від 04.12.2013р. № 199 на суму 72 090,27 грн. (а.с.102), на загальну суму 186 338,79 грн. Таким чином, відповідач повинен був надіслати інформацію за період з 01 січня 2013 року по 30 вересня 2013 року щодо компенсування пільг, наданих залізницею відповідним категоріям громадян, фінансовим органам, які складають уточнені реєстри. Проте, відповідачем не було виконано вимоги п. 6 Порядку, не зареєстровані додаткові зобов'язання, чим порушено права позивача. Таким чином, відповідач в цій частині не виконав вимоги Постанови Кабінету Міністрів України від 04.03.02 року №256, чим порушив право ДТГО "Південно-Західної залізниці" на отримання компенсаційних виплат за пільговий проїзд окремих категорій громадян залізницею в повному розмірі, що в свою чергу дає підстави вважати протиправними дії, і бездіяльність Управління праці та соціального захисту населення Ірпінської міської Ради. Чинним законодавством України не врегульовано порядку проведення погашення заборгованості бюджетних установ у випадках, коли поточні бюджетні асигнування не покривають всі зобов'язання за укладеними договорами. Проте, це не може бути підставою для звільнення від виконання зобов'язань за укладеними договорами. Крім того, згідно з ч. 1 ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права. Відтак, суд також звертає увагу на те, що у справі "Кечко проти України" Європейський Суд з прав людини констатував, що не приймає аргумент Уряду щодо бюджетних асигнувань, оскільки органи державної влади не можуть посилатись на відсутність коштів як на причину невиконання своїх зобов'язань. Крім того, як свідчить практика Європейського Суду з прав людини, державний орган не може посилатися на відсутність коштів, щоб не виплачувати борг, у тому числі той, що підтверджений судовим рішенням. Така відсутність коштів не може бути визнана як виключна обставина, та є порушенням пункту 1 статті 6, статті 13 Європейської Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 11 вересня 1997 року, про що також зазначено в Рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Жовнер проти України" від 29 червня 2004 року. Враховуючи все вищезазначене в сукупності, суд дійшов висновку про те, що дії Відповідача щодо невиконання умов Договору (неповної сплати коштів) є такими, що не ґрунтуються на вимогах чинного законодавства України, а, відтак, підлягають визнанню протиправними. Таким чином, зважаючи на вищевказане, вимога про стягнення з Відповідача грошових коштів у вигляді витрат на перевезення залізницею пасажирів, які користуються пільгами з оплати проїзду у приміських поїздах за період з 01.01.2013р. по 30.09.2013р., з урахуванням суми компенсованих витрат, підлягає частковому задоволенню шляхом стягнення з Відповідача на користь Позивача витрат в сумі 361 871,98 грн. Відповідно до частини 2 статті 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Виходячи з наведеного та враховуючи ті обставини, що відповідачем не доведено правомірності своїх дій та бездіяльності щодо не реєстрації зобов'язань за фактично надані послуги перевезення пільгових категорій пасажирів, суд приходить до висновку, що позов Державного територіально-галузевого об'єднання «Південно-Західна залізниця» до Управління соціального захисту населення Ірпінської міської Ради про визнання дій та бездіяльності протиправними і стягнення витрат на перевезення пасажирів підлягає частковому задоволенню. При цьому згідно з ч.3 ст.94 КАС України понесені Позивачем при зверненні до суду судові витрати у виді суми сплаченого судового збору у розмірі 2 328,41грн. підлягають стягненню на його користь з Державного бюджету України. Враховуючи викладене, на підставі Постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження Порядку фінансування видатків місцевих бюджетів на здійснення заходів з виконання державних програм соціального захисту населення за рахунок субвенцій з державного бюджету» № 256 від 04 березня 2002 року, Постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження Порядку розрахунку обсягів компенсаційних виплат за пільгові перевезення залізничним транспортом окремих категорій громадян» від 16 грудня 2009 року № 1359 та

Результат розгляду: partial