Рішення адміністративного суду від 2014-02-14 00:00:00+02

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому просить скасувати рішення УПФ в Хортицькому районі м. Запоріжжя №17 від 19 липня 2013 року, зобов'язати відповідача визначити строк виходу на пенсію за пільговим стажем за списком №2, по досягнення [PERSON] 56 річного віку, зобов'язати УПФ в Хортицькому районі м. Запоріжжя відшкодувати позивачу заборгованість з виплати пенсії, починаючи з липня 2013 року, а також стягнути з відповідача сплачений судовий збір. В обґрунтування позову вказав, що він має 10 років безперервного стажу роботи з шкідливими і важкими умовами праці, що дає йому право виходу на пенсію по досягненню 56 років. В запереченнях на адміністративний позов представник УПФ в Хортицькому районі місті Запоріжжя посилався на відсутність десятирічного безперервного стажу роботи [PERSON] з шкідливими і важкими умовами праці. Зазначив, що оскільки із роботи з вказаними умовами праці позивач звільнився 31 січня 1992 року, то відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення» не підлягає зарахування до цього стажу роботу на виборній посаді. Вважає, що при обчисленні пенсійного віку [PERSON], не підлягають застосуванню положення ст. 100 ЗУ «Про пенсійне забезпечення». Відповідно до ч.4 ст. 1832 КАС України суддя розглядає справу в порядку скороченого провадження одноособово, без проведення судового засідання та виклику осіб, які беруть участь у справі. Дослідивши матеріали справи та давши оцінку доказам у їх сукупності, суд вважає необхідним задовольнити позов виходячи із наступних підстав. 17 червня 2013 року [PERSON] звернувся до УПФ в Хортицькому районі м. Запоріжжя із заявою про призначення йому пенсії за віком (а.с.34). Рішенням УПФ в Хортицькому районі м. Запоріжжя №17 від 19 липня 2013 року в задоволенні заяви відмовлено, з посиланням на те, що [PERSON] набуде право на пенсію на пільгових умовах при досягненні 57 років, оскільки його стаж роботи з шкідливими і важкими умовами праці складає 8 років 2 місяці 17 днів (а.с.6-6зв.). З копії трудової книжки [PERSON] та довідок (а.с.9-10, 21, 26) вбачається, що з 06 листопада 1981 року по 12 вересня 1986 року та з 22 вересня 1988 року по 31 січня 1992 року позивач працював на роботі з шкідливими і важкими умовами праці. При цьому у період часу з 13 вересня 1986 року по 21 вересня 1988 року [PERSON] був обраний секретарем партійної організації цеху №39 моторобудівельного заводу. Відповідно до п.б) ч.1 ст. 100 Закону України «Про пенсійне забезпечення» особам, які працювали до введення в дію цього Закону на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, передбачених раніше діючим законодавством, пенсії за віком призначаються на таких умовах: особам, які не мають повного стажу роботи із шкідливими і важкими умовами праці, вік, необхідний для призначення пенсії відповідно до статті 12, знижується пропорційно наявному стажу в порядку, передбаченому статтями 13-14 цього Закону, виходячи з вимог цього стажу, встановлених раніше діючим законодавством. Раніше діюче законодавство - п.п.3 п.109 Положення про порядок призначення та виплати державних пенсій, затвердженого постановою Ради Міністрів СРСР від 03 серпня 1972 року вказувало, що робота на виборних та інших відповідальних посадах в партійних і комсомольських організаціях зараховується до стажу, який давав право на пенсію на пільгових умовах чи в пільгових розмірах, за умови, якщо перерва між роботою в партійних і комсомольських організаціях і наступною роботою не перевищувала трьох місяців і якщо робота в партійних і комсомольських органах передувала або за нею безпосередньо слідувала робота, яка давала право на пенсію на пільгових умовах чи в пільгових розмірах. Виборна робота зараховується до пільгового стажу роботи в межах не більше п'яти років. Зазначенні умови, необхідні для зарахування роботи на виборних посадах до стажу, який дає право на пенсію на пільгових умовах, при роботі [PERSON] з 13 вересня 1986 року по 21 вересня 1988 року секретарем партійної організації цеху №39 моторобудівельного заводу - дотримано. Таким чином, на момент вступу в дію Закону України «Про пенсійне забезпечення», станом на 01 січня 1992 року, з урахуванням положень п.п.3 п.109 Положення про порядок призначення та виплати державних пенсій, затвердженого постановою Ради Міністрів СРСР від 03 серпня 1972 року, [PERSON] мав повних 10 років роботи з шкідливими і важкими умовами праці. Відповідно до ст. 12 ЗУ «Про пенсійне забезпечення» право на пенсію за віком мають чоловіки після досягнення 60 років і при стажі роботи не менше 25 років. Згідно п.б) ч.1 ст. 13 ЗУ «Про пенсійне забезпечення» на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком N2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць: чоловіки - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 25 років, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах; Працівникам, які мають не менше половини стажу роботи з шкідливими і важкими умовами праці, пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням віку, передбаченого статтею 12 цього Закону, на 1 рік за кожні 2 роки 6 місяців такої роботи чоловікам. При звернення до УПФ в Хортицькому районі м. Запоріжжя [PERSON] мав необхідний загальний трудовий стаж, а також більше половини - 10 повних років роботи з шкідливими і важкими умовами праці за списком N2, що дає йому право на пенсію на пільгових умовах, із зменшенням пенсійного віку на чотири роки, - тобто з 56 років, у зв'язку з чим позов підлягає задоволенню. Відповідно до ч.1 ст.94 КАС України на користь позивача підлягають відшкодуванню понесені ним судові витрати з Державного бюджету України.

Результат розгляду: granted