Рішення адміністративного суду від 2014-01-22 00:00:00+02

Позивач - [PERSON], звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Харківській області, в якому просить суд зобов'язати відповідача негайно провести дії щодо розгляду скарги [PERSON] про вчинення правопорушення державними виконавцями, що отримана 03.09.2013 року, та письмово повідомити позивача про результати розгляду скарги і суть прийнятого рішення. В обґрунтування позову позивач посилався на те, що він звернувся до відповідача зі скаргою про вчинення правопорушення державними виконавцями, яку відповідачем було отримано 03.09.2013 року. Проте, жодної відповіді на свою скаргу позивач не отримав. Позивач вважає, що ненадання жодної відповіді по суті скарги є порушенням його прав, передбачених Законами України «Про звернення громадян» та «Про виконавче провадження». Позивач в судове засідання не з'явився, надав до суду клопотання про розгляд даної справи без його участі. Таким чином, суд вважає за можливе здійснювати розгляд справи за відсутності позивача за наявними в ній матеріалами. Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечував, вважає його необґрунтованим та безпідставним та просив суд відмовити в його задоволенні в повному обсязі. При цьому, посилався на те, що скаргу позивача від 03.09.2013 року за вх. №Л-127 було направлено для подальшого розгляду начальнику Жовтневого відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції. За результатами розгляду скарги Жовтневим відділом державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції було надано відповідь в строки передбачені Законом України «Про виконавче провадження». Відповідь на скаргу від 03.09.2013 року направлено поштовим відправленням [PERSON] Суд, заслухавши пояснення представника відповідача, дослідивши матеріали справи, зібрані у справі докази в їх сукупності, проаналізувавши зміст норм матеріального і процесуального права, які підлягають застосуванню до спірних правовідносин, вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] звернувся до Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Харківській області зі скаргою про вчинення правопорушення державними виконавцями, яка була отримана відповідачем 03.09.2013 року за вх. №Л-127, копія якої приєднана до матеріалів справи. Суд зазначає, що відповідно до ч. 3 ст. 82 Закону України «Про виконавче провадження» скарга на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця подається начальнику відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець. Згідно з ч. 8 ст. 82 Закону України «Про виконавче провадження» скарга, подана у виконавчому провадженні начальнику відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, розглядається у десятиденний строк з дня її надходження. За результатами розгляду скарги начальник відділу виносить постанову про її задоволення чи відмову, яка в десятиденний строк може бути оскаржена до вищестоящого органу державної виконавчої служби або до суду. Скарга, подана без додержання вимог, викладених у частині шостій цієї статті, розглядається начальником відділу в порядку, встановленому Законом України "Про звернення громадян". Відповідно до п. 9.1-9.13 Положення про районний, районний у місті, міський виконавчої служби, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 10.04.12 №549/5, начальник відділу організовує розгляд звернень громадян та юридичних осіб з питань, пов'язаних із діяльністю Відділу. Як вбачається з матеріалів справи, скаргу позивача від 03.09.2013 року щодо порушення його прав державними виконавцями Жовтневого відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції при примусовому виконанні виконавчого провадження по стягненню заборгованості з [PERSON] було направлено для подальшого розгляду начальнику Жовтневого відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції листом від 13.09.2013 року за №Л-127-8/01-41/08, що підтверджується витягом з журналу обліку вихідної кореспонденції за 13.09.2013 року, копії яких приєднані до матеріалів справи. За результатами розгляду скарги позивача Жовтневим відділом державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції 23.09.203 року було складено відповідь за №17215 та направлено її [PERSON] простим поштовим відправленням, що підтверджується витягом з журналу реєстрації вихідної кореспонденції за 23.09.2013 року, копії яких приєднані до матеріалів справи. Вищезазначене свідчить про те, що скарга [PERSON] від 03.09.2013 року про вчинення правопорушення державними виконавцями, була розглянута за належністю Жовтневим відділом державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції, відповідь на зазначену скаргу позивачу було надіслано 23.09.2013 року. Таким чином, суд не вбачає підстав для зобов'язання відповідача розглянути скаргу від 03.09.2013 року та письмово повідомити позивача про результати розгляду скарги і суть прийнятого рішення. Виходячи з приписів ст. 19 ч. 2 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Згідно з ч. 3 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку. Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню. Відповідно до вимог ст. 94 Кодексу адміністративного судочинства України, судові витрати з відповідача не стягуються.

Результат розгляду: denied