Рішення адміністративного суду від 2014-01-16 00:00:00+02

Державна податкова інспекція у Ленінському районі Головного управління Міндоходів у м. Севастополі звернулась до суду з позовною заявою до фізичної особи-підприємця [PERSON] про припинення підприємницької діяльності. Вказує, що відповідач у порушення підпункту 16.1.3 пункту 16.1 статті 16 Податкового кодексу України з 10.01.2011 р. не надає звітність про свою фінансово-господарську діяльність позивачу. Просить припинити підприємницьку діяльність відповідача. Ухвалою від 17.12.2013 р. відкрито скорочене провадження по адміністративній справі, запропоновано відповідачеві подати у десятиденний строк з дня одержання ухвали подати письмові заперечення проти позову з посиланням на докази, якими вони обґрунтовуються. Відповідачем ухвалу від 17.12.2013 р. про відкриття скороченого провадження по адміністративній справі виконано не було. Письмові заперечення суду не надав (а.с. 12) . Частиною 4 статті 183-2 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що суддя розглядає справу в порядку скороченого провадження одноособово, без проведення судового засідання та виклику осіб, які беруть участь у справі. За результатами розгляду справи у скороченому провадженні суддя, оцінивши повідомлені позивачем, відповідачем обставини, за наявності достатніх підстав приймає законне судове рішення. Суд, встановивши обставини по справі, дослідивши матеріали справи, вважає позов таким, що підлягає задоволенню, з наступних підстав. Фізична особа-підприємець [PERSON] зареєстрований Ленінською районною державною адміністрацією м. Севастополя як фізична особа-підприємець 23.04.2001 року та перебуває на обліку в Державній податковій інспекції у Ленінському районі Головного управління Міндоходів у м. Севастополі як платник податків з 26.04.2001 р., ідентифікаційний номер [NUMBER]. Згідно з пунктом 8 статті 19 Господарського кодексу України всі суб'єкти господарювання зобов'язані здійснювати первинний (оперативний) і бухгалтерський облік результатів своєї роботи, складати статистичну інформацію, а також надавати відповідно до вимог закону фінансову звітність і статистичну інформацію щодо своєї господарської діяльності, інші дані, визначені законом. Відповідно до підпункту 16.1.3 пункту 16.1 статті 16 Податкового кодексу України платники податків та зборів зобов'язані подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством, декларації, звітність та інші документи, пов'язані з обчисленням і сплатою податків та зборів. Згідно з підпунктом 41.1.1 пункту 41.1 статті 41 Податкового кодексу України контролюючими органами є: органи державної податкової служби - щодо податків, які справляються до бюджетів та державних цільових фондів, крім зазначених у підпункті 41.1.2 цього пункту, а також стосовно законодавства, контроль за дотриманням якого покладається на органи державної податкової служби. Відповідно до пункту 49.1 статті 49 Податкового кодексу України податкова декларація подається за звітний період в установлені цим Кодексом строки органу державної податкової служби, в якому перебуває на обліку платник податків. Вказаний обов'язок відповідачем не виконується, податкова звітність до позивача не надається з 10.01.2011 р., що підтверджується довідкою (а.с. 7). Таким чином, у порушення законодавства про оподаткування відповідач більше року не надає до органів державної податкової служби декларації, бухгалтерську звітність та інші документи та відомості, пов`язані з обчисленням та сплатою податків, зборів (обов`язкових платежів). Згідно частини першої статті 33 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців" від 15.05.2003 року № 755-IV (далі - Закон № 755) юридична особа припиняється в результаті передання всього свого майна, прав та обов'язків іншим юридичним особам - правонаступникам у результаті злиття, приєднання, поділу, перетворення (реорганізації) або в результаті ліквідації за рішенням, прийнятим засновниками (учасниками) юридичної особи або уповноваженим ними органом, за судовим рішенням або за рішенням органу державної влади, прийнятим у випадках, передбачених законом. Відповідно до частини 2 статті 38 Закону № 755 підставами для постановлення судового рішення щодо припинення юридичної особи, що не пов'язано з банкрутством юридичної особи, зокрема є: визнання судом недійсною державної реєстрації юридичної особи через допущені при її створенні порушення, які не можна усунути, а також в інших випадках, встановлених законом; провадження нею діяльності, що суперечить установчим документам, або такої, що заборонена законом; невідповідність мінімального розміру статутного капіталу юридичної особи вимогам закону; неподання протягом року органам державної податкової служби податкових декларацій, документів фінансової звітності відповідно до закону; наявність в Єдиному державному реєстрі запису про відсутність юридичної особи за вказаним її місцезнаходженням. Відповідно до пункту 67.2 статті 67 Податкового кодексу України органи державної податкової служби в установленому законом порядку мають право звертатися до суду про винесення судового рішення щодо: припинення юридичних осіб або підприємницької діяльності фізичних осіб - підприємців; відміни державної реєстрації припинення юридичних осіб або підприємницької діяльності фізичних осіб - підприємців; скасування державної реєстрації змін до установчих документів. Відповідно до довідки Державної податкової інспекції у Ленінському районі Головного управління Міндоходів у м. Севастополі заборгованість у відповідача перед бюджетом станом на 22.11.2013 року відсутня (а.с. 8). За таких обставин позовні вимоги Державної податкової інспекції у Ленінському районі Головного управління Міндоходів у м. Севастополі підлягають задоволенню, а підприємницька діяльність фізичної особи-підприємця [PERSON] підлягає припиненню. Враховуючи викладене,

Результат розгляду: granted