Рішення адміністративного суду від 2014-02-17 00:00:00+02

Постановою Окружного адміністративного суду міста Севастополь від 21.11.13 у справі № 827/2522/13-а позов Управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Севастополя до Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м.Севастополі про стягнення заборгованості - задоволено. Стягнуто з Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання в м.Севастополі на користь Управління Пенсійного фонду України у Ленінському районі м. Севастополя суму витрат, пов'язаних з виплатою пенсій по інвалідності призначених внаслідок нещасного випадку на виробництві та витрат на виплату цільової допомоги, що підлягають відшкодуванню за період з квітня 2013 року по вересень 2013 року у розмірі 1359 (одна тисяча триста п'ятдесят дев'ять) грн. 00 коп. на р/р25606301351733 в ТВБВ №10011/0267 філії-Кримське республіканське управління АТ «Ощадбанк» МФО 324805, код ЄДРПОУ:22274991. Не погодившись з даною постановою, відповідач звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить постанову суду першої інстанції скасувати, залишити без розгляду позовні вимоги стосовно періоду з квітня по вересень 2013 року. Апеляційна скарга мотивована порушенням судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права. В судовому засіданні 17.02.2014 представник відповідача підтримав доводи апеляційної скарги з підстав, зазначених в ній. Представник позивача проти задоволення апеляційної скарги заперечував. Колегія суддів, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Статтею 1 Основ законодавства України про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від 14 січня 1998 року № 16/98-ВР (далі - Основи) встановлено що, загальнообов'язкове державне соціальне страхування - це система прав, обов'язків і гарантій, яка передбачає надання соціального захисту, що включає матеріальне забезпечення громадян у разі хвороби, повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати страхових внесків власником або уповноваженим ним органом (далі - роботодавець), громадянами, а також бюджетних та інших джерел, передбачених законом. Відповідно до статті 4 Основи, встановлено, що залежно від страхового випадку є такі види загальнообов'язкового державного соціального страхування: пенсійне страхування; страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням; медичне страхування; страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності; страхування на випадок безробіття. Відносини, що виникають за зазначеними у частині першій цієї статті видами загальнообов'язкового державного соціального страхування, регулюються окремими законами, прийнятими відповідно до цих Основ. Відповідно до пункту 4 статті 25 Основ за страхуванням від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання надаються такі види соціальних послуг і матеріального забезпечення: профілактичні заходи по запобіганню нещасним випадкам на виробництві та професійним захворюванням; відновлення здоров'я та працездатності потерпілого; допомога по тимчасовій непрацездатності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання; відшкодування збитків, заподіяних працівникові каліцтвом чи іншим ушкодженням здоров'я, пов'язаним з виконанням ним своїх трудових обов'язків; пенсія по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання; пенсія у зв'язку із втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання; допомога на поховання осіб, які померли внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання. Ураховуючи те, що пенсія по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання є наслідком страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, належним страховиком, тим, хто має надавати застрахованій особі матеріальну допомогу чи соціальні послуги, відповідно до статті 25 Основ є Фонд, що також передбачено статтею 21 Закону України від 23.09.1999 р. № 1105-XIV «Про загальн6ооловязкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату праце6здкатності» (далі Закон № 1105-XIV), яка визначає перелік соціальних послуг та виплат, які здійснюються та відшкодовуються Фондом. Згідно з частиною четвертою статті 26 Основ якщо після призначення застрахованій особі матеріальної допомоги чи надання соціальних послуг між страховиками виник спір щодо понесених витрат, виплата здійснюється страховиком, до якого звернулася застрахована особа. При цьому неналежний страховик має право звернутися до належного страховика щодо відшкодування понесених ним витрат. Аналогічне правило закріплене частиною другою статті 24 Закону № 1105-XIV, відповідно до пункту 5 якої якщо після призначення застрахованій особі матеріальної допомоги чи надання соціальних послуг між Фондом і страховиками з інших видів соціального страхування виникають спори щодо понесених витрат, виплата здійснюється страховиком, до якого звернувся застрахований. При цьому страховик, до якого звернувся застрахований, має право звернутися до відповідного страховика з інших видів соціального страхування щодо відшкодування понесених ним витрат. Підпунктом "г" пункту 1 ст. 21 Закону №1105-XIV встановлено, що виплату пенсію по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання здійснює Фонд соціального страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання. Спільною постановою правління Пенсійного фонду України та Фонду соціального страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання України від 04.03.2003 року №5-4/4, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України від 16.05.2003 року за №376/7697, затверджений Порядок відшкодування Фондом соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України Пенсійному фонду України витрат, пов'язаних з виплатою пенсії по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання та пенсій у зв'язку із втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання (далі-Порядок). Відповідно до пункту 2 Порядку встановлено, що механізм відшкодування на централізованому рівні Фондом соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України (далі - Фонд соціального страхування від нещасних випадків) Пенсійному фонду України (далі - Пенсійний фонд) витрат, пов'язаних з виплатою пенсій по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання та пенсій у зв'язку із втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання, які призначені особам, що застраховані згідно із Законом України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності" (крім осіб, зазначених у пункті 2 статті 8 цього Закону), у тому числі добровільно застраховані, та потерпілим особам, право яких на отримання відшкодування шкоди раніше було встановлено згідно із законодавством СРСР або законодавством України про відшкодування шкоди, заподіяної працівникам внаслідок травмування на виробництві або професійного захворювання, пов'язаних з виконанням ними трудових обов'язків. Пунктом 3 Порядку відшкодуванню підлягають пенсії, призначені відповідно до пунктів "а", "в", "г" статті 26, статей 37, 38, та пенсії, виплачені відповідно до статей 91, 92 Закону України "Про пенсійне забезпечення" в разі настання страхових випадків, визначених Переліком обставин, за яких настає страховий випадок державного соціального страхування громадян від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 21 серпня 2001 року N 1094. Пунктом 4 вказаного Порядку визначено, що відшкодуванню підлягають суми, що виплачуються відповідно до Законів України "Про пенсійне забезпечення", &quot;Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності" та інших нормативно-правових актів, а саме: - сума основного розміру пенсії по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання та пенсії у зв'язку із втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання; - щомісячна цільова грошова допомога на прожиття, якщо така надавалася пенсіонеру, який одержував вищезазначену пенсію; - допомога на поховання сім'ї померлого або особі, яка здійснила поховання особи, яка отримувала вищезазначену пенсію; - сума витрат Пенсійного фонду з виплати і доставки вищезазначених пенсій. Аналогічне правило закріплене частиною другою статті 24 Закону № 1105-XIV, відповідно до пункту 5 якої якщо після призначення застрахованій особі матеріальної допомоги чи надання соціальних послуг між Фондом і страховиками з інших видів соціального страхування виникають спори щодо понесених витрат, виплата здійснюється страховиком, до якого звернувся застрахований. При цьому страховик, до якого звернувся застрахований, має право звернутися до відповідного страховика з інших видів соціального страхування щодо відшкодування понесених ним витрат. Таким чином, витрати, понесені органами ПФУ у зв'язку із виплатою та доставкою пенсій по інвалідності від трудового каліцтва (у тому числі й пенсій особам, які стали інвалідами від нещасного випадку на виробництві на території колишніх республік СРСР). підлягають відшкодуванню за рахунок Фонду як належного страховика від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання. З матеріалів справи вбачається, що відповідно до наданих до матеріалів справи актів щомісячної звірки по особових справах потерпілих за висновками позивача загальна сума витрат, що підлягає відшкодуванню за період з квітня 2013 року по вересень 2013 року складає 29 273 грн. 66 коп., при цьому до відшкодування відповідач прийняв 27 914 грн. 66 коп. У жовтні 2013 року Управління Пенсійного фонду України у Ленінському районі м. Севастополя звернулось до суду із адміністративним позовом до Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання в м. Севастополі про стягнення заборгованості по виплаті пенсій по інвалідності призначених внаслідок нещасного випадку на виробництві та витрат на виплату цільової допомоги, що підлягають відшкодуванню за період з квітня 2013 року по вересень 2013 року у розмірі 1359 грн. 00 коп. Судом першої інстанції встановлено, що УПФУ у Ленінському районі м.Севастополя за період з квітня 2013 року по вересень 2013 року виплатило [PERSON] пенсію по інвалідності, призначену внаслідок нещасного випадку на виробництві на загальну суму 453 грн. 25 коп. (основний щомісячний розмір пенсії - 90 грн. 65 коп.) та виплатило цільову грошову допомогу на загальну суму 5 грн. 75 коп. (основний щомісячний розмір допомоги - 1 грн. 15 коп.), за період з квітня 2013 року по вересень 2013 року виплатило [PERSON] пенсію по інвалідності, призначену внаслідок нещасного випадку на виробництві на території колишнього СРСР на загальну суму 900 грн. 00 коп. (основний щомісячний розмір пенсії - 150 грн. 00 коп.). Закон № 1105-XIV та будь-які інші законодавчі акти України не містять дискримінаційних посилань на те, що особам, які отримали інвалідність внаслідок нещасного випадку на виробництві на території колишнього СРСР, а не на території України, пенсія по інвалідності не призначається і виплата пенсії таким особам в Україні не здійснюється, тому суд першої інстанції правильно дійшов до висновку, що виплату позивачем гр. [PERSON] пенсії по інвалідності, призначену внаслідок нещасного випадку на виробництві на території колишнього СРСР на загальну суму 900 грн. 00 коп., слід вважати законною. Витрати, понесені органами Пенсійного фонду у зв'язку із виплатою та доставкою пенсій по інвалідності від нещасного випадку на виробництві на території колишніх республік СРСР підлягають відшкодуванню за рахунок Фонду, як належного страховика від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання. Що стосується витрат, понесених УПФУ у Ленінському районі м. Севастополя за період з квітня 2013 року по вересень 2013 року по сплати [PERSON] пенсії по інвалідності, призначеної внаслідок нещасного випадку на виробництві на загальну суму 453 грн. 25 коп., то колегія суддів зазначає наступне. Відповідно до ст.33 Закону № 1105-XIV, право на одержання щомісячних страхових виплат (пенсій, згідно з підпунктом «д» пун5кту 1 частини 1 ст.1 цього Закону) мають непрац6ездатні особи, які перебували на утриманні померлого або мали на день його смерті право на о6держання від нього утримання…». Такими непрацездатними особами є в тому числі інваліди - члени сім'ї потерпілого на час інвалідності. Пунктом 3 ч.2 ст.33 Закону № 1105-XIV передбачено здійснення страхових виплат тім інвалідам, які на час інвалідності були членами сім'ї потерпілого (але на момент нещасного випадку та смерті [PERSON], що настали у січні 1995 року, [PERSON] було лише 2 роки та огляд на предмет інвалідності ще не мав місце). Первинний огляд [PERSON] зі встановленням другої групи інвалідності було проведено в 2010 році; вперше вона була оглянута на предмет інвалідності 24.03.2005, тобто в 12 років, після чого обрала інший від забезпечення, не пов'язаний зі страховим випадком на виробництві - пенсію по інвалідності з дитинства. З урахуванням викладеного, колегія суддів дійшла до висновку, що Управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Севастополя не має правових підстав для відшкодування пенсії, призначеної [PERSON] управлінням Пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Севастополя, а тому апеляційна скарга Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м.Севастополі підлягає частковому задоволенню. Згідно статті 202 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції скасовує судове рішення суду першої інстанції та ухвалює нове рішення, якщо висновки суду не відповідають обставинам справи, допущено порушення норм матеріального чи процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Результат розгляду: partial