Рішення адміністративного суду від 2014-02-06 00:00:00+02

Фізична особа підприємець [PERSON] 16 жовтня 2012 року звернувся до суду з позовом до Державного закладу «Знам'янська районна санітарно-епідеміологічна станція» Міністерства охорони здоров'я України, згідно якого, просить: визнати протиправними дії відповідача щодо ненадання копій документів на інформаційні запити від 22.03.2012 року та 25.06.2012 року, згідно Закону України «Про доступ до публічної інформації»; зобов'язати відповідача протягом п'яти днів надати ксерокопії документів, вказаних у запитах відповідно до Закону України «Про доступ до публічної інформації». В обґрунтування своїх вимог позивач зазначає, що 22.03.2012 року він звернувся із запитом до відповідача щодо отримання копій документів, однак йому було відмовлено в їх наданні. 25.06.2012 року позивач повторно звернувся із інформаційним запитом до відповідача, однак отримав відмову. Позивач вважає, що відмова відповідача в наданні копій документів є протиправною, оскільки свідчить про порушенням норм Закону України «Про доступ до публічної інформації». Постановою Кіровоградського окружного адміністративного суду від 22 листопада 2012 року адміністративний позов задоволено частково. Суд визнав протиправною бездіяльність відповідача щодо ненадання позивачу на запит від 22 березня 2012 року та від 25 червня 2012 року копії асортименту харчових продуктів для реалізації при виїзній торгівлі в селах Дмитрівка, Диківка Знам'янського району, погодженого головним державним санітарним лікарем Знам'янського району 15 серпня 2011 року та копії асортименту харчових продуктів для реалізації при виїзній торгівлі в селах Дмитрівка, Диківка Знам'янського району, погодженого головним державним санітарним лікарем Знам'янського району 30 березня 2012 року та зобов'язав відповідача надати позивачу копії асортиментів харчових продуктів для реалізації при виїзній торгівлі в селах Дмитрівка, Диківка Знам'янського району, погодженого головним державним санітарним лікарем Знам'янського району 15 серпня 2011 року та 30 березня 2012 року. У задоволені позову в інший частині відмовив. Постанова суду мотивована тим, що відповідачем безпідставно та в порушення вимог Закону України «Про доступ до публічної інформації» не надано позивачу копії асортиментів харчових продуктів для реалізації при виїзній торгівлі в селах Дмитрівка, Диківка Знам'янського району, погодженого головним державним санітарним лікарем Знам'янського району від 15.08.2011 року та від 30.03.2012 року. При цьому, відповідачем правомірно відмовлено позивачу у наданні копій інших документів, оскільки вони містять персональні данні [PERSON] Не погодившись з постановою суду першої інстанції позивач оскаржив її до апеляційного суду з підстав порушення судом першої інстанції норм матеріального права. Просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою позов задовольнити. В апеляційній скарзі посилається на те, що судом першої інстанції неправомірно було віднесено інформацію, яка ним запитувалась, до конфіденційної. Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом першої інстанції встановлено та знайшло своє підтвердження під час розгляду апеляційної скарги, що 22.03.2012 року позивач звернувся із письмовим запитом до Головного санітарного лікаря Знам'янського району в якому зазначив, що згідно Закону «Про доступ до публічної інформації» він просить надати йому копії документів, а саме : копію постанови від 09.08.11 р. №137 про накладення штрафу; копію подання про відстрочення від роботи №59 від 05.08.11 р.; копію акта від 12.08.11 р.; копію погодження асортименту від 15.08.11 р.; копію рішення про допуск до роботи від 15.08.11 р.; копію рішення від 15.08.11 р. про відновлення підприємницької діяльності з реалізації продуктів (а.с.44-45). Листом від 26.03.2012 року №171/03 відповідач відмовив позивача у задоволені його запита з посиланням на те, що приватним особам санепідслужба не видає таку інформацію (а.с.46). 25.06.2012 року позивач повторно звернувся до відповідача з запитом про надання раніш запитуємих документів, а також копій: постанови №98 від 30.03.12 р.; постанови №99 від 30.03.12 р.; припису №52/03-4 від 30.03.12 р.; погодження асортименту райСЕС для реалізації населенню [PERSON] з автомобіля в неустановлених для цього місцях від 30.03.12 р.; договору від 13.03.12 р. №262 (а.с.47). Листом від 26.06.2012 року за №396/03 позивача повідомлено, що відповідач не може надати копії вказаних в запиті документів до вказаного підприємця, мотивовуючи відказ статтею 14 Закону України «Про захист персональних даних» №2297-VІ від 01.06.2011 року та статтею 285 Кодексу України про адміністративній правопорушення (а.с.48). Правомірність та обґрунтованість вказаних дій відповідача є предметом спору переданого на вирішення суду. Вирішуючи спірні відносини між сторонами та задовольняючи позов частково, суд першої інстанції дійшов висновку про те, що оскаржені дії відповідача є протиправними в частині ненадання позивачу на запит від 22 березня 2012 року та від 25 червня 2012 року копій асортиментів харчових продуктів для реалізації при виїзній торгівлі в селах Дмитрівка, Диківка Знам'янського району, погодженого головним державним санітарним лікарем Знам'янського району 15.08.2011 року та 30.03.2012 року. Колегія суддів, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права при винесенні оскарженої постанови, виходить з наступного. Судом першої інстанції встановлено та знайшло своє підтвердження під час розгляду апеляційної скарги, що 22.03.2012 року позивач звернувся із письмовим запитом до відповідача згідно якого просив надати йому копії документів, а саме: копію постанови від 09.08.11 р. №137 про накладення штрафу; копію подання про відстрочення від роботи №59 від 05.08.11 р.; копію акта від 12.08.11 р.; копію погодження асортименту від 15.08.11 р.; копію рішення про допуск до роботи від 15.08.11 р.; копію рішення від 15.08.11 р. про відновлення підприємницької діяльності з реалізації продуктів (а.с.44-45). Листом від 26.03.2012 року №171/03 відповідач відмовив позивача у задоволені його запита з посиланням на те, що приватним особам санепідслужба не видає таку інформацію (а.с.46). Згідно із ч.1 ст.20 Закону України «Про доступ до публічної інформації» № 2939-VI від 13.01.2011 року (далі - Закон № 2939-VI) (в редакції на час виникнення спірних відносин) розпорядник інформації має надати відповідь на запит на інформацію не пізніше п'яти робочих днів з дня отримання запиту. Згідно із ч.3 ст. 23 цього Закону оскарження рішень, дій чи бездіяльності розпорядників інформації до суду здійснюється відповідно до Кодексу адміністративного судочинства України. Відповідно до частин 1,2 статті 99 Кодексу адміністративного судочинства України адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Таким чином позивач, враховуючи, що його звернення до відповідача відбулось 22.03.2012 року, після отримання відповіді від 26.03.2012 року та закінчення визначеного Законом № 2939-VI п'ятиденного строку, а саме з 28 березня 2012 року - дати з якої він дізнався про порушення свої інтересів та протягом шести місяців мав право на звернення до адміністративного суду з відповідним позовом. Між тим звернення до суду відбулось 16.10.2012 року, таким чином позивачем пропущено шестимісячний строк звернення до суду з вимогами про надавання копій документів, а саме: копії постанови від 09.08.11 р. №137 про накладення штрафу; копії подання про відстрочення від роботи №59 від 05.08.11 р.; копії акта від 12.08.11 р.; копії погодження асортименту від 15.08.11 р.; копії рішення про допуск до роботи від 15.08.11 р.; копії рішення від 15.08.11 р. про відновлення підприємницької діяльності з реалізації продуктів (а.с.44-45). Практика Європейського суду з прав людини, яка відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є джерелом права, також свідчить про те, що право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строку для звернення до суду за захистом порушених прав. При цьому повторне звернення позивача до відповідача з аналогічними вимогами в запиті від 25.06.2012 року, не є підставою для їх повторного розгляду, оскільки рішення щодо цих вимог позивача було відповідачем вже прийнято та не оскаржено. Згідно статті 100 Кодексу адміністративного судочинства України адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд на підставі позовної заяви та доданих до неї матеріалів не знайде підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, про що постановляється ухвала. Враховуючи те, що позивачем пропущено шестимісячний строк звернення до суду з адміністративним позовом, а також те, що позивач підстави для поновлення строку звернення до суду в позові не зазначив, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне позов ФОП [PERSON] залишити без розгляду в частині позовних вимог про: визнання протиправними дій відповідача щодо ненадання копій документів на інформаційні запити від 22.03.2012 року та від 25.06.2012 року в частині вимог про надання позивачу копій документів: копії постанови від 09.08.11 р. №137 про накладення штрафу; копії подання про відстрочення від роботи №59 від 05.08.11 р.; копії акта від 12.08.11 р.; копії погодження асортименту від 15.08.11 р.; копії рішення про допуск до роботи від 15.08.11 р.; копії рішення від 15.08.11 р. про відновлення підприємницької діяльності з реалізації продуктів, згідно Закону України «Про доступ до публічної інформації»; зобов'язання відповідача протягом п'яти днів надати ксерокопії документів, вказаних у запитах від 22.03.2012 року та від 25.06.2012 року в частині вимог про надання позивачу копій документів: копії постанови від 09.08.11 р. №137 про накладення штрафу; копії подання про відстрочення від роботи №59 від 05.08.11 р.; копії акта від 12.08.11 р.; копії погодження асортименту від 15.08.11 р.; копії рішення про допуск до роботи від 15.08.11 р.; копії рішення від 15.08.11 р. про відновлення підприємницької діяльності з реалізації продуктів, згідно Закону України «Про доступ до публічної інформації». Відповідно до частини 1 статті 203 Кодексу адміністративного судочинства України постанова або ухвала суду першої інстанції скасовується в апеляційному порядку і позовна заява залишається без розгляду або провадження у справі закривається з підстав, встановлених відповідно статтями 155 і 157 цього Кодексу. Пунктом 9 частини 1 статті 155 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що суд своєю ухвалою залишає позовну заяву без розгляду якщо позовну заяву подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до адміністративного суду і суд не знайшов підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними. Щодо позовних вимог про визнання протиправними дій відповідача щодо ненадання копій документів на інформаційний запит від 25.06.2012 року в частині вимог про надання позивачу копій документів, а саме: постанови №98 від 30.03.12 р.; постанови №99 від 30.03.12 р.; припису №52/03-4 від 30.03.12 р.; погодження асортименту райСЕС для реалізації населенню [PERSON] з автомобіля в неустановлених для цього місцях від 30.03.12 р.; договору від 13.03.12 р. №262 згідно Закону України «Про доступ до публічної інформації» та зобов'язання відповідача протягом п'яти днів надати ксерокопії зазначених документів. Суд апеляційної інстанції зауважує на наступному. Згідно із ст. 2 Закону України «Про захист персональних даних» № 2297-VI від 01.06.2010 року (далі - Закон № 2297-VI) (в редакції на час виникнення спірних відносин) персональні данні - відомості чи сукупність відомостей про фізичну особу, яка ідентифікована або може бути конкретно ідентифікована. Згідно із п.4 ч.1 ст.6 цього Закону первинними джерелами відомостей про фізичну особу є: видані на її ім'я документи; підписані нею документи; відомості, які особа надає про себе. Згідно із п. 5 ч.1 ст.6 Закону № 2297-VI обробка персональних даних здійснюється для конкретних і законних цілей, визначених за згодою суб'єкта персональних даних, або у випадках, передбачених законами України у порядку встановленому законодавством. Згідно із ч.2 ст.5 Закону № 2297-VI персональні дані, крім знеособлених персональних даних, за режимом доступу є інформацією з обмеженим доступом. Таким чином, судом апеляційної інстанції встановлено, що постанова №98 від 30.03.12 р.; постанова №99 від 30.03.12 р.; припис №52/03-4 від 30.03.12 р.; погодження асортименту райСЕС для реалізації населенню [PERSON] з автомобіля в неустановлених для цього місцях від 30.03.12 р.; договір від 13.03.12 р. №262 згідно п.4 ч.1 ст.6 Закону № 2297-VI є первинними джерелами відомостей про фізичну особу [PERSON], тобто персональними даними, при цьому обробка цих даних здійснювалась для конкретних і законних цілей, визначених за згодою суб'єкта персональних даних, однак не для надання їх позивачу. Отже відповідач відмовляючи у задоволені запиту позивача від 25.06.2012 року в частині відмови у наданні копій документів, а саме: постанови №98 від 30.03.12 р.; постанови №99 від 30.03.12 р.; припису №52/03-4 від 30.03.12 р.; погодження асортименту райСЕС для реалізації населенню [PERSON] з автомобіля в неустановлених для цього місцях від 30.03.12 р.; договору від 13.03.12 р. №262 згідно Закону України «Про доступ до публічної інформації» діяв правомірно. Виходячи з положень п.4 ч.1 ст.6 Закону № 2297-VI суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції помилково дійшов висновку, що погодження асортименту райСЕС для реалізації населенню [PERSON] з автомобіля в неустановлених для цього місцях від 30.03.12 р, підписаного [PERSON] не є персональними даними. Колегія суддів вважає необґрунтованими посилання позивача в доводах апеляційної скарги на положення ч. 7 ст. 6 Закону № 2939-VI, оскільки, якщо документ містить інформацію з обмеженим доступом, для ознайомлення надається інформація, доступ до якої необмежений, між тим позивач вимагає надання йому саме копій документів. З огляду на викладені обставини колегія суддів дійшла висновку про ухвалення судом першої інстанції рішення з порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, що з урахуванням вимог позивача про скасування постанови суду першої інстанції, є підставою для її скасування та прийняття нової постанови про відмову у задоволення позову в частині позовних вимог про визнання протиправними дій відповідача щодо ненадання копій документів на інформаційний запит від 25.06.2012 року, а саме: копій документів: постанови №98 від 30.03.12 р.; постанови №99 від 30.03.12 р.; припису №52/03-4 від 30.03.12 р.; погодження асортименту райСЕС для реалізації населенню [PERSON] з автомобіля в неустановлених для цього місцях від 30.03.12 р.; договору від 13.03.12 р. №262 згідно Закону України «Про доступ до публічної інформації» та зобов'язання відповідача протягом п'яти днів надати ксерокопії зазначених документів згідно Закону України «Про доступ до публічної інформації». На підставі викладеного,

Результат розгляду: partial