Рішення адміністративного суду від 2014-02-03 00:00:00+02

15.10.2013 року позивач [PERSON] звернулась до суду з адміністративним позовом щодо нарахування та виплати їй допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку у розмірі прожиткового мінімуму для дітей віком до 6 років на поточний рік за період з 04.02.2013р. до дати ухвалення рішення, з урахуванням фактично виплачених сум та стягнення з Державного бюджету нарахованих сум. В обґрунтування своїх вимог зазначила, що вона є матір'ю [PERSON], [INFO]р.н., в зв'язку з чим, перебуває на обліку в УПСЗН і отримує грошову допомогу. 02.10.2013р. вона звернулась з письмовою заявою до відповідача, в якій просила провести перерахунок та виплату недоотриманих нею коштів щомісячної допомоги по догляду за дитиною віком до трьох років в розмірі прожиткового мінімуму для дітей віком до 6 років. 04.10.2013р. УПСЗН Гірницької районної адміністрації Макіївської міської ради Донецької області їй була надана відповідь про відсутність підстав для перерахунку допомоги відповідно до Закону України «Про державну допомогу сім'ям з дітьми». Також зазначила, що до 01 січня 2008 року - дати набрання чинності Законом України від 28.12.2007 № 107-VI «Про державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» (далі - Закон № 107-VI) - правовідносини щодо виплати допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку регулюються Законом України від 21.11.1992 № 2811-ХІІ «Про державну допомогу сім'ям з дітьми» (далі - Закон № 2811-ХІІ), дія якого поширювалася на осіб, не застрахованих в системі загальнообов'язкового державного соціального страхування (стаття 13) та законом України від 18.01.2001 № 2240-ІІІ (далі - Закон № 2240-ІІІ), який поширював свою дію на застрахованих у зазначеній системі осіб. Розмір допомоги також визначався цими Законами. Зокрема, статтею 15 Закону № 2811-ХІІ встановлено, що допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку надається у розмірі встановленого законом прожиткового мінімуму для дітей віком до 6 років, а відповідно до статті 43 Закону № 2240-ІІІ допомога по погляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку надається застрахованій особі у розмірі, що встановлюється правлінням Фонду, але не менше розміру прожиткового мінімуму, встановленого законом. Пунктами 23, 25 розділу ІІ Закону 107-VI були внесені відповідні зміни до Закону № 2811-ХІІ та Закону № 2240-ІІІ, Зокрема, змінами до статті 13 Закону № 2811-ХІІ його дію поширено на застрахованих осіб, а із Закону № 2240-ІІІ було виключено статті 40-44. Рішенням Конституційного Суду України від 22.05.2008 № 10-рп/2008 (далі - рішення 10-рп/2008) визнано неконституційними низку положень Закону № 107- VI, в тому числі й пункту 25 розділу ІІ Закону № 107- VI щодо виключення статей 40-44 Закону № 2240-ІІІ. Пунктом 2 розділу ІІІ Закону № 107-VI було передбачено, що розділ ІІ цього Закону діє до 31 грудня 2008 року. Таким чином, з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення № 10-рп/2008 відновили свою дію вищезазначені положення Закону № 2240-ІІІ, а з 01 січня 2009 року - статті 13, 15 Закону № 2811-ХІІ. Отже, висновок відповідача, про те що положення пункту 23 розділу ІІ Закону № 107-VІ, яким внесено зміни до статей 13,15 Закону № 2811-ХІІ, залишаються чинними, є хибним, адже свою дію відновили редакції цих статей до внесення них змін Законом № 107- VІ. Таким чином вона, як застрахована особа в системі соціального загальнообов'язкового державного страхування, відповідно до вимог статті 15 Закону України «Про державну допомогу сім'ям з дітьми» має право на отримання допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку у розмірі встановленого законом прожиткового мінімуму для дітей віком до 6 років з 04.02.2013р. Більш за те, Рішенням Конституційного Суду України від 25.01.2012 року № 3-рп/2012 визначено право Кабінету Міністрів України встановлювати розміри соціальних виплат, які фінансуються з рахунок коштів Державного бюджету України на основі і на виконання Закону України про Державний бюджет України на відповідний рік, однак, що ані Законом України «Про державний бюджет України на 2012 рік», ані Законом України «Про державний бюджет України на 2013 рік» не було встановлено, що положення статті 15 Закону України «Про державну допомогу сім'ям з дітьми» застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України виходячи з наявних фінансових ресурсів Державного бюджету України та бюджету Пенсійного фонду України на відповідні роки. Відповідно і Кабінет Міністрів України відповідних постанов з цього питання на 2012 та 2013 роки не приймав. Таким чином, відповідач, виплачуючи їй допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку в розмірі, встановленому Постановою Кабінету Міністрів України від 27.12.2001 року № 1751 « Про затвердження Порядку призначення і виплати державної допомоги сім'ям з дітьми», діяв неправомірно та з порушенням вимог законодавства. Крім того, така правова позиція викладена в постанові Вищого адміністративного суду України від 21.08.2011 року по справі № К/9991/33496/12 та в постанові Верховного суду України від 25.12.2012 року. Просила визнати дії відповідача щодо нарахування та виплати державної допомоги по догляду за дитиною неправомірними та зобов'язати здійснити нарахування і виплату допомоги у розмірі прожиткового мінімуму для дітей віком до 6 років на поточний рік з 04.02.2013 року. Крім того, просила стягнути з відповідача на її користь судові витрати у розмірі 34 грн. 41 коп. Позивач [PERSON] подала заяву про розгляд справи у її відсутність. Відповідач - представник Управління праці та соціального захисту населення Гірницької районної адміністрації Макіївської міської ради Донецької області, подавши письмові заперечення на позов, заявив клопотання про розгляд справи у їх відсутності. Третя особа - представник Управління державної казначейської служби України у м. Макіївці Донецької області, подавши письмову заяву, заявив клопотання про розгляд справи у їх відсутності. Відповідно до приписів ст. 122 ч. 4 КАС України, судовий розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами. Позивач [PERSON] згідно свідоцтва про народження є матір'ю [PERSON], [INFO]р.н., яка проживає разом із нею, у зв'язку з чим, перебуває на обліку в Управлінні праці і соціального захисту населення Гірницької районної адміністрації Макіївської міської ради Донецької області з 04.02.2013р., як застрахована в системі загального соціального страхування особа і отримує допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, виплату якої здійснює відповідач. 02.10.2013р. [PERSON] звернулась до Управління праці та соціального захисту населення Гірницької районної адміністрації Макіївської міської ради Донецької області з заявою про перерахунок призначеної їй допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку з моменту призначення у відповідності до ст. 15 «Про державну допомогу сім'ям з дітьми» у розмірі прожиткового мінімуму для дітей віком до 6 років на поточний рік, а саме на 2013 рік у розмірі 972 гривень, та наданням довідки про виплачену помісячно допомогу з моменту призначення. 04.10.2013р. на звернення позивача, відповідачем була надана відповідь № 01-04-1755, якою її було повідомлено, що відповідно до статті 15 Закону України «Про державну допомогу сім'ям з дітьми» допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку виплачується у розмірі, що дорівнює різниці між прожитковим мінімумом, встановленим для працездатних осіб, та середньомісячним сукупним доходом сім'ям в розрахунку на одну особу за попередні шість місяців, але не менш як 130 гривень, як не застрахованим особам. Із заперечень відповідача - Управління праці та соціального захисту населення Гірницької районної адміністрації Макіївської міської ради Донецької області, вбачається, що пунктом 23 розділу ІІ Закону України «Про державний бюджет України на 2008 рік» № 107- VI від 28.12.2007 року було внесено зміни до Закону України «Про державну допомогу сім'ям з дітьми» до ст. 15 частина перша цього закону і викладена в такій редакції: допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку надається у розмірі, що дорівнює різниці між прожитковим мінімумом, встановленим для працездатних осіб, та середньомісячним сукупним доходом сім*ї в розрахунку на одну особу за попередній шість місяців, але не менше 130 гривень. Статтею 19 Конституції України встановлено, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України. Відповідно до ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних та юридичних осіб у сфері публічно - правових відносин від порушень з боку у тому числі органів державної влади. У справах щодо оскарження рішень суди перевіряють чи прийняті вони на підставі, у межах повноважень та й спосіб, що передбачені конституцією України та законами України. Згідно ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України, суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законами України. Суд вирішує справи на підставі конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України. Статтею 46 Конституції України громадянам гарантовано право на соціальний захист, що включає, зокрема, право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом. Статтею 5 Закону України "Про державну допомогу сім'ям з дітьми" від 21 листопада 1992 року № 2811-ХІІ (зі змінами та доповненнями) передбачено, що всі види державної допомоги сім'ям з дітьми, крім допомоги у зв'язку з вагітністю та пологами жінкам, зазначеним у частині другій статті 4 цього Закону, призначають і виплачують органи соціального захисту населення за місцем проживання батьків (усиновителів, опікуна, піклувальника). Пунктом 1 частини 1 статті 92 Конституції України передбачено, що виключно законами України визначаються права і свободи людини і громадянина, гарантії цих прав і свобод. З 1 січня 2008 року відповідно до статі 15 Закону України Про державну допомогу сім'ям з дітьми" та пункту 3 Прикінцевих Положень цього Закону, пункту 22 Порядку про признання та виплату державної допомоги сім'ям з дітьми затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27 грудня 2001 року № 1751, розмір допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку надається у розмірі, що дорівнює різниці між: з 1січня 2008 року - 50%; з 1 січня 2009 року - 75%; з 1 січня 2010 року - 100% прожиткового мінімуму встановленого для працездатних осіб та середньомісячним сукупним доходом сім'ї в розрахунку на одну особу за попередні шість місяців, але не менше 130 гривень. Таким чином з 1 січня 2008 року існує норма закону відповідно до якої спірні правовідносини регулюються тільки Законом України «Про державну допомогу сім'ям з дітьми», функції по виплаті допомоги по догляду за дитиною покладені на УПСЗН і допомога виплачується саме за рахунок Державного бюджету України. Із матеріалів справи вбачається, що відповідачем призначено допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку відповідно до частини першої статті 15 «Про державну допомогу сім'ям з дітьми» в редакції Закону № 107- VІ, тобто у розмірі, що дорівнює різниці між прожитковим мінімумом, встановленим для працездатних осіб, та середньомісячним сукупним доходом сім*ї в розрахунку на одну особу за попередні шість місяців, але не менш 130 гривень. Проте, відповідно до Прикінцевих положень Закону України «Про державний бюджет України на 2008 рік», розділ ІІ «Внесення змін до деяких законодавчих актів України», яким викладена зазначена редакція частини першої статті 15 «Про державну допомогу сім'ям з дітьми», діяла до 31 грудня 2008 року. Тобто, станом на день звернення позивача до відповідача із заявою при призначенні їй допомоги по догляду за дитиною до досягнення трирічного віку, частина 1 статті 15 Закону діє в наступній редакції: допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку надається у розмірі встановленого законом прожиткового мінімуму для дітей віком до 6 років. Враховуючи наведене, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог. Позивачкою заявлені вимоги про стягнення на її користь з Державного бюджету України понесені судові витрати зі сплати судового збору - 240 грн. 87 коп. За правилами частини 1 статті 94 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України. За наведених обставин на користь [PERSON] з Державного бюджету України підлягають стягненню судові витрати у сумі 34 грн. 41 коп. На підставі вищевикладеного і

Результат розгляду: granted