Рішення адміністративного суду від 2014-01-13 00:00:00+02

11 грудня 2013 року до Луганського окружного адміністративного суду надійшов позов управління Пенсійного фонду України в м. Краснодоні та Краснодонському районі Луганської області до фізичної особи - підприємця [PERSON] про стягнення заборгованості в сумі 314,96 грн. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що фізична особа - підприємець [PERSON] зареєстрована платником страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, згідно ст.15 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» №1058-IV від 09.07.2003 та перебуває на обліку в УПФУ в м. Краснодоні та Краснодонському районі Луганської області. В порушення ч.2 п.6 ст.17 вищезазначеного Закону, фізична особа - підприємець [PERSON] не сплачує у встановлений законом термін страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до управління Пенсійного фонду України в м. Краснодоні та Краснодонському районі Луганської області, у зв'язку з чим 26.11.2012 накладено фінансову санкцію за несвоєчасну сплату страхових внесків за найманих працівників у сумі 152,25 грн. та нараховано пеню у сумі 162,71 грн., яка нарахована згідно картки особового рахунку страхувальника по розділу 33,2% за період з 20.07.2004 по 02.07.2007 в сумі 144,62 грн., пеню по розділу 33,2% в сумі 136,14 грн.; фінансову санкцію, яку нараховано згідно картки особового рахунку страхувальника по розділу 1-5% за період з 22.03.2004 по 06.07.2007 в сумі 7,63 грн., пеню по розділу 1-5% в сумі 26,57 грн. Всього загальний борг, який обліковується за фізичною особою - підприємцем [PERSON], складає 314,96 грн. Відповідно до ст.106 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» №1058-IV від 09.07.2003 управлінням до відповідача було направлено вимогу про сплату боргу на вказану суму № Ф-942У від 07.10.2013 на суму 314,96 грн. Відповідач у встановленому законодавством порядку вимогу не оскаржив. У зв'язку із викладеним, позивач просив задовольнити адміністративний позов та стягнути з відповідача суму заборгованості. Ухвалою від 13 грудня 2013 року відкрито провадження за вказаним адміністративним позовом та призначено до розгляду у скороченому провадженні. Одночасно запропоновано відповідачу у 10 денний строк з дня одержання ухвали про відкриття провадження надати на адресу Луганського окружного адміністративного суду заперечення проти позову та необхідні документи або письмову заяву про визнання позову. Копію ухвали надіслано сторонам. 30 грудня 2013 року до Луганського окружного адміністративного суду повернулося поштове відправлення, направлене на адресу фізичної особи - підприємця [PERSON] із зазначенням причини повернення - «за зазначеною адресою не проживає» (а.с.28). Відповідно до ч.11 ст.35 КАС України, у разі повернення поштового відправлення із повісткою, яка не вручена адресату з незалежних від суду причин, вважається, що така повістка вручена належним чином. З урахуванням вищевикладеного, суддя вважає, що ухвалу про відкриття провадження та призначення справи до розгляду у скорочене провадження вручено відповідачу належним чином. Відповідач не скористався правом надати заперечення на адміністративний позов у визначений ст.183-2 КАС України строк. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, підтверджено матеріалами справи, що фізична особа - підприємець [PERSON] зареєстрована суб'єктом підприємницької діяльності виконавчим комітетом Краснодонської міської ради Луганської області та зареєстрована платником страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, перебуває на обліку в УПФУ в м. Краснодоні та Краснодонському районі Луганської області. Відповідно до ст.ст. 14, 15 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 року №1058 (далі - Закон №1058) (в редакції, що діяла на час виникнення спірних правовідносин), відповідач є платником страхових внесків (страхувальником) на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування та перебуває на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України в м. Краснодоні та Краснодонському районі Луганської області. Згідно із пунктом 6 частини 2 статті 17 Закону України від 09 липня 2003 року № 1058-IV «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» (в редакції, що діяла на час виникнення спірних правовідносин) відповідач повинен нараховувати, обчислювати і сплачувати в установлені строки та в повному обсязі страхові внески. Відповідно до частини 12 статті 20 Закону України від 09 липня 2003 року № 1058-IV «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» (в редакції, що діяла на час виникнення спірних правовідносин) страхові внески підлягають сплаті незалежно від фінансового стану платника страхових внесків. У разі наявності у платника страхових внесків одночасно із зобов'язаннями зі сплати страхових внесків зобов'язань із сплати податків, інших обов'язкових платежів, передбачених законом, або зобов'язань перед іншими кредиторами зобов'язання із сплати страхових внесків виконуються в першу чергу і мають пріоритет перед усіма іншими зобов'язаннями, крім зобов'язань щодо виплати заробітної плати (доходу). Частиною 6 статті 20 Закону України від 09 липня 2003 року № 1058-IV «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» (в редакції, що діяла на час виникнення спірних правовідносин) передбачено, що страхувальники зобов'язані сплачувати страхові внески, нараховані за відповідний базовий звітний період, не пізніше ніж через 20 календарних днів із дня закінчення цього періоду. Відповідно до статті 106 Закону України від 09 липня 2003 року № 1058-IV «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» (в редакції, що діяла на час виникнення спірних правовідносин): - суми страхових внесків своєчасно не нараховані та/або не сплачені страхувальниками у строки, визначені статтею 20 цього Закону, в тому числі обчислені територіальними органами Пенсійного фонду у випадках, передбачених частиною третьою статті 20 цього Закону, вважаються простроченою заборгованістю із сплати страхових внесків (далі - недоїмка) і стягуються з нарахуванням пені та застосуванням фінансових санкцій; - територіальні органи Пенсійного фонду за формою і у строки, визначені правлінням Пенсійного фонду, надсилають страхувальникам, які мають недоїмку, вимогу про її сплату; - протягом десяти робочих днів із дня одержання вимоги про сплату недоїмки страхувальник зобов'язаний сплатити суми недоїмки та суми фінансових санкцій; - страхувальник у разі незгоди з розрахунком суми недоїмки, зазначеної у вимозі про сплату недоїмки, узгоджує її з органами Пенсійного фонду в порядку, встановленому правлінням Пенсійного фонду, а в разі неузгодження вимоги із органами Пенсійного фонду має право на оскарження вимоги в судовому порядку; - у разі якщо страхувальник, який одержав вимогу територіального органу Пенсійного фонду про сплату недоїмки і протягом десяти робочих днів після її отримання не сплатив зазначену у вимозі суму недоїмки разом з застосованою до нього фінансовою санкцією, включеної до вимоги, або не узгодив вимогу з відповідним органом Пенсійного фонду, або не оскаржив вимогу в судовому порядку, а також у разі якщо страхувальник узгодив вимогу, але не сплатив узгоджену суму недоїмки протягом десяти робочих днів після отримання узгодженої вимоги, відповідний орган Пенсійного фонду звертається в установленому законом порядку і подає вимогу про сплату недоїмки до відповідного підрозділу державної виконавчої служби. У зазначених випадках орган Пенсійного фонду також має право звернутися до суду чи господарського суду з позовом про стягнення недоїмки; - строк давності щодо стягнення недоїмки, пені та штрафів не застосовується. Карткою особового рахунку відповідача підтверджується, що фізична особа - підприємець [PERSON] має заборгованість зі сплати штрафних санкцій та пені у сумі 314,96 грн. - за рішенням № 164 від 26.11.2012.(а.с.17) Позивачем відповідачу направлялось рішення № 164 від 26.11.2012 про застосування фінансових санкцій за неподання розрахунку сум страхових внесків на обов'язкове державне пенсійне страхування у строки, визначені законодавством. Матеріалами справи підтверджується, що позивачем було направлено відповідачу вимогу про сплату боргу від 07.10.2013 № Ф-942У на суму 314,96 грн., конверт з якою повернувся на адресу позивача із позначкою «за зазначеною адресою не проживає». Відповідно до п. 6.4 Інструкції про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, затвердженої постановою УПФУ від 27.09.2010 № 21-5, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 27.10.2010 № 994/18289 вимога вважається надісланою (врученою) фізичній особі, якщо її вручено особисто такій фізичній особі або її законному представникові чи надіслано листом на її адресу за місцем проживання або останнього відомого її місця перебування (проживання) з повідомленням про вручення за порядком оформлення зазначених поштових відправлень, установленим Кабінетом Міністрів України. Якщо платник на день надсилання йому органом Пенсійного фонду вимоги не повідомив в установленому порядку про зміну місцезнаходження (місця проживання), вимога вважається належним чином врученою навіть у разі її повернення як такої, що не знайшла адресата. У разі коли не можливо вручити платнику єдиного внеску вимогу поштою в зв'язку з відсутністю його за місцезнаходженням (відсутністю службових осіб платника єдиного внеску за його місцезнаходженням), відмовою службових осіб платника єдиного внеску прийняти вимогу, вимога вважається врученою платнику єдиного внеску у день, зазначений поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причин невручення. Враховуючи викладене, суд вважає вимогу про сплату боргу від 07.10.2013 № Ф-942У на суму 314,96 грн. належним чином врученою. Доказів оскарження вимоги про сплату боргу або сплати заборгованості в сумі 314,96 грн. суду не надано. Оскільки відповідач у добровільному порядку заборгованість в сумі 314,96 грн. не сплатив, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Враховуючи вимоги частини 4 статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України, а також те, що позивач від сплати судового збору звільнений, судові витрати у цій справі не підлягають стягненню з відповідача, оскільки у справах, в яких позивачем є суб'єкт владних повноважень, а відповідачем - фізична чи юридична особа, судові витрати, здійснені позивачем, з відповідача не стягуються.

Результат розгляду: granted