Рішення адміністративного суду від 2014-01-27 00:00:00+02

З позовом до Окружного адміністративного суду міста Києва звернулось дочірнє підприємство «Автотрейдінг-Центр» (далі - позивач, ДП «Автотрейдінг-Центр») до Державної податкової інспекції у Святошинському районі Головного управління Міндоходів у м. Києві (далі-відповідач, ДПІ у Святошинському районі ГУ Міндоходів у м. Києві) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 26.06.2013 року №0003452260, №0003422260, №0003432260 та від 27.06.2013 року №0000811710, №0000821710, №0000331530. Позовні вимоги мотивовані тим, що на думку позивача, відповідачем у порушення норм податкового законодавства України, прийняті протиправні та безпідставні податкові повідомлення-рішення, що призвели до порушення його прав та законних інтересів. У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив суд позов задовольнити. Представник відповідача проти позову заперечував, вважаючи оскаржувані рішення законними та обґрунтованими, винесеними на підставі та на виконання норм податкового законодавства за результатами перевірки позивача та просив суд відмовити в задоволенні позовних вимог. Розглянувши подані позивачем документи і матеріали, з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, судом встановлено наступне. ДПІ у Святошинському районі ГУ Міндоходів у м. Києві згідно ст.77, ст.81, п.82.1 ст.82 Податкового кодексу України, відповідно до плану-графіку проведення перевірок, на підставі направлень проведено документальну планову виїзну перевірку ДП «Автотрейдінг-Центр» (код ЄДРПОУ 31904132) з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.10.2010р. по 31.12.2012 р., валютного та іншого законодавства за період з 01.10.2010 р. по 31.12.2012 р., за результатами якої складений акт № 377/22-609/31904132 від 06.06.2013 р. Згідно з висновками, викладеними в акті перевірки податковим органом встановлено порушення позивачем та прийнято податкові повідомлення-рішення: № 0000811710 від 27.06.2013 p., яким збільшено суму грошового зобов'язання з податку на доходи фізичних осіб у розмірі 252 692,10 грн. та нараховані штрафні (фінансові) санкції у розмірі 63 173,03 грн. у зв'язку із порушенням п.п «є» 164.2.17 п. 164.2 ст. 164, п.п. 168.1.1. п. 168.1. ст. 168, п.п. 171.2 ст. 171, «б» п. 176.2 ст. 176 Податкового кодексу України; № 0000821710 від 27.06.2013 р., відповідно до якого нараховані штрафні (фінансові) санкції у розмірі 510,00 грн. у зв'язку із порушенням позивачем п.п. «б» 176.2 п. 176.2 ст. 176 Податкового кодексу України; № 0000331530 від 27.06.2013 p., яким зменшено суму бюджетного відшкодування (у тому числі заявлену у зменшення податкових зобов'язань з податку на додану вартість наступних звітних (податкових) періодів) з податку на додану вартість у розмірі 22199,00 грн. та нараховані штрафні (фінансові) санкції у розмірі 2,00 грн. у зв'язку із порушенням п. 1.8 ст. 1, п.п. 7.7.2 п. 7.7 ст. 7 Закону України «Про податок на додану вартість» № 168/97-ВР від 03.04.1997 р.; № 0003452260 від 26.06.2013 p., яким зменшено суму від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток за 2010 р. на 2725434 грн., за 2-4 квартал. 2011 року на 1 678 887,00 грн., за 2012 рік на 1 107 650,00 грн.; № 0003422260 від 26.06.2013 p., яким збільшено суму грошового зобов'язання з податку на прибуток в розмірі 1683388,00 грн., в тому числі, за основним платежем - 1 362 355,00 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями - 321 033,00 грн., в зв'язку з порушенням п. 4.3. Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженому Наказом Міністерства фінансів України № 88 від 24.05.1995 р., ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік», п. 44.1, 44.3 ст. 44, п. 85.2 ст. 85 Податкового кодексу України, п. 1.32 ст. 1, п. 2.1 ст. 2, п. 5.1 ст. 5, пп. 5.2.1 п. 5.2 ст. 5 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств», пп. 14.1.27 п. 14.1 ст. 14, пп. 14.1.36 п. 14.1 ст. 14, пп. 14.1.228 п. 14.1 ст. 14, п. 137.1 ст. 137, п. 138.4 ст. 138, п. 138.6 ст. 138, п.138.8 ст. 138, пп. 139.1.9 п. 139.1 ст. 139 Податкового кодексу України; № 0003432260 від 26.06.2013 p., яким збільшено суму грошового зобов'язання з податку на додану вартість у розмірі 406 798,00 грн. та нараховані штрафні (фінансові) санкції у розмірі 100 796,00 грн., у зв'язку із порушенням п.п. 1.8 ст. 1, п. 4.5 ст. 4, п.п. 7.7.2 п. 7.7 ст. 7, п.п. 3.1.1 п. 3.1 ст. 3, п.п. 7.2.3 п. 7.2, п.п. 7.4.1 п. 7.4 ст.7 Закону України «Про податок на додану вартість», п. 187.1 ст. 187 р. 5 Податкового кодексу України, п. 192.1 ст. 192 до п. 192.1.1. ст. 192, п. 192.1.2. ст. 192, п. 192.2 ст. 192, п. 192.3 ст. 192 Податкового кодексу України. Не погоджуючись із вищезазначеними повідомленнями-рішеннями позивач подав скаргу 09.07.2013 року до Головного управління Міндоходів у м. Києві. Рішенням Головного управління Міндоходів у м. Києві від 06.09.2013 року № 4108/10/26-15-10-04, яким податкове повідомлення рішення № 0000331530 від 27.06.2013 року частково скасовано на суму 19 741,00 грн. та 2,00 грн. штрафних (фінансових) санкцій, інші податкові повідомлення-рішення залишені без змін. Не погоджуючись із вказаним рішенням, ДП «Автотрейдінг-Центр» подало повторну скаргу 19.09.2013 року до Міністерства доходів і зборів України. Рішенням Міністерства доходів і зборів України від 14.11.2013 року № 15335/6/99-39-10-01-15 податкові повідомлення-рішення залишені без змін з урахуванням рішення Головного управління Міндоходів у м. Києві за результатом розгляду первинної скарги. Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на безпосередньому, всебічному, повному і об'єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про необґрунтованість позовних вимог виходячи з наступного. Щодо нарахування позивачу суми грошового зобов'язання з податку на доходи фізичних осіб та нарахування штрафних (фінансових) санкцій, суд зазначає наступне. Підставою для прийняття податкового повідомлення-рішення було порушення пп. «б» п. 176.2 ст. 176 Податкового кодексу України, що передбачає обов'язок податкових агентів подавати у строки, встановлені цим Кодексом для податкового кварталу податковий розрахунок суми доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, а також суми утриманого з них податку до контролюючого органу за місцем свого розташування. Такий розрахунок подається лише у разі нарахування сум зазначених доходів платнику податку податковим агентом протягом звітного періоду. Так, перевіркою встановлено, що позивачем не оподатковано дохід, отриманий як додаткове благо у вигляді грошового відшкодування витрат платника податків на загальну суму 1684614,00 грн. а саме: підприємством не оподаткована вартість автомобіля Fabia Elegance l,6/77kW6AG-В501986 у сумі 105130,00грн., наданий [PERSON], кошти за наданий автомобіль на розрахунковий рахунок підприємства внесено не було, що призвело до заниження зобов'язань по податку на доходи фізичних осіб у сумі 15769,50 грн.; підприємством не оподаткована вартість автомобіля Oktavia Tour l,6i/75kW-В006382 у сумі 92800,00 грн., наданий [PERSON], кошти за наданий автомобіль на розрахунковий рахунок підприємства внесено не було, що призвело до заниження зобов'язань по податку на доходи фізичних осіб у сумі 13920,00 грн.; підприємством не оподаткована вартість автомобіля Oktavia Combi A5 Elegance l,9TDI-PD/77kW4*4-B153193 у сумі 178663,00 грн., наданий [PERSON], кошти за наданий автомобіль на розрахунковий рахунок підприємства внесено не було, що призвело до заниження зобов'язань по податку на доходи фізичних осіб у сумі 26799,45 грн.; підприємством не оподаткована вартість автомобіля Dacia Solenza-371116 у сумі 16500,00 грн., наданий [PERSON], кошти за наданий автомобіль на розрахунковий рахунок підприємства внесено не було, що призвело до заниження зобов'язань по податку на доходи фізичних осіб у сумі 2475,00 грн.; підприємством не оподаткована вартість автомобіля Superb Classic 1,8/110kW-В301935 у сумі 141500,00 грн., наданий [PERSON], кошти за наданий автомобіль на розрахунковий рахунок підприємства внесено не було, що призвело до заниження зобов'язань по податку на доходи фізичних осіб у сумі 21225,00 грн.; підприємством не оподаткована вартість автомобіля Superb Classic 1,8/110kW-В301278, у сумі 142883,00 грн. наданий [PERSON], кошти за наданий автомобіль на розрахунковий рахунок підприємства внесено не було, що призвело до заниження зобов'язань по податку на доходи фізичних осіб у сумі 21432,45 грн.; підприємством не оподаткована вартість автомобіля Oktavia Combi Elegance l,6i/74kW у сумі 60000,00 грн. наданий [PERSON]., кошти за наданий автомобіль на розрахунковий рахунок підприємства внесено не було, що призвело до заниження зобов'язань по податку на доходи фізичних осіб у сумі 9000,00 грн.; підприємством не оподаткована вартість автомобіля Volkswagen Passat B6-P104208 у сумі 150000,00 грн. наданий [PERSON], кошти за наданий автомобіль на розрахунковий рахунок підприємства внесено не було, що призвело до заниження зобов'язань по податку на доходи фізичних осіб у сумі 22500,00 грн.; підприємством не оподаткована вартість автомобіля Fabia Combi 1,4 TDI/59 kWAmbiente-B504036 у сумі 104513,00 грн. наданий [PERSON], кошти за наданий автомобіль на розрахунковий рахунок підприємства внесено не було, що призвело до заниження зобов'язань по податку на доходи фізичних осіб у сумі 15676,95 грн.; підприємством не оподаткована вартість автомобіля Dacia Solenza-371110 у сумі 15500,00 грн. наданий [PERSON]., кошти за наданий автомобіль на розрахунковий рахунок підприємства внесено не було, що призвело до заниження зобов'язань по податку на доходи фізичних осіб у сумі 2325,00 грн.; підприємством не оподаткована вартість автомобіля Oktavia Tour l,6i/75kW-В009311 у сумі 100000,00 грн. наданий [PERSON], кошти за наданий автомобіль на розрахунковий рахунок підприємства внесено не було, що призвело до заниження зобов'язань по податку на доходи фізичних осіб у сумі 15000,00 грн.; підприємством не оподаткована вартість автомобіля Superb Classic 1,9 TDI /96kW-B301913 у сумі 142502,00 грн. наданий [PERSON], кошти за наданий автомобіль на розрахунковий рахунок підприємства внесено не було, що призвело до заниження зобов'язань по податку на доходи фізичних осіб у сумі 21375,30 грн.; підприємством не оподаткована вартість автомобіля Oktavia A5 Elegance 2,0FSI/110kW-B 154985 сумі 140823,00 грн. наданий [PERSON], кошти за наданий автомобіль на розрахунковий рахунок підприємства внесено не було, що призвело до заниження зобов'язань по податку на доходи фізичних осіб у сумі 21123,45 грн.; підприємством не оподаткована вартість автомобіля Volkswagen Passat B6-P137254 у сумі 150000,00 грн. наданий [PERSON], кошти за наданий автомобіль на розрахунковий рахунок підприємства внесено не було, що призвело до заниження зобов'язань по податку на доходи фізичних осіб у сумі 22500,00 грн.; підприємством не оподаткована вартість автомобіля Fabia Sedan l,4/50kW Elegance-3555980 у сумі 20100,00 грн. наданий [PERSON], кошти за наданий автомобіль на розрахунковий рахунок підприємства внесено не було, що призвело до заниження зобов'язань по податку на доходи фізичних осіб у сумі 3015,00 грн.; підприємством не оподаткований залишок невиплаченої суми вартості автомобіля Oktavia А5 RS 2.0FSI/147kW-B 152511 у сумі 4000,00 грн. наданий [PERSON], кошти за наданий автомобіль на розрахунковий рахунок підприємства внесено не було, що призвело до заниження зобов'язань по податку на доходи фізичних осіб у сумі 600,00 грн.; підприємством не оподаткований залишок невиплаченої суми вартості автомобіля Getz 1.4 5DR aut/-U687689 у сумі 71349,00 грн. наданий [PERSON], кошти за наданий автомобіль на розрахунковий рахунок підприємства внесено не було, що призвело до заниження зобов'язань по податку на доходи фізичних осіб у сумі 10702,35грн.; підприємством не оподаткована вартість автозапчастин у сумі 850,00 грн., наданих [PERSON], кошти за надані автозапчастини на розрахунковий рахунок підприємства внесено не було, що призвело до заниження зобов'язань по податку на доходи фізичних осіб у сумі 127,50грн.; підприємством не оподаткована вартість автозапчастин у сумі 1290,00 грн., наданих [PERSON], кошти за надані автозапчастини на розрахунковий рахунок підприємства внесено не було, що призвело до заниження зобов'язань по податку на доходи фізичних осіб у сумі 193,50 грн. підприємством не оподаткована вартість автозапчастин у сумі 1500,00 грн., наданих [PERSON], кошти за надані автозапчастини на розрахунковий рахунок підприємства внесено не було, що призвело до заниження зобов'язань по податку на доходи фізичних осіб у сумі 225,00грн.; підприємством не оподаткований залишок невиплаченої суми за автомобіль Oktavia А5 Elegance 2,0FSI/110kW-B 153696 у сумі 10000,00 грн. наданий [PERSON], кошти за наданий автомобіль на розрахунковий рахунок підприємства внесено не було, що призвело до заниження зобов'язань по податку на доходи фізичних осіб у сумі 1500,00 грн.; підприємством не оподаткований залишок невиплаченої суми вартості автомобіля Roomster Style 1.6/77kW-B600527 у сумі 10023,00 грн. наданий [PERSON] , кошти за наданий автомобіль на розрахунковий рахунок підприємства внесено не було, що призвело до заниження зобов'язань по податку на доходи фізичних осіб у сумі 1503,45 грн. підприємством не оподаткований залишок невиплаченої суми вартості автомобіля Oktavia Tour Combi 1.9TDI/66 kW-B009355 у сумі 2090,00 грн. наданий [PERSON], кошти за наданий автомобіль на розрахунковий рахунок підприємства внесено не було, що призвело до заниження зобов'язань по податку на доходи фізичних осіб у сумі 313,50 грн.; підприємством не оподаткований залишок невиплаченої суми вартості автомобіля Oktavia А5 Ambiente 1.6 МРІ/75 kW-B160144 у сумі 1250,00 грн., наданий [PERSON], кошти за наданий автомобіль на розрахунковий рахунок підприємства внесено не було, що призвело до заниження зобов'язань по податку на доходи фізичних осіб у сумі 187,50 грн.; підприємством не оподаткований залишок невиплаченої суми вартості автомобіля Oktavia Tour 1.8i/110kW-B012133 у сумі 12000,00 грн., наданий [PERSON], кошти за наданий автомобіль на розрахунковий рахунок підприємства внесено не було, що призвело до заниження зобов'язань по податку на доходи фізичних осіб у сумі 1800,00 грн.; підприємством не оподаткований залишок невиплаченої суми вартості автомобіля Fabia Ambientel.6/77kW-B504012 у сумі 7848,00 грн., наданий [PERSON], кошти за наданий автомобіль на розрахунковий рахунок підприємства внесено не було, що призвело до заниження зобов'язань по податку на доходи фізичних осіб у сумі 1177,20 грн.; підприємством не оподаткована вартість автозапчастин у сумі 1500,00 грн., наданих [PERSON], кошти за надані автозапчастини на розрахунковий рахунок підприємства внесено не було, що призвело до заниження зобов'язань по податку на доходи фізичних осіб у сумі 225,00 грн. Відповідно до підпункту «є» 164.2.17 п. 164.2 ст. 164 Кодексу до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку включається дохід, отриманий платником податку як додаткове благо (крім випадків, передбачених статтею 165 цього Кодексу) у вигляді вартості безоплатно отриманих товарів (робіт, послуг), визначеної за правилами звичайної ціни, а також суми знижки звичайної ціни (вартості) товарів (робіт, послуг), індивідуально призначеної для такого платника податку. Підпунктом 14.1.47 пункту 14.1 статті 14 Кодексу встановлено, що додаткові блага -це кошти, матеріальні чи нематеріальні цінності, послуги, інші види доходу, що виплачуються (надаються) платнику податку податковим агентом, якщо такий дохід не є заробітною платою та не пов'язаний з виконанням обов'язків трудового найму або не є винагородою за цивільно-правовими договорами (угодами), укладеними з таким платником податку (крім випадків, прямо передбачених нормами розділу IV цього Кодексу). Згідно з п.п. «б» п. 176.2 ст. 176 Податкового кодексу України. вищевказані доходи, отримані платниками податку, відображаються податковим агентом у податковому розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, і сум утриманого з них податку за формою № 1ДФ у відповідності до наказу ДПА України від 24.12.2010 р. № 1020, який зареєстровано в Міністерстві юстиції України 13.01.2011 р. за № 46/18784, що призвело до заниження зобов'язань по податку з доходів фізичних осіб у сумі 252 692,10 грн. Підпунктом 14.1.56 ст. 14 Податкового кодексу України визначено, що доходи - загальна сума доходу платника податку від усіх видів діяльності, отриманого (нарахованого) протягом звітного періоду в грошовій, матеріальній або нематеріальній формах як на території України, її континентальному шельфі у виключній (морській) економічній зоні, так і за їх межами. Отже, враховуючи наведене, податковий агент самостійно визначає нарахування (виплати) видів доходів та нараховує (перераховує) податок на доходи фізичних осіб з цих доходів у відповідності до чинного законодавства. Враховуючи викладене, суд погоджується з висновком податкового органу про порушення позивачем п.п «є» 164.2.17 п. 164.2 ст. 164, п.п. 168.1.1. п. 168.1. ст. 168, п.п. 171.2 ст. 171, «б» п. 176.2 ст. 176 Податкового кодексу України, а тому податкові повідомлення-рішення № 0000811710 та № 0000821710 від 27.06.2013 p. є правомірними. Щодо повноти декларування та своєчасності сплати податку на додану вартість, правомірності декларування сум податку, що підлягають бюджетному відшкодуванню, суд зазначає наступне. Як вбачається з акту перевірки, на підставі документів: податкові накладні, реєстри виданих податкових накладних, розрахунки коригування кількісних та якісних показників, договори (угоди), накладні на повернення товару, банківські виписки, 361 «Розрахунки з вітчизняними покупцями», 311 «Поточні рахунки в національній валюті», 704 «Вирахування з доходу», 643 «Податкові зобов'язання», 641.5 «ПДВ» за період з 01.10.2010 р. по 31.12.2012 р. встановлено завищення задекларованих суб'єктом господарювання показників у рядку 8 колонці Б Декларацій «коригування на основі попередніх звітних періодів» в розмірі - 72204 грн. Відповідно до п. 4.5 ст. 4 Закону України «Про податок на додану вартість» від 03.04.1997 р. року № 168/97-ВР (чинного на час виникнення спірних правовідносин) встановлено, зокрема: якщо після поставки товарів (послуг) здійснюється будь-яка зміна суми компенсації їх вартості, включаючи наступний за поставкою перегляд цін, перерахунок у випадках повернення товарів особі, яка їх надала, суми податкових зобов'язань та податкового кредиту постачальника та отримувача підлягають відповідному коригуванню; зменшення суми податкових зобов'язань платника податку - постачальника при зміні компенсації вартості товарів (послуг), наданих особам, які не були платниками цього податку на момент такої поставки, дозволяється лише: а) при поверненні раніше поставлених товарів у власність постачальника з наданням отримувачу повної грошової компенсації їх вартості; б) при перегляді цін, пов'язаних з гарантійними замінами товарів. Отже, лише при одночасному виконанні двох обов'язкових умов - повернення товарів та надання повної грошової компенсації їх вартості - може відбуватися коригування податкових зобов'язань у разі зміни суми компенсації вартості товарів/послуг, поставлених неплатнику. Відповідно до п. 192.1. ст. 192 Податкового кодексу України, якщо після постачання товарів/послуг здійснюється будь-яка зміна суми компенсації їх вартості, включаючи наступний за постачанням перегляд цін, перерахунок у випадках повернення товарів особі, яка їх надала, або при поверненні постачальником суми попередньої оплати товарів/послуг, суми податкових зобов'язань та податкового кредиту постачальника та отримувача підлягають відповідному коригуванню. У відповідності до п.192.1.1. ст. 192 Податкового кодексу України, якщо внаслідок такого перерахунку відбувається зменшення суми компенсації на користь платника податку-постачальника, то: а) постачальник відповідно зменшує суму податкових зобов'язань за результатами податкового періоду, протягом якого був проведений такий перерахунок, та надсилає отримувачу розрахунок коригування податку; б) отримувач відповідно зменшує суму податкового кредиту за результатами такого податкового періоду в разі, якщо він зареєстрований як платник податку на дату проведення коригування, а також збільшив податковий кредит у зв'язку з отриманням таких товарів/послуг. У відповідності до п. 192.2. ст. 192 Податкового кодексу України, норма пункту 192.1 цієї статті не поширюється на випадки, коли постачальник товарів/послуг не є платником податку на кінець звітного (податкового) періоду, в якому був проведений такий перерахунок. Зменшення суми податкових зобов'язань платника податку - постачальника у разі зміни суми компенсації вартості товарів/послуг, наданих особам, що не були платниками цього податку на дату такого постачання, дозволяється лише при поверненні раніше поставлених товарів у власність постачальника з наданням отримувачу повної грошової компенсації їх вартості, в тому числі при перегляді цін, пов'язаних з гарантійною заміною товарів або низькоякісних товарів відповідно до закону або договору. Отже, лише при одночасному виконанні двох обов'язкових умов - повернення товарів та надання повної грошової компенсації їх вартості - може відбуватися коригування податкових зобов'язань у разі зміни суми компенсації вартості товарів/послуг, поставлених неплатнику. У відповідності до п 192.3. ст. 192 Податкового кодексу України результат перерахунку податкових зобов'язань і податкового кредиту постачальника та отримувача відображається у складі податкової декларації за звітний податковий період у порядку, визначеному центральним органом державної податкової служби. Згідно з податковою декларацією з податку на додану вартість поданою ДП «Автотрейдінг-Центр» від 22.11.2010 року № 9005298844 задекларовано від'ємне значення різниці між сумою податкового зобов'язання та сумою податкового кредиту поточного звітного (податкового) кредиту (ряд. 19) у сумі 47852,00 грн. Відповідно до Розрахунку коригування сум податку на додану вартість до податкової декларації з податку на додану вартість (Додаток 1) від 22.11.2010 року № 9005298861 підставою для коригування податкових зобов'язань з податку на додану вартість вказано «повернення коштів» в сумі 98704,00 грн. у тому числі сума податку на додану вартість 19741,00 грн. Як уже зазначалось вище, податкове повідомлення рішення № 0000331530 від 27.06.2013 р. про нарахування суми бюджетного відшкодування частково скасоване рішенням Головного управління Міндоходів у м. Києві № 4108/10/26-15-10-04 від 06.09.2013 року в частині зменшення суми бюджетного відшкодування за жовтень 2010 року у розмірі 19 741,00 грн. та застосуванні штрафних санкцій у розмірі 2 грн., а в частині про донахування 2 458,00 грн. - залишено без змін. Отже, суд вважає що вказане податкове повідомлення рішення № 0000331530 від 27.06.2013 р. в частині про дорахування суми - 2 458,00 грн. є обґрунтованим. Щодо правомірності нарахування сум грошових зобов'язань з податку на додану вартість та податку на прибуток, суд зазначає наступне. Як вбачається з акту, проведеною перевіркою відображеного показника за період з 01.04.2010 р. по 31.03.2011р. встановлено, що ДП «Автотрейдінг-Центр» віднесло до складу валових витрат - витрати, що не пов'язані з веденням господарської діяльності. Згідно з договором №08/1103 від 03.11.2008 року про передачу права власності на знак для товарів і послуг, відповідно до якого Правовласник (ЗАТ «Атолл Холдінг») передає за винагороду Правонаступнику (ТОВ «Автотрейдінг Атолл груп») право власності на знак, а правонаступник приймає право власності на знак з дати подання Правонаступником до Державного Департаменту інтелектуальної власності необхідних для публікації в офіційному бюлетені «Промислова власність» для внесення до Державного реєстру свідоцтв України на знаки для товарів та послуг відомостей про передачу права власності на знак. Свідоцтво права власності на знак для товарів і послуг від 17.06.2002 р. № 25650 (Власник свідоцтва - ТОВ «КІА Моторе Україна», 02099, м. Київ, пров. Волгодонський,12, UA.). Доповнення до свідоцтва на знак для товарів і послуг - передача права власності - ЗАТ «АТОЛЛ Холдінг» (03142, м. Київ, бул. Вернадського,36-В; UA). Рішенням від 21.01.2009 року Державного департаменту інтелектуальної власності власником свідоцтва №25650 ЗАТ «Атолл Холдінг» передається ТОВ «Автотрейдінг Атолл Груп», реєстраційний номер 7793 від 10.02.2009 року. Згідно з ліцензійним договором №0901/01-АЦ про надання права використання знаків для товарів та послуг від 01.01.2009 р., ТОВ «Автотрейдінг Атолл груп» (Ліцензіар) та ДП «Автотрейдінг-Центр» (Ліцензіат) уклали договір про передачу права власності на знак для товарів і послуг від 03.11.2008 року. Відповідно до умов вказаного договору, приймаючи до уваги, що Ліцензіар володіє на праві власності знаком для товарів та послуг «Auto trading» далі у договорі Товарний знак (на підставі Свідоцтва на знак для товарів та послуг №25650 від 17.06.2002 р. та договору №08/1103 про передачу права власності на знак для товарів і послуг, а Ліцензіат бажає отримати на умовах цього Договору ліцензію на використання товарного знака, Ліцензіар надає Ліцензіатові на строк дії цього Договору за винагороду, яку виплачує Ліцензіат, невиключну ліцензію на використання Товарного знаку, вказаного у Свідоцтві на знак для товарів та послуг, що надаються, виготовляються та реалізуються ліцензіатом у відповідності до знаків. Основний вид діяльності ДП «Автотрейдінг-Центр»: здійснення реалізації продукції автомобілів торгової марки «SKODA» як вироблених так і імпортованих виробником на території України у відповідності з дилерськими договорами про співробітництво в області реалізації продукції марки «SKODA», де ТОВ «Єврокар» (код ЄДРПОУ 32384621) - «Дистриб'ютор», а ДП «Автотрейдінг-Центр» - «Авторизований Дилер». З метою збуту продукції (автомобілів марки «SKODA») та її гарантійного, сервісного обслуговування на підставі договорів поставки, купівлі-продажу, комісії, підряду, та інших домовленостей використовуються Знаки для товарів і послуг, що являються власністю Skoda Auto a.s.-Чехія, або дистрибютера (Виробника). Таким чином, перевіркою встановлено, що ДП «Автотрейдінг-Центр» не є набувачем права позначати Товарним знаком «Auto trading» товари та послуги, що реалізує протягом перевіряємого періоду. Отже всі автомобілі та послуги, що пов'язані з обслуговуванням марки «SKODA», реалізуються під товарним знаком товарів і послуг «SKODA» та являються власністю Skoda Auto a.s. (Чехія). А тому, нараховані, сплачені кошти засновнику ТОВ «Автотрейдінг Атолл Груп» за право позначати Товарним знаком «Auto trading» товари та послуги, які виготовляє або реалізовує ДП «Автотрейдінг-Центр» не були використані в господарській діяльності, та не можуть бути віднесені до складу валових витрат та витрат операційної діяльності підприємства, так як не являються складовою частиною витрат, які було або компенсовано або включено в доходи від реалізації товарів та послуг. Таким чином, податковим органом зроблено висновок, що позивачем порушено вимоги п. 1.32 ст. 1, п. 2.1 ст. 2, п. 5.1 ст. 5, пп. 5.2.1 п. 5.2 ст. 5 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств», в результаті чого завищено валові витрати за перевіряємий період на загальну суму 72 990,00 грн. та пп. 14.1.27 п. 14.1 ст. 14, пп. 14.1.36 п. 14.1 ст. 14, пп. 14.1.228 п. 14.1 ст. 14, п. 137.1 ст. 137, п. 138.4, п. 138.6, п.138.8 ст. 138 Податкового кодексу України, в результаті чого завищено валові витрати у сумі 795 000 грн. Відповідно до п.1.30 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств» (що діяв на момент виникнення спірних правовідносин), роялті - платежі будь-якого виду, одержані як винагорода за користування або за надання права на користування будь-яким авторським правом на літературні твори, твори мистецтва або науки, включаючи комп'ютерні програми, інші записи на носіях інформації, відео- або аудиокасети, кінематографічні фільми або плівки для радіо чи телевізійного мовлення; за придбання будь-якого патенту, зареєстрованого знака на товари і послуги чи торгової марки, дизайну, секретного креслення, моделі, формули, процесу, права на інформацію щодо промислового, комерційного або наукового досвіду (ноу-хау). Не вважаються роялті платежі за отримання об'єктів власності, визначених у частині першій цього пункту, у володіння або розпорядження чи власність особи або якщо умови користування такими об'єктами власності надають право користувачу продати або відчужити іншим способом такий об'єкт власності або оприлюднити (розголосити) секретні креслення, моделі, формули, процеси, права на інформацію щодо промислового, комерційного або наукового досвіду (ноу-хау);(за винятком випадків, коли таке оприлюднення (розголошування) є обов'язковий згідно із законодавством України. Поняття «роялті» за нормами Податкового кодексу України, це будь-який платіж, отриманий як винагорода за користування або за надання права на користування будь-яким авторським та суміжним правом на літературні твори, твори мистецтва або науки, включаючи комп'ютерні програми, інші записи на носіях інформації, відео- або аудіокасети, кінематографічні фільми або плівки для радіо- чи телевізійного мовлення, передачі (програми) організацій мовлення, будь-яким патентом, зареєстрованим знаком на товари і послуги чи торгівельною маркою, дизайном, секретним кресленням, моделлю, формулою, процесом, правом на інформацію щодо промислового, комерційного або наукового досвіду (ноу-хау). Статтею 16 Закону України «Про охорону прав на знаки для послуг» від 15.12.1993 року № 3689-XII передбачено, що використанням знака визнається: нанесення його на будь-який товар, для якого знак зареєстровано, упаковку, в якій міститься такий товар, вивіску, пов'язану з ним, етикетку, нашивку, бирку чи інший прикріплений до товару предмет, зберігання такого товару із зазначеним нанесенням знака з метою пропонування для продажу, пропонування його для продажу, продаж, імпорт (ввезення) та експорт (вивезення); застосування його під час пропонування та надання будь-якої послуги, для якої знак зареєстровано; застосування його в діловій документації чи в рекламі та в мережі Інтернет. Відповідно до п.п.5.4.2 п.5.4 ст. 5 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств», витрати, крім тих, що підлягають амортизації, пов'язані з науково-технічним забезпеченням господарської діяльності, на винахідництво і раціоналізацію господарських процесів, проведення дослідно-експериментальних та конструкторських робіт, виготовлення та дослідження моделей і зразків, пов'язаних з основною діяльністю платника податку, виплатою роялті та придбанням нематеріальних активів (крім тих, що підлягають амортизації) для їх використання в господарській діяльності платника податку. Норми цього підпункту стосуються витрат на зазначені заходи незалежно від того, чи призвели такі заходи до збільшення доходів платника податку. Підпунктом 5.3.9 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств», встановлено, що не належать до складу валових витрат будь-які витрати, не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими документами, обов'язковість, введення і зберігання яких передбачена правилами ведення податкового обліку. Відповідно до п.п.140.1.2 п.140.1 ст.140 Податкового кодексу України, при визначенні об'єкта оподаткування враховуються такі витрати подвійного призначення: витрати (крім тих, що підлягають амортизації), пов'язані з науково-технічним забезпеченням господарської діяльності, на винахідництво і раціоналізацію господарських процесів, проведення дослідно-експериментальних та конструкторських робіт, виготовлення та дослідження моделей і зразків, пов'язаних з основною діяльністю платника податку, витрати з нарахування роялті та придбання нематеріальних активів (крім тих, що підлягають амортизації) для їх використання в господарській діяльності платника податку. Згідно з п.138.2 ст.138 Податкового кодексу України, витрати, які враховуються для визначення об'єкта оподаткування, визнаються на підставі первинних документів, що підтверджують здійснення платником податку витрат, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку, та інших документів, встановлених розділом II цього Кодексу. Відповідно до п.п.139.1.9. п.139.1. ст.139 Податкового кодексу України, не належать до складу валових витрат будь-які витрати, не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими первинними документами, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення податкового обліку та нарахування податку. Як свідчать матеріали справи, перевіркою було встановлено, що виникнення від'ємного значення показників податкової звітності з податку на прибуток ДП «Автотрейдінг-Центр» відбулось за наявності збитків у 2009 році: 1 квартал 2009 року - обчислений об'єкт оподаткування від'ємний -1536658 грн.; півріччя 2009 року - обчислений об'єкт оподаткування від'ємний - 2469471 грн.; 2 квартал 2009 року - обчислений об'єкт оподаткування від'ємний - 932813 грн.; 3 квартали 2009 року - обчислений об'єкт оподаткування від'ємний - 2993009 грн.; 3 квартал 2009 року обчислений об'єкт оподаткування від'ємний - 523538 грн.; 2009 рік - обчислений об'єкт оподаткування від'ємний - 3375168 грн. В акті перевірки зазначено, що підприємством відображені у 05.2 «Коригування валових витрат, в тому числі самостійно виявлені помилки, за результатами минулих податкових періодів» декларації з податку на прибуток за 2010 рік у загальній сумі 7810885 грн. В той час, ДП «Автотрейдінг-Центр» до перевірки не надано первинних документів, що підтверджували б витрати у сумі 7810885 грн. Крім того, ДПІ у Святошинському районі ГУ Міндоходів у м. Києві надіслано запит про надання пояснень від 19.04.2013 року №5019/10/22-622 про надання пояснень та їх документального підтвердження. Виходячи з наведеного, податковим органом зроблено висновок про порушення позивачем п. 1.32 ст. 1, п. 2.1 ст. 2, п. 5.1 ст. 5, пп. 5.2.1 п. 5.2 ст. 5 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств», в результаті чого завищено валові витрати за перевіряємий період на загальну суму 72 990,00 грн. та пп. 14.1.27 п. 14.1 ст. 14, пп. 14.1.36 п. 14.1 ст. 14, пп. 14.1.228 п. 14.1 ст. 14, п. 137.1 ст. 137, п. 138.4, п. 138.6, п.138.8 ст. 138 Податкового кодексу України Згідно п.2.4 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 р. № 88, первинні документи (на паперових і машинозчитуваних носіях інформації) для надання їм юридичної сили і доказовості повинні мати такі обов'язкові реквізити: назва підприємства, установи, від імені яких складений документ, назва документа (форми), код форми, дата і місце складання, зміст господарської операції та її вимірники (у натуральному і вартісному виразі), посади, прізвища і підписи осіб, відповідальних за дозвіл та здійснення господарської операції і складання первинного документа. Відповідно до п.2.15 та п.2.16 вищевказаного Положення, забороняється приймати до виконання первинні документи на операції, що суперечать законодавчим та нормативним актам. Таким чином, для надання юридичної сили і доказовості, первинні документи повинні бути складені відповідно до вимог чинного законодавства та не порушувати публічний порядок, встановлений Законом України «Про бухгалтерській облік та фінансову звітність в Україні». Згідно ст. 9 Закону України «Про бухгалтерській облік та фінансову звітність в Україні», підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов'язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції. Як вбачається з акту перевірки, ДП «Автотрейдінг-Центр» здійснено коригування податкових зобов'язань не платникам ПДВ в зв'язку з поверненням грошових коштів на загальну суму 72204 грн. У зв'язку з цим, податковим органом зроблено висновок щодо порушення ДП «Автотрейдінг-Центр» вимог п.192.2 ст.192 Податкового кодексу України, що призвело до заниження податку на додану вартість на загальну суму 72204 грн. Відповідно до п.192.2 ст.192 Податкового кодексу України, зменшення суми податкових зобов'язань платника податку - постачальника в разі зміни суми компенсації вартості товарів/послуг, наданих особам, що не були платниками цього податку на дату такого постачання, дозволяється лише при поверненні раніше поставлених товарів у власність постачальника з наданням отримувачу повної грошової компенсації їх вартості, у тому числі при перегляді цін, пов'язаних з гарантійною заміною товарів або низькоякісних товарів відповідно до закону або договору. Враховуючи викладене, у разі повернення попередньої (авансової) оплати не платника ПДВ коригування податкових зобов'язань постачальником не здійснюється, незалежно від причин такого повернення, в тому числі і у зв'язку із розірванням угоди про поставку товарів (послуг). Окрім того, в ході перевірки податковим органом встановлено, що ДП «Автотрейдінг-Центр» до перевірки надано обігово-сальдові відомості за перевіряємий період та встановлено списання активів в сумі 1685258 грн. Списані активи значаться на балансі на позабалансовому рахунку 07 «Списані активи». На підтвердження здійсненої операції, що призвела до списання активів ДП «Автотрейдінг-Центр» надано матеріали інвентаризації, а саме матеріали проведення засідання постійно діючої інвентаризаційної комісії - протокол №1 від 05.12.2011 року, в якому зазначено, що в ході інвентаризації виявлено заборгованість по якій збіг термін позовної давності. Згідно акта інвентаризаційної комісії розрахунків з покупцями встановлено, що це заборгованість фізичних осіб підприємству ДП «Автотрейдінг-Центр» - в сумі 1685258 грн. Документів, що підтверджує заборгованість, фізичних осіб, що мають прострочену заборгованість перед платником, до перевірки надано не було тому, в ході перевірки не встановлено відображення в податковому обліку в складі доходів та податкового зобов'язання суми - 1685258 грн. Відповідно до п. 187.1 ст.187 Податкового кодексу України, датою виникнення податкових зобов'язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше: а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку; б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку. Дохід від реалізації товарів визнається за датою переходу покупцеві права власності на такий товар (п. 137.1 ст. 137 Податкового кодексу України). Відповідно до Методичних рекомендацій з бухгалтерського обліку запасів, затверджених наказом Міністерства фінансів України від 10.01.2007 р. №2 для цілей бухгалтерського обліку запаси включають товари у вигляді матеріальних цінностей, що придбані (отримані) та утримуються підприємством з метою подальшого продажу. В даному випадку відбулось списання запасів (товарів, матеріалів) активів. Списання дебіторської заборгованості, з метою оподаткування, вважається наданням інших видів компенсацій вартості поставлених товарів/послуг від покупця, тому, ДП «Автотрейдінг-Центр» являється отримувачем інших видів компенсації за товари (матеріали, запаси, активи) від покупця. Перевіркою встановлено відсутність дій по стягненню цієї заборгованості. ДП «Автотрейдінг-Центр» платник податку, що здійснює операції з постачання товарів/послуг з оплатою за власний рахунок, (без компенсації) на дату списання дебіторської заборгованості, що виникла за операціями з постачання товарів/послуг, повинен збільшити податкові зобов'язання. При цьому, база оподаткування визначається виходячи з їх договірної (контрактної) вартості, але не нижче звичайних цін. Підприємством не забезпечено надання до перевірки документів, що відображають реальність господарської операції, що є підставою для формування податкового обліку та відображення їх в минулих звітних податкових періодах. Отже, перевіркою визначено, що відбулись зміни майнового стану платника податків, а саме зменшення в структурі активів та не збільшено зобов'язань. За новими правилами податкового обліку доходи від продажу товарів у платника податку виникають за датою переходу покупцеві права власності, а при наданні послуг чи виконанні робіт - за датою підписання акта або іншого документа, оформленого відповідно до вимог чинного законодавства, який підтверджує виконання робіт або надання послуг (п. 137.1 ст. 137 Податкового кодексу). Це означає, що витрати, які впливають на собівартість реалізованих товарів, наданих послуг, виконаних робіт, включаються до складу витрат при розрахунку об'єкта оподаткування одночасно з визнанням доходів від реалізації таких товарів (робіт, послуг). Таким чином, відповідачем зароблено висновок, що ДП «Автотрейдінг-Центр» не забезпечено вимоги п. 137.1 ст.137 Податкового кодексу України, що призвело до заниження доходів, що враховуються при визначенні об'єкта оподаткування при списанні активів (товарів, матеріалів) - всього на суму 1685258 грн., в тому числі за 4 квартал 2011 року-1685258 грн. Беручи до уваги вищезазначене, суд вважає, що ДПІ у Святошинському районі ГУ Міндоходів у м. Києві доведено, що позивачем безпідставно зменшено суму грошових зобов'язань з податку на прибуток та податку на додану вартість та суму від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток за період 01.10.2010 р. по 31.12.2012 р., а відтак, податкові повідомлення-рішення від 26.06.2013 p. № 0003452260, № 0003422260, № 0003432260 прийняті на підставі та в межах наданих повноважень, й у відповідності до вимог законодавства. В той же час, відповідно до п. 123.1 ст. 123 Податкового кодексу України передбачено, що у разі якщо контролюючий орган самостійно визначає суму податкового зобов'язання, зменшення суми бюджетного відшкодування їа/або від'ємного значення суми податку на додану вартість платника податків на підставах, визначених підпунктами 54.3.1, 54.3.2, 54.3.4. 54.3.5. 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, тягне за собою накладення на платника податків штрафу в розмірі 25 відсотків суми визначеного податкового зобов'язання, завищеної суми бюджетного відшкодування. При повторному протягом 1095 днів визначенні контролюючим органом суми податкового зобов'язання з цього податку, зменшення суми бюджетного відшкодування тягне за собою накладення на платника податків штрафу у розмірі 50 відсотків суми' нарахованого податкового зобов'язання, завищеної суми бюджетного відшкодування. Також, відповідно до п.119.2 ст.119 Податкового кодексу України, неподання, подання з порушенням встановлених строків, подання не у повному обсязі, з недостовірними відомостями або з помилками податкової звітності про суми доходів, нарахованих (сплачених) на користь платника податків, суми утриманого з них податку, якщо такі недостовірні відомості або помилки призвели до зменшення та/або збільшення податкових зобов'язань платника податку та/або до зміни платника податку - тягнуть за собою накладення штрафу у розмірі 510 гривень. Таким чином, суд системно проаналізувавши приписи законодавства України, що були чинними на момент виникнення спірних правовідносин між сторонами та встановлені обставини, надавши оцінку з урахуванням усіх доказів у справі в їх сукупності, погоджується з доводами відповідача про те, що позивачем здійснювались господарські операції, що свідчить про намір ухилитися від оподаткування доходів, зменшення бази оподаткування, створення штучних підстав для незаконного відшкодування сум сплачених податків за рахунок коштів бюджету, отримання незаконних пільг з оподаткування, у зв'язку з чим, суд дійшов висновку, що відповідач при прийнятті оскаржуваних податкових повідомлень-рішень діяв на підставі, в межах повноважень та відповідно до вимог чинного законодавства, а тому підстав для їх скасування, у суду немає. Відповідно до ч.1 ст.9 Кодексу адміністративного судочинства України суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого вирішує справи відповідно до Конституції України та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші нормативно-правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, у межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією та законами України. Згідно ч.1, 2 ст.71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. У відповідності до наведених вимог відповідач як суб'єкт владних повноважень надав суду достатньо беззаперечних доказів в обґрунтування обставин, на яких ґрунтуються його заперечення, і довів правомірність прийняття спірних податкових повідомлень-рішень. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, про необґрунтованість позовних вимог та відсутність підстав для їх задоволення.

Результат розгляду: denied