Рішення адміністративного суду від 2014-03-04 00:00:00+02

[PERSON] звернувся у суд із позовом, в якому просив визнати протиправними дії та зобов'язати Головне управління Пенсійного фонду України у Черкаській області здійснити перерахунок і виплату йому пенсії з урахуванням зміни розміру премії військовослужбовців на підставі ч. 3 ст. 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» та довідки Київського обласного військового комісаріату №3/2/73322 від 29.05.2012 року, починаючи з 01.02.2013 року. Постановою Подільського районного суду м. Києва від 25 жовтня 2011 року адміністративний позов задоволено. Не погоджуючись з судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції та ухвалити нове рішення про залишення позову без задоволення. Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та доводи скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а постанова суду - скасуванню з таких підстав. Так, суд першої інстанції дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог з огляду на наявність визначених законодавством підстав для проведення перерахунку отримуваної позивачем пенсії. Проте, з таким висновком суду не можна погодитися. Колегією суддів установлено, що позивач перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Київській області та отримує пенсію за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 року №2262-ХІІ (далі по тексту - Закон №2262-ХІІ). Як убачається із матеріалів справи, позивач отримує пенсію, розраховану виходячи із розміру грошового забезпечення, до якого входить розмір премії на рівні 10% посадового окладу. Згідно довідки Київського обласного військового комісаріату №3/2/73322 від 29.05.2012 року, виданої позивачу, до складу грошового забезпечення, починаючи з 01.04.2012 року, входить премія у розмірі 90% посадового окладу. З огляду на зазначене, позивач звертався до ГУ ПФУ в Київській області за перерахунком його пенсії згідно з ч. 3 ст. 63 Закону №2262-ХІІ. Проте, йому було відмовлено у такому перерахунку з посиланням на Порядок проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 13.02.2008 року №45 (далі по тексту - Порядок №45). Не погоджуючись із такою відмовою, [PERSON] звернувся у суд. Надаючи оцінку діям відповідача, колегія суддів зважає на таке. Відповідно до ч. 3 ст. 63 Закону №2262-ХІІ усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв'язку зі зміною розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, або у зв'язку із введенням для зазначених категорій осіб нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством. Перерахунок пенсій здійснюється на момент виникнення права на перерахунок пенсій і провадиться у строки, встановлені ч. 2 ст. 51 цього Закону. Як убачається з наведеної норми права, підставою для проведення перерахунку пенсії є фактична зміна хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, проведена на підставі рішення суб'єкта владних повноважень, наділеного правом встановлювати чи змінювати види грошового забезпечення військовослужбовців. Згідно з пунктом 7 Порядку обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та членам їхніх сімей, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.1992 року № 393, пенсії обчислюються з таких видів грошового забезпечення: відповідних окладів за посадою, військовим (спеціальним) званням (для осіб рядового і начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту щомісячної надбавки за спеціальне звання) та відсоткової надбавки за вислугу років у розмірах, установлених за останньою штатною посадою, займаною перед звільненням; щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення, крім щомісячних надбавок (доплат), установлених особам, які мають право на пенсію за вислугу років згідно із законодавством і залишені за їх згодою та в інтересах справи на службі) та премії. Розмір щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії визначається за 24 останні календарні місяці служби підряд перед звільненням. Середня сума щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії визначається шляхом ділення на 24 загальної суми цих видів грошового забезпечення за 24 останні календарні місяці служби підряд перед звільненням. Таким чином, збільшення розміру однієї зі складових грошового забезпечення, відповідно до Закону, є підставою для проведення перерахунку пенсій військовослужбовцям за відповідною посадою. Відповідно до положень пункту 1 Порядку №45, перерахунок раніше призначених відповідно до Закону №2242-ХІІ пенсій проводиться у разі прийняття рішення Кабінетом Міністрів України про зміну розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення для відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за Законом (далі - особи), або у зв'язку із введенням для них нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, установлених законодавством. Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив із того, що розмір премії військовослужбовців було збільшено (з 10%) наказами Міністра оборони України від 05.11.2010 року №576 «Про внесення змін до наказу Міністра оборони України від 22.07.2010 року №380», №50 від 28.01.2011 року «Про бюджетну політику Міністерства оборони України на 2011 рік», №355 від 25.06.2011 року «Про внесення змін до наказу Міністра оборони від 28.01.2011 року №50», №165 від 26.03.2012 року «Про бюджетну політику Міністерства оборони України на 2012 рік» та №145 від 26.02.2013 року «Про бюджетну політику Міністерства оборони України на 2013 рік» на 55% від посадового окладу - з 01.11.2010 року, а починаючи з 01.06.2011 року - на 90% від посадового окладу. Колегія суддів зауважує, що приведені накази прийнято на реалізацію повноважень, наданих Міністру оборони України постановою Кабінету Міністрів України від 07.11.2007 року №1294 «Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» пунктом 5, згідно з яким керівникам державних органів у межах асигнувань, що виділяються на їх утримання, надається право здійснювати преміювання військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової військової служби), осіб рядового і начальницького складу відповідно до їх особистого вкладу в загальний результат служби у межах фонду преміювання, утвореного у розмірі не менш як 10 відсотків посадових окладів та економії фонду грошового забезпечення. Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції, що наведені накази прийняті в межах повноважень Міністра оборони України та на підставі делегованих урядом повноважень. Проте, місцевий суд не врахував, що зазначені накази щорічно приймались на виконання Законів України про державний бюджет України на відповідний рік. З огляду на що, колегія суддів зазначає, що підзаконні нормативні акти, які приймаються у зв'язку із формуванням та використанням фінансових ресурсів для забезпечення завдань і функцій, які здійснюються органами державної влади протягом бюджетного періоду повинні відповідати Закону про державний бюджет України на цей же рік, тобто їх дія обмежується в часі положеннями наступного бюджету України, тобто вони є тимчасовими. Враховуючи зазначене, а також те, що приписами Закону №2262-ХІІ передбачено проводити перерахунок пенсії у зв'язку зі зміною грошового забезпечення остаточно, судова колегія приходить до висновку, що збільшення премій відповідно до вищезазначених наказів Міністра оборони України не є таким збільшенням грошового забезпечення. Наведена позиція суду апеляційної інстанції узгоджується із висновками Верховного Суду України, викладеними у постановах від 22.10.2013 року (справа № 21-346а13), від 18.06.2013 року (справа № 21-165а13), від 15.10.2013 року (справа № 21-315а13), які є обов'язковими для врахування адміністративними судами в силу приписів частини 2 статті 161 та частини 1 статті 244-2 Кодексу адміністративного судочинства України. Зважаючи на викладене, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про необхідність задоволення позовних вимог, порушивши норми матеріального та процесуального права. Отже, доводи апеляційної скарги знайшли підтвердження в ході апеляційного розгляду справи, а тому оскаржувана постанова суду підлягає скасуванню з прийняттям нової постанови про відмову в задоволенні позову. Згідно зі ст.ст. 198 ч. 1 п. 3, 202 ч. 1 п. п. 4 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції суд апеляційної інстанції скасовує її та ухвалює нове рішення, якщо визнає, що судом порушено норми матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Результат розгляду: denied