Рішення адміністративного суду від 2014-02-12 00:00:00+02

Позивач 18.10.2013 року звернувся до суду з позовом до Управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі м.Луганська про визнання неправомірними дій, зобов'язання вчинити певні дії. Ухвалою Ленінського районного суду м.Луганська від 19 грудня 2013 року позовні вимоги в частині за період з 05.02.2010 року по 17.04.2013 року залишено без розгляду. Постановою Ленінського районного суду м.Луганська від 19 грудня 2013 року позовні вимоги задоволено частково. Визнано протиправними дії Управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Луганська щодо відмови в перерахунку пенсії [PERSON]. Зобов'язано Управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі м.Луганська провести перерахунок пенсії [PERSON] з урахуванням фактично отриманих нею сум індексації заробітної плати, матеріальної допомоги, 40 % винагороди за вислугу років, з яких сплачено страхові внески у розмірі 80% від заробітної плати, починаючи з 01.05.2013 року, та виплатити пенсію з урахуванням фактично отриманих сум за період з 01.05.2013 року. Не погодившись з судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просив постанову суду скасувати та постановити нове рішення про задоволення позовних вимог в повному обсязі. Сторони в судове засідання апеляційної інстанції не з'явились, про час, дату та місце розгляду справи повідомлялись належним чином. Позивач надіслав до апеляційного суду клопотання, яким просив розглянути справу за його відсутістю. Колегія суддів розглядає дану справу відповідно вимогам ст. 197 КАС України у порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами. Відповідно до ст.195 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції може вийти за межі доводів апеляційної скарги в разі встановлення під час апеляційного провадження порушень, допущених судом першої інстанції, які призвели до неправильного вирішення справи. Колегія суддів, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права в межах доводів апеляційної скарги, встановила наступне. Позивач знаходиться на обліку в Управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі м.Луганська та з 05 лютого 2010 року отримує пенсію згідно Закону України «Про державну службу». 20.08.2013 року позивач звернувся до відповідача із заявою про перерахунок призначеної пенсії з урахуванням складових заробітної плати матеріальної допомоги та індексації заробітної плати, а також з врахуванням 40% винагороди за вислугу років (а.с. 35-37). Листом УПФУ в Ленінському районі м.Луганська від 29.08.2013 року № 14273/021 позивачу було відмовлено в перерахунку пенсії, з посиланням на те, що відповідно до статті 33 Закону України «Про державну службу» заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплати за ранги, надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок. Оскільки допомога на оздоровлення та матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань, індексація грошових доходів не належить до інших надбавок, підстав для врахування їх у заробітну плату для визначення розміру пенсії немає. Крім того, враховуючи те, що Постанова Кабінету Міністрів України від 12.09.1997 року № 1013 «Про Порядок виплати винагороди за вислугу років посадовим особам органів державної податкової служби, які мають спеціальні звання» розповсюджується тільки на працівників державної податкової служби, тому для врахування надбавки за вислугу років залежно від стажу державної служби за 10 років у розмірі 40% немає законних підстав (а.с. 31-32). Відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» (в редакції, чинній на час виникнення спірних відносин) пенсія державним службовцям призначається в розмірі 80 відсотків від сум їх заробітної плати, на які нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування. Згідно з ч. 2 статті 33 вищевказаного Закону заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплати за ранги, надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок. Крім того, частиною 1 статті 66 Закону України «Про пенсійне забезпечення» передбачено, що до заробітку для обчислення пенсії включаються всі види оплати праці (виплат, доходу), на які відповідно до Закону України «Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування» нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, в межах максимальної величини фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, оподатковуваного доходу (прибутку), сукупного оподатковуваного доходу (граничної суми заробітної плати (доходу), з яких справляються страхові внески (збори) до соціальних фондів, що діяла на день одержання зазначеного заробітку (виплат, доходу). Стаття 41 Закону України від 09 липня 2003 № 1058-ІV «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» (далі по тексту - Закон № 1058) визначає виплати (доходи), що враховуються: суми виплат, отриманих застрахованою особою після набрання чинності цим Законом були фактично нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески; суми виплат, отриманих застрахованою особою до набрання чинності цим Законом, у межах сум, на які відповідно до законодавства, що діяло раніше, нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування. За змістом наведених норм отримувані застрахованою особою суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування враховуються в заробіток (доход) застрахованої особи для обчислення пенсії незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати. Згідно із довідками Спеціалізованої Державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Луганську Міжрегіонального головного управління Міндоходів від 14.08.2013 року № 16/10/05-026 та № 15/10/05-026 про складові заробітної плати (за останні 24 календарні місяці роботи або за будь-які 60 календарних місяців роботи підряд перед зверненням за пенсією), що подається для призначення пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу», позивачу [PERSON] за період з лютого 2008 року до січня 2010 року виплачувалась у зазначений період щороку матеріальна допомога та індексація грошових доходів у сумі 5246,05 грн., а також винагорода за вислугу років у розмірі 40% (а.с. 27, 28-29). На всі виплати, включені в довідку, нараховано страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, що вбачається з тексту вказаної довідки. Відповідно до ч. 1 ст. 244-2 Кодексу адміністративного судочинства України, рішення Верховного Суду України, прийняте за результатами розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначені норми права, та для всіх судів України. Суди зобов'язані привести свою судову практику у відповідність з рішенням Верховного Суду України. Верховний Суд України вирішував питання про усунення розбіжностей у застосуванні статей 33, 37 Закону № 3723-XII і в постановах від 20 лютого 2012 року, 14, 28 травня 2013 року (справи №№ 21-430а11, 21-125а13, 21-97а13, 21-350а13 відповідно) зазначив, що отримувані застрахованою особою суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, враховуються в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати. Таким чином, колегія суддів погоджує висновок суду першої інстанції про зобов'язання відповідача зробити перерахунок пенсії позивача, оскільки аналіз вищевикладеного дає підстави для висновку, що матеріальна допомога на оздоровлення та допомога для вирішення соціально-побутових питань, винагорода за вислугу років у розмірі 40% та індексація заробітної плати входили до системи оплати праці державного службовця. Проте, колегія суддів не погоджується з визначеним судом першої інстанції строком, з якого належить зробити такий перерахунок. Відповідно до ст. 45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» перерахунок призначеної пенсії, крім випадків, передбачених ч.1 ст. 35, ч.2 ст. 38, ч. 3 ст. 42 і ч. 5 ст. 48 цього Закону, провадиться в такі строки: у разі виникнення права на підвищення пенсії - з першого числа місяця, в якому пенсіонер звернувся за перерахунком пенсії, якщо відповідну заяву з усіма необхідними документами подано ним до 15 числа включно, і з першого числа наступного місяця, якщо заяву з усіма необхідними документами подано ним після 15 числа. Таким чином, оскільки позивачем заяву про перерахунок пенсії подано до УПФУ 20.08.2013 року, в даному випадку пенсійний орган повинен був здійснити перерахунок пенсії позивачу з 01.09.2013 року, а тому в частині визначення строку перерахунку пенсії позивачу рішення суду першої інстанції належить змінити. На підставі вищевикладеного,

Результат розгляду: partial