Рішення адміністративного суду від 2014-03-12 00:00:00+02

21.03.2013р. Управлінням Пенсійного фонду України у м. Армянськ АР Крим був складений акт № 577, згідно якого встановлено факт не надання звіту про суми нарахованого доходу застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску за 2011 рік в органи Пенсійного фонду України фізичною особою-підприємцем [PERSON], який знаходиться на загальної системі оподаткування (фінансова-господарська діяльність в 2011р. не здійснювалась). Строк надання звітності за 2011 рік до 02 квітня 2012р. (а.с. 80). На підставі наведеного акту 16.04.2013р. Управління Пенсійного фонду України у м. Армянськ АР Крим прийняло рішення № 589 про застосування штрафних санкцій за неподання звітності, передбаченої Законом України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» за 2011р, яким до позивача застосовані штрафні санкції в розмірі 170,00 грн. (а.с. 79). 25.03.2013р. Управлінням Пенсійного фонду України у м. Армянськ АР Крим був складений акт № 826, згідно якого встановлено факт не надання звіту про суми нарахованого доходу застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску за 2012 рік в органи Пенсійного фонду України фізичною особою-підприємцем [PERSON], який знаходиться на загальної системі оподаткування (фінансова-господарська діяльність в 2012р. не здійснювалась). Строк надання звітності за 2012 рік до 11 лютого 2013р. (а.с. 82). На підставі наведеного акту 16.04.2013р. Управління Пенсійного фонду України у м. Армянськ АР Крим прийняло рішення № 590 про застосування штрафних санкцій за неподання звітності, передбаченої Законом України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» за 2012р, яким до позивача застосовані штрафні санкції в розмірі 170,00 грн. (а.с. 81). Рішення відповідача від 16.04.2013р. № 589 та № 590 були скеровані на адресу позивача (а.с. 77-78). В подальшому наведені рішення були направлені Управлінням Пенсійного фонду України у м. Армянськ АР Крим до відділу державної виконавчої служби Красноперекопського міського управління юстиції в АР Крим для примусового виконання, в зв'язку з чим відділ державної виконавчої служби Красноперекопського міського управління юстиції в АР Крим 21.08.2013р. прийняв постанови про відкриття виконавчого провадження, а саме: щодо примусового виконання рішення Управління Пенсійного фонду України у м. Армянськ АР Крим № 589 від 16.04.2013р. - ВП 39447076, щодо примусового виконання рішення Управління Пенсійного фонду України у м. Армянськ АР Крим № 590 від 16.04.2013р. - ВП 39446985 (а.с. 14-15). Суд вважає необхідним зазначити, що відповідно до ч. 5 ст. 99 КАС України для звернення до адміністративного суду щодо оскарження рішення суб'єкта владних повноважень, на підставі якого ним може бути заявлено вимогу про стягнення грошових коштів, встановлюється місячний строк. Проте, в матеріалах справи відсутні докази на підтвердження того, коли позивачу безумовно стало відомо про прийняття спірних рішень. Отже, в даному випадку визначити момент обчислення строку звернення з цим позовом [PERSON] неможливо, а тому підстав для визнання пропущеним строку звернення до адміністративного суду у даному випадку немає. Оцінюючи правомірність дій та рішень відповідача, суд керувався критеріями, закріпленими у частині 3 статті 2 КАС України, які певною мірою відображають принципи адміністративної процедури, які повинні дотримуватися при реалізації дискреційних повноважень владного суб'єкта. Суд з'ясовує, чи використане повноваження, надане суб'єкту владних повноважень, з належною метою; обґрунтовано, тобто вчинено через вмотивовані дії; безсторонньо, тобто без проявлення неупередженості до особи, стосовно якої вчиняється дія; добросовісно, тобто щиро, правдиво, чесно; розсудливо, тобто доцільно з точки зору законів логіки і загальноприйнятих моральних стандартів; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації, тобто з рівним ставленням до осіб; пропорційно та адекватно; досягнення розумного балансу між публічними інтересами та інтересами конкретної особи. Законом, що визначає правові та організаційні засади забезпечення збору та обліку єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, умови та порядок його нарахування і сплати та повноваження органу, що здійснює його збір та ведення обліку є Закон України від 08.07.2010, № 2464-VI "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" (далі Закон № 2464, в редакції на час виникнення спірних правовідносин). Відповідно до абз. 4 п. 1 ч. 1 ст. 4 Закону № 2464 платниками єдиного внеску є: фізичні особи - підприємці, зокрема ті, які використовують працю інших осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством про працю, чи за цивільно-правовим договором (крім цивільно-правового договору, укладеного з фізичною особою - підприємцем, якщо виконувані роботи (надавані послуги) відповідають видам діяльності, відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців. Згідно з ч. 1 ст. 5 Закону № 2464 облік осіб, зазначених у частині першій статті 4 цього Закону, ведеться в порядку, встановленому Пенсійним фондом за погодженням з фондами загальнообов'язкового державного соціального страхування, а щодо застрахованих осіб, які є учасниками накопичувальної системи загальнообов'язкового державного пенсійного страхування (далі - учасниками накопичувальної пенсійної системи) - з національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг, та центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення. Взяття на облік осіб, зазначених у пункті 1 частини першої статті 4 цього Закону, здійснюється Пенсійним фондом шляхом внесення відповідних відомостей до реєстру страхувальників. Згідно з пунктом 3 Розділу VIII Прикінцеві та перехідні положення Закону № 2464 з дня набрання чинності цим Законом платники страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття, загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням, загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності, вважаються платниками єдиного внеску. Перереєстрація платників страхових внесків та застрахованих осіб не здійснюється. Пенсійний фонд спільно з фондами загальнообов'язкового державного соціального страхування та Державною податковою адміністрацією України проводить звірення платників страхових внесків у порядку, встановленому Пенсійним фондом спільно з Державною податковою адміністрацією України за погодженням з фондами загальнообов'язкового державного соціального страхування. В матеріалах справи є свідоцтво про державну реєстрацію суб'єкта підприємницької діяльності - фізичної особи [PERSON], яке видано виконавчим комітетом Армянської міської Ради народних депутатів Автономної Республіки Крим 21.05.1997р. (запис в журналі обліку реєстрації за номером 205) (а.с. 76). Крім того, згідно довідці Красноперекопської об'єднаної державної податкової інспекції Головного Управління Міндоходів в АР Крим від 20.02.2014р. № 11-22/Г/17.1, наданій представником позивача, станом на 20.02.2014р. [PERSON] перебуває на податковому обліку як фізична особа-підприємець в Армянськом відділенні Красноперекопської ОДПІ ГУ Міндоходів в АР Крим (а.с. 87). Враховуючи, що [PERSON] має статус фізичної особи-підприємця, про що свідчить свідоцтво про державну реєстрацію суб'єкта підприємницької діяльності - фізичної особи, та перебуває на податковому обліку як фізична особа-підприємець, відповідно до вимог Закону № 2464 позивач є платником єдиного внеску. Пунктом 4 ч. 2 ст. 6 Закону № 2464 передбачено обов'язок платника єдиного внеску подавати звітність до територіального органу Пенсійного фонду у строки, в порядку та за формою, встановленими Пенсійним фондом за погодженням з відповідними фондами загальнообов'язкового державного соціального страхування та центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері статистики. Порядок подачі звітності встановлений Порядком формування та подання страхувальниками звіту щодо сум нарахованого єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, затвердженим постановою правління Пенсійного фонду України від 08.10.2010р. № 22-2 (в редакції на час виникнення спірних правовідносин, далі Порядок № 22-2). У відповідності до п. 3.2 Порядку № 22-2 ФО-підприємці, у тому числі ті, які обрали спрощену систему оподаткування, самі за себе і за членів сім'ї, які беруть участь у провадженні підприємницької діяльності; особи, які забезпечують себе роботою самостійно - займаються незалежною професійною діяльністю, а саме науковою, літературною, артистичною, художньою, освітньою або викладацькою, а також медичною, юридичною практикою, в тому числі адвокатською, нотаріальною діяльністю, або особи, які провадять релігійну (місіонерську) діяльність, іншу подібну діяльність та отримують дохід безпосередньо від цієї діяльності, за умови, що такі особи не є найманими працівниками чи підприємцями, самі за себе формують та подають до органів Пенсійного фонду звіт один раз на рік до 1 квітня року, наступного за базовим звітним періодом. Базовим звітним періодом для них є календарний рік. Згідно постанови Пенсійного фонду України від 10.12.2012р. № 24-1 "Про внесення змін до постанови правління Пенсійного фонду України від 08 жовтня 2010 року N 22-2", поміж іншого пункт 3.2 Порядку № 22-2 був викладений у наступній редакції «3.2. ФО - підприємці, у тому числі ті, які обрали спрощену систему оподаткування, формують та подають до органів Пенсійного фонду звіт самі за себе один раз на рік до 10 лютого року, наступного за звітним періодом. Звітним періодом є календарний рік. Звіт подається за формою згідно з додатком 5 до цього Порядку.». Також згідно постанови Пенсійного фонду України від 10.12.2012р. № 24-1 "Про внесення змін до постанови правління Пенсійного фонду України від 08 жовтня 2010 року N 22-2", поміж іншого пункт 2.14 Порядку № 22-2 був викладений у наступній редакції «ФО - підприємці зобов'язані подавати звіт незалежно від того, чи ведуть вони підприємницьку діяльність, крім фізичних осіб - підприємців, зазначених в пункті 3.3 розділу III цього Порядку». Відповідно до п. 4 ч. 11 ст. 25 Закону № 2464, територіальний орган Пенсійного фонду застосовує до платника єдиного внеску штрафні санкції за неподання, несвоєчасне подання, подання не за встановленою формою звітності, передбаченої цим Законом, територіальним органом Пенсійного фонду накладається штраф у розмірі десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Таким чином, позивач як фізична особа-підприємець є платником єдиного внеску та як платник єдиного внеску знаходиться на обліку в органі Пенсійного фонду України у м. Армянськ АР Крим, в зв'язку з чим, зобов'язаний відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 6 Закону № 2464 подавати звітність до територіального органу Пенсійного фонду у строки, в порядку та за формою, встановленими Пенсійним фондом за погодженням з відповідними фондами загальнообов'язкового державного соціального страхування та центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері статистики, а в даному випадку відповідно до п. 3.2 Порядку № 22-2. Отже, позивач як фізична особа-підприємець, навіть враховуючи відсутність ведення підприємницької діяльності, зобов'язаний подавати звіт до Пенсійного фонду України у м. Армянськ в АР Крим один раз на рік: за 2011р. до 01 квітня року, наступного за звітним періодом, та за 2012р. з урахуванням змін до Порядку № 22-2 до 10 лютого року, наступного за звітним періодом. Неподання позивачем звіту про суми нарахованого доходу застрахованих осіб та сум нарахованого єдиного внеску за 2011р. та 2012р. підтверджується складеними Управління Пенсійного фонду України у м. Армянськ АР Крим актами № 577 від 21.03.2013р. та № 826 від 25.03.2013р. відповідно (а.с. 80, 82). Враховуючи наведене, суд приходить до висновку про правомірність дій Управлінням Пенсійного фонду України у м. Армянськ АР Крим щодо прийняття на підставі п. 4 ч. 11 ст. 25 Закону № 2464 рішень: № 589 від 16.04.2013р. про застосування штрафних санкцій за неподання звітності за 2011 рік, передбаченої Законом України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування», в розмірі 170,00 грн. та № 590 від 16.04.2013р. про застосування штрафних санкцій за неподання звітності за 2012 рік, передбаченої Законом України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування», в розмірі 170,00 грн. На підставі викладеного, суд приходить до висновку про відсутність правових підстав для скасування рішень відповідача від 16.04.2013р. № 589 та № 590. В зв'язку з зазначеним вище, позовні вимоги до Управління Пенсійного фонду України у м. Армянськ АР Крим про визнання протиправними дій в частині накладення штрафів та скасування рішень № 589 та № 590 від 16.04.2013р. задоволенню не підлягають. Стосовно вимог позивача про визнання протиправними дій відповідача щодо відправлення постанов до відділу державної виконавчої служби та відкликання їх з відділу державної виконавчої служби, суд вважає зазначити наступне. Згідно з ч. 1 ст. 25 Закону № 2464 рішення, прийняті органами Пенсійного фонду з питань, що належать до їх компетенції відповідно до цього Закону, є обов'язковими до виконання платниками єдиного внеску, посадовими особами і застрахованими особами. Відповідно до ч. 15 ст. 25 Закону № 2464 рішення територіального органу Пенсійного фонду про нарахування пені та/або застосування штрафів, передбачених частинами одинадцятою і дванадцятою цієї статті, є виконавчим документом. У разі якщо платник єдиного внеску не сплатив зазначені в рішенні суми протягом десяти робочих днів, а також не повідомив у цей строк територіальний орган Пенсійного фонду про оскарження рішення, таке рішення передається державній виконавчій службі в порядку, встановленому законом. Отже, Законом № 2464 чітко визначено, що рішення територіального органу Пенсійного фонду про застосування штрафів, передбачених частинами одинадцятою і дванадцятою цієї статті, є виконавчим документом. Приймаючи до уваги, що сума штрафів за рішеннями Пенсійного фонду України у м. Армянськ АР Крим від 16.04.2013р. № 589 та № 590 позивачем сплачена не була, наведені рішення вступили в силу 18.06.2013р., суд приходить до висновку що дії відповідача відносно саме передачі рішень державній виконавчій службі відповідають правам органів Пенсійного фонду України, які визначені у Законі України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування", а тому не можуть бути визнані протиправними. Виходячи з меж заявлених позовних вимог, аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що викладені в позовній заяві доводи позивача є не обґрунтованими, та відповідно такими, що не підлягають задоволенню у повному обсязі. У судовому засіданні, яке відбулось 12.03.2014 року, було проголошено вступну та резолютивну частини постанови. Відповідно до ч. 3 ст. 160 КАС України постанову складено у повному обсязі 18.03.2014 року.

Результат розгляду: denied