Рішення адміністративного суду від 2014-03-26 00:00:00+02

[PERSON] звернувся у Львівський окружний адміністративний суд з позовом до Львівського державного університету внутрішніх справ, в якому, з врахуванням заяв про збільшення та про уточнення позовних вимог, просить: - визнати протиправним та скасувати наказ Львівського державного університету внутрішніх справ № 325 від 04.11.2013р. про порушення службової дисципліни рядовим міліції [PERSON], в частині накладення дисциплінарного стягнення на [PERSON]; - визнати протиправним та скасувати наказ Львівського державного університету внутрішніх справ за № 683-ос від 04.11.2013р.; - поновити [PERSON] (паспорт серії [NUMBER], виданий Золочівським РВ ГУМВС України у Львівській області 09.06.2009р., ідентифікаційний номер [NUMBER]) на навчанні в Львівському державному університеті внутрішніх справ та на службі в органах внутрішніх справ України з 04.11.2013 року. Позовні вимоги обґрунтовані зокрема тим, що відповідачем протиправно відраховано позивача з числа курсантів та звільнено з органів внутрішніх справ з посиланням на п.3.19 Наказу Міністерства внутрішніх справ України № 81 від 16.03.2007р., оскільки вимоги цієї норми встановлюють заборону керування службовим автотранспортним засобом без відповідного дозволу. В даному випадку, транспортний засіб, яким керував позивач не є службовим транспортом Міністерства внутрішніх справ, а належить позивачу. Вказаний вище Наказ не встановлює обов'язку для працівників органів внутрішніх справ для отримання спеціального дозволу на керування власними транспортними засобами. Крім цього, позивач зазначає, що сам факт відкриття кримінального провадження по розслідуванню дорожньо-транспортної пригоди без доведення вини позивача не є достатньою правовою підставою для відрахування останнього з університету та звільнення його з органів внутрішніх справ. Вважає, що відповідачем не дотримано вимог щодо проведення повного, всебічного та об'єктивного службового розслідування по факту вчинення позивачем проступку, без достатніх підстав застосовано крайній захід дисциплінарної відповідальності, а тому накази відповідача про притягнення [PERSON] до дисциплінарної відповідальності є протиправними та підлягають скасуванню, а позивач поновленню на навчанні та на службі в органах внутрішніх справ. Позивач та його представники в судовому засіданні позовні вимоги підтримали з підстав, які вказані в позовній заяві, заявах про збільшення та про уточнення позовних вимог. Просили позов задовольнити повністю. Відповідач проти позову заперечив з мотивів, вказаних в письмових запереченнях. Представник відповідача в судовому засіданні вказав, що адміністративний позов є необґрунтованим, а тому відсутні підстави для його задоволення. Повідомив, що Львівським державним університетом внутрішніх справ був дотриманий порядок проведення службового розслідування по факту дорожньо-транспортної пригоди за участю курсанта 4-го курсу рядового міліції [PERSON] За результатами проведення такого прийнято законне та обґрунтоване рішення про відрахування позивача з числа курсантів університету та звільнення його з органів внутрішніх справ. Так, матеріалами службового розслідування установлено, що порушення позивачем присяги працівника органів внутрішніх справ України, ст.ст. 1, 7 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, наказів МВС України від 16.03.2007р. № 81 та від 22.02.2012р. № 155, а також вказівок керівництва навчального закладу щодо дотримання законності, службової дисципліни, не інформування керівництва навчального закладу щодо виїзду за межі м.Львова, призвело до дорожньо-транспортної пригоди з тяжкими наслідками. Вважає, що відсутність остаточного рішення по кримінальному провадженню, розпочатому за наслідками дорожньо-транспортної пригоди, не повинно враховуватись судом, оскільки позивача було звільнено з органів внутрішніх справ не за вчинення злочину, а за порушення дисципліни. Крім цього, відповідач вважає, що позивач порушив порядок оскарження дій посадових осіб Львівського державного університету внутрішніх справ, оскільки відповідно до Закону України «Про міліцію», у разі незгоди з рішеннями, діями чи бездіяльністю посадових осіб університету, позивач повинен був оскаржити такі дії до вищестоящого керівництва і лише у разі незадоволення такої скарги звертатись до суду. З цих підстав представник відповідача просить у задоволенні адміністративного позову відмовити повністю. Дослідивши подані сторонами документи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення сторін, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне: 10 серпня 2010 року між Львівським державним університетом внутрішніх справ, Головним управлінням Міністерства внутрішніх справ України у Львівській області та [PERSON] укладено Договір про підготовку фахівця у вищому навчальному закладі Міністерства внутрішніх справ України, предметом якого є підготовка державним замовленням на денній формі навчання фахівця освітньо-кваліфікаційного рівня бакалавр за напрямом «право» за спеціальністю «правознавство». Відповідно до вказаного договору та на підставі Правил прийому до Львівського державного університету внутрішніх справ, наказом № 297 від 06.08.2010р. [PERSON] з 10.08.2010р. був зарахований курсантом першого курсу денної форми навчання. 29.04.2011р. позивачем було складено Присягу працівника органів внутрішніх справ. Відповідно до частини 1 статті 16 Закону України «Про міліцію» особовий склад міліції складається з працівників, що проходять державну службу в підрозділах міліції, яким відповідно до чинного законодавства присвоєно спеціальні звання міліції. Згідно з пунктом 6.1.5 Положення про вищі навчальні заклади Міністерства внутрішніх справ, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України за № 62 від 14.02.2008р., статус «курсант» надається особам рядового та молодшого навчальницького складу органів внутрішніх справ (військовослужбовцям, що не мають звань офіцерів), які навчаються у вищому навчальному закладі Міністерства внутрішніх справ України. Пунктом 6.3 вказаного Положення передбачено, що загальні права та обов'язки осіб перемінного складу вищого навчального закладу Міністерства внутрішніх справ України відповідно до їх спеціального або військового звання та службового положення визначаються згідно із законами України, статутами органів внутрішніх справ чи Збройних Сил України, вищого навчального закладу, іншими нормативно-правовими актами, а також цим Положенням. На осіб перемінного складу поширюються права та обов'язки, передбачені законодавством для працівників Міністерства внутрішніх справ, з урахуванням особливостей проходження служби (навчання) у вищому навчальному закладі. Таким чином, позивач, будучи зарахований на навчання з 10 серпня 2010 року на 1-ий курс Львівського державного університету внутрішніх справ, перебував з цього часу на службі в органах внутрішніх справ. Зі змісту висновку службового розслідування за фактом дорожньо-транспортної пригоди за участю курсанта 4-го курсу факультету з підготовки фахівців для підрозділів кримінальної міліції рядового міліції [PERSON] (а.с. 28-32) судом встановлено, що 01 листопада 2013 року [PERSON], який перебував у цивільному одязі та поза службою, керуючи автомобілем «Citroen Berlingo», виїхав на смугу зустрічного руху, внаслідок чого зіткнувся з автобусом. Слідчим відділенням Золочівського РВ ГУМВС України у Львівській області за вказаною вище подією відкрито кримінальне провадження. У ході проведення службового розслідування встановлено, що порушення [PERSON] Присяги працівника ОВС України, наказів МВС України від 16.03.2007р. №81, від 22.02.2012р. №155, а також вказівок керівництва навчального закладу щодо дотримання законності, службової дисципліни, не інформування керівництва навчального закладу щодо виїзду за межі м. Львова, призвело до дорожньо-транспортної пригоди з тяжкими наслідками. 04 листопада 2013 року наказом ректора Львівського державного університету внутрішніх справ №325 «Про порушення службової дисципліни рядовим міліції [PERSON]» на курсанта 4-го курсу факультету з підготовки фахівців для підрозділів кримінальної міліції рядового міліції [PERSON] накладено дисциплінарне стягнення - звільнення з органів внутрішніх справ України - за порушення службової дисципліни. Наказ ректора Львівського державного університету внутрішніх справ №325 «Про порушення службової дисципліни рядовим міліції [PERSON]» від 04.11.2013р. був реалізований шляхом прийняття наказу «По особовому складу» №683о/с від 04.11.2013р., яким звільнено позивача з органів внутрішніх справ у запас за ст. 63 п. «є» (за порушення дисципліни) Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ України. Відповідно до пункту 15 частини першої статті 3 КАС України публічна служба - це діяльність на державних політичних посадах, професійна діяльність суддів, прокурорів, військова служба, альтернативна (невійськова) служба, дипломатична служба, інша державна служба, служба в органах влади Автономної Республіки Крим, органах місцевого самоврядування. Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що оскільки позивач був особою рядового складу органів внутрішніх справ, приймався на службу та проходив її на підставі Закону України «Про міліцію», Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ, Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ, відомчих наказів, правовідносини у даній справі пов'язані із проходженням публічної служби, а тому регулюються Законом України «Про міліцію», Положенням про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ, Дисциплінарним статутом органів внутрішніх справ N 3460-IV від 22 лютого 2006 року та відомчими наказами Міністерства внутрішніх справ України. Зі змісту наказу ректора Львівського державного університету внутрішніх справ №325 від 04 листопада 2013 року судом встановлено, що порушення службової дисципліни [PERSON] виразилося в порушенні Присяги працівника ОВС України, ігноруванні вимог ст.ст. 1,7 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, п. 3.19 наказу МВС України від 16.03.2007 №81, наказу МВС України від 22.02.2012 №155. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про дисциплінарний статут органів внутрішніх справ України» (надалі - Дисциплінарний статут) службова дисципліна - дотримання особами рядового і начальницького складу Конституції і законів України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів та інших нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, підпорядкованих йому органів і підрозділів та Присяги працівника органів внутрішніх справ України. Статтею 7 вказаного Закону передбачено, що службова дисципліна працівника органів внутрішніх справ базується на високій свідомості та зобов'язує кожну особу рядового і начальницького складу: дотримуватися законодавства, неухильно виконувати вимоги Присяги працівника органів внутрішніх справ України, статутів і наказів начальників; захищати і охороняти від протиправних посягань життя, здоров'я, права та свободи громадян, власність, довкілля, інтереси суспільства і держави; поважати людську гідність, виявляти турботу про громадян і бути готовим у будь-який час надати їм допомогу; дотримуватися норм професійної та службової етики; берегти державну таємницю; у службовій діяльності бути чесною, об'єктивною і незалежною від будь-якого впливу громадян, їх об'єднань та інших юридичних осіб; стійко переносити всі труднощі та обмеження, пов'язані зі службою; постійно підвищувати свій професійний та культурний рівень; сприяти начальникам у зміцненні службової дисципліни, забезпеченні законності та статутного порядку; виявляти повагу до колег по службі та інших громадян, бути ввічливим, дотримуватися правил внутрішнього розпорядку, носіння встановленої форми одягу, вітання та етикету; з гідністю і честю поводитися в позаслужбовий час, бути прикладом у дотриманні громадського порядку, припиняти протиправні дії осіб, які їх учиняють; берегти та підтримувати в належному стані передані їй в користування вогнепальну зброю, спеціальні засоби, майно і техніку. У разі виявлення порушень законодавства, зловживань чи інших правопорушень у службовій діяльності особа рядового або начальницького складу повинна вжити заходів щодо припинення цих порушень та доповісти про це безпосередньому або старшому прямому начальникові. Пунктом 3.19 Наказу Міністерства внутрішніх справ України № 81 від 16.03.2007р. «Про заходи щодо зміцнення дисципліни і законності в органах внутрішніх справ та попередження надзвичайних подій, пов'язаних із загибеллю й травмуванням особового складу» зобов'язано перших заступників та заступників Міністра за напрямками координації діяльності забезпечити проведення керівниками міськрайлінорганів інструктажів з працівниками, які відбувають у відрядження на службовому автотранспорті. Категорично заборонити виїзди працівників за межі гарнізону без дозволу безпосередніх начальників. При наданні дозволу на такий виїзд проводити всебічний інструктаж працівника щодо правил поведінки в побуті, громадських місцях, безумовного дотримання Правил дорожнього руху. Зі змістом вказаного наказу та наказу МВС України № 157 від 16.05.2007р. позивача ознайомлено 02.09.2013р., про що свідчить відомість (а.с. 115-116), згідно з якою курсантів університету, в тому числі [PERSON], повідомлено про необхідність дотримання транспортної дисципліни та наголошено на забороні керувати транспортними засобами без належно оформлених документів. З аналізу вказаних положень Наказу МВС України № 81 від 16.03.2007р. судом встановлено, що вимоги щодо необхідності проведення інструктажів з працівниками органів внутрішніх справ та отримання ними спеціальних дозволів поширюються на випадки виїзду таких працівників у відрядження саме на службовому транспорті чи їх виїзду за межі гарнізону, тобто місця постійної дислокації особового складу підрозділу МВС. В даному випадку, [PERSON] мав дозвіл на проживання у вільний від навчання та несення служби час за межами навчального закладу, що підтверджується матеріалами службового розслідування. Наказ Міністерства внутрішніх справ «Про заходи щодо зміцнення дисципліни і законності в органах внутрішніх справ та попередження надзвичайних подій, пов'язаних із загибеллю й травмуванням особового складу» № 81 від 16.03.2007р. не містить будь-яких положень по встановленню обов'язку отримання працівниками органів внутрішніх справ, в тому числі перемінного складу вищого навчального закладу Міністерства внутрішніх справ України, від вищестоящого керівництва спеціального письмового дозволу (висновку) на керування транспортними засобами, які перебувають у їх власності чи на праві користування. Будь-яких інших нормативно-правових актів, які б були обов'язковими до виконання службовими особами органів внутрішніх справ, що встановлюють вимоги по отриманню спеціального дозволу (висновку) на право користування неслужбовим транспортним засобом, представником відповідача не представлено. Такий обов'язок не встановлено, в тому числі і в Правилах поведінки та професійної етики осіб рядового та начальницького складу органів внутрішніх справ України, затверджених наказом МВС України від 22.02.2012 №155, на порушення яких також посилається відповідач в наказі №325 від 04.11.2013р. Стаття 19 Конституції України встановлює, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України. Матеріалами справи підтверджується, що транспортний засіб, яким керував позивач, не являвся службовим транспортом МВС, а належить позивачу на праві приватної власності, а тому керування ним без дозволу (висновку) Львівського державного університету внутрішніх справ на право керування транспортним засобом суд не може вважати достатньою правовою підставою для відрахування позивача з числа курсантів та звільнення з органів внутрішніх справ. Відповідно до статті 5 Дисциплінарного статуту за вчинення дисциплінарного проступку особи рядового і начальницького складу несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом. Дисциплінарним проступком є невиконання чи неналежне виконання особою рядового або начальницького складу службової дисципліни (стаття 2 Дисциплінарного статуту). Статтею 12 Дисциплінарного статуту передбачено, що на осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ за порушення службової дисципліни можуть накладатися такі види дисциплінарних стягнень: усне зауваження; зауваження; догана; сувора догана; попередження про неповну посадову відповідність; звільнення з посади; пониження в спеціальному званні на один ступінь; звільнення з органів внутрішніх справ. Порядок накладення дисциплінарного стягнення встановлений статтею 14 Статуту, у якій зазначено, що з метою з'ясування всіх обставин дисциплінарного проступку, вчиненого особою рядового або начальницького складу, начальник призначає службове розслідування. При визначенні виду дисциплінарного стягнення мають враховуватися тяжкість проступку, обставини, за яких його скоєно, заподіяна шкода, попередня поведінка особи та визнання нею своєї вини, її ставлення до виконання службових обов'язків, рівень кваліфікації тощо. Як убачається з наявного в матеріалах справи висновку від 01.11.2013р. службового розслідування дорожньо-транспортної пригоди за участю [PERSON], останній характеризується позитивно, за час служби заохочувався один раз, рівень успішності 3,7 бала, майстер спорту України, член молодіжної збірної України з кіокушинкай карате, до дисциплінарної відповідальності не притягався. Відповідно до результатів медичного огляду на предмет виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських перепаратів, що принижують увагу та швидкість реакції, [PERSON] визнаний тверезим. За матеріалами службового розслідування порушення службової дисципліни [PERSON] полягало лише в тому, що він не проінформував керівництво навчального закладу щодо виїзду за межі міста Львова, не виконав вказівок щодо необхідності дотримання ним Правил дорожнього руху, що призвело до дорожньо-транспортної пригоди. Щодо посилань представника відповідача на те, що порушення службової дисципліни [PERSON] полягало також в порушенні вимог наказів Міністерства внутрішніх справ №157 від 16.05.2007р. та №90 від 26.03.2010р. щодо необхідності повідомлення про наявність транспортного засобу, суд зазначає, що такі доводи є безпідставними, оскільки у вказаних відомчих наказах не встановлено обов'язку осіб рядового складу органів внутрішніх справ повідомляти про наявність права власності на транспортні засоби. Тому, неповідомлення про наявність транспортного засобу не може вважатись достатньою правовою підставою для звільнення [PERSON] із органів внутрішніх справ за порушення службової дисципліни та відрахування із числа курсантів Львівського державного університету внутрішніх справ. З урахуванням наведеного, суд дійшов висновку, що застосований відповідачем до позивача вид відповідальності не відповідає тяжкості вчиненого ним проступку. Представник відповідача не надав суду належних та допустимих доказів на обґрунтування правомірності застосування ним саме такого виду відповідальності. Крім цього, суд враховує, що сам факт відкриття кримінального провадження за вчинення кримінального правопорушення не може бути достатньою підставою для відрахування позивача з Львівського державного університету внутрішніх справ та звільнення з органів внутрішніх справ, оскільки відповідно до ч. 2 ст. 16 Дисциплінарного статуту у разі проведення за фактом учинення проступку службового розслідування, кримінального провадження або провадження у справі про адміністративне правопорушення на осіб рядового і начальницького складу дисциплінарне стягнення може бути накладено не пізніше одного місяця з дня закінчення службового розслідування, кримінального провадження або провадження у справі про адміністративне правопорушення, не враховуючи періоду тимчасової непрацездатності або перебування у відпустці. Суд відхиляє доводи представника відповідача про те, що позивачем порушено порядок оскарження дій посадових осіб відповідача по застосуванню до позивача дисциплінарного стягнення. Так, згідно з абз. 4 п. 5.4. Інструкції про порядок проведення службових розслідувань в органах внутрішніх справ України, затвердженої наказом МВС України № 230 від 12.03.2013р. особа рядового і начальницького складу, стосовно якої проводилось службове розслідування, має право оскаржити рішення щодо накладення на нього дисциплінарного стягнення у порядку, визначеному законодавством України. Відповідно до ч.1 ст. 20 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України особа рядового або начальницького складу має право усно чи письмово послідовно звернутися зі скаргою щодо накладення на неї дисциплінарного стягнення до старшого прямого начальника - аж до міністра внутрішніх справ України або до суду. Врахувавши положення Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України суд дійшов висновку, що позивачем обраний належний спосіб захисту порушеного права шляхом звернення безпосередньо до суду з вимогою про скасування спірних наказів та про поновлення на навчанні та на службі в органах внутрішніх справ України. Положення статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України передбачає, що суди при вирішенні справи керуються принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. З урахуванням наведеного, суд дійшов висновку, що накази Львівського державного університету внутрішніх справ за №325 та №683-ос від 04.11.2013р. є протиправними та підлягають скасуванню, та позивача протиправно відраховано з числа курсантів та звільнено з органів внутрішніх справ, а тому позовні вимоги позивача слід задовольнити. Сплачений позивачем судовий збір відповідно до положень ст. 94 Кодексу адміністративного судочинства України слід стягнути на його користь з Державного бюджету України.

Результат розгляду: granted