Рішення адміністративного суду від 2014-02-27 00:00:00+02

Слов'янська об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Донецькій області (надалі - Слов'янська ОДПІ ГУ Міндоходів у Донецькій області) звернулась до Донецького окружного адміністративного суду із позовом до Фізичної особи - підприємця [PERSON] (надалі - відповідач) припинення підприємницької діяльності фізичної особи-підприємця. Згідно із ухвалою суду від 14.02.2014 року розгляд справи здійснюється у порядку скороченого провадження суддею одноособово, без проведення судового засідання та виклику осіб, які беруть участь у справі відповідно до вимог ч. 4 ст. 183-2 КАС України. Оскільки ухвала направлена відповідачу рекомендованим листом за адресою його реєстрації, а саме: [ADDRESS], але була повернута на адресу суду з відміткою пошти «за зазначеною адресою не проживає», суд вважає, що вжив всі залежні від нього заходи для повідомлення відповідача про розгляд справи у скороченому провадженні. За таких обставин суд вважає, що відповідач отримав копію ухвали про відкриття скороченого провадження, але в установлений законодавством строк заперечення та необхідні документи до суду не надало. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу за його відсутності на підставі наявних у справі доказів З матеріалів справи вбачається, що фізична особа - підприємець [PERSON] зареєстрована виконавчим комітетом Краснолиманської міської ради Донецької області 23.03.2006 року як фізична особа-підприємець, ІНН [NUMBER], та перебуває на обліку в Слов'янській ОДПІ ГУ Міндоходів у Донецької області з 23.03.2006 року за № 72. Відповідно до підпункту 2 пункту 1 статті 9 Закону України «Про систему оподаткування» від 25 червня 1991 року № 1251-ХІІ, платники податків і зборів (обов'язкових платежів) зобов'язані подавати до державних податкових органів та інших державних органів відповідно до законів декларації, бухгалтерську звітність та інші документи і відомості, пов'язані з обчисленням і сплатою податків і зборів (обов'язкових платежів). Згідно з ч. 8 ст. 19 Господарського кодексу України, усі суб'єкти господарювання зобов'язані здійснювати первинний (оперативний) та бухгалтерський облік результатів своєї роботи, складати статистичну інформацію, а також надавати відповідно до вимог закону фінансову звітність та статистичну інформацію щодо своєї господарської діяльності, інші дані, визначені законом. Пунктом 4.1.4 статті 4 Закону України «Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами» передбачене подання суб'єктами господарювання податкових декларацій за базовий податковий (звітний період). Пунктом 3 статті 10 Закону України «Про державну податкову службу в Україні» від 4 грудня 1990 року № 509- ХІІ передбачено, що державні податкові інспекції в районах у містах контролюють своєчасність подання платниками податків бухгалтерських звітів і балансів, податкових декларацій, розрахунків та інших документів, пов'язаних з обчисленням податків, інших платежів. Відповідач не надає звітність до податкового органу з 03.10.2008 року, що підтверджено матеріалами справи, зокрема, Довідкою від 27.12.2013 року. Відповідно до відомостей наданих позивачем, відповідач не має заборгованості зі сплати податків, зборів(обов'язкових платежів). Таким чином, період протягом якого суб'єкт господарської діяльності не звітував перед відповідними податковими органами, повинен обчислюватися з дати, коли необхідна звітність була надана в останній раз. Згідно частини 2 статті 38 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців « від 15 травня 2003 року № 755-IV неподання юридичною особою протягом року органам державної податкової служби податкових декларацій, документів фінансової звітності є підставою для постановлення судового рішення про припинення юридичної особи. Підпунктом 16.1.3. пункту 16.1 статті 16 Податкового кодексу України передбачено, що платник податків зобов'язаний подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством, декларації, звітність та інші документи, пов'язані з обчисленням і сплатою податків та зборів. Відповідно до підпункту 20.1.12. пункту 20.1 статті 20 Податкового кодексу України органи державної податкової служби мають право у випадках, встановлених законом, звертатися до суду щодо припинення юридичної особи та підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця про визнання недійсними установчих (засновницьких) документів суб'єктів господарювання. Відповідно до пункту 67.2. статті 67 Податкового кодексу України органи державної податкової служби в установленому законом порядку мають право звертатися до суду про винесення судового рішення щодо, зокрема, припинення юридичних осіб або підприємницької діяльності фізичних осіб - підприємців. Враховуючи викладене, а також те, що відповідач не спростував ненадання податкових декларацій та документів фінансової звітності до податкового органу протягом року, вимоги позивача про припинення підприємницької діяльності відповідача є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Відповідно до частини 4 статті 94 КАС України у справах, в яких позивачем є суб'єкт владних повноважень, а відповідачем - фізична чи юридична особа, судові витрати, здійснені позивачем, з відповідача не стягуються. Враховуючи вищевикладене та

Результат розгляду: granted