Рішення адміністративного суду від 2014-04-07 00:00:00+03

17 лютого 2014 року до Луганського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов Державної податкової інспекції у м.Ровеньках Головного управління Міндоходів у Луганській області до фізичної особи - підприємця [PERSON] про припинення підприємницької діяльності В обґрунтування позовних вимог зазначено, що перевіркою проведеною фахівцями ДПІ у м. Ровеньках Головного управління Міндоходів у Луганській області встановлено, що в єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців за № 2 389 000 0000 005538 від 20.01.2011 року зареєстрований як суб'єкт підприємницької діяльності фізична особа-підприємець [PERSON], який зареєстрований за адресою: 94700, [ADDRESS]. Звертає увагу, що згідно висновку ДПІ у м. Ровеньках, ФОП [PERSON] останню декларацію про доходи, отримані фізичною особою-підприємцем від провадження господарської діяльності надав 07.02.2012 р. за період з 01 січня по 31 грудня 2011 р. Посилаючись на ч.2 ст.46 ЗУ "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців " просить припинити підприємницьку діяльність ФОП - [PERSON]. Відповідно до пункту третього частини 1 статті 183-2 Кодексу адміністративного судочинства України, скорочене провадження застосовується в адміністративних справах щодо припинення за зверненням суб'єкта владних повноважень юридичних осіб чи підприємницької діяльності фізичних осіб - підприємців у випадках, передбачених законом, чи відміни державної реєстрації припинення юридичних осіб або підприємницької діяльності фізичних осіб - підприємців. Ухвалою суду від 18 лютого 2014 року справу призначено до розгляду у порядку скороченого провадження. Згідно п. 3 ч. 1 ст. 183-2 Кодексу адміністративного судочинства України скорочене провадження застосовується в адміністративних справах щодо припинення за зверненням суб'єкта владних повноважень юридичних осіб чи фізичних осіб -підприємців. 24 березня 2014 року на адресу суду повернувся конверт із позначкою пошти «за закінченням терміну зберігання»( а.с.17) . Відповідно до ч. 11 ст. 35 Кодексу адміністративного судочинства України у разі повернення поштового відправлення із повісткою, яка не вручена адресату з незалежних від суду причин, вважається, що така повістка вручена належним чином. Поштове відправлення було направлено відповідачу за адресою, яка зазначена в свідоцтві про державну реєстрацію фізичної особи - підприємця( а.с.6). З огляду на вищевикладене, суд вважає, що вжив всі залежні від нього заходи для повідомлення відповідача належним чином для реалізації ним права судового захисту своїх прав та інтересів. У встановлений судом строк відповідачем не подано ні заперечень проти позову, ані заяви про визнання позовних вимог. Дослідивши матеріали справи та подані документи, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суддя вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Відповідач - [PERSON], і.к. [NUMBER], зареєстрований як фізична особа - підприємець виконавчим комітетом Ровеньківської міської ради Луганської області з 20.01.2011 р № 2 389 000 0000 005538 (а.с.6,12), перебуває на обліку як платник податків в ДПІ в м. Ровеньки ГУ Міндоходів у Луганській області з 24.01.2011 року (а.с.8). 01 січня 2011 року набув чинності Податковий Кодекс України, який встановлює перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства. Відповідно до підпунктів 16.1.2, 16.1.3, 16.1.4 пункту 16.1 статті 16 Податкового кодексу України платник податків зобов'язаний: вести в установленому порядку облік доходів і витрат, складати звітність, що стосується обчислення і сплати податків та зборів; подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством, декларації, звітність та інші документи, пов'язані з обчисленням і сплатою податків та зборів; сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи. Згідно із п.п. 20.1.37 п.20.1 статті 20 Податкового кодексу України, контролюючі органи мають право звертатися до суду щодо припинення юридичної особи та припинення фізичною особою - підприємцем підприємницької діяльності та/або про визнання недійсними установчих (засновницьких) документів суб'єктів господарювання. відповідності із пунктом 49.18 статті 49 Податкового кодексу України податкові декларації, крім випадків, передбачених цим Кодексом, подаються за базовий звітний (податковий) період, що дорівнює: - календарному місяцю (у тому числі в разі сплати місячних авансових внесків) - протягом 20 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) місяця (підпункт 49.18.1); - календарному кварталу або календарному півріччю (у тому числі в разі сплати квартальних або піврічних авансових внесків) - протягом 40 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) кварталу (півріччя) (підпункт 49.18.2); - календарному року, крім випадків, передбачених підпунктами 49.18.4 та 49.18.5 цього пункту - протягом 60 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) року (підпункт 49.18.3); - календарному року для платників податку на доходи фізичних осіб - до 1 травня року, що настає за звітним (підпункт 49.18.4); - календарному року для платників податку на доходи фізичних осіб - підприємців - протягом 40 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) року (підпункт 49.18.5). Пунктом 67.2 статті 67 Податкового кодексу України передбачено, що контролюючі органи в установленому законом порядку мають право звертатися до суду про винесення судового рішення щодо припинення юридичних осіб або підприємницької діяльності фізичних осіб - підприємців. Відносини, які виникають у сфері державної реєстрації юридичних осіб, а також фізичних осіб-підприємців регулює Закон України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців ". Пунктом 5 частини 1 статті 46 цього Закону встановлено, що державна реєстрація припинення підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця проводиться у разі постановлення судового рішення про припинення підприємницької діяльності фізичної особи -підприємця. Відповідно до пункту третього частини 2 статті 46 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців " підставою для постановлення судового рішення про припинення підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця є неподання протягом року органам доходів і зборів податкових декларацій, документів фінансової звітності відповідно до закону. Висновком позивача підтверджується, що відповідач не подає до органів державної інспекції податкові декларації про доходи з 07.02.2012 року, заборгованості по платежам до бюджету не має. Приймаючи до уваги, що відповідач не має заборгованості перед бюджетом і протягом року не подає до податкової інспекції податкові декларації, документи фінансової звітності відповідно до закону, а саме з 2012 року, у суду є підстави для припинення підприємницької діяльності відповідача. Відповідно до частини 1 статті 49 Закону України від 15 травня 2003 року № 755-IV "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців " суд, який постановив рішення про припинення підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця, в день набрання таким рішенням законної сили направляє його копію державному реєстратору за місцем реєстрації фізичної особи - підприємця для внесення до Єдиного державного реєстру запису про судове рішення щодо припинення підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця. Доказів, які б спростовували доводи позивача, відповідачем не надано. Враховуючи вимоги частини 4 статті 94 КАС України, а також те, що позивач відповідно до пункту 21 частини 1 статті 5 Закону України від 08 липня 2011 року № 3674-VІ "Про судовий збір " від сплати судового збору звільнений, судові витрати у цій справі не підлягають стягненню з відповідача, оскільки у справах, в яких позивачем є суб'єкт владних повноважень, а відповідачем - фізична чи юридична особа, судові витрати, здійснені позивачем, з відповідача не стягуються. На підставі викладеного,

Результат розгляду: granted