Рішення адміністративного суду від 2014-02-14 00:00:00+02

Мале приватне підприємство «МПМ» (далі - МПП «МПМ») звернулося до Львівського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Львівській області (далі - Інспекція ДАБК у Львівській області) за участі Прокуратури м.Львова, в якій позивач з врахуванням поданих уточнень до позовних вимог просить суд, скасувати припис №7/04-з про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил, виданий 12.04.2013 року першим заступником начальника інспекції ДАБК у Львівській області Миськівим В.І. МПП «МПМ». В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що 12.04.2013 року першим заступником начальника інспекції ДАБК у Львівській області винесено припис №7/04-з про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил згідно якого зобов'язано зупинити експлуатацію нежитлових приміщень на вул. Городоцькій, 141 у м. Львові, у якій функціонує заклад громадського харчування, оскільки вказаний об'єкт не зданий в експлуатацію. Однак, згідно з договору купівлі-продажу від 13.04.2006 року позивач придбав приміщення першого поверху за адресою: м.Львів, вул. Городоцька, 141 загальною площею 228,3 кв.м. Право власності зареєстроване в ЛОР «БТІ та ЕО» 14.04.2006 року, в якому було здійснено реконструкцію. За результатами проведення реконструкції нежитлові приміщення першого поверху за адресою: м. Львів вул. Городоцька, 141 введені в експлуатацію, про що виданий Сертифікат відповідності № ЛВ 000533 від 17 травня 2010 року. Позивач зазначає, що оскільки станом на день винесення оскаржуваного припису вказаний Сертифікат був дійсним, відтак, винесений припис ІДАБ у Львівській області є протиправним, в зв'язку з чим просить позовні вимоги задовольнити повністю. Представник позивача у судове засідання не з'явилася, надіславши до суду клопотання про розгляд справи без її участі. Позовні вимоги підтримує з врахуванням заяви про уточнення позовних вимог, з підстав, викладених у позовній заяві. Просила позов задовольнити повністю. Представник відповідача у судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечив у повному обсязі, зазначивши, що Інспекція ДАБК у Львівській області при винесені оскаржуваного припису діяла відповідно норм Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», а тому просить у задоволенні позову відмовити. Під час судового розгляду справи на підставі з посиланням на необхідність представництва в суді інтересів держави у справу вступив представник Прокуратури м. Львова, яка, беручи участь у справі, висловила думку про відсутність підстав для задоволення заявленого адміністративного позову та просила суд відмовити у позові повністю. Заслухавши пояснення представників сторін, представника прокуратури, дослідивши подані документи і матеріали, з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи, згідно договору купівлі-продажу приміщення від 13.04.2006 року позивач придбав у власність нежитлові приміщення першого поверху за адресою: м. Львів, вул. Городоцька, 141 загальною площею 228,3 кв.м.(а.с.6). Право власності зареєстроване в ЛОР «БТ1 та ЕО» 14.04.2006 року(а.с.7). 29 грудня 2006 року Інспекція Державного архітектурно-будівельного контролю Львівської міської ради видала МПП «МПМ» Дозвіл на виконання будівельних робіт, а саме: реконструкцію з розширенням за рахунок об'єднання нежитлових приміщень першого та підвального поверхів під заклад швидкої їжі на [ADDRESS](а.с.8). За результатами проведення реконструкції нежитлові приміщення першого поверху за адресою: м. Львів вул. Городоцька, 141 введені в експлуатацію, про що виданий Сертифікат відповідності № ЛВ 000533 від 17 травня 2010 року (а.с.9). Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю у Львівській області проведено перевірку дотримання МПП «МПМ» вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, державних будівельних норм, стандартів і правил. За результатами перевірки складено акт № 7/04-з від 12.04.2013 року (а.с.10) та винесено припис від 12.04.2013 року № 7/04-з про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльностіі, будівельних норм, державних стандартів і правил (а.с.5). Перевіркою встановлено, що позивачем здійснено експлуатацію нежитлових приміщень на [ADDRESS] шляхом здачі зазначених приміщень в оренду ФОП [PERSON] у яких функціонує заклад громадського харчування при тому, що декларація про готовність об'єкта до експлуатації нежитлові приміщення під заклад громадського харчування на [ADDRESS] від 03.01.2013 року №ЛВ143130030612 скасована наказом інспекції ДАБК у Львівській області від 01.04.2013 року №59-ОД , що є порушенням п.8 ст.39 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» та п.12 Порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів, що затверджений постановою КМУ від 13.04.2011 року №461. У зв'язку з цим, згідно з приписом № 7/04-з від 12.04.2013 року, позивача зобов'язано негайно зупинити, з дня отримання припису експлуатацію нежитлових приміщень на [ADDRESS] у яких функціонує заклад громадського харчування. Позивач вважає, що припис № 7/04-з від 12.04.2013 року, суперечить вимогам законодавства, у зв'язку з чим звернулись з даним позовом до суду. Відповідно до ст.10 Закону України «Про архітектурну діяльність» для забезпечення під час забудови територій, розміщення і будівництва об'єктів архітектури додержання суб'єктами архітектурної діяльності затвердженої містобудівної та іншої проектної документації, вимог вихідних даних, а також з метою захисту державою прав споживачів будівельної продукції здійснюється в установленому законодавством порядку державний архітектурно-будівельний контроль та нагляд. Державний архітектурно-будівельний контроль та нагляд здійснює центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю. Згідно з ч. 1 ст. 24 Закону України «Про планування і забудову територій» від 20.04.2000 р. №1699-ІІІ (у редакції до 20.09.2006р, чинної на момент виникнення спірних правовідносин ) фізичні та юридичні особи, які мають намір здійснити будівництво об'єктів містобудування на земельних ділянках, що належать їм на праві власності чи користування, зобов'язані отримати від виконавчих органів відповідних рад, Київської та Севастопольської міської державної адміністрацій, у разі делегування їм таких повноважень відповідними радами, дозвіл на будівництво об'єкта містобудування (далі - дозвіл на будівництво). Зі змісту ст.30-1 Закону №1699-III (у редакції, чинній на час виникнення спірних відносин) прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів здійснюється на підставі сертифіката відповідності, який видається інспекціями державного архітектурно-будівельного контролю. Сертифікат відповідності - документ, що засвідчує відповідність закінченого будівництвом об'єкта проектній документації, державним будівельним нормам, стандартам і правилам. Для одержання сертифіката відповідності замовник або уповноважена ним особа подає до інспекції державного архітектурно-будівельного контролю, яка надала дозвіл на виконання будівельних робіт, письмову заяву, до якої додаються: - проектна документація на будівництво об'єкта, погоджена та затверджена в установленому законодавством порядку; - акт готовності об'єкта до експлуатації, підписаний генпроектувальною та генпідрядною організаціями, субпідрядними організаціями, що здійснювали будівництво, генпроектувальною організацією, замовником, страховою компанією (якщо об'єкт застрахований). Розгляд заяви, прийняття рішення про видачу сертифіката відповідності або відмову в його видачі, реєстрація виданих сертифікатів відповідності та відмов у їх видачі здійснюються інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю протягом десяти робочих днів з дня реєстрації заяви. Відмова у видачі сертифіката відповідності інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю надається заявнику в письмовому вигляді з мотивованим обґрунтуванням та рекомендаціями щодо усунення виявлених порушень. Підставами для відмови у видачі сертифіката відповідності є: - неподання документів, необхідних для прийняття рішення про видачу сертифіката відповідності; - виявлення недостовірних відомостей у поданих документах; -невідповідність об'єкта погодженій та затвердженій проектній документації на будівництво цього об'єкта та вимогам державних будівельних норм, стандартів і правил. Датою прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об'єкта є дата видачі зареєстрованого сертифіката відповідності. Експлуатація не прийнятих у встановленому законодавством порядку об'єктів будівництва забороняється. Спори, пов'язані з видачею сертифіката відповідності або відмовою у його видачі, вирішуються судом. Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю ведуть реєстр виданих сертифікатів відповідності та відмов у їх видачі. Форма сертифіката відповідності, форма заяви, що подається для одержання сертифіката, форма відмови у видачі сертифіката, форма акта готовності об'єкта до експлуатації, порядок видачі сертифікатів відповідності, порядок ведення їх реєстру, розмір та порядок внесення плати за їх видачу затверджуються Кабінетом Міністрів України. Постановою Кабінету Міністрів України №923 від 08.10.2008р. затверджено «Порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів» (чинний на час виникнення спірних відносин, далі - Порядок). Згідно п.3 Порядку (у редакції, чинній на час виникнення спірних відносин) передбачено, що для одержання сертифіката відповідності замовник або уповноважена ним особа подає письмову заяву згідно з додатком 2 інспекції, яка видала дозвіл на виконання будівельних робіт, або інспекції за місцем розташування закінченого будівництвом об'єкта, якщо проводилися будівельні роботи, на виконання яких не вимагається дозвіл. Акт готовності об'єкта до експлуатації підлягає за письмовим зверненням замовника погодженню протягом 10 робочих днів виконавчим комітетом сільської, селищної або міської ради, або місцевою державною адміністрацією та органами, до повноважень яких згідно із законом належить участь у прийнятті закінчених будівництвом об'єктів в експлуатацію, п.4 Порядку. У разі коли подана замовником заява з документами, що додаються до неї, відповідає вимогам пунктів 3 і 4 цього Порядку, інспекція проводить підсумкову перевірку відповідності збудованого об'єкта проектній документації, вимогам державних стандартів, будівельних норм і правил та готовності його до експлуатації (далі - підсумкова перевірка), яка розпочинається не пізніше ніж на третій робочій день після реєстрації заяви, п.7 Порядку. За результатами розгляду заяви з документами, що додаються до неї, та підсумкової перевірки інспекція протягом двох робочих днів приймає рішення про видачу сертифіката відповідності або відмову. Інспекція оформляє рішення про видачу сертифіката відповідності протягом двох робочих днів з дати прийняття, про що робиться відповідний запис. Відомості про видані сертифікати відповідності вносяться до реєстру виданих сертифікатів відповідності та відмов у їх видачі, п.п.12, 13 Порядку. Норма статті 9 Закону України «Про архітектурну діяльність» вказує на те, що будівництво (нове будівництво, реконструкція, реставрація, капітальний ремонт) об'єкта архітектури здійснюється відповідно до затвердженої проектної документації, державних стандартів, норм і правил, місцевих правил забудови населених пунктів у порядку визначеному ст. 24 Закону України «Про планування і забудову територій». Відповідно до частини 8 статті 39 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» експлуатація закінчених будівництвом об'єктів, не прийнятих (якщо таке прийняття передбачено законодавством) в експлуатацію, забороняється. Згідно пункту 9 частини 4 статті 41 цього Закону посадові особи органів державного архітектурно-будівельного контролю під час перевірки мають право забороняти за вмотивованим письмовим рішенням керівника органу державного архітектурно-будівельного контролю чи його заступника експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів, не прийнятих в експлуатацію. Згідно заперечень відповідача Інспекція ДБК у Львівській області винесла оскаржуваний припис, оскільки постановою Львівського окружного адміністративного суду від 07.02.2013 року №2а-7568/11/1370 яка набрала законної сили скасовано сертифікат № ЛВ 000533 від 17 травня 2010 року виданий позивачу. Судом встановлено, що станом на день винесення оскаржуваного припису, постанова Львівського окружного адміністративного суду від 07.02.2013 року №2а-7568/11/1370 не набрала законної сили. Як свідчать матеріали справи припис видано 12.04.2013 року, а постанова Львівського окружного адміністративного суду від 07.02.2013 року №2а-7568/11/1370 набрала законної сили 06.06.2013 року (ухвала Львівського апеляційного адміністративного суду №4884/13/876 від 06.06.2013р.). Таким чином, суд звертає увагу на те, що оскільки МПП «МПМ» 17 травня 2010 року був отриманий Сертифікат № ЛВ 000533, нежитлові приміщення першого поверху по вул. Городоцькій, 141 в м. Львові були належним чином прийняті в експлуатацію, на момент видачі припису вказаний Сертифікат був дійсний, суд дійшов висновку про відсутність у відповідача підстав для винесення оскаржуваного припису. У відповідності до ч.1 ст.72 Кодексу адміністративного судочинства України обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрали законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Згідно із частиною другою статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Положення ст. 9 КАС України передбачає, що суди при вирішенні справи керуються принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі. Відповідно до вимог ст. 94 КАС України понесені позивачем судові витрати (судовий збір) відшкодовуються йому за рахунок Державного бюджету України.

Результат розгляду: granted