Рішення адміністративного суду від 2014-01-22 00:00:00+02

В листопаді 2013 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача, просив про скасування постанови серії АА2 № 306985 від 10 листопада 2013 року, якою він був притягнутий до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу у розмірі 255 грн. 00 коп. на підставі частини 1 статті 122 КУпАП за перевищення швидкості руху. У судове засідання позивач не з'явився, згідно наданої заяви просив слухати справу у його відсутність, позов підтримує. У судове засідання відповідач не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не відомі. Зважаючи на те, що в справі достатньо доказів для її розгляду по суті, та немає необхідності в особистих поясненнях представника відповідача для прийняття рішення, суд ухвалив про розгляд справи за його відсутності. Дослідивши докази, суд дійшов такого. Постановою серії АА2 № 306985 від 10 листопада 2013 року позивач визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 122 КУпАП та на нього накладене адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 255 грн. 00 коп. Згідно протоколу про адміністративне правопорушення, складеного в той же день, позивач, керуючи транспортним засобом у населеному пункті рухався зі швидкістю 83 км/год., чим перевищив швидкість руху на 23 км/год. та порушив п. 12.4 ПДР України. В протоколі наявне зауваження позивача про незгоду з таким фактом. Згідно оскаржуваної постанови швидкість руху вимріювалась приладом «Візир» № 0812476, а згідно протоколу про адміністративне правопорушення, до нього додаються фото, проте до матеріалів справи фото-матеріали не долучені. Заперечення на позов відповідачем не подані. В той же час, зазначені протокол та постанова винесені повноважною особою, в межах наданої законом компетенції та відповідно до вимог чинного законодавства, а позивачем не представлено суду належних та допустимих доказів відсутності події правопорушення. Крім того, з матеріалів справи слідує, що допущене позивачем порушення не призвело до аварійної обстановки, не потягло будь-яких інших негативних наслідків, потерпілі особи за даним фактом не установлювались, пояснення від них не відбирались, пойняті для складення протоколу про адміністративне порушення відповідачем не запрошувались. Зазначене свідчить про малозначність адміністративного проступку, тому суд вважає за можливе застосувати до спірних правовідносин ст. 22 КУпАП, замінивши застосоване стягнення зі штрафу на попередження. Отже, поданий позов підлягає частковому задоволенню.

Результат розгляду: partial