Рішення адміністративного суду від 2014-03-03 00:00:00+02

Державна податкова інспекція у Московському районі м. Харкова Головного управління Міндоходів у Харківській області (надалі за текстом - ДПІ у Московському р-ні ГУ Міндоходів у Харківській обл., позивач) звернулась до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до фізичної особи-підприємця [PERSON] (надалі за текстом - ФОП [PERSON]), в якому просить суд: стягнути фізичної особи-підприємця [PERSON] (код [NUMBER]) в дохід Держави кошти, а саме: податок з доходів фізичних осіб у розмірі: 11391,78 грн. на розрахунковий рахунок 33211801700007, банк ГУДКСУ у Харківській області, МФО 851011, отримувач -УДКСУ у Московському районі м. Харкова, ГУДКСУ в Харківській області, код отримувача 24134596, код платежу 11010500; податок на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) у розмірі 11998,57 грн. на розрахунковий рахунок 31114029700007 банк ГУДКСУ у Харківській області, МФО 851011, отримувач -УДКСУ у Московському районі м. Харкова, ГУДКСУ в Харківській області, код отримувача 37999607, код платежу 14010100. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що сума заборгованості відповідача перед державним бюджетом з податку на доходи фізичних осіб та податку на додану вартість становить 23390,35 грн.. Податковим органом вчинено дії, передбачені для стягнення заборгованості на добровільних засадах, проте заборгованість відповідачем не сплачена. Враховуючи наведене позивач вважає за необхідне стягнення заборгованості в судовому порядку. Представник позивача в судове засідання не з'явився, до канцелярії Харківського окружного адміністративного суду 03.03.2014 року подав заяву про слухання справи в порядку письмового провадження за наявними доказами у справі без його участі. Відповідач до судового засідання не з'явився, про день та час судового засідання був повідомлений своєчасно та належним чином. Згідно п.10 ч.1 ст.3 КАС України розгляд і вирішення адміністративної справи здійснюється в порядку письмового провадження без виклику осіб, які беруть участь у справі, та проведення судового засідання на основі наявних у суду матеріалів. Згідно до ч.1 ст. 41 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності осіб, які беруть участь у справі (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За таких обставин суд вважає, що адміністративна справа повинна бути розглянута в порядку письмового провадження, на основі наявних доказів. Розглянувши матеріали справи, вивчивши доводи, дослідивши зібрані по справі докази в їх сукупності, проаналізувавши зміст норм матеріального і процесуального права, які врегульовують спірні правовідносини, суд виходить з таких підстав та мотивів. З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] зареєстрований як суб'єкт господарювання 15.08.2007 року за адресою: [ADDRESS] та перебуває на обліку в ДПІ у Московському районі м. Харкова з 16.08.2007 року за № 44060, код 20026738908. Судом встановлено, що відповідач має заборгованість з податку на доходи фізичних осіб перед бюджетом у розмірі 24040,67 грн., яка складається з: нарахованої декларацією № 9016080583 від 10.02.2012 року за терміном сплати 19.02.2012 року, сума грошового зобов'язання по податку на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичним особам за результатами річного декларування у розмірі 2254,20 грн.; несплата по декларації № 9016076258 від 10.02.2012 року за терміном сплати 15.03.2012 року, складає 2254,20 грн.; несплата по декларації № 9087176459 від 09.02.2013 року за терміном сплати 15.03.2013 року, складає 2950,02 грн.; несплата по декларації № 9087176458 від 09.02.2013 року за терміном сплати 31.07.2013 року, складає 3933,36 грн.. Крім того, несплата з податку на додану вартість по декларації № 9035291394 від 20.06.2012 року за терміном сплати 30.06.2012 року сума грошового зобов'язання по податку складає 481,21 грн.; по декларації № 9042058173 від 20.07.2012 року за терміном сплати 30.07.2012 року складає 2989 грн.; несплата податку на додану вартість по ППР № 0007591740 від 16.10.2012 року складає 211,20 грн.; по декларації № 9065313056 від 22.10.2012 року за терміном сплати 30.10.2012 року складає 1667 грн.; по декларації № 9069303170 від 06.11.2012 року за терміном сплати 30.11.2012 року складає 2845 грн.; по декларації № 9080324392 від 20.12.2012 року за терміном сплати 30.12.2012 року складає 1137,00 грн.; не сплата з податку на додану вартість по ППР № 0000091740 від 08.01.2013 року сума грошового зобов'язання по податку складає 1320,16 грн.; по декларації № 9085643192 від 21.01.2013 року складає 1348,00 грн. Також нарахованої пені сума грошового зобов'язання складає 650,32 грн.. Слід зазначити, що фахівцями Державної податкової інспекції у Московському районі м. Харкова Головного управління Міндоходів у Харківській області проведено камеральну перевірку своєчасності сплати до бюджету грошового зобов'язання з податку на додану вартість за липень 2011 року, за наслідками якої встановлено порушення граничного строку сплати суми грошового зобов'язання по податку визначеного п. 57.1. ст. 57 Податкового кодексу України та на підставі п. 126.1 ст. 126 Податкового кодексу України за затримку на 298 календарних днів сплати податку на додану вартість за червень 2011 року, відповідачем нарахований штраф у розмірі 20 % грошового зобов'язання у сумі 211.20 грн., про що 16.10.2012 року складено відповідний акт за № 2344/1740/[NUMBER], другий примірник якого отримано відповідачем особисто. На підставі зазначеного акту начальником Державної податкової інспекції у Московському районі м. Харкова Головного управління Міндоходів у Харківській області прийнято податкове повідомлення-рішення форми "Ш" № 0007591740 від 16.10.2012 року на суму штрафних санкцій у розмірі 211,20 грн., яке було отримано відповідачем особисто. Крім того, податковим органом проведено камеральну перевірку своєчасності сплати до бюджету грошового зобов'язання з податку на додану вартість за липень, вересень 2011 року, травень, червень 2012 року, за наслідками якої встановлено порушення граничного строку сплати суми грошового зобов'язання по податку визначеного п. 57.1. ст. 57 Податкового кодексу України та на підставі п. 126.1 ст. 126 Податкового кодексу України за затримку сплати податку на додану вартість за за липень, вересень 2011 року, травень, червень 2012 року, відповідачем нарахований штраф у розмірі 20 % грошового зобов'язання у сумі 1320,16 грн., про що 16.12.2012 року складено відповідний акт за № 3727/1740/[NUMBER], другий примірник якого отримано відповідачем особисто. На підставі зазначеного акту начальником Державної податкової інспекції у Московському районі м. Харкова Головного управління Міндоходів у Харківській області прийнято податкове повідомлення-рішення форми "Ш" № 0000091740 від 08.01.2013 року на суму штрафних санкцій у розмірі 1320,16 грн., яке було отримано відповідачем особисто. Суд звертає увагу, що в ході розгляду адміністративної справи сторонами по справі не надано доказів оскарження прийнятих податковою установою рішень, а тому суд приходить до висновку, що вони є узгодженими. В зв'язку з встановленими обставинами справи суд відзначає, що чинне законодавство передбачає обов'язок платників податків сплачувати належні суми податків і зборів у встановлені терміни. Відповідно до п.п. 137 п. 1 ст. 14 Податкового кодексу України, орган стягнення - державний орган уповноважений здійснювати заходи щодо забезпечення погашення податкового боргу в межах повноважень, встановлених Податковим кодексом України та іншими законами України. Відповідно до пп. 16.1.4 п. 16.1 ст. 16 Податкового кодексу України, що набрав чинності з 01.01.2011р., платник податків зобов'язаний сплачувати податки та збори у розмірах встановлених цим кодексом та законами з питань митної справи. Згідно п.п. 20.1.28 п. 20.1 ст. 20 Податкового кодексу України органи державної податкової служби мають право застосовувати до платників податків фінансові (штрафні) санкції, стягувати до бюджетів те державних цільових фондів суми грошових зобов'язань та/або податкового боргу. Згідно вимог ст. 57 Податкового кодексу України платник податків зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У разі коли відповідно до цього Кодексу або інших законів України контролюючий орган самостійно визначає податкове зобов'язання платника податків з причин, не пов'язаних з порушенням податкового законодавства, такий платник податків зобов'язаний сплатити нараховану суму податкового зобов'язання у строки, визначені в цьому Кодексі, а якщо такі строки не визначено, - протягом 30 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення про таке нарахування. Відповідно до ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України зазначено, що завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень. До адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження. У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку. Враховуючи вищевикладене, беручи до уваги той факт, що відповідно до ч.1 ст.71 КАС України, кожна сторона належними і достатніми доказами повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, суд вбачає достатньо підстав для задоволення позову. Відповідно до ч. 4 ст. 94 КАС України судові витрати з відповідача не стягуються.

Результат розгляду: granted