Рішення адміністративного суду від 2014-01-15 00:00:00+02

Позивач, ТОВ "Довіра-06", звернувся до Сумського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Сумської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів про скасування податкового повідомлення-рішення від 27.11.2013 р. № 0001492202. Свої вимоги позивач мотивує тим, що відповідачем в ході перевірки безпідставно встановлено завищення податкового кредиту за серпень 2011 року, який виник у позивача внаслідок придбання дизельного палива у ТОВ "ТОРГОВИЙ ДІМ ТАНДЕМ СВ". Позивач зазначає, що виконання вказаної господарської операції в повній мірі підтверджується відповідною первинною документацією, а саме: договором поставки продукції, товарно-транспортними накладними, податковими накладними, видатковими накладними, журналом реєстрації доручень. У зв'язку з вказаним, позивач зазначив, що мав право включити до власного податкового кредиту сум ПДВ сплачених за придбання дизельного палива у ТОВ "ТОРГОВИЙ ДІМ ТАНДЕМ СВ". Від представника відповідача надійшло заперечення в якому відповідач зазначає, що оскаржуване податкове повідомлення-рішення прийняте відповідачем правомірно, оскільки в ході проведеної перевірки позивачем не було надано доказів придбання дизельного палива так як надана позивачем первісна документація не в повній мірі відповідає вимогам щодо її оформлення. Окрім того, в ході перевірки було встановлено, що вказане дизельне паливо поставлялось по ланцюгу: позивач - ТОВ "ТОРГОВИЙ ДІМ ТАНДЕМ СВ" - ТОВ "Лобос-Трейд" В ході проведення зустрічних перевірок зазначених контрагентів, у ТОВ "ТОРГОВИЙ ДІМ ТАНДЕМ СВ" було встановлено відсутність об'єктів оподаткування. Щодо ТОВ "Лобос-Трейд" було отримано акт про неможливість проведення зустрічної звірки. У зв'язку з вказаним, відповідач зробив висновок, що вказаний товар взагалі не міг поставлятися. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив позов задовольнити. Представник відповідача проти позову заперечувала з підстав викладених у запереченні. Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи та оцінивши докази у їх сукупності, суд вважає за необхідне позов задовольнити, виходячи з наступного. В судовому засіданні встановлено, що в період з 28.10.2013 р. по 08.11.2013 р. відповідачем проводилася позапланова невиїзна перевірка ТОВ "Довіра-06" з питань правомірності формування податкового кредиту за період - серпень 2011 рік по господарським операціям з ТОВ "ТОРГОВИЙ ДІМ ТАНДЕМ СВ". За результатами вказаної перевірки було складено акт № 75/22/34071708/69 від 08.11.2013 р. (а.с.6-15). На підставі вказаного акту перевірки Сумською ОДПІ ГУ Міндоходів у Сумській області було прийняте податкове повідомлення - рішення від 27 листопада 2013 року №0001492202 (а.с.20), яким ТОВ "Довіра-06" збільшено суму грошового зобов'язання з податку на додану вартість з вироблених в Україні товарів за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) у розмірі 3406 грн. Відповідно до вищевказаного акту перевірки та пояснень представника відповідача в судовому засіданні, підставою для прийняття оскаржуваного податкового повідомлення - рішення стало наступне. Так, в ході перевірки встановлено, що на порушення абзацу а) п.198.1 ст. 198 Податкового кодексу України та на порушення пункту 198.3 статті 198 Податкового кодексу України ТОВ «Довіра - 06» у серпні 2011 року завищено податковий кредит у сумі 13624 грн. по взаємовідносинах з ТОВ «ТОРГОВИЙ ДІМ ТАНДЕМ СВ» без підтвердження факту придбання паливно-мастильних матеріалів з метою їх використання в господарській діяльності. 19.03.2013 р. від ДПІ у м. Сумах надійшла в адресу Сумської ОДПІ ГУ Міндоходів у Сумській області інформація, що свідчить про порушення вимог податкового законодавства ТОВ «Довіра - 06» по господарським операціям з ТОВ «ТОРГОВИЙ ДІМ ТАНДЕМ СВ» за період - серпень 2011 року. Сумською ОДПІ 30.09.2013 р. платнику ТОВ «Довіра - 06» було вручено запит № 577/10/22-044 від 26.09.2013 р. про надання пояснень та копій документів щодо взаємовідносин з ТОВ «ТОРГОВИЙ ДІМ ТАНДЕМ СВ» за період - серпень 2011 року. TOB «Довіра - 06» листом від 10.10.2013 р. № 93 (вх. Сумської ОДПІ ГУ Міндоходів у Сумській області № 1785/10 від 14.10.2013 р.) надало завірені копії документів: видаткова накладна № PH - 0008871 від 01.08.2011 р., товарно - транспортна накладна № 505 від 01.08.2011 р., податкова накладна № 58 від 01.08.2011 р., платіжне доручення № 167 від 03.08.2011 р., видаткова накладна № PH - 0009412 від 10.08.2011 р., товарно - транспортна накладна № 525 від 10.08.2011 р., податкова накладна № 525 від 10.08.2011 р., платіжного доручення № 173 від 16.08.2011 р., видаткова накладна № PH - 0009885 від 19.08.2011 р., товарно - транспортна накладна № 654 від 19.08.2011 р., податкова накладна № 941 від 19.08.2011 р., платіжне доручення № 180 від 18.08.2011 р., платіжного доручення №21 від 18.08.2011 р., договір поставки продукції № ЮД - 000187 від 01.04.2011 р., договір про повну матеріальну відповідальність від 01.01.2011 р., журнал реєстрації доручень за серпень 2011 р. Відповідач зазначає, що в товарно - транспортних накладних виписаних ТОВ «ТОРГОВИЙ ДІМ ТАНДЕМ СВ» на адресу ТОВ «Довіра - 06» відсутні дані: номер подорожнього листа, посади, прізвище, ім'я, по батькові підписи осіб, що здавали вантаж, посада, прізвище, ім'я, по батькові водія, що прийняла вантаж, підпис водія, що здав вантаж, посада, прізвище, ім'я, по батькові, підпис, штамп особи, яка прийняла вантаж від водія. Розрахунки між ТОВ «Довіра - 06» та ТОВ «ТОРГОВИЙ ДІМ ТАНДЕМ СВ» проведено у безготівковій формі. 19.03.2013 р. від ДПІ у м. Суми на адресу Сумської ОДПІ ГУ Міндоходів у Сумській області надійшов акт документальної позапланової виїзної перевірки від 11.03.2013 р. №758/2260/32462149/1 по ТОВ «ТОРГОВИЙ ДІМ ТАНДЕМ СВ» з питань дотримання вимог податкового законодавства по фінансово-господарським операціям з ТОВ «Лобос- трейд» за період з 01.07.2011р. по 30.09.2011р. за результатами якого не підтверджено факт реальності здійснення господарських операцій із підприємством-покупцем ТОВ «Довіра-06» за серпень 2011 року. Також ДПІ у м. Сумах складено акт про неможливість проведення зустрічної звірки ТОВ "Лобос-Трейд" щодо підтвердження господарських відносин згідно додатку 5 до Декларації з ПДВ за червень, липень, серпень, жовтень 2011р. Акт від 28.03.2012 р. № 353/2260/34592727/1. З урахуванням вищевказаних мотивів відповідач і зробив висновок, що позивач фактично не отримував від ТОВ «ТОРГОВИЙ ДІМ ТАНДЕМ СВ» товар в межах вищевказаної угоди. Суд, задовольняючи позовні вимоги, виходив з наступного. Судом встановлено, що 01 квітня 2011 року між ТОВ "ТОРГОВИЙ ДІМ ТАНДЕМ СВ" (Постачальник) та ТОВ "Довіра-06" (Покупець) було укладено договір поставки продукції № ЮД-000187 (а.с.21), відповідно до якого Постачальник зобов'язується в порядку та на умовах зазначених цим договором поставити нафтопродукти та автохімію, а Покупець прийняти та оплатити об'єми партій які вказані в накладних які є невід'ємною частиною цього договору. На виконання вказаного договору позивач придбав у ТОВ "ТОРГОВИЙ ДІМ ТАНДЕМ СВ" дизельне паливо, що підтверджується видатковими накладними № PH - 0008871 від 01.08.2011 р. (а.с.22), № PH - 0009412 від 10.08.2011 р. (а.с.24), № PH - 0009885 від 19.08.2011 р. (а.с.26); податковими накладними № 58 від 01.08.2011 р., № 525 від 10.08.2011 р., № 941 від 19.08.2011 р. (а.с.28); товарно-транспортними накладними № 505 від 01.08.2011 р. (а.с.23), № 525 від 10.08.2011 р. (а.с.25), № 654 від 19.08.2011 р. (а.с.27). Зазначені товарно-транспортні накладні, на відміну від доводів відповідача, містять прізвище водія та штамп позивача про прийняття вантажу, вказані дані також містяться і на копіях ТТН наданих відповідачем в судове засідання. На підтвердження оплати за придбаний товар позивач надав платіжні доручення № 167 від 03.08.2011 р., № 173 від 16.08.2011 р., № 180 від 18.08.2011 р., № 21 від 18.08.2011 р. (а.с.29,30). На підтвердження використання придбаного палива у власній господарській діяльності позивач надав лімітно-забірні картки (а.с.33-39). Щодо посилання відповідача на невідповідність первісних документів вимогам норм чинного законодавства, а саме: не заповнення деяких граф, суд зазначає, що предметом доказування в даній справі є фактичність виконання господарської угоди, а тому одиничні недоліки в первісних бухгалтерських документах не можуть бути підставою визнання безтоварною усієї угоди. Відповідно до підпункту 14.1.181 пункту 14.1 статті 14 Податкового Кодексу України податковий кредит - сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов'язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу. Відповідно до пункту 198.1 статті 198 Податкового кодексу України право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з: а) придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України ) та послуг; б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів, у тому числі при їх ввезенні на митну територію України (у тому числі у зв'язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності); в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України; г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу. Відповідно до вимог пункту 198.6 статті 198 Податкового кодексу України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу. У разі коли на момент перевірки платника податку органом державної податкової служби суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними цим пунктом документами, платник податку несе відповідальність відповідно до цього Кодексу. У разі якщо платник податку не включив у відповідному звітному періоді до податкового кредиту суму податку на додану вартість на підставі отриманих податкових накладних, таке право зберігається за ним протягом 365 календарних днів з дати складання податкової накладної. Пунктом 201.10 статті 201 Податкового кодексу України визначено, що податкова накладна є підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту. Статтею 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" № 996 від 16.07.1999 визначено, що підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов'язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції. За змістом статті 1 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" визначено, що господарська операція - це дія або подія, що викликає зміни у структурі активів і зобов'язань, власному капіталі підприємства. Таким чином, юридичний аспект вчинених господарських дій або подій не входять до складу поняття "господарська операція" (бухгалтерський чи економічний ефект). Відповідно до ч. 2 статті 3 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник, ґрунтуються на даних бухгалтерського обліку. Згідно з вимогами статті 4 цього Закону одним із принципів бухгалтерського обліку є превалювання суті над формою, тобто операції обліковуються відповідно до їх суті, а не лише з урахуванням юридичної форми. З урахуванням викладеного, для підтвердження даних податкового обліку можуть братися до уваги лише ті первинні документи, які складені в разі фактичного здійснення господарської операції. Також, згідно з ч. 4 ст.70 КАС України, де зазначено, що обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування, крім випадків, коли щодо таких обставин не виникає спору. При цьому, суд зауважує, що в силу закону отримання податковим органом акту перевірки чи довідки зустрічної звірки, в яких викладені висновки про вчинення контрагентом платника податків нікчемного правочину або відображення в звітності показників господарських операцій, які фактично не відбулись, не звільняє такий податковий орган від виконання обов'язку по самостійному встановленню та доведенню факту вчинення платником податків порушення закону, позаяк ані акт перевірки, ані довідка зустрічної звірки не має преюдиціального значення та не є документами, що достовірно та безсумнівно підтверджують обставини фактичної дійсності. Суд також відмічає, що в силу положень Цивільного кодексу України, Господарського кодексу України та Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців" позивач та його контрагенти є окремими суб'єктами права зі статусом юридичної особи, а відтак за змістом Закону України "Про податок на додану вартість", Податкового кодексу України позивач та контрагенти позивача є окремими платниками податку на додану вартість. За таких обставин, межі юридичної відповідальності кожного платника ПДВ, яка (слід розуміти - відповідальність) відповідно до ст.61 Конституції України має індивідуальний характер, поширюються на діяння, що визнаються законом протиправними та були вчинені саме цим платником. Притягнення суб'єкта права до юридичної відповідальності за діяння, що було вчинено іншою особою, згідно з законом є неможливим. Наведений висновок підтверджується правозастосовчою практикою Європейського Суду з прав людини (рішення від 22.01.2009р. у справі "БУЛВЕС" АД проти Болгарії" (заява № 3991/03), а також правозастосовчою практикою Верховного Суду України (постанова від 09.09.2008р. у справі №21-500во08, постанова від 01.06.2010р. у справі № 21-573во10, постанова від 31.01.2011р. у справі за позовом ЗАТ "Мукачівський лісокомбінат" до Мукачівської ОДПІ про визнання недійсним податкового повідомлення-рішення, постанова від 31.01.2011р. у справі за позовом ТОВ "Фірма "ВІК" до ДПІ у м. Херсоні про визнання недійсними податкових повідомлень-рішень), врахування якої при відправленні правосуддя є обов'язковим в силу приписів ст.244-2 КАС України. Згідно із частиною 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Таким чином, суд приходить до висновку, що вимоги позивача щодо скасування податкового повідомлення-рішення від 27 листопада 2013 року №0001492202 є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Результат розгляду: granted