Рішення адміністративного суду від 2014-03-31 00:00:00+03

[PERSON] звернувся до суду з позовом до Котовської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів в Одеської області про зобов'язання виплатити йому не донараховану до заробітної плати суму компенсації за період з 01.01.2011р. по 21.10.2013р. за витрачені власні кошти на оплату послуг фельд'єгерської пошти у розмірі 22 116грн., зобов'язання виплатити середній заробіток за час затримки по день фактичного розрахунку «вимушений прогул» та стягнення моральної шкоди у сумі 17000грн. (з урахуванням заяви про зміну позовних вимог від 18.03.2014р. (а.с.94-98) В обґрунтування позовних вимог [PERSON] зазначив, що служив у ВПМ Котовської ОДПІ з 2001 року та 21.10.2013р. та наказом Головного управління Міндоходів в Одеській області №480 його було звільнено у запас Збройних Сил України через скорочення штатів. Позивач вважає, що при звільнені йому належали до виплати кошти у розмірі 22116грн., що були витрачені ним на оплату фельдґєрської пошти у період з 01.01.2011р. по 21.10.2013р., однак відповідачем зазначені витрачені [PERSON]. власні кошти на оплату послуг йому компенсовані не були. За таких обставин, позивач вважає, що оскільки відповідач несвоєчасно провів з ним повний розрахунок, то Котовська ОДПІ повинна виплатити йому середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Також, позивач стверджує, що вказані дії Котовської ОДПІ у вигляді неправомірної відмови компенсувати витрачені кошти на оплату послуг фельд'єгерської пошти, спричинили йому душевні страждання, принизили честь та гідність, у зв'язку з чим, позивач просить стягнути з відповідача завдану моральну шкоду у сумі 17000грн. У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав у повному обсязі з підстав наведених у адміністративному позові. Представник відповідача у судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечувала у повному обсязі, зазначивши, що у відповідності до вимог чинного законодавства України Котовською ОДПІ були здійснені відповідні розрахунки з позивачем. При цьому, представник відповідача пояснила, що за період з 2010-2013рік [PERSON] як посадова особа відділу податкової міліції Котовської ОДПІ авансових звітів та квитанцій щодо оплати ним послуг фельдґєрської пошти не надавав, у зв'язку з чим позовні вимоги є безпідставними. Заслухавши пояснення позивача та представника відповідача, дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, суд вважає, що зазначений адміністративний позов задоволенню не підлягає з наступних підстав. Судом встановлено, [PERSON] був призначений на посаду помічника оперуповноваженого відділення оперативного реагування відділу податкової міліції Котовської ОДПІ ГУ Міндоходів в Одеській області з 07.09.2007р. згідно до наказу ДПА в Одеській області №952-о від 07.09.2007р. (а.с.70) Відповідно до наказу ДПА в Одеській області №529-о від 22.10.2010р. у зв'язку з організаційно-штатними змінами у структурі ДПА в Одеській області [PERSON] призначено виконуючим обов'язки на посаді старшого інспектора з діловодства та захисту інформації відділу податкової міліції Котовської ОДПІ ГУ Міндоходів в Одеській області на період відпустки по догляду за дитиною основного працівника, без права ознайомлення з матеріальними носіями секретної інформації з посадовим окладом згідно з штатним розписом. (а.с.71-73) Наказом Головного управління Міндоходів в Одеській області №480-о від 21.10.2013р. [PERSON] звільнено з вищевказаної посади через скорочення штатів 28.10.2013р. (а.с.10) Згідно ст.47 КЗпП України власник або уповноважений ним орган зобов'язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу. Статтею 116 КЗпП України передбачено, що при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. 28.10.2013р. в останній робочий день [PERSON] Котовською ОДПІ ГУ Міндоходів в Одеській області на виконання наказу №480-о від 21.10.2013р. було виплачено [PERSON] грошове забезпечення по 28.10.2013р., грошову компенсацію за невикористану частину чергової відпустки за 2013 рік тривалістю 38 діб та грошову допомогу у розмірі 50% місячного грошового забезпечення за кожний календарний рік служби(а.с.74), щодо чого позивач у судовому засіданні не заперечував. Позивач у адміністративному позові посилався на те, що за період з 01.01.2011р. по 21.10.2013р. при звільнені йому належали до виплати сума компенсації за витрачені власні кошти на оплату послуг фельд'єгерського зв'язку у розмірі 22116грн. Як вбачається з матеріалів справи, 29.09.2013р. [PERSON] звернувся листом №6138 до начальника Котовської ОДПІ ГУ Міндоходів в Одеській області ІвашківськогоВ.Д., згідно якого позивач просив виплатити йому компенсацію відповідно до поданих авансових звітів за період 2009-2013роки, які позивач оплачував виконуючи свої функціональні обов'язки, за доручення керівництва Котовської ОДПІ. (а.с.16) На цей лист відповідачем 30.09.2013р. було надано [PERSON] відповідь за №1180/11/15-04-05-00-38, де повідомлено що всім без виключення працівникам інспекції в межах бюджетного року виплачувались кошти, що були витрачені ними для оплати поштових відправлень, зважаючи на те, що особисто позивачем протягом 2009-2013р. жодного разу не здавалися авансові звіти щодо витрачання коштів на послуги фельд'єгерського зв'язку, вони не були виплачені. (а.с.17) 07.10.2013р. позивач звернувся листом до начальника Котовської ОДПІ ГУ Міндоходів в Одеській області ІвашківськогоВ.Д., згідно якого позивач просив надати відповідь чи будуть повернуті гроші, витрачені ним на оплату послуг фельд'єгерської пошти. (а.с.18-20) На зазначений лист відповідачем 14.10.2013р. було надано позивачу відповідь за №1319/11/15-04-05-00-38, згідно якої позивача було повідомлено, що авансові звіти за період з 10.01.2011р. по 04.09.2013р. не можуть бути обліковані, оскільки зазначені звіти здаються до закінчення п'ятого банківського для після закінчення витрат, у зв'язку з тим, що особисто позивачем протягом 2009-2013р. жодного разу не здавалися авансові звіти щодо витрачання коштів на послуги фельд'єгерської пошти законних підстав для відшкодування зазначених коштів немає.(а.с.20) Також, 14.10.2013р. та 18.10.2013р. позивач звертався з листами до начальника Котовської ОДПІ ГУ Міндоходів в Одеській області Івашківського В.Д. про надання публічної інформації, у яких просив проінформувати його про те чи будуть повернуті гроші, витрачені ним на оплату послуг фельд'єгерської пошти.(а.с.21-22, 24-25) На вказані листи були надані відповіді №1371/11/15-04-05-00-38 від 17.10.2013р. та №1402/11/15-04-05-00-38 від 21.10.2013р., згідно яких позивача було повідомлено, що законних підстав для відшкодування коштів витрачених оплату послуг фельд'єгерської пошти в 2009-2013 роках немає.(а.с.23, 26) Як встановлено статтею 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій, та зазначені документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо безпосередньо після її закінчення. Господарські операції повинні бути відображені в облікових регістрах у тому звітному періоді, в якому вони були здійснені. Згідно з п.170.9.2 п.170.9 ст.170 Податкового кодексу України звіт про використання коштів, виданих на відрядження або під звіт, подається за формою встановленою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову та митну політику, до закінчення п'ятого банківського дня, що настає за днем, у якому платник податків завершує виконання окремої цивільно-правової дії за дорученням та за рахунок особи, що видала кошти під звіт. З системного аналізу вищезазначених правових норм вбачається, що особа яка виконує окрему цивільно-правову дію повинна подати звіт про використання коштів у тому звітному періоді, в якому завершує виконання окремої цивільно-правової дії за дорученням особи, на користь якої вона виконується, що є підставою для відображення в облікових регістрах бухгалтерського обліку господарських операцій. Під час офіційного з'ясування обставин справи позивач не заперечував, що звіти про сплату послуг фельд'єгерського зв'язку протягом 2011-2013 років до бухгалтерії Котовської ОДПІ ГУ Міндоходів в Одеській області ним подані не були, бухгалтерський облік зазначених коштів не здійснювався через неподання таких звітів до Котовської ОДПІ ГУ Міндоходів в Одеській області у тому звітному періоді, в якому вони були здійснені. З наданих позивачем до суду копій квитанцій не вбачається, що сплата коштів здійснювалась саме [PERSON] для Котовської ОДПІ ГУ Міндоходів в Одеській області. (а.с.27-54,57) При цьому, відповідно до посадової інструкції старшого інспектора з діловодства та захисту інформації відділу податкової міліції Котовської ОДПІ Одеської області ДПС старшого прапорщика податкової міліції - [PERSON] його функціональні обов'язки не передбачають оплату за послуги відправки таємної кореспонденції, доказів покладення на [PERSON] таких повноважень до суду надано не було. Позивач просить зобов'язати Котовську ОДПІ виплатити йому не донараховану до заробітної плати суму компенсації за період з 01.01.2011р. по 21.10.2013р. за витрачені власні кошти на оплату послуг фельд'єгерської пошти у розмірі 22 116грн. та середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку, однак, враховуючи викладене, суд вважає, що вказані позовні вимоги необґрунтовані та задоволенню не підлягають. Крім того, позивач просить стягнути на його користь з відповідача компенсацію за нанесену моральну шкоду у сумі 17 000грн. Відповідно до ст.237-1 КЗпП України передбачено, що відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Суд вважає, що вказана вимога про стягнення компенсації за нанесену моральну шкоду задоволенню не підлягає у зв'язку із тим, що вона є похідною від вимог про зобов'язання виплатити не донараховану до заробітної плати суму компенсації за витрачені власні кошти на оплату послуг фельд'єгерської пошти, виплатити середній заробіток за час затримки по день фактичного розрахунку, щодо яких суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення, у зв'язку із недоведеністю порушення прав позивача. Відповідно до ч. 1 ст.71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. Частиною 2 ст.71 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Враховуючи викладене, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, на підставі наданих сторонами доказів, з урахуванням встановлених у судовому засіданні фактів, суд дійшов висновку, що позовні вимоги [PERSON] до Котовської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів в Одеської області про зобов'язання виплатити не донараховану до заробітної плати суму компенсації за період з 01.01.2011р. по 21.10.2013р. за витрачені власні кошти на оплату послуг фельд'єгерської пошти у розмірі 22 116грн., виплатити середній заробіток за час затримки по день фактичного розрахунку «вимушений прогул» та стягнення моральної шкоди у сумі 17 000грн. задоволенню не підлягають.

Результат розгляду: denied