Рішення адміністративного суду від 2014-03-03 00:00:00+02

Приватне підприємство Автоцентр «Ера» (далі - ПП Автоцентр «Ера») звернулося до Львівського окружного адміністративного суду з позовною заявою до державної податкової інспекції у Шевченківському районі м. Львова Головного управління Міндоходів Львівської області (далі ДПІ у Шевченківському районі м. Львова ) про визнання протиправним скасування податкового повідомлення - рішення від 20.11.2013 року № 0000892210/7853. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що ПП Автоцентр «Ера» не погоджується із безпідставними висновками акта перевірки, а саме, що підприємство зайво віднесло до складу валових витрат вартість послуг оренди офісних та торгових приміщень на загальну суму 514 132 грн., які нібито не підтверджені відповідними первинними документами. Витрати на послуги оренди позивач підтвердив договорами суборенди приміщень за 2011-2012 роки, укладених позивачем з ТзОВ «Екобуд», ТзОВ «Велет Авто», актами приймання-передачі, актами здачі-прийняття робіт. Представник позивача позовні вимоги підтримав, просить суд задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. Відповідач заперечив позовні вимоги з підстав викладених у письмових запереченнях поданих в судовому засіданні 13.01.2014 року. Зазначив, що податковий орган діяв у повній відповідності до вимог чинного законодавства та правомірно встановив порушення позивачем вимог Податкового кодексу України з підстав віднесення до складу витрат вартість послуг оренди офісних та торгових приміщень. Надані до перевірки документи не містять ознак, які б дозволяли класифікувати дану операцію, як таку, що пов'язана з господарською діяльністю підприємства. Відповідно до наданих до перевірки первинних документів та даних регістрів бухгалтерського обліку по рах. 95 «Фінансові витрати» встановлено відсутність документів та операцій, що дають можливість віднести до складу витрат проценти за борговими зобов'язаннями, так як відсутні документи, що підтверджують проведення даних операцій. Представник відповідача проти позову заперечив, надав пояснення, аналогічні викладеним у запереченні на позов, просив у задоволенні позовних вимог відмовити повністю. Суд, розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши долучені до матеріалів справи докази, оцінивши їх в сукупності та встановив наступні фактичні обставини справи. ПП Автоцентр «Ера» зареєстроване 21.07.2005 року за № 14151020000006192, що підтверджено копією витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців. Державною податковою інспекцією у Шевченківському районі Головного управління Міндоходів Львівської області проведено планову виїзну перевірку ПП Автоцентр «Ера» з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.04.2011 року по 31.12.2012, валютного та іншого законодавства за період з 01.04.2011 по 31.12.2012 року. За наслідками перевірки позивачем складено акт від 05.11.2013 № 55/22-40/33665762. Актом перевірки встановлено, що в порушення п.п.14.1.27, п.п.14.1.36 п.14.1 ст.14, п. 44.1 ст.44, п.п.138.1.1 п. 138.1, п.138.2 ст.138, п.п.139.1.9 п. 139.1 ст.139 Податкового кодексу України від 02.12.2010 №2755-УІ (із змінами та доповненнями) (далі - ПКУ) ПП Автоцентр «Ера» зайво включено вартість послуг оренди до адміністративних витрат на загальну суму 184692 грн.., в т. ч.: за II квартал 2011 на суму 547 грн., IIІ квартал 2011 на суму 26619 грн., ІV квартал 2011 на суму 26654 грн., І квартал 2012 на суму 29838 грн., П квартал 2012 на суму 40742 грн., III квартал 2012 на суму 36535 грн., IV квартал 2012 на суму 23757 гривень. 20.11.2013 року № 0000892210/7853 у зв'язку з чим збільшено суму грошового зобов'язання за платежем податок на прибуток, в тому числі за основним платежем 184 692 грн. та штрафні фінансові санкції в сумі 32 718 грн. Позивач не погоджуючись з висновками посадових осіб державної податкової служби та з прийнятим податковим повідомленням - рішенням, оскаржив останні в судовому порядку. При прийнятті рішення суд виходив з наступного. Згідно п.п.14.1.36 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України господарська діяльність - діяльність особи, що пов'язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами. Згідно п.п. 14.1.27 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України витрати - сума будь-яких витрат платника податку у грошовій, матеріальній або нематеріальній формах, здійснюваних для провадження господарської діяльності платника податку, в результаті яких відбувається зменшення економічних вигод у вигляді вибуття активів або збільшення зобов'язань, внаслідок чого відбувається зменшення власного капіталу (крім змін капіталу за рахунок його вилучення або розподілу власником). Згідно п.п. 14.1.228 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України собівартість реалізованих товарів, виконаних робіт, наданих послуг для цілей розділу ІІІ цього Кодексу - витрати, що прямо пов'язані з виробництвом та/або придбанням реалізованих протягом звітного податкового періоду товарів, виконаних робіт, наданих послуг, які визначаються відповідно до положень (стандартів) бухгалтерського обліку, що застосовуються в частині, яка не суперечить положенням цього розділу. Згідно п.138.1 ст.138 Податкового кодексу України, витрати, що враховуються при обчисленні об'єкта оподаткування, складаються зокрема з витрат операційної діяльності. Витрати операційної діяльності включають в себе також собівартість реалізованих товарів (пп.138.1.1 п.138.1 ст.138 Податкового кодексу України). Згідно п.п.138.10.3 п.138.10 ст.138 Податкового кодексу України до складу інших витрат включаються витрати на збут, які включають витрати, пов'язані з реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг: а) витрати на пакувальні матеріали для затарювання товарів на складах готової продукції; б) витрати на ремонт тари; в) оплата праці та комісійні винагороди продавцям, торговим агентам та працівникам підрозділів, що забезпечують збут; г) витрати на рекламу та дослідження ринку (маркетинг), на передпродажну підготовку товарів; ґ) витрати на відрядження працівників, зайнятих збутом; д) витрати на утримання основних засобів, інших необоротних матеріальних активів, пов'язаних зі збутом товарів, виконанням робіт, наданням послуг (оперативна оренда, страхування, амортизація, ремонт, опалення, освітлення, охорона); е) витрати на транспортування, перевалку і страхування товарів, транспортно-експедиційні та інші послуги, пов'язані з транспортуванням продукції (товарів) відповідно до умов договору (базису) поставки; є) витрати на гарантійний ремонт і гарантійне обслуговування; ж) витрати на транспортування готової продукції (товарів) між складами підрозділів підприємства; з) інші витрати, пов'язані зі збутом товарів, виконанням робіт, наданням послуг; Згідно п.141.1 ст. 141 Податкового кодексу України до складу витрат включаються будь-які витрати, пов'язані з нарахуванням процентів за борговими зобов'язаннями (в тому числі за будь-якими кредитами, позиками, депозитами, крім фінансових витрат, включених до собівартості кваліфікаційних активів відповідно до положень (стандартів) бухгалтерського обліку) протягом звітного періоду, якщо такі нарахування здійснюються у зв'язку з провадженням господарської діяльності платника податку. Відповідно до п.138.2 ст.138 Податкового кодексу України, витрати, які враховуються для визначення об'єкта оподаткування, визнаються на підставі первинних документів, що підтверджують здійснення платником податку витрат, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку, та інших документів, установлених розділом ІІ цього Кодексу. До складу витрат згідно з п.п.139.1.9 п.139.1 ст.139 Податкового Кодексу України не включаються витрати, не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими первинними документами, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку та нарахування податку. Вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позов слід задоволити з наступних підстав. ПП Автоцентр «Ера» у 2011-2012 роках орендувало приміщення в цілях господарської діяльності підприємства відповідно до належним чином оформленого договору оренди приміщення від 01.05.2011року. Згідно даного договору ПП Автоцентр «Ера» орендувало у ТзОВ «Екобуд» приміщення площею 383,2 кв.м. по вул. Липинського, 36 (а.с. 39-42). Крім вказаного договору реальність цієї оренди підтверджується актом прийому-передачі від 01.05.2011р. та актами здачі-прийняття робіт. Як вбачається з матеріалів справи відповідно до договорів суборенди приміщень від 01.05.2010 року, 15.02.2011 року та 01.04.2011 року, ПП Автоцентр «Ера» брало в суборенду у ТзОВ «Велет Авто» два приміщення площею 383,2 кв.м. та 635,7 кв.м. по вул. Липинського, 36, а також приміщення площею 313,3 кв.м. по вул. Липинського, 50 «А». Дані господарські операції підтверджуються актами приймання-передачі від 01.05.2010 року, від 01.03.2011року, від 01.04.2011року та актами здачі-прийняття робіт (надання послуг). Позивач долучив до матеріалів справи додаткові докази про фактичне перебування ПП Автоцентр «Ера» по вул. Липинського, 50 А у м.Львові, а саме дозвіл Департаменту економічної політики Львівської міської ради № 5-1544 від 01.03.2011 р. на розміщення об'єкту торгівлі, погодження проекту вивіски Управління архітектури Львівської міської ради № 5-1547/2401 від 24.03.2011року. Додатковими доказами про фактичне перебування ПП Автоцентр «Ера» по вул. Липинського, 36 у м.Львові є дозвіл ГУ МНС України у Львівській області № 91 від 18.09.2008 р. на початок роботи приміщень автосалону, дозволи Львівської міської ради на розміщення реклами за вказаною адресою (дозволи № 4-08-09-026 від 02.09.2008 р., № 4-08-09-025 від І2.09.2008 р., № 4-09-10-078 від 08.10.2009 р., рішення № 762 від 02.10.2009 р.) (а.с.82-88). Крім того, це також підтверджується Актом перевірки, в якому вказано про те, що: «Дане порушення не вплинуло на об'єкт оподаткування податком на додану вартість, оскільки до перевірки надані податкові накладні, які підтверджують включення сум ПДВ з вартості оренди до складу податкового кредиту.» (а.с. 17). Відповідно до п.1 ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, що фіксують факт здійснення господарської операції. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю й упорядкування оброблених даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні і зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати обов'язкові реквізити: назва документа; дату і місце складання; назва підприємства, від імені якого складається документ; зміст і обсяг господарської операції: одиницю виміру господарської операції: посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що мають можливість ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції (п.2 ст.9 цього Закону). Крім того, частиною другою та третьою статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік і фінансову звітність в Україні» встановлено, що підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, що фіксують факт здійснення господарської операції. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Отже, аналізуючи статтю 9 Закону України «Про бухгалтерський облік і фінансову звітність в Україні» можна зробити висновок, що будь-які документи мають силу первинних документів лише в разі фактичного здійснення господарської операції. Таким чином, витрати ПП Автоцентр «Ера» на послуги оренди офісних та торгових приміщень на загальну суму 514 132 грн. підтверджені належним чином первинними документами які не порушують публічний порядок, вони складені відповідно до вимог чинного законодавства та Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16.07.1999 № 996-ХІУ (із змінами та доповненнями). ПП Автоцентр «Ера» також не погоджується з висновками Акту перевірки про те, що підприємством завищено витрати, відображені в ряд. 06.3 Декларації «Фінансові витрати відповідно до пп. 138.10.5 п. 138.10 ст.138 ПК України», на загальну суму 343 068 грн. у зв'язку з наступним. Між ПП Автоцентр «Ера» та ПАТ «Укрінбанк» було укладено кредитний договір від 17.06.11р. № 19-05/2386-012. Відповідно до вказаного договору ПП Автоцентр «Ера» отримало по кредитній лінії суму в розмірі 1 400 000 грн. на поповнення обігових коштів (а.с.97-104). Крім того, між ПП Автоцентр «Ера» та ПАТ АКБ «Львів» було укладено договір іпотеки від 05.03.2012р., згідно якої підприємство отримало в кредит суму в розмірі 450 000 грн. на доповнення обігових коштів. Відповідно до вказаних договорів, ПП Автоцентр «Ера» повинно сплачувати на користь банківських установ відсотки за користування кредитами. Оскільки вказані кредитні кошти були використані в цілях господарської діяльності підприємства, витрати на сплату відсотків за користування кредитами були віднесені до складу витрат на підставі первинних документів та регістрів бухгалтерського обліку по рахунку 95 «Фінансові витрати». Рух коштів по поточних рахунках у розрізі контрагентів позивача відображено у банківських виписках (а.с. 119-126). Правомірність вказаної операції підтверджується нормами Податкового кодексу України, зокрема відповідно до п.п.138.10.5. п.138.10 ст. 138, п. 141.1 ст. 141 Податкового Кодексу. Отже, ПП Автоцентр «Ера» має право включати до складу витрат витрати на сплату відсотків за користування кредитними коштами. Згідно ч. 2 ст. 71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Проте доказів правомірності, законності та обґрунтованості відповідачем прийнятого податкового повідомлення-рішення суду не надано. Зважаючи на викладене податкове повідомлення-рішення державної податкової інспекції у Личаківському районі м. Львова від 20.11.2013 року № 0000892210/7853 не відповідає критеріям, визначеним ч. 3 ст. 2 КАС України, оскільки прийняте необґрунтовано, без урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії) та непропорційно. В той же час позивач довів обґрунтованість позовних вимог належними та допустимими доказами. Виходячи з положень п. 1 ч. 2 ст. 162 КАС України суд приходить до висновку, що таке податкове повідомлення-рішення слід скасувати як протиправне. Відповідно до ст. 94 Кодексу адміністративного судочинства України підлягають відшкодуванню з державного бюджету України понесені позивачем судові витрати у виді судового збору.

Результат розгляду: granted