Рішення адміністративного суду від 2014-02-26 00:00:00+02

Суд зазначає, що при вирішенні цієї справи керувався положеннями нормативних актів у редакціях, що діяли на момент виникнення спірних правовідносин. У період з 03.02.11р. по 04.02.11р. посадовими особами позивача було проведено фактичну перевірку ТОВ «Кримська водочна компанія» з питань дотримання вимог чинного законодавства у сфері виробництва алкогольних напоїв за період з 01.01.11р. по 31.01.11р. За результатами вказаної перевірки був складений акт від 07.02.11р. №1016/48/32-01/36499654, в якому зроблений висновок про порушення відповідачем вимог: - п. 3.4 наказу Міністерства транспорту та зв'язку України від 28.04.05р. №154 (при відвантаженні алкогольних напоїв у 37 випадках фізичним особам-підприємцям, Сумскою філією ТОВ «Кримська водочна компанія» не оформлювались товарно-транспортні накладні; - п. 230.13 ст. 230 ПК України та наказу ДПА України від 14.05.05р. №178 «Про посилення державного контролю за цільовим використанням спирту підприємствами, що виробляють горілку та лікеро-горілчані вироби, повнотою та своєчасністю надходження до бюджету акцизного збору» (на товарно-транспортних накладних на переміщення алкогольних напоїв за період з 04.01.11р. по 21.01.11р. відсутня відмітка штампу «Виїзд дозволено» та особистий підпис представника органу ДПС на акцизному складі Сумської філії ТОВ «Кримська водочна компанія») (а.с. 25-26). На підставі вказаного акту перевірки відповідачем 19.04.11р. прийняте рішення про застосування фінансових санкцій №000454 на суму 7140000,00грн. за порушення Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» та на підставі ст.17 цього Закону (а.с. 23). П.п. 1.1. ст.1 Податкового кодексу України (далі ПК України) встановлено, що Податковий кодекс України регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства. Відповідно до п. 3.1 ст. 3 ПК України податкове законодавство України складається з Конституції України; цього Кодексу; Митного кодексу України та інших законів з питань митної справи у частині регулювання правовідносин, що виникають у зв'язку з оподаткуванням ввізним або вивізним митом операцій з переміщення товарів через митний кордон України (далі - законами з питань митної справи); чинних міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України і якими регулюються питання оподаткування; нормативно-правових актів, прийнятих на підставі та на виконання цього Кодексу та законів з питань митної справи; рішень Верховної Ради Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування з питань місцевих податків та зборів, прийнятих за правилами, встановленими цим Кодексом. П.п. 14.1.6 п. 14.1 ст. 14 ПК України визначає, що акцизний склад - спеціально обладнані приміщення на обмеженій території, розташовані на митній території України, де під контролем постійних представників органу державної податкової служби розпорядник акцизного складу провадить свою господарську діяльність шляхом вироблення, оброблення (перероблення), змішування, розливу, пакування, фасування, зберігання, одержання чи видачі спирту етилового, горілки та лікеро-горілчаних виробів. Відповідно до пп. 14.1.265 п. 14.1 ст. 14 ПК України штрафна санкція (фінансова санкція, штраф) - це плата у вигляді фіксованої суми та/або відсотків, що справляється з платника податків у зв'язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи, а також штрафні санкції за порушення у сфері зовнішньоекономічної діяльності. Приписи п. 109.1 ст. 109 ПК України визначають податковими правопорушеннями протиправні діяння (дія чи бездіяльність) платників податків, податкових агентів, та/або їх посадових осіб, а також посадових осіб контролюючих органів, що призвели до невиконання або неналежного виконання вимог, установлених цим Кодексом та іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи. Згідно з п.230.1, п. 230.2, п. 230.11 ст. 230 ПК України акцизні склади утворюються з метою підвищення ефективності роботи із запобігання та боротьби з незаконним виробництвом і обігом спирту етилового, горілки та лікеро-горілчаних виробів, посилення контролю за повнотою та своєчасністю надходжень до бюджету акцизного податку. На акцизних складах постійно діють представники органу державної податкової служби за місцем розташування акцизного складу. Основним завданням представника органу державної податкової служби на акцизних складах є здійснення постійного безпосереднього контролю за дотриманням установленого порядку виробництва, зберігання, відпуску спирту етилового, горілки та лікеро-горілчаних виробів і сплати податку, вжиття заходів для недопущення порушення законодавства України. Відповідно до положень п. 230.15 ст. 230 ПК України під час відвантаження горілки та лікеро-горілчаних виробів заповнюється товарно-транспортна накладна, в якій представник органу державної податкової служби на акцизному складі робить відмітку про погодження відпуску шляхом проставляння штампа "Виїзд дозволено" та особистого підпису, а також запис у журналі реєстрації відвантаження горілки та лікеро-горілчаних виробів. П. 230.16, п. 230.18 ст230 ПК України визначено, що усі документи, які є підставою для відпуску горілки та лікеро-горілчаних виробів, обов'язково перевіряються представником органу державної податкової служби на акцизному складі. Транспортування горілки та лікеро-горілчаних виробів, відвантажених з акцизного складу підприємства, на якому виробляються горілка та лікеро-горілчані вироби, без товарно-транспортних накладних з відміткою представника органу державної податкової служби на акцизному складі забороняється. Системний аналіз викладеного дає підстави для висновку, що ПК України розрізняє поняття податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи. Згідно преамбули Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів», вказаний Закон визначає основні засади державної політики щодо регулювання виробництва, експорту, імпорту, оптової і роздрібної торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, спиртом-сирцем виноградним, спиртом-сирцем плодовим, алкогольними напоями та тютюновими виробами, забезпечення їх високої якості та захисту здоров'я громадян, а також посилення боротьби з незаконним виробництвом та обігом алкогольних напоїв і тютюнових виробів на території України. Відповідно до ст. 17 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» за порушення норм цього Закону щодо виробництва і торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, спиртом-сирцем виноградним, спиртом-сирцем плодовим, алкогольними напоями та тютюновими виробами посадові особи і громадяни притягаються до відповідальності згідно з чинним законодавством. До суб'єктів господарювання застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафів у разі, зокрема, у разі вивезення спирту етилового, горілки та лікеро-горілчаних виробів з території акцизного складу або транспортування такої продукції без відмітки представника органу державної податкової служби на товарно-транспортній накладній про погодження відпуску - 200 відсотків вартості вивезеної або транспортованої продукції, але не менше 15000 гривень. Згідно до положень частин 3,4,5,6 ст.17 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» зазначені у цієї статті штрафи спрямовуються до бюджету згідно з чинним законодавством; Рішення про стягнення штрафів, передбачених частиною другою цієї статті, приймаються органом, який видав ліцензію на право виробництва і торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, спиртом-сирцем виноградним, спиртом-сирцем плодовим, алкогольними напоями і тютюновими виробами, та іншими органами виконавчої влади у межах їх компетенції визначеної законами України; У разі невиконання суб'єктом підприємницької діяльності рішення органів, зазначених у частині третій цієї статті, сума штрафу стягується на підставі рішення суду; Дії органів, які мають право контролю за реалізацією норм цього Закону, можуть бути оскаржені в місячний термін у судовому порядку. Відповідно до п. 27 Переліку органів ліцензування затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 14 листопада 2000 р. N 1698 до компетенції Департаменту контролю за виробництвом та обігом спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів ДПА України віднесено ліцензування видів господарської діяльності пов'язаної з виробництвом спирту етилового, коньячного і плодового, оптовою торгівлею спиртом етиловим, коньячним, плодовим, оптовою торгівлею алкогольними напоями, а також виробництвом тютюнових виробів, оптовою торгівлею тютюновими виробами. Згідно до Положення про регіональне управління Департаменту контролю за виробництвом та обігом спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів ДПА України в АР Крим затвердженого директором Департаменту контролю за виробництвом та обігом спирту, алкогольних напоїв і тютюнових виробів ДПА України - Департамент контролю за виробництвом та обігом спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів ДПА України в АР Крим є територіальним органом Департаменту контролю за виробництвом та обігом спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів ДПА України, який функціонує у складі Державної податкової адміністрації в АР Крим. Відповідно до ч. 11 ст. 10 Закону України «Про державну податкову службу в Україні» державні податкові інспекції в районах, містах без районного поділу, районах у містах, міжрайонні та об'єднані державні податкові інспекції подають до судів позови до підприємств, установ, організацій та громадян про визнання угод недійсними і стягнення в доход держави коштів, одержаних ними за такими угодами, а в інших випадках - коштів, одержаних без установлених законом підстав, а також про стягнення заборгованості перед бюджетом і державними цільовими фондами за рахунок їх майна. Відповідно до ч. 1 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. Судом встановлено, що постановою Окружного адміністративного суду АР Крим від 02.12.13р. по справі №801/10118/13-а за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Кримська водочна компанія» до Міністерства доходів і зборів України про скасування рішення від 19.04.11р. №000454, адміністративний позов задоволено повністю, скасовано рішення Департаменту Департаментом САТ ДПА України від 19.04.11р. №000454 (а.с. 88-90). Непогодившись із зазначеним рішенням, відповідач оскаржив його у апеляційному порядку. Ухвалою Севастопольського апеляційного адміністративного суду АР Крим від 29.01.14р. апеляційну скаргу Департаменту контролю за виробництвом та обігом спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів Державної податкової адміністрації України залишено без задоволення, а постанову Окружного адміністративного суду АР Крим від 02.12.13р. по справі №801/10118/13-а залишено без змін (а.с. 104-106). Частиною 5 ст. 254 КАС України встановлено, що постанова або ухвала суду апеляційної чи касаційної інстанції за наслідками перегляду, постанова Верховного Суду України набирають законної сили з моменту проголошення. Відповідно до ч. 1 ст. 72 КАС України обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. З наведеного вище вбачається, що рішення від 19.04.11р. №000454 про застосування фінансових санкцій у сумі 7140000,00грн., було скасовано рішенням суду, яке набрало законної сили. За таких підстав, відсутні підстави для задоволення позову. В судовому засіданні 26.02.2014р. проголошено вступну та резолютивну частини постанови. Відповідно до ст.ст.160,163 КАС України повний текст постанови виготовлено 03.03.2014р. На підставі викладеного,

Результат розгляду: denied