Рішення адміністративного суду від 2014-03-26 00:00:00+02

Позивач звернувся до Оболонського районного суду м. Києва із адміністративним позовом до відповідача про скасування постанови про адміністративне правопорушення в якому просив скасувати постанову інспектора ДПС ВДАІ Шевченківського РУ ГУ МВС України в м. Києві Миколенко В.П. від 12.01.2014 р. серії ПС 1 № 234288 про притягнення позивача до адміністративної відповідальності та накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу на користь держави в розмірі 255,00 грн. за адміністративне правопорушення, що передбачено ч. 1 ст. 122 КУпАП, а провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 12.01.2014 р. він керуючи автомобілем марки «Mitsubishi Pajero» д.н.з. [NUMBER] о 09 год. 55 хв. в м. Києві по вул. Мельникова 2/10 був зупинений працівником ДАІ в зв'язку з тим, що перетнув подвійну суцільну лінію дорожньої горизонтальної розмітки, що є порушенням п.34.1.3 Правил дорожнього руху України відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 122 КУпАП. Оскільки він зазначене правопорушення не вчиняв, його порушення не було зафіксоване відповідно до вимог КУпАП, вважає дії відповідача неправомірними. В судовому засіданні позивач вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити посилаючись на те, що в його діях відсутні порушення ПДР України. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, зібрані у справі докази, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Як вбачається із матеріалів справи постановою від 12.01.2014 р. серії ПС 1 № 234288 в справі про адміністративне правопорушення позивача було визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 122 КУпАП за порушення п. 34.1.3 ПДР України та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави в розмірі 255,00 грн. З позовної заяви слідує, що позивач заперечує факт вчинення ним адміністративного правопорушення, яке начебто було зафіксоване відповідачем і послугувало підставою для винесення постанови щодо позивача. Як встановлено судом, згідно з протоколом серії АБ2 № 378249 від 12.01.2014 року, складеного відповідачем, позивач о 09 год. 55 хв., керуючи автомобілем «Mitsubishi Pajero» д.н.з. [NUMBER] по вул. Мельникова 2/10 в м. Києві перетнув подвійну суцільну лінію дорожньої горизонтальної розмітки. (а.с. 6), чим порушено вимоги п. 34.1.3 Правил дорожнього руху України та вчинено адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення. На підставі зазначеного протоколу було винесено постанову серії ПС 1 № 234288, якою позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 255 гривень (а.с. 5). В своїх поясненнях, позивач посилається на припущення, які спростовуються вищезазначеним протоколом та постановою, що є належними та допустимими доказами. Підтверджень протиправності дій та рішень відповідача - суб'єкта владних повноважень у справі про притягнення до адміністративної відповідальності, до суду надано не було. Суд звертає увагу на те, що в протоколі від 12.01.2014 року позивач вказував на те, що він вимушено порушив ПДР України просив суворо не карати та попередити усно. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 69 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів. Докази суду надають особи, які беруть участь у справі. Суд може запропонувати надати додаткові докази або витребувати додаткові докази за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, або з власної ініціативи. Згідно з ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. За таких обставин, враховуючи, що позивачем не надано жодних доказів того, що ним не порушувалися Правила дорожнього руху України, то суд вважає позов надуманим та необґрунтованим, позивача притягнуто до адміністративної відповідальності у відповідності до вимог Кодексу України про адміністративні правопорушення, а тому і підстав для скасування постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності не вбачається. Зважаючи на викладене, суд вважає, що позовні вимоги позивача є необґрунтованим та такими, що не підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Результат розгляду: denied