Рішення адміністративного суду від 2014-04-01 00:00:00+03

З позовом до Окружного адміністративного суду міста Києва звернулось Територіальне управління Державної служби гірничого нагляду та промислової безпеки України у Київській області та м. Києві (надалі - Держгірничпромнагляд у Київській обл. та м. Києві, позивач) до товариства з обмеженою відповідальністю «Еверест-Плюс» (надалі - ТОВ «Еверест-Плюс», відповідач) про застосування заходів реагування у сфері державного нагляду у вигляді зупинки виробництва у вигляді припинення виконання робіт підвищеної небезпеки, а саме: виконання будівельно-монтажних робіт на об'єкті будівництва монолітно-каркасної будівлі житлового будинку з нежитловими приміщеннями по вул. Лохвицькій, 4 в Дніпровському районі м. Києва до усунення порушень та отримання у встановленому порядку рішення на відновлення їх роботи. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що в ході проведення перевірки встановлено порушення відповідачем положень законодавства з охорони праці та промислової безпеки, що призводить до загрози життю та здоров'ю працівників підприємства. Відповідач у встановлений судом строк письмових заперечень проти позову чи пояснень, доказів щодо заявлених позовних вимог на підтвердження або спростування обставин, зазначених у позові не надав, як і не надав заяви про визнання позову. Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне. Відповідно до направлення на проведення планової перевірки №11/63 від 03.02.2014р. головним державним інспектором з охорони праці Державної інспекції нагляду у будівництві Демченком М.М. проведено перевірку щодо дотримання вимог законодавчих та нормативно-правових актів з охорони праці та промислової безпеки ТОВ «Еверест-Плюс», а саме: «Об'єкт будівництва монолітно-каркасної будівлі житлового будинку з нежитловими приміщеннями по вул. Лохвицькій, 4 в Дніпровському районі м. Києва». Служба охорони праці, за результатами якої складено акт перевірки суб'єкта господарювання (виробничого об'єкта) від 07.02.2014р. № 11/183/68. За наслідками проведеної перевірки виявлено, що роботодавець не надав дозвіл на виконання робіт підвищеної небезпеки та на експлуатацію (застосування) машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки, чим порушено Порядок видачі дозволів на виконання робіт підвищеної не безпеки та на експлуатацію (застосування) машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки, затвердженого постановою Кабінетом Міністрів України від 26.10.2011 р. №1107. Окрім того, перевіркою встановлено, що на об'єкті: «Будівництво житлового комплексу Флагман по вул. Лохвицька, 4 у м. Києві» на поверхах будуючого будинку в ліфтових шахтах не змонтовані захисні настили. Конструкції елементів настилів закриття отворів, методи їх монтажу не зазначені в проекті виконання робіт, чим порушено п.6.2.19 НПАОП 45.2-7.02-12; опалубка перекриттів не огороджена вздовж всього периметра, отвори в робочій підлазі опалубки не закриті щитами, чим порушено п.6.2.17 НПАОП 45.2-7.02-12; місця загального користування незабезпеченні освітленням та знаками безпеки, чим порушено п.4.13.1 ДБН АЗ.2-2-2009; місця розташування опор стояків опалубки перекриттів не огороджені та позначені заборонними знаками безпеки з пояснювальними написами. Вхід (прохід) під час виконання бетонних робіт в (через) цю зону заборонено; у проекті виконання робіт (ПВР) «Об'єкт будівництва монолітно-каркасної будівлі житлового будинку з нежитловими приміщеннями по вул. Лохвицькій,4 в Дніпровському районі м. Києва» відсутня номенклатура та необхідна кількість пристроїв, пристосувань та засобів індивідуального та колективного захисту працівників, не зазначено способи подачі матеріалів до робочих місць. Вказані правопорушення зафіксовані в розділі 5 акта перевірки відповідачем під час підписання та отримання акту спростовані не були. Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного. Законом, що визначає правові та організаційні засади, основні принципи і порядок здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, повноваження органів державного нагляду (контролю), їх посадових осіб і права, обов'язки та відповідальність суб'єктів господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю) є Закон України «Про основні засади державного нагляду контролю у сфері господарської діяльності» від 05.04.2007 року №877-V (далі - Закон України «Про основні засади державного нагляду контролю у сфері господарської діяльності»). Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону України «Про основні засади державного нагляду контролю у сфері господарської діяльності», Державний нагляд (контроль) здійснюється за місцем провадження господарської діяльності суб'єкта господарювання або його відокремлених підрозділів, або у приміщенні органу державного нагляду (контролю) у випадках, передбачених законом. Так, ч. 4 ст. 4 Закону України «Про основні засади державного нагляду контролю у сфері господарської діяльності» визначено, що виключно законами встановлюються органи, уповноважені здійснювати державний нагляд (контроль) у сфері господарської діяльності;види господарської діяльності, які є предметом державного нагляду (контролю); повноваження органів державного нагляду (контролю) щодо зупинення виробництва (виготовлення) або реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг; вичерпний перелік підстав для зупинення господарської діяльності; спосіб здійснення державного нагляду (контролю); санкції за порушення вимог законодавства і перелік порушень, які є підставою для видачі органом державного нагляду (контролю) припису, розпорядження або іншого розпорядчого документа. Відповідно до ч. 10 ст. 4 Закону України «Про основні засади державного нагляду контролю у сфері господарської діяльності» посадові особи органу державного нагляду (контролю) з метою з'ясування обставин, які мають значення для повноти проведення заходу, здійснюють у межах повноважень, передбачених законом, огляд територій або приміщень, які використовуються для провадження господарської діяльності, а також будь-яких документів чи предметів, якщо це передбачено законом. Плановий чи позаплановий захід повинен здійснюватися у присутності керівника або його заступника, або уповноваженої особи суб'єкта господарювання. (ч. 11 ст. 4 Закону України «Про основні засади державного нагляду контролю у сфері господарської діяльності»). Планові заходи зі здійснення державного нагляду передбачені статтею 5 Закону України «Про основні засади державного нагляду контролю у сфері господарської діяльності». Так, планові заходи здійснюються відповідно до річних або квартальних планів, які затверджуються органом державного нагляду (контролю) до 1 грудня року, що передує плановому, або до 25 числа останнього місяця кварталу, що передує плановому. Згідно з абз. 2 пп. 6 п. 4 Положення про Державну службу гірничого нагляду та промислової безпеки України, затвердженого Указом Президента України від 06.04.2011р. № 408/2011 (далі - Положення № 408/2011), Держгірпромнагляд України відповідно до покладених на неї завдань здійснює у визначеному порядку державний нагляд (контроль) за додержанням законодавства з охорони праці в частині безпечного ведення робіт, промислової безпеки, безпеки робіт у сфері поводження з вибуховими матеріалами промислового призначення юридичними та фізичними особами, які відповідно до законодавства використовують найману працю, у тому числі з питань будівництва, реконструкції та експлуатації об'єктів підвищеної небезпеки, потенційно небезпечних об'єктів і виробництв. Органи державного нагляду (контролю) здійснюють планові заходи з державного нагляду (контролю) за умови письмового повідомлення суб'єкта господарювання про проведення планового заходу не пізніш як за десять днів до дня здійснення цього заходу. Згідно зі статтею 7 Закону України «Про основні засади державного нагляду контролю у сфері господарської діяльності», для здійснення планового або позапланового заходу орган державного нагляду (контролю) видає наказ, який має містити найменування суб'єкта господарювання, щодо якого буде здійснюватися захід, та предмет перевірки. На підставі наказу оформляється посвідчення (направлення) на проведення заходу, яке підписується керівником або заступником керівника органу державного нагляду (контролю) (із зазначенням прізвища, ім'я та по батькові) і засвідчується печаткою. З досліджених судом матеріалів справи встановлено, що позивачем дотримано всіх заходів щодо проведення планових заходів для перевірки дотримання ТОВ «Еверест-Плюс» вимог законодавчих та нормативно-правових актів з охорони праці та промислової безпеки. За результатами здійснення планового заходу посадова особа органу державного нагляду (контролю), у разі виявлення порушень вимог законодавства, складає акт (ч. 6 ст.7 Закону України «Про основні засади державного нагляду контролю у сфері господарської діяльності»). Згідно ч. 7, 8, 9 ст.7 Закону України «Про основні засади державного нагляду контролю у сфері господарської діяльності» визначено, що на підставі акта, складеного за результатами здійснення заходу, в ході якого виявлено порушення вимог законодавства, орган державного нагляду (контролю) за наявності підстав для повного або часткового зупинення виробництва (виготовлення), реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг звертається у порядку та строки, встановлені законом, з відповідним позовом до адміністративного суду. Судом встановлено, що позивачем в ході проведення планової перевірки відповідача виявлені порушення, зазначені розділі 5 Акта перевірки, попереджено відповідача про необхідність негайного зупинення робіт (виробництва): виконання будівельно-монтажних робіт на об'єкті монолітно-каркасної будівлі житлового будинку з нежитловими приміщеннями по вул. Лохвицькій, 4 в Дніпровському районі м. Києва. Зі змісту акту перевірки вбачається, що посадові особи відповідача підписали акт без зауважень чи заперечень. Статтею 8 Закону України «Про основні засади державного нагляду контролю у сфері господарської діяльності» передбачено повноваження органу державного нагляду (контролю), передбачених законом, під час здійснення державного нагляду (контролю), а саме має право вимагати від суб'єкта господарювання усунення виявлених порушень вимог законодавства; вимагати припинення дій, які перешкоджають здійсненню державного нагляду (контролю); відбирати зразки продукції, призначати експертизу, одержувати пояснення, довідки, документи, матеріали, відомості з питань, що виникають під час державного нагляду (контролю), відповідно до закону; надавати (надсилати) суб'єктам господарювання обов'язкові для виконання приписи про усунення порушень і недоліків; накладати штрафні санкції та вживати заходи, передбачені законом. З метою впорядкування організації та здійснення державного нагляду органами Державної служби гірничого нагляду та промислової безпеки України наказом Міністерства надзвичайних ситуацій України від 11.08.2011р. № 826 затверджено Положення про організацію та здійснення державного гірничого нагляду, державного нагляду (контролю) у сфері промислової безпеки та охорони праці в системі Держгірпромнагляду України (далі - Положення № 826). Відповідно до п.2.26 Положення № 826, право заборони виконання робіт, виробництва виникає у разі виявлення під час перевірки: - порушень вимог законодавства з охорони праці та промислової безпеки, що створюють загрозу життю працівників; - порушень вимог Кодексу України про надра; - відсутності дозволу на виконання робіт підвищеної небезпеки та на експлуатацію (застосування) машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки; - непроведення у встановленому порядку та в терміни технічного огляду, випробування або експертного обстеження машин, механізмів та устатковання підвищеної небезпеки; - виникнення нещасного випадку зі смертельним або тяжким наслідком, групового нещасного випадку. Пунктом 2.27 Положення № 826 визначено, що заборона виконання робіт або виробництва, обмеження виробництва здійснюються на підставі відповідного акта перевірки розпорядженням, форма якого наведена в додатку 5 до цього Положення. Статтею 4 Закону України «Про охорону праці» від 14.10.1992 № 2694-ХІІ (із змінами та доповненнями) встановлено, що державна політика в галузі охорони праці визначається відповідно до Конституції України Верховною Радою України і спрямована на створення належних, безпечних і здорових умов праці, запобігання нещасним випадкам та професійним захворюванням. Відповідно до ст. 13 Закону України «Про охорону праці», роботодавець зобов'язаний створити на робочому місці в кожному структурному підрозділі умови праці відповідно до нормативно-правових актів, а також забезпечити додержання вимог законодавства щодо прав працівників у галузі охорони праці. Статтею 21 Закону України «Про охорону праці» передбачено, що роботодавець повинен одержати дозвіл на виконання робіт підвищеної небезпеки та на експлуатацію (застосування) машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки. Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони праці, видає дозволи на безоплатній основі на підставі висновку експертизи стану охорони праці та безпеки промислового виробництва суб'єкта господарювання, проведеної експертно-технічними центрами, які належать до сфери управління центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони праці, або незалежними експертними організаціями, які забезпечують науково-технічну підтримку державного нагляду у сфері промислової безпеки та охорони праці. На застосування машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки виробник або постачальник устаткування підвищеної небезпеки отримує дозвіл до прийняття зобов'язань на постачання. Порядок видачі дозволів або відмови в їх видачі, переоформлення, видачі дублікатів, анулювання дозволів центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони праці, переліки видів робіт, машин, механізмів та устаткування підвищеної небезпеки, проведення або експлуатація (застосування) яких потребує отримання дозволу, та граничні розміри тарифів на проведення експертизи стану охорони праці та безпеки промислового виробництва суб'єкта господарювання, висновок якої є підставою для видачі дозволів, встановлюються Кабінетом Міністрів України. Набуття права на виконання робіт підвищеної небезпеки та експлуатації (застосування) машин, механізмів та устаткування підвищеної небезпеки може здійснюватися на підставі декларації відповідності матеріально-технічної бази вимогам законодавства з охорони праці. Переліки видів робіт, машин, механізмів та устаткування підвищеної небезпеки, виконання або експлуатація (застосування) яких може здійснюватися на підставі такої декларації, встановлюються Кабінетом Міністрів України. Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони праці, протягом 10 робочих днів з дня надходження заяви на одержання дозволу та необхідних документів приймає рішення про видачу дозволу або про відмову в його видачі із зазначенням підстав, визначених цією статтею. У разі коли роботодавець не одержав зазначеного дозволу, місцевий орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, за поданням центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони праці, вживає заходів до скасування державної реєстрації цього підприємства у встановленому законом порядку за умови, якщо протягом місяця від часу виявлення вказаних недоліків роботодавець не провів належних заходів з їх усунення. Процедуру видачі або відмови у видачі, переоформлення, видачі дублікатів, анулювання Держгірпромнаглядом та його територіальними органами дозволів на виконання робіт підвищеної небезпеки та на експлуатацію (застосування) машин, механізмів, устатковання підвищеної небезпеки визначає Порядок видачі дозволів на виконання робіт підвищеної небезпеки та на експлуатацію (застосування) машин, механізмів, устатковання підвищеної небезпеки, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26.10.2011 року № 1107. Згідно п. 21 вказаного Порядку, виконання робіт підвищеної небезпеки, що зазначені у додатку 6, експлуатація (застосування) машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки, що зазначене у додатку 7, здійснюються роботодавцем на підставі декларації відповідності його матеріально-технічної бази вимогам законодавства з питань охорони праці та промислової безпеки. Відповідно до ст. 38 Закону України «Про охорону праці», державний нагляд за додержанням законів та інших нормативно-правових актів про охорону праці здійснює центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони праці, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства у сферах пожежної і техногенної безпеки. Згідно пункту 1.4 Положення № 826, загроза життю та здоров'ю працівників - це виникнення умов, за яких подальше продовження виконання робіт або експлуатація об'єкта, машин і механізмів несе ризик спричинення внаслідок цих умов фізичної шкоди працівникові, в тому числі такої, яка може призвести до смертельних наслідків. У разі виявлення факту перевищення допустимих норм технологічного навантаження виробничого об'єкта (окремого виробництва, машин і механізмів) або якщо дійсний рівень технологічного навантаження створює загрозу життю працівників, уникнути чого можливо за рахунок його зниження, роботи такого об'єкта (виробництво, експлуатація машин і механізмів) можуть бути обмежені до допустимого безпечного рівня. Заборона виконання робіт або виробництва, обмеження виробництва здійснюються на підставі відповідного акта перевірки розпорядженням, форма якого наведена в додатку 5 до цього Положення (пункт 2.27 Положення № 826). Частиною 5статті 4 Закону України «Про основні засади державного нагляду контролю у сфері господарської діяльності» встановлено, що повне або часткове зупинення виробництва (виготовлення) або реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг допускається за постановою адміністративного суду, ухваленою за результатами розгляду позову органу державного нагляду (контролю) щодо застосування заходів реагування. Відповідно до ч.7 ст. 7 Закону України «Про основні засади державного нагляду контролю у сфері господарської діяльності» на підставі акта, складеного за результатами здійснення заходу, в ході якого виявлено порушення вимог законодавства, орган державного нагляду (контролю) за наявності підстав для повного або часткового зупинення виробництва (виготовлення), реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг звертається у порядку та строки, встановлені законом, з відповідним позовом до адміністративного суду. Як встановлено під час розгляду справи, підставою для звернення Держгірпромнагляду у Київській обл. та м. Києві до суду з метою застосування заходів реагування у сфері державного нагляду стали виявлені позивачем під час проведення перевірки порушення При дослідженні матеріалів справи судом встановлено правові підстави проведення перевірки, яка відповідає діючому законодавству. При цьому, відповідачем вказані порушення в акті перевірки на час розгляду справи ніяким чином не спростовані, не надано належних та допустимих доказів на підтвердження усунення ним порушень, як і не подано заперечень проти позовної заяви. Згідно із ст. 4 Закону України «Про охорону праці» державна політика в галузі охорони праці базується на принципах пріоритету життя і здоров'я працівників, повної відповідальності роботодавця за створення належних, безпечних і здорових умов праці. Від імені держави державне управління охороною праці згідно зі ст. 31 Закону України «Про охорону праці» здійснює спеціально уповноважений центральний орган виконавчої влади з нагляду за охороною праці. Зазначеним органом є Державна служба гірничого нагляду та промислової безпеки України, яка наділена правом контролю та застосування заходів, передбачених законодавством щодо дотримання роботодавцем законодавчих та нормативно-правових актів з охорони праці, в тому числі і тих, що створюють загрозу життю та здоров'ю працівників. Таким чином, системно проаналізувавши правові норми чинного законодавства, враховуючи виявлення під час перевірки порушення відповідачем вимог законодавчих та нормативно-правових актів з охорони праці та промислової безпеки, що створюють загрозу здоров'ю та життю працівників - виникнення умов, за яких подальше продовження виконання робіт або експлуатація об'єкта, машин і механізмів принесе ризик спричинення внаслідок цих умов фізичної шкоди працівникам, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для застосування заходів реагування у сфері державного нагляду (контролю) у вигляді зупинки виробництва, а саме: припинення виконання робіт підвищеної небезпеки, а саме: виконання будівельно-монтажних робіт на об'єкті будівництва монолітно-каркасної будівлі житлового будинку з нежитловими приміщеннями по вул. Лохвицькій, 4 в Дніпровському районі м. Києва до усунення порушень та отримання у встановленому порядку рішення на відновлення їх роботи. Відтак, суд вважає позовні вимоги Держгірпромнагляду у Київській обл. та м. Києві про застосування заходу реагування обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Разом з тим, суд звертає увагу відповідача, що останній не позбавлений права на звернення до суду із заявою про скасування заходів реагування, застосованих судом за результатом розгляду даної справи, якщо обставини, які стали підставою для вжиття заходів реагування, перестали існувати або усунуті, що підтверджується відповідними доказами. Така заява подається до адміністративного суду, який прийняв постанову про застосування відповідних заходів реагування у сфері державного нагляду (контролю) в порядку, встановленому ст. 183-2 Кодексу адміністративного судочинства України. Окрім того, враховуючи клопотання позивача в позовній заяві про звільнення від сплати судового збору та надання на підтвердження зазначеного належних доказів, враховуючи положення ч. 2 ст. 8 Закону України «Про судовий збір», ч. 1 ст. 88 Кодексу адміністративного судочинства України та те, що територіальне управління є бюджетною організацією, фінансування якої здійснюється з Державного бюджету України, а кошторисом витрат територіального управління на 2013 рік не передбачено фінансування для територіального управління на видатки, суд вважає за можливе звільнити Територіальне управління Державної служби гірничого нагляду та промислової безпеки України у Київській області та м. Києві від сплати судового збору. Відповідно до п. 10 ч. 1 ст. 256 Кодексу адміністративного судочинства України негайно виконуються постанови суду про повне або часткове зупинення роботи підприємств, окремих виробництв, виробничих дільниць, експлуатації будівель, об'єктів, споруд, цехів, дільниць, а також машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів, проведення робіт, у тому числі будівельно-монтажних, випуску і реалізації пожежонебезпечної продукції, систем та засобів протипожежного захисту, надання послуг, якщо це загрожує життю та/або здоров'ю людей. Відповідно до ч. 1 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. Згідно з ч. 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Враховуючи вищевикладене, проаналізувавши норми законодавства, надавши оцінку наявним у справі доказам, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. З урахуванням частин 2, 4 ст. 94 Кодексу адміністративного судочинства України, судові витрати з відповідача не стягуються.

Результат розгляду: granted