Рішення адміністративного суду від 2014-03-18 00:00:00+02

Товариство з обмеженою відповідальністю «Ківерцівський механічний завод» звернулося до суду із заявою про перегляд за нововиявленими обставинами рішення господарського суду Волинської області від 10 травня 2005 року у справі №5/68-59 за позовом управління Пенсійного фонду України в Ківерцівському районі Волинської області до Ківерцівського механічного заводу (правонаступником якого на даний час є Товариства з обмеженою відповідальністю «Ківерцівський механічний завод») про стягнення заборгованості по відшкодуванню витрат на виплату та доставку пенсій, призначених відповідно підп. «б-з» ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» на суму 14 010 грн., в якій просить змінити вищезазначене рішення та зменшити суму відшкодування на 7 684,98 грн. та встановити її розмір в сумі 6 325,02 грн. Постановою господарського суду Волинської області від 9 березня 2011 року заяву управління Пенсійного фонду України в Ківерцівському районі задоволено. Скасовано постанову у справі №5/68-59 від 10.02.2005 року частково на суму 2 074,94 грн. В решті постанову у справі №5/68-59 від 10.02.2005 року залишено без змін. Постанова суду першої інстанції мотивована тим, що Ківерцівський механічний завод (правонаступником якого на даний час є Товариство з обмеженою відповідальністю «Ківерцівський механічний завод») в добровільному порядку не здійснило відшкодування управлінню Пенсійного фонду України в Ківерцівському районі Волинської області сум фактичних витрат на виплату та доставку пенсій за віком на пільгових умовах, в зв'язку з чим у відповідача виникла заборгованість перед позивачем по відшкодуванню фактичних витрат на виплату і доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до п.п. «б»-«з» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення». Суд першої інстанції вказує на те, що постановами Волинського окружного адміністративного суду від 02.04.2009 року та від 13.03.2009 року доведено правомірність призначення пільгових пенсії по п. «б-з» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» пенсіонерам [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], з чого випливає обов'язок товариства по відшкодуванню витрат Пенсійного фонду України на виплату та доставку пільгових пенсій зазначеним пенсіонерам за 2002-2003 роки. Разом з тим, пенсіонеру [PERSON] в період з 01.01.2002 року по 25.03.2003 року виплачено пенсію по ст.100 Закону України «Про пенсійне забезпечення», а тому у ТзОВ «Ківерцівський механічний завод» відсутній обов'язок покриття даних витрат у сумі 2 076,94 грн. Дана сума підлягає до виключення з суми позову у справі №5/68-59. Не погодившись з постановою суду першої інстанції, Товариство з обмеженою відповідальністю «Ківерцівський механічний завод» оскаржило її, подавши апеляційну скаргу, в якій просить визнати нечинною постанову господарського суду Волинської області від 9 березня 2011 року та закрити провадження у справі. Обґрунтовуючи доводи апеляційної скарги апелянт вказує на те, що постановою Львівського апеляційного господарського суду від 26.10.2010 року розірвано договір оренди №370 від 27.03.2007 року цілісного майнового комплексу Ківерцівський механічний завод укладений між регіональним відділенням Фонду державного майна України у Волинській області та товариством з обмеженою відповідальністю «Ківерцівський механічний завод». Постанова суду набрала законної сили. ТзОВ «Ківерцівський механічний завод» у відповідності із п.1.6 договору оренди був правонаступником всіх прав та обов'язків державного підприємства Ківерцівський механічний завод, зобов'язання останнього щодо виплати пільгових пенсій бувшим працівникам Ківерцівського механічного заводу перейшло у відповідності із вищеназваним договором оренди до товариства. Так як договір оренди №370 від 27.03.2007 року постановою Львівського апеляційного суду розірваний, тому товариство з обмеженою відповідальністю «Ківерцівський механічний завод» втратило зобов'язальне право щодо правонаступництва прав та обов,язків бувшого підприємства Ківерцівський механічний завод, в тому числі щодо виплати пільгових пенсій бувшим працівникам Ківерцівського механічного заводу, що набули свого права в 2002-2007 роках на отримання пільгових пенсій за віком та стажем. Крім того, в Статуті товариства з обмеженою відповідальністю «Ківерцівський механічний завод», зареєстрованим державним реєстратором Ківерцівської райдержадміністрації, ніяким чином не передбачено правонаступництва товариством прав та обов'язків саме державного підприємства Ківерцівський механічний завод. Особи, які беруть участь у справі в судове засідання для розгляду апеляційної скарги не прибули, про дату, час і місце розгляду справи були повідомлені належним чином, клопотань від осіб, які беруть участь у справі, про розгляд справи за їх участю не поступило а тому, суд апеляційної інстанції, у відповідності до п.п. 1, 2, ч.1 ст. 197 КАС України, вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами. Справу може бути вирішено на основі наявних у ній доказів. Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши повноту встановлення обставин справи, правильність їх юридичної оцінки, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково з наступних підстав: Із змісту ст. 19 Конституції України вбачається, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Розглядаючи спір, суд апеляційної інстанції вважає, що висновки суду першої інстанції лише частково відповідають нормам матеріального та процесуального права та фактичним обставинам справи. Частиною 2 статтею 245 КАС України встановлено, що підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є: 1) істотні для справи обставини, що не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи; 2) встановлення вироком суду, що набрав законної сили, завідомо неправдивих показань свідка, завідомо неправильного висновку експерта, завідомо неправильного перекладу, фальшивості документів або речових доказів, що потягли за собою ухвалення незаконного або необгрунтованого рішення; 3) встановлення вироком суду, що набрав законної сили, вини судді у вчиненні злочину, внаслідок якого було ухвалено незаконне або необгрунтоване рішення; 4) скасування судового рішення, яке стало підставою для прийняття постанови чи постановлення ухвали, що належить переглянути; 5) встановлення Конституційним Судом України неконституційності закону, іншого правового акта чи їх окремого положення, застосованого судом при вирішенні справи, якщо рішення суду ще не виконано. Зі змісту заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Ківерцівський механічний завод» про перегляд за нововиявленими обставинами постанови господарського суд Волинської області від 10.05.2005 року по справі №5/68-59 видно, що заявник нововиявленою обставиною вважає те, що 19.10.2008 року при розгляді аналогічного позову позивачу стали відомі факти нововиявлених обставин, які не були предметом розгляду попереднього суду. А саме: ні суду, ні позивачу при розгляді справи в суді не були відомі факти законності та достовірності здійснення відповідачем нарахувань на виплату і доставку пільгових пенсій особам, вказаним в позовній заяві відповідача. Відповідачем при призначенні пенсій на пільгових умовах було протиправно порушено норми ст. 100 Закону України «Про пенсійне забезпечення» і незаконно призначені пенсії на пільгових умовах по ст. 13 «б» Закону бувшим працівникам заводу, які до 01.01.1992 р. набули права на пільгову пенсію і відповідний розмір нарахувань незаконно встановлено до відшкодування відповідачу. Як слідує з матеріалів справи постановою господарського суд Волинської області від 10.05.2005 року по справі №5/68-59 за позовом управління Пенсійного фонду України в Ківерцівському районі до Ківерцівського механічного заводу про стягнення 14010 грн. заборгованості стягнуто з Ківерцівського механічного заводу на користь управління Пенсійного фонду України в Ківерцівському районі 14 010,00 грн. заборгованості; в доход державного бюджету України - 140 грн. 10 коп. державного мита та 300 грн. штрафу за невиконання вимог ухвали суду від 04.04.2005 р.; в користь Державного підприємства «Судовий інформаційний центр» 118 грн. за інформаційно-технічне забезпечення судового процесу. Судом встановлено, підтверджено матеріалами справи, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Ківерцівський механічний завод» звернулося з позовом до Волинського окружного адміністративного суду про скасування протоколів про призначення пенсій та зобов'язання призначити пільгові пенсії визначеним пенсіонерам по ст. 100 Закону України «Про пенсійне забезпечення». Постановою Волинського окружного адміністративного суду від 02.04.2009 р. у справі №2а-14352/09/0370, яка залишена без змін ухвали Львівського апеляційного адміністративного суду від 09.12.2010 р. у справі №20025/09/9104 та набрала законної сили, у задоволені позову ТзОВ «Ківерцівський механічний завод» відмовлено. Судом визначено, що всі необхідні умови про призначення пільгової пенсії згідно п. «б» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» пенсіонерам [PERSON] та [PERSON] було дотримано, даний вид пенсії призначений правомірно. Постановою Волинського окружного адміністративного суду від 13.03.2009 р. у справі №2а-14351/09/0370, яка залишена без змін ухвали Львівського апеляційного адміністративного суду від 23.10.2010 р. №16222/09/9104 та набрала законної сили у задоволені позову ТзОВ «Ківерцівський механічний завод» відмовлено. Судом визначено, що пільгові пенсії, призначені відповідно до п. «б» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», пенсіонерам [PERSON], [PERSON] призначено правомірно. У судовому засіданні представник позивача ТзОВ «Ківерцівський механічний завод» відмовився від позовних вимог в частині пенсіонера [PERSON] у зв'язку з відсутністю предмету спору. Згідно ч. 1 ст. 72 КАС України, обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній чи господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Апеляційний суд погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що постановами Волинського окружного адміністративного суду від 02.04.2009 року та від 13.03.2009 року доведено правомірність призначення пільгових пенсії по п. «б-з» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» пенсіонерам [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], з чого випливає обов'язок товариства по відшкодуванню витрат Пенсійного фонду України на виплату та доставку пільгових пенсій зазначеним пенсіонерам за 2002-2003 роки Разом з тим, управління Пенсійного фонду в Ківерцівському районі листом від 30.03.2009 року повідомило господарський суд Волинської області про те, що з нарахування пільгових пенсій ТзОВ «Ківерцівський механічний завод» знято суму 2076,94 грн. (по пенсійній справі [PERSON]). Отже, дана сума підлягає до виключення з суми позову у справі №5/68-59. Таким чином, у відповідача виникла заборгованість перед позивачем по відшкодуванню фактичних витрат на виплату і доставку пільгових пенсій у розмірі 11 933,06 грн. (14 010,00 грн.-2076,94 грн.= 11 933,06 грн.), яку необхідно стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Ківерцівський механічний завод» на користь управління Пенсійного фонду України в Ківерцівському районі Волинської області. За змістом ч. 1, ч. 2 ст.253 КАСУкраїни суд може скасувати постанову чи ухвалу у справі і прийняти нову постанову чи ухвалу або залишити заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами без задоволення. При ухваленні нового судового рішення суд користується повноваженнями суду відповідної інстанції. Судове рішення за наслідками провадження за нововиявленими обставинами може бути оскаржено в порядку, встановленому цим Кодексом для оскарження судових рішень суду відповідної інстанції. З набранням законної сили новим судовим рішенням в адміністративній справі втрачають законну силу судові рішення інших адміністративних судів у цій справі. Відповідно до п. 4 ч. 1 ст.202 КАС України підставами для скасування постанови або ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання. Оскільки судове рішення ухвалене судом першої інстанції з порушенням норм матеріального права, то суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а постанова господарського суду Волинської області від 9 березня 2011 року скасуванню. На підставі викладеного та

Результат розгляду: partial