Рішення адміністративного суду від 2014-04-02 00:00:00+03

21 березня 2014 року Лубенська об'єднана державна податкова інспекція Головного управління Міндоходів у Полтавській області /надалі - позивач; Лубенська ОДПІ/ звернулась до Полтавського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Відділу державної виконавчої служби Гребінківського районного управління юстиції Полтавської області /надалі - відповідач/ про визнання протиправною та скасування постанови Відділу державної виконавчої служби Гребінківського районного управління юстиції Полтавської області ВП № 42433722 від 07.03.2014 про відмову у відкритті виконавчого провадження (відмову у прийнятті до провадження виконавчого документа). В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначає, що державним виконавцем Відділу державної виконавчої служби Гребінківського районного управління юстиції Полтавської області у порушення приписів Закону України "Про виконавче провадження" винесено оскаржувану постанову ВП № 42433722 від 07.03.2014 про відмову у відкритті виконавчого провадження (відмову у прийнятті до провадження виконавчого документа), якою відмовлено у прийнятті до провадження виконавчого документа та у відкритті виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа № 816/5008/13-а, виданого Полтавським окружним адміністративним судом 19.11.2013. Вказує, що за даним виконавчим листом раніше відкривалося виконавче провадження. 02 квітня 2014 року до суду надійшли письмові заперечення проти позову, в яких відповідач на підтвердження правомірності оскаржуваного рішення зазначає, що вказане рішення винесено на підставі п. 8 ст. 26 Закону України "Про виконавче провадження", оскільки стягнення коштів у рахунок податкового боргу юридичної особи здійснюється податковим органом згідно положень Податкового кодексу України без залучення органів державної виконавчої служби. Представник позивача у судовому засіданні підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити у повному обсязі. Відповідач не забезпечив явку повноважного представника в судове засідання, хоча у матеріалах справи наявні докази належного повідомлення відповідача про дату, час та місце розгляду справи. Відповідно до частини 4 статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України у разі неприбуття відповідача, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, без поважних причин розгляд справи може не відкладатися і справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів. З огляду на викладене, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності представника відповідача на підставі наявних у справі доказів. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, вивчивши та дослідивши матеріали справи, дійшов наступних висновків. Матеріалами справи підтверджено, що постановою Полтавського окружного адміністративного суду від 17.10.2013 у справі № 816/5008/13-а адміністративний позов Лубенської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Полтавській області до Дочірнього підприємства "Виробничий комплекс "Вінделектрик" про стягнення податкового боргу задоволено. Стягнуто з рахунків Дочірнього підприємства "Виробничий комплекс "Вінделектрик" (ідентифікаційний код 34422032) податковий борг з податку на прибуток приватних підприємств в розмірі 10661 грн. 61 коп. на розрахунковий рахунок №31116009700089, код платежу 1102100, одержувач УДКСУ у Гребінківському районі, код одержувача 37714540, банк одержувача ГУДКСУ у Полтавській області, МФО 831019. 19.11.2013 Полтавським окружним адміністративним судом видано виконавчий лист по адміністративній справі № 816/5008/13-а. 07.03.2014 Лубенською ОДПІ подана заява про примусове виконання виконавчого листа по адміністративній справі № 816/5008/13-а. Постановою державного виконавця відділу державної виконавчої служби Гребінківського районного управління юстиції від 07.03.2014 ВП № 42433722 відмовлено у прийнятті до провадження виконавчого документа та у відкритті виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа № 816/5008/13-а, виданого Полтавським окружним адміністративним судом 19.11.2013, на підставі п. 8 ст. 26 Закону України "Про виконавче провадження". Позивач не погодився з постановою про відмову у відкритті виконавчого провадження (відмову в прийнятті до провадження виконавчого документа) від 07.03.2014 ВП № 42433722, у зв'язку з чим звернувся до суду з даним позовом. Відповідно до частини 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку. Надаючи оцінку оскаржуваній постанові, суд дійшов наступних висновків. У спірній постанові про відмову у відкритті виконавчого провадження (відмову в прийнятті до провадження виконавчого документа) від 07.03.2014 ВП № 42433722 державним виконавцем зазначено, що даний вид стягнення з юридичної особи здійснюється податковим органом згідно положень Податкового кодексу України, у зв'язку з чим відмовлено у прийнятті до провадження виконавчого документа та у відкритті виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа № 816/5008/13-а, виданого Полтавським окружним адміністративним судом 19.11.2013. Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку визначено Законом України "Про виконавче провадження". Статтею 1 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (далі - рішення). Частиною 1 статті 3 Закону України "Про виконавче провадження" встановлено, що у випадках, передбачених законом, рішення судів та інших органів щодо стягнення коштів виконуються органами доходів і зборів, банками та іншими фінансовими установами. Рішення зазначених органів можуть виконуватися відповідно до закону також іншими органами, установами, організаціями, посадовими особами та громадянами. Відповідно до пункту 95.3 статті 95 Податкового кодексу України стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини. Згідно з частиною 1 статті 41 Податкового кодексу України контролюючими органами є органи доходів і зборів - центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування єдиної державної податкової, державної митної політики в частині адміністрування податків і зборів, митних платежів та реалізує державну податкову, державну митну політику, забезпечує формування та реалізацію державної політики з адміністрування єдиного внеску, забезпечує формування та реалізацію державної політики у сфері боротьби з правопорушеннями при застосуванні податкового та митного законодавства, а також законодавства з питань сплати єдиного внеску (далі - центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику), його територіальні органи. Згідно з пунктами 12.1, 12.2 Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті, затвердженою постановою Правління Національного банку України від 21 січня 2004 р. N 22 та зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 29 березня 2004 р. за N 377/8976, органом стягнення (стягувачем) податкового боргу, простроченої заборгованості суб'єкта господарювання перед державою (Автономною Республікою Крим чи територіальною громадою міста) за кредитом (позикою), залученим державою (Автономною Республікою Крим чи територіальною громадою міста) або під державну (місцеву) гарантію, а також за кредитом з бюджету (включаючи плату за користування такими кредитами (позиками) та пеню) відповідно до статті 41 Податкового кодексу України та статті 17 Бюджетного кодексу України є органи державної податкової служби. Стягувач ініціює стягнення коштів у випадках, визначених пунктом 12.1 цієї глави, з рахунків платників податків / суб'єктів господарювання на підставі рішення суду. Пунктом 12.4 цієї Інструкції передбачено, що стягувач для стягнення коштів оформляє не менше ніж у трьох примірниках інкасове доручення (розпорядження) за формою, наведеною в додатку 24 до цієї Інструкції, згідно з вимогами щодо заповнення розрахункових документів, що викладені в додатку 8 до цієї Інструкції. Таким чином, рішення суду про стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, виконуються органами доходів і зборів. Постановою Полтавського окружного адміністративного суду від 17.10.2013 у справі № 816/5008/13-а стягнуто з рахунків Дочірнього підприємства "Виробничий комплекс "Вінделектрик" (ідентифікаційний код 34422032) податковий борг з податку на прибуток приватних підприємств в розмірі 10661 грн. 61 коп. на розрахунковий рахунок №31116009700089, код платежу 1102100, одержувач УДКСУ у Гребінківському районі, код одержувача 37714540, банк одержувача ГУДКСУ у Полтавській області, МФО 831019. Отже, чинне законодавство передбачає окремий порядок примусового виконання судових рішень про стягнення коштів у рахунок погашення податкового боргу. При цьому органи державної виконавчої служби до цієї процедури не залучаються. Отже, у даному випадку відсутні підстави для відкриття виконавчого провадження в порядку, передбаченому Законом України "Про виконавче провадження". Аналогічна правова позиція висловлена Вищим адміністративним судом України у інформаційному листі від 24.10.2013 № 1484/12/13-13. Відповідно до пункту 8 частини 1 статті 26 Закону України "Про виконавче провадження" державний виконавець відмовляє у відкритті виконавчого провадження у разі наявності інших передбачених законом обставин, що виключають здійснення виконавчого провадження. Таким чином, при прийнятті оскаржуваної постанови про відмову у відкритті виконавчого провадження (відмову в прийнятті до провадження виконавчого документа) від 07.03.2014 ВП № 42433722 відповідач діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені законодавством України, з урахуванням всіх обставин, що мають значення для прийняття рішення. Доводи позивача з приводу того, що за даним виконавчим листом раніше відкривалося виконавче провадження не спростовують висновку щодо правомірності оскаржуваної постанови про відмову у відкритті виконавчого провадження (відмову в прийнятті до провадження виконавчого документа) від 07.03.2014 ВП № 42433722. На підставі викладеного,

Результат розгляду: denied