Рішення адміністративного суду від 2014-03-17 00:00:00+02

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому з урахуванням доповнень до адміністративного позову просить визнати дії Управління пенсійного фонду України в м. Кіровограді щодо відмови у здійсненні [PERSON], перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці починаючи з 01.12.2013 року відповідно до довідки про суддівську винагороду заступника голови апеляційного суду Кіровоградської області у розмірі 90 відсотків його винагороди незаконними, зобов'язати Управління пенсійного фонду України здійснити, починаючи із 01.12.2013 року перерахунок та виплату [PERSON], щомісячного довічного грошового утримання суддів у відставці відповідно до ст. 129, ч. 3. ст. 138 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» від 07.07.2010 року № 2456-VI у розмірі 90 % суддівської винагороди діючого на даний час заступника голови апеляційного суду Кіровоградської області відповідно до довідки апеляційного суду Кіровоградської області від 29.11.2013 року № 151 і до зміни в майбутньому вказаної вище винагороди судді без будь-яких обмежень, стягнути з управління пенсійного фонду України в м. Кіровограді на користь позивача моральну шкоду в розмірі 25000 грн. та судові витрати по справі. Окрім того, просив постановити окрему ухвалу на адресу прокуратури Кіровоградської області про заподіяння діями посадових осіб управління пенсійного фонду державі шкоди у розмірі стягнутої моральної шкоди з метою відшкодування її державі в порядку регресу. В судове засідання позивач не з»явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду невідомі, до суду позивач надав заяву про розгляд справи без його участі позовні вимоги підтримав, які просив задовольнити. Представник відповідача надала до суду заперечення, у яких позовні вимоги не визнала, вказала що позивач висуває позовні вимоги, які прямо суперечать нормам Закону України «Про судоустрій та статус суддів». Позивач отримує щомісячне довічне грошове утримання, яке призначено на підставі Закону України «Про судоустрій та статус суддів». Відповідно до ст. 138 вказаного Закону передбачено, що у разі зміни розміру грошового утримання діючих суддів Конституційного Суду України відповідно здійснюється перерахунок раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання. Однак позивач працював суддею Господарського суду Кіровоградської області. Дослідивши матеріали справи, оцінивши повідомлені позивачем та відповідачем обставини, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог з таких підстав. Судом встановлено і матеріалами справи підтверджується, що відповідно до постанови Верховної Ради України від 20 березня 2008 року № 243-V1, позивач звільнений з посади судді апеляційного суду Кіровоградської області і має статус судді у відставці /а.с. 9-10/. З 06 травня 2008 року позивач перебуває на обліку в управлінні Пенсійного фонду України та, з урахуванням стажу роботи на посаді судді отримує щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці в розмірі 90% від грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді в сумі 9978 грн. 94 коп. (а.с.15). Постановою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 04.02.2014 року визнано протиправними дії Управління пенсійного фонду України в м. Кіровограді, Кіровоградської області щодо відмови у проведенні [PERSON] перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці відповідно до частини 3 статті 138 Закону України «Про судоустрій і статус суддів». Зобов'язано Управління пенсійного фонду України в м. Кіровограді, Кіровоградської області здійснити розрахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці [PERSON] відповідно до частини 3 ст. 138 Закону України « Про судоустрій і статус суддів» без будь-яких у розмірі 90 відсотків заробітної плати судді, працюючого на відповідній посаді, починаючи з 03 червня 2013 року згідно окладу, який становить 10 мінімальних заробітних плат станом на 01 січня 2013 року, надбавки за вислугу років - 70 відсотків від окладу, надбавки за адміністративну посаду - 5 відсотків від окладу, доплати за доступ до державної таємниці - 10 відсотків, розміри яких підтверджено довідкою апеляційного суду Кіровоградської області від 01 липня 2013 року, № 105 та виплатити різницю між отриманими сумами за цей період. З 01 грудня 2013 року змінилась в сторону збільшення заробітна плата працюючих суддів, в зв'язку з чим позивач має право на перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці без обмеження граничного розміру щомісячного довічного грошового утримання в розмірі 90% заробітної плати працюючого на відповідній посаді судді, починаючи з 01 грудня 2013 р. Згідно довідки апеляційного суду Кіровоградської області від 29.11.2013 року № 151 суддівська винагорода відповідно до Закону України «Про судоустрій та статус суддів» станом на 01 грудня 2013р. складає 24786,30 грн., в тому числі оклад 13398,00 грн., доплата за вислугу років 70 % /стаж 30 років 7 місяців, 20 днів/ 9378,60 грн., доплата за перебування на адміністративні посаді 5% від посадового окладу - 669,90 грн., доплата, що передбачає доступ до державної таємниці 10% -1339,80 грн. Очевидною є зміна в сторону збільшення суддівської винагороди (заробітної плати) працюючого на відповідній посаді судді з 01.12.2013р., а відтак і позивача щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці із 01.12.2013р. підлягає перерахуванню в сторону збільшення. Відповідач безпідставно відмовив у здійсненні перерахунку, про що повідомив позивача листом від 26.12.2013р. вих. № 101/Я-11, в якому, зокрема, послався на положення частини 4 статті 138 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», відповідно до якої у разі зміни розміру грошового утримання діючих суддів Конституційного суду України здійснюється перерахунок раніше призначеного щомісячного грошового утримання. Перерахунок щомісячного довічного грошового утримання здійснюється з усієї суми заробітної плати діючих суддів Конституційного суду України з дня виникнення права на відповідний перерахунок. Відповідач також зазначив, що Рішенням Конституційного Суду України від 03 червня 2013р., ухваленого у справі №1-2/2013р. за конституційним поданням Верховного суду України щодо відповідності Конституції окремих положень статті 2, абзацу другого розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи», статті 138 Закону України «Про судоустрій і статус судців» (справа щодо змін умов виплати пенсій і щомісячного довічного грошового утримання суддів у відставці) визнано невідповідність положень частини 3 та 5 статті 138 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» Конституції України, проте даним рішенням питання стосовно проведення перерахунків згідно додатково наданих документів не вирішувалось та зміни до пункту 4 статті 138 не вносилось. Позивач має наступні обґрунтування наявності у нього з 01.12.2013р. права на перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці в зв'язку із зміною в сторону збільшення із 01.12.2013р. розміру суддівської винагороди працюючих на відповідній посаді суддів у розмірі 90 % від заробітної плати працюючого на відповідній посаді судді без обмеження граничного розміру щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці. Щомісячне довічне грошового утримання судді в зв'язку із виходом у відставку позивачу призначено за правилами Закону України "Про статус суддів " від 15.12.1992р. № 2862-ХП (далі - Закон № 2862-ХІІ), що був чинним на день звільнення позивача з посади судді та заступника голови Апеляційного суду Кіровоградської області. Відповідно до частини 1 статті 43 Закону № 2862-ІІ від 15.12.1992р. кожен суддя за умови, що він працював на посаді судді 20 років, має право на відставку. Відповідно до частини 4 статті 43 Закону № 2862-ІІ від 15.12.1992р. судді у відставці, який має стаж роботи на посаді судді не менше 20 років, виплачується щомісячне довічне грошове утримання в розмірі 80 відсотків заробітної плати працюючого на відповідній посаді судді. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років щомісячне довічне грошове утримання збільшується на 2 відсотки заробітку. Враховуючи абзац 3 пункту 1 Постанови Верхової Ради України "Про порядок введення в дію Закону України "Про статус суддів" щомісячне довічне грошове утримання суддям у відставці виплачується в суді за останнім місцем роботи або, за їх вибором, у суді за місцем їх проживання. В разі зміни заробітної плати суддів розмір щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці обчислюється виходячи з нового розміру заробітної плати судді, який працює на відповідній посаді. Пунктом 63 розділу II Закону України "Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України" абз. 3 п. 1 Постанови Верхової Ради України "Про порядок введення в дію Закону України "Про статус суддів" виключено. Проте, рішенням Конституційного Суду України від 22.05.2008р. у справі №10-рп/2008 положення пункту 63 Розділу II Закону України "Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України" визнані такими, що не відповідають Конституції України, зміни існуючого порядку виплати щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці. В даному рішенні Конституційним Судом України визначено, що фактичне позбавлення суддів у відставці права на перерахунок довічного грошового утримання у зв'язку зі збільшенням розміру заробітної плати працюючого судді, суттєво звужує зміст і обсяг права судді, яке він мав, та обмежує його конституційні гарантії незалежності. Відповідно до статті 152 Конституції України закони, інші правові акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність. Отже, з моменту ухвалення рішення Конституційним Судом України від 22.05.2008р. відновлено право на отримання щомісячного довічного грошового утримання та право на зміну його розміру в разі зміни заробітної плати суддів відповідно до Закону України "Про статус суддів" та Постанови Верхової Ради України "Про порядок введення в дію Закону України "Про статус суддів". 30.07.2010р. набрав чинності Закон України "Про судоустрій і статус суддів" від 07.07.2010р. № 2453-VI, крім статей, зазначених в розділі XII "Прикінцеві положення" цього Закону. Одночасно підпунктом 1 пункту 2 розділу XII "Прикінцеві положення" Закону України "Про судоустрій і статус суддів" в редакції із змінами, внесеними згідно із Законом України № 2856-VI від 23.12.2010р., визнано таким, що втратив чинність Закон України "Про статус суддів", крім статті 43, частин п'ятої - тринадцятої статті 44; які втрачають чинність з 1 січня 2011 року, та частин першої - четвертої статті 44, які втрачають чинність з 1 січня 2012 року. За правилами п.11 розділу XIII "Перехідні положення" Закону України "Про судоустрій і статус суддів" судді, призначені чи обрані на посаду до набрання чинності цим Законом, зберігають визначення стажу роботи на посаді судді відповідно до законодавства, що діяло на день набрання чинності цим Законом. Відповідно до ч. 3 ст. 138 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" в редакції від 07.07.2010 р. щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у розмірі 80 відсотків грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки заробітку, але не більше ніж 90 відсотків заробітної плати судді, без обмеження граничного розміру щомісячного довічного грошового утримання. Така редакція частини 3 статті 138 Закону України «Про судоустрій і статус судців» проіснувала до 01 жовтня 2011 року, та після набуття чинності на підставі змін, внесених згідно із Законом від 08.07.2011 року № 3668-УІ, була викладена у новій редакції, відповідно до якої щомісячне довічне; грошове утримання виплачується судді у розмірі 80 відсотків грошового утримання судді, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, який працює на відповідній посаді без обмеження граничного розміру щомісячного довічного грошового утримання. При цьому, до п. 1 розділу XII "Прикінцеві положення" Закон України "Про судоустрій і статус суддів" статті 129 та 130 цього Закону щодо суддівської винагороди та допомоги на оздоровлення вводяться в дію з 1 січня 2012 року, тобто, право на перерахунок щомісячного довічного грошового утримання можливе лише з 01 січня 2012 року. Згідно частини 5 статті 138 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», максимальний розмір щомісячного довічного грошового утримання суддів у відставці (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність. Довічне грошове утримання суддям виплачується органами Пенсійного фонду України за рахунок коштів Державного бюджету України. Вказане обмеження максимального розміру щомісячного довічного грошового утримання за частиною п'ятою статті 138 сталось із змінами, внесеними згідно із Законом N 2856-VI (2856-17) від 23.12.2010р. та згідно із Закону України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» від 08.07.2011 року № 3668-VI. Рішенням Конституційного Суду України від 03 червня 2013р. ухваленого у справі №1-2/2013р. за конституційним поданням Верховного суду України щодо відповідності Конституції окремих положень статті 2, абзацу другого розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи», статті 138 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» (справа щодо змін умов виплати пенсій і щомісячного довічного грошового утримання суддів у відставці) визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними): частину третю, перше, друге, третє речення частини п'ятої статті 138 Закону України „Про судоустрій і статус суддів" від 7 липня 2010 року № 2453-VI у редакції Закону України „Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи" від 8 липня 2011 року № 3668-VI; статтю 2 Закону України „Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи" від 8 липня 2011 року; № 3668-VI в частині поширення її дії на Закон України „Про судоустрій і статус суддів" від 7 липня 2010 року № 2453-VI; абзац другий пункту 2 розділу II „Прикінцеві та перехідні положення" Закону України „Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи" від 8 липня 2011 року № 3668-VI, зі змісту якого вбачається, що виплата суддям пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) здійснюється без індексації, без застосування положень частин другої, третьої статті 42 Закону України „Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" від 9 липня 2003 року № 1058-IV та без проведення інших перерахунків, передбачених законодавством. Згідно даного рішення Конституційного Суду України положення Закону України „Про судоустрій і статус суддів" від 7 липня 2010 року № 2453-VI у редакції Закону України „Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи" від 8 липня 2011 року № 3668-VI та Закону України „Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи" від 8 липня 2011 року № 3668-VI, визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення; мають преюдиціальне значення при розгляді судами загальної юрисдикції позовів у зв'язку з правовідносинами, що виникли внаслідок дії положень законів України, визнаних неконституційними. Отже, починаючи із 03.06.2013р. відновлено дію частини 3 статті 138 «Про судоустрій і статус суддів» в попередній редакції від 7 липня 2010 року № 2453-VI, яка підлягає застосуванню при вирішенні спірних правовідносин, які виникли із 03 червня 2013 р., та які мають місце із 01 грудня 2013р. За вказаних обставин, дія положень частини 3 статті 138 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» по суті та змісту може бути застосована до позивача, правовідносин з відповідачем, до права на отримання щомісячного довічного грошового утримання у процентному відношенні до грошового утримання суддів, працюючих на відповідних посадах на сьогодення без обмеження граничного розміру щомісячного довічного грошового утримання. Окрім того, Конституційний суд Україні і в інших своїх рішеннях неодноразово висловлювався та надав роз'яснення, що стосуються правових понять інституту судді у відставці, поняття щомісячного довічного грошового утримання, принципів незалежності суддів, в яких зокрема вказано про неможливість відміни та звуження змісту та об'єму статусу суддів; про неможливість звуження досягнутого рівня незалежності суддів; про неможливість диспропорції у матеріальному забезпеченні судів та суддів різних рівнів; про неможливість суттєвої диспропорції у грошовому забезпеченні працюючих суддів та суддів у відставці; про неможливість відміни такого принципу, як перегляд щомісячного довічного грошового утримання у разі зміни заробітної плати працюючим суддям, виходячи з її нового розміру. Зокрема, Конституційний суд України роз'яснив, що щомісячне довічне грошове утримання на відміну від пенсії та інших соціальних виплат для інших громадян має особливий статус: є невід'ємною частиною гарантії незалежності суддів. Тільки судді мають право як на пенсію при досягненні визначеного віку, так і на щомісячне довічне грошове утримання, коли йдеться про відставку при наявності суддівського стажу. При цьому щомісячне довічне грошове утримання нараховується відповідно від грошового утримання судді, працюючого на відповідній посаді. Є неприпустимим звуження змісту, об'єму статусу судді, рівня його соціального захисту, наслідком якого відповідно є звуження гарантії незалежності суддів, оскільки виходячи у відставку, суддя має право на перегляд розміру виплат щомісячного довічного грошового утримання при зміні заробітку діючого судді. Так, Конституційний Суд України у рішенні від 14 грудня 2011 року № 18-рп/2011, вказав, що правова природа щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці та щомісячного грошового утримання працюючого судді є однаковою, а самі ці поняття - однорідними та взаємопов'язаними. Щомісячне грошове утримання ідентичне щомісячному довічному грошовому утриманню. Відмінність щомісячного грошового утримання працюючого судді від щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці полягає у тому, що судді, які мають право на відставку та продовжують працювати на посаді судді, цю виплату одержують виключно з Державного бюджету України, а судді у відставці - з Пенсійного фонду України за рахунок коштів Державного бюджету України. У цьому рішенні Конституційний Суд України вказує про неможливість звуження змісту та об'єму гарантій незалежності суддів, а відповідно, матеріального та соціального забезпечення. Аналогічні правові позиції щодо гарантій незалежності суддів, їх матеріального та соціального забезпечення Конституційний Суд України висловлював також у своїх рішеннях, а саме: від 24 червня 1999 року № 6-рп/99, від 20 березня 2002 року № 5-рп/2002 (справа про пільги, компенсації та гарантії), від 1 грудня 2004 року № 19-рп/2004 (справа про припинення дій чи обмеження пільг, компенсацій та гарантій), від 11 жовтня 2005 року № 8-рп/2005 (справа про пенсії та щомісячне довічне грошове утримання), від 18 червня 2007 року № 4-рп/2007 (справа про гарантії незалежності суддів). Системний аналіз вище вказаних норм, що діяли в різний проміжок часу вказують, що щомісячне довічне грошове утримання як вид соціального забезпечення судді у відставці виплачується щомісячно та залежить від грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді, його обчислення повинно здійснюватися у відсотковому відношенні до розміру грошового утримання працюючих суддів, розмір виплачуваного щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці безпосередньо пов'язаний із розміром суддівської винагороди працюючого на відповідній посаді судді, що зумовлює проведення перерахунку раніше призначеного довічного грошового утримання судді у відставці при зміні розміру суддівської винагороди працюючого судді та без обмеження граничного розміру щомісячного довічного грошового утримання. Довічне грошове утримання суддям загальної юрисдикції виплачується органами Пенсійного фонду України за рахунок коштів державного бюджету, за винятком суддів Конституційного Суду України, Верховного Суду України та вищих спеціалізованих судів, яким грошове утримання виплачується цими судами. Між тим, норми Законів, що визначали та визначають порядок виплати щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці не передбачають такого поняття як перерахунок щомісячного довічного грошового утримання, оскільки даний вид соціального забезпечення судді у відставці залежить від одного чинника - розміру грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді і при його зміні здійснюється відповідний розрахунок. Перерахунок щомісячного довічного грошового утримання мав би бути проведений відповідачем в порядку, передбаченому пунктами 3 і 4 Положення про Пенсійний фонд України, затвердженого Указом Президента України від 06.04.2011 року № 384/2011, пунктами 2.1 і 2.2 Положення про управління Пенсійного фонду України в районах, містах і районах у містах, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 30.04.2002 року № 8-2 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України від 25.02.2008 р. № 5-5), згідно яких серед основних завдань і функцій Пенсійного фонду України та його органів на місцях є призначення (перерахунок) пенсій, щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці та підготовка документів для їх виплати. Постановою правління Пенсійного фонду України від 25 січня 2008 року N 3-1, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 12 березня 2008 р. за N 200/14891 затверджено Порядок подання документів для призначення і виплати щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці органами Пенсійного фонду України Додатком № 2 до вище вказаного Порядку подання документів для призначення і виплати щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці органами Пенсійного фонду України встановлена форма довідки про заробітну плату для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, в якій зазначаються відомості про заробітну плату судді, яка враховується при призначенні (перерахунку) щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці, вимогам якої повністю відповідають і довідка, що була надана позивачу Апеляційним судом Кіровоградської області від 05 грудня 2013р. № 154, із зазначенням даних про заробітну плату судді на відповідній посаді, яка враховується при призначенні (перерахунку) щомісячного довічного грошового утримання за період із 01.12.2013р. та яку позивач надав відповідачу для здійснення такого перерахунку. Вище вказаним Порядком хоч і не передбачено процедури перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, проте і не заборонено перерахування щомісячного довічного утримання. Виходячи із загальних засад пріоритетності Законів над відомчими та урядовими нормативними актами, при вирішення даного спору підлягає застосуванню частина 3 статті 138 Закону України «Про судоустрій та статус суддів», а не відомча Постанова Правління Пенсійного фонду України. З огляду на вказане, не можуть бути прийняті до уваги посилання відповідача щодо відсутності нормативного документу, який регулює порядок здійснення перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, оскільки встановлена гарантія матеріального забезпечення судді у відставці не може бути знівельована в зв'язку із тим, що органи влади України не встановили порядку, за яким зазначена гарантія повинна бути дотримана. Окрім того, тлумачення відповідачем нового закону, що він нібито не передбачає перегляду щомісячного довічного грошового утримання, та його доводи щодо відсутності у позивача підстав для перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, викладені ним у листі від 25.12.2013р. вих. №106/Г-11, явно суперечать, не тільки висновкам Конституційного суду України в рішенні від 03 червня 2013 р у справі №1-2/2013р., але і протирічать змісту закону та Конституції України, а відтак не можуть бути прийняті судом до уваги. Отже, відмова відповідача у проведенні перерахунку розміру щомісячного грошового утримання судді у відставці є протиправною, і є такою, що суперечить закону. Відповідач зобов'язаний здійснити щодо позивача перерахунок щомісячного довічного грошового утримання з 01.12.2013р. без обмеження максимального розміру щомісячного довічного грошового утримання в розмірі 90 % заробітної плати працюючого на відповідній посаді судді згідно довідки апеляційного суду Кіровоградської області від 29.11.13 року № 151 та виплатити різницю між нарахованим та фактично виплаченим щомісячним довічним грошовим утримання судді у відставці за вказаний період. У пункті 16 Постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України від 20 травня 2013р. №8 «Про окремі питання юрисдикції адміністративних судів» зазначено, що відповідно до покладених завдань і функцій, Пенсійний фонд України є суб'єктом владних повноважень у цій сфері правовідносин, а спори, що виникають між учасниками цих відносин, є публічно-правовими, тому їх вирішення належить до юрисдикції адміністративних судів. Позовні вимоги про стягнення моральної шкоди задоволенню не підлягають, оскільки правовідносини сторін не передбачають можливості стягнення моральної шкоди з відповідача на користь позивача. Також суд не вбачає підстав для постановлення окремої ухвали суду на адресу прокуратури Кіровоградської області про заподіяння діями посадових осіб управління пенсійного фонду державі шкоди у розмірі стягнутої моральної шкоди з метою відшкодування її державі в порядку регресу за безпідставністю. З огляду на викладене та

Результат розгляду: partial