Рішення адміністративного суду від 2014-03-04 00:00:00+02

В січні 2014 року позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом, в якому просив скасувати постанову адміністративної комісії при виконкомі Житомирської міської ради №717 від 26 грудня 2013 року, якою позивача визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення за ст. 152 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 850,00 грн. В обґрунтування своїх вимог зазначив, що в ЗОШ №2 м. Житомира займає посаду заступника з навчально-виховної роботи та відповідно посадової інструкції в його обов'язки не входить організація прибирання та благоустрою території школи в тому числі навколо дворової вбиральні. Вказав, що матеріально-відповідальною особою, зокрема за цегляний туалет є заступник директора з господарської частини Тимофєєв О.П., також посилався на погане матеріальне забезпечення школи, зв'язку з чим просив скасувати постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності. Позивач в судовому засіданні позов підтримав у повному обсязі з підстав викладених у позові, просив скасувати оскаржувану постанову. Представник відповідача позов не визнала, надала суду матеріали адміністративної справи відносно [PERSON] за ст.152 КпАП України, також зазначила, що оскаржувана постанова є правомірною, а тому у задоволенні позову просила відмовити. Суд, заслухавши пояснення сторін, вивчивши та дослідивши матеріали справи, з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що адміністративний позов задоволенню не підлягає з огляду на наступне. Судом встановлено, що постановою адміністративної комісії при виконкомі Житомирської міської ради №717 від 26 грудня 2013 року заступника директора [PERSON] за порушення п.6.9, 11.2 Правил благоустрою, забезпечення чистоти, порядку і дотримання тиші у м.Житомирі щодо не організації прибирання навколо дворової вбиральні від гілля, сміття, будівельних відходів, визнано винним у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ст.152 КпАП України та застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 850,00 грн. Частиною 1 статті 218 КпАП Украни встановлено, що адміністративні комісії при виконавчих органах міських рад розглядають справи про адміністративні правопорушення, передбачені, зокрема статтями 149 - 152 цього Кодексу. Таким чином, адміністративна комісії при виконкомі Житомирської міської ради є правомочним органом розгляду справи про адміністративні правопорушення відносно [PERSON] за ст.152 КпАП Украни. У відповідності до статті 280 КпАП України орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Так, судом встановлено, що 16.12.2013 р. інспектором КП «Інспекція з благоустрою м.Житомира» Житомирської міської ради Дергун О.М. складено протокол про адміністративне правопорушення №510 відносно [PERSON], згідно якого останній порушив п.6.9 Правил благоустрою, забезпечення чистоти, порядку і дотримання тиші у м.Житомирі щодо не організації прибирання навколо дворової вбиральні від гілля, сміття, будівельних відході, за що передбачена відповідальність за ст. 152 КпАП України. Судом не беруться до уваги доводи позивача про те, що в його обов'язки не входила організація щодо прибирання навколо дворової вбиральні, оскільки з наявного в матеріалів справи наказу №626-к від 09 вересня 2013 року вбачається, що на час проведення перевірки дотримання Правил благоустрою, забезпечення чистоти, порядку і дотримання тиші у м.Житомирі позивач виконував обов'язки директора вечірньої загальноосвітньої школи ІІ-ІІІ ступенів №2 м. Житомира, а тому є відповідальною особою за організацію прибирання закріпленої за школою та прилеглої до неї території. Згідно диспозиції ст.152 КпАП України адміністративним правопорушенням є порушення правил благоустрою території міст та інших населених пунктів, а також недотримання правил щодо забезпечення чистоти і порядку в містах та інших населених пунктах, тобто вказано норма закону передбачає кілька правопорушень, а саме: порушення правил благоустрою території міст та інших населених пунктів та недотримання правил щодо забезпечення чистоти і порядку в містах та інших населених пунктах. З постанови та протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що суть правопорушення, вчиненого [PERSON] полягає в тому, що він не організував прибирання навколо дворової вбиральні від гілля, сміття, будівельних відходів. Зазначені факти знайшли своє підтвердження в протоколі про адміністративне правопорушення №510 від 16.12.2013 р., складеному інспектором КП «Інспекція з благоустрою м.Житомира» Житомирської міської ради Дергун О.М., фотоматеріалами до зазначеного протоколу та поясненнями сторін у судовому засіданні. Відповідно до ст. 42 Закону України «Про благоустрій населених пунктів» до відповідальності за порушення законодавства у сфері благоустрою населених пунктів притягаються особи, винні у порушенні правил благоустрою територій населених пунктів; забрудненні (засміченні) території населеного пункту; неналежному утриманні об'єктів благоустрою. Згідно рішення Житомирської міської ради від 29.03.2012 року № 325 «Про затвердження Правил благоустрою, забезпечення чистоти, порядку і дотримання тиші у м. Житомирі» до відповідальності за порушення законодавства у сфері благоустрою населених пунктів притягуються особи, винні зокрема у незадовільному утриманні прибудинкових територій, територій підприємств і організацій, несвоєчасне прибирання прилеглої та закріпленої території. З матеріалів справи вбачається та сторонами не заперечується, що навколодворова вбиральня до теперішнього часу перебуває на балансі вечірньої загальноосвітньої школи ІІ-ІІІ ступенів №2 м. Житомира, а тому безпідставними є посилання позивача на відсутність обов'язку здійснювати прибирання прилеглої до неї території та покладення цього обов'язку на інші установи чи організації, що знаходяться навколо вбиральні. Суд також не приймає до уваги доводи позивача про відсутність фінансового забезпечення на прибирання території, оскільки відповідно до наявного в матеріалах справи листа Управління освіти Житомирської міської ради №3023 від 29.09.2011 вбачається, що відповідно до рішення виконкому Житомирської міської ради від 26.09.2002 року №526, в закладах освіти введено штатну одиницю двірника, оплата праці якого приведена до встановлених норм з урахуванням закріпленої території прибирання. Статтею 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення встановлено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Натомість позивачем не підтверджено належними та допустимими доказами неправомірність та необґрунтованість прийняття постанови про притягнення його до адміністративної відповідальності. Згідно з ч. 1 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. Відповідно до ч. 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. За таких обставин суд дійшов висновку, що позивач не довів факт неправомірного притягнення його до адміністративної відповідальності за допомогою доказів у сенсі ст. 251 КУпАП та ст. 69 КАС України, відповідач навпроти довів правомірність прийнятого ним рішення у справі про адміністративне правопорушення, отже постанова адміністративної комісії при виконавчому комітеті Житомирської міської ради від 26 грудня 2013 року № 717 про притягнення [PERSON] до адміністративної відповідальності за ст. 152 КУпАП є законною, а тому скасуванню не підлягає.

Результат розгляду: denied