Рішення адміністративного суду від 2014-02-18 00:00:00+02

До Вінницького районного суду звернувся [PERSON] з вимогами до інспектора ДПС взводу ДВС ВДАІ ВМВ Завальнюка Я.А. про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення. Позовна заява мотивована тим, що постановою інспектора ДПС взводу ДВС ВДАІ ВМВ Завальнюком Я.А. від 11.01.2014 року позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 255 гривні. Дану постанову позивач вважає необґрунтованою, незаконною та такою, що не відповідає вимогам КУпАП з наступних підстав. Позивач вважає, що порушення він не здійснював, будь-яких фактичних даних, що ним вчинено правопорушення у адміністративних матеріалах не має, своєї вини у вчиненні адмінправопорушення він не визнавав, по суті правопорушення надав чіткі пояснення, де зазначив, що вчинив зупинку на відстані 30 метрів від зупинки. Доказом його вини є лише суб'єктивна думка інспектора ДПС. Пояснення позивача не спростовані і в матеріалах справи не має жодного доказу його вини у вчиненні правопорушення. Крім того, відповідачем невірно застосовано норми матеріального права, зокрема, посилання на п. 15.9 ПДР безпідставне, так як в зазначеному пункті ПДР є ряд підпунктів і в пункті (е) немає словосполучення «зупинка громадського транспорту». В даній нормі є словосполучення «посадкових майданчиків для зупинки маршрутних транспортних засобів». Також, в протоколі про адміністративне правопорушення та постанові всупереч ст.ст. 256, 293 КУпАП не значно точно місця вчинення правопорушення, вказано лише вул. Київська, між тим на вулиці Київській є більш, ніж дві зупинки громадського транспорту (тролейбусні, автобусні), які мають назви; не вказано напрямок руху, відстань на якій здійснено зупинку від посадкових майданчиків для зупинки маршрутних транспортних засобів, що на думку позивача, є визначальним для даного правопорушення, тобто не описано суть адміністративного правопорушення. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримав, мотивуючи їх обставинами, викладеними в позовній заяві, просив позов задоволити та пояснив, що здійснив зупинку автомобіля на відстані приблизно 30 метрів від зупинки, так як товариш попросив забрати його, оскільки той вживав алкогольні напої та не мав права керувати транспортним засобом. Відповідач, інспектор ДПС взводу ДВС ВДАІ ВМВ Завальнюк Я.А. в судовому засіданні позов не визнав, заперечував проти його задоволення та пояснив, що при складанні протоколу про адміністративне правопорушення та винесенні оскаржуваної постанови, позивач пояснив, що здійснивши зупинку автомобіля на зупинці громадського транспорту, він нікому не заважає, оскільки на той час на зупинці не було транспорту взагалі. Суд, заслухавши пояснення сторін по справі, дослідивши та оцінивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов [PERSON] необґрунтований, а тому не підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що 11.01.2014 року в м. Вінниці по вул. Київській, [PERSON] керуючи автомобілем «Дачія» /д.н. [NUMBER]/ порушив правила зупинки, здійснивши зупинку автомобіля безпосередньо на зупинці громадського транспорту, чим порушив вимоги п. 15.9 (е) ПДР України, вчинивши адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 122 КУпАП, про що інспектором ДПС взводу ДВС ВДАІ ВМВ Завальнюком Я.А. було складено протокол про адміністративне правопорушення серії АБ2 № 647118 та винесено відповідну постанову про накладення на позивача адміністративного стягнення в розмірі 255 грн. (а.с.4-5). Відповідно до п.п. 15.9 (е) ПДР України, зупинка забороняється: ближче 30 м від посадкових майданчиків для зупинки маршрутних транспортних засобів, а коли їх немає - ближче 30 м від дорожнього знака такої зупинки з обох боків. Зі змісту ст. 280 КУпАП випливає, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. При цьому ст. 251 КУпАП дано визначення поняття доказів, якими є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставин, що мають значення для правильного вирішення справи. Зі змісту наведеної правової норми випливає, що вказані дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показанням технічних приладів, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Згідно ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності,

Результат розгляду: denied