Рішення адміністративного суду від 2014-02-24 00:00:00+02

До Луганського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов Управління Пенсійного фонду України в м. Краснодоні та Краснодонському районі Луганської області до Відділення виконавчої дирекції фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Краснодон та Краснодонському районі Луганської області про стягнення витрат на виплату пенсій по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання та пенсій у зв'язку з втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання у сумі 591983,54 грн. за період грудень 2012 року - травень 2013 року на користь управління. Ухвалою суду від 16 грудня 2013 року, яка була залишена без змін ухвалою Донецького апеляційного адміністративного суду від 23 січня 2014 року, зазначений адміністративний позов було залишено без розгляду в частині стягнення пенсій за період грудень 2012 року - квітень 2013 року у сумі 564884,94 грн. В обґрунтування позову позивач зазначив, що Управління Пенсійного фонду України в м. Краснодоні та Краснодонському районі Луганської області виставило відповідачу до взаємозаліку пенсії, які були призначені по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання та пенсій у зв'язку з втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання, за період грудень 2012 року - травень 2013 року, які на день звернення до суду не були відшкодовані. Представник позивача у судовому засіданні позов підтримав, надав пояснення, аналогічні викладеним у позові, та просив суд задовольнити позов у повному обсязі. Представник відповідача у судовому засіданні позовні вимоги не визнав, надав суду заперечення в яких зазначив, що згідно із ст. 33 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності» у разі смерті потерпілого право на одержання щомісячних страхових виплат та одноразової допомоги на утриманця мають непрацездатні особи, які перебували на утриманні померлого або мали на день його смерті право на одержання від нього утримання. Серед таких непрацездатних осіб є діти, які є учнями, студентами денної форми навчання - до закінчення навчання, але не більш як до досягнення ними 23 років. Акти щомісячної звірки були підписані із запереченнями по особах, які не підпадають під осіб, зазначених ст.36 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності». За таких підстав представник відповідача просив відмовити в задоволенні позову у повному обсязі. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог і наданих сторонами доказів, оцінивши докази відповідно до вимог статей 69-72 Кодексу адміністративного судочинства України, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню повністю, з наступних підстав. Управлінням Пенсійного фонду України в м. Краснодоні та Краснодонському районі Луганської області були направлені на адресу Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань в м. Краснодоні та Краснодонському районі Луганської області, акт щомісячної звірки особових справ пенсіонерів, які мають право на отримання пенсій у зв'язку з нещасним випадком на виробництві або професійним захворюванням за травень 2013 року (том 1 а.с.15). Акт був підписаний з таблицею розбіжностей (том 1 а.с.9). Оцінюючи дії відповідача щодо неприйняття до заліку витрат на виплату пенсії, суд враховує наступне. Відповідно до ст. 81 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1999 №1788 передбачає, що призначення та виплата пенсій здійснюється органами Пенсійного Фонду України. Статтею 15 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності» від 23.09.1999 р. №1105-XIV (далі - закон №1105) передбачено, що страхування від нещасного випадку на виробництві здійснює Фонд соціального страхування від нещасних випадків. Відповідно до ст. ст. 21, 28 Закону №1105 передбачають обов'язок Фонду відшкодовувати шкоду, заподіяну працівникові внаслідок ушкодження його здоров'я або у разі смерті при настанні страхового випадку, виплачуючи йому або особам, які перебували на його утриманні пенсію по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання, пенсію у зв'язку з втратою годувальника який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання. Збір та акумулювання страхових внесків здійснює Фонд відповідно ст. ст. 1, 2 Закону України «Про страхові тарифи на загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності» від 22.02.2001 р. Частиною 1 ст. 36 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» передбачено, що пенсія у зв'язку з втратою годувальника призначається непрацездатним членам сім'ї померлого годувальника, які були на його утриманні, за наявності в годувальника на день смерті страхового стажу, який був би необхідний йому для призначення пенсії по інвалідності, а в разі смерті пенсіонера або осіб, зазначених у частині другій статті 32 цього Закону, незалежно від тривалості страхового стажу. При цьому дітям пенсія у зв'язку з втратою годувальника призначається незалежно від того, чи були вони на утриманні годувальника. Батьки і чоловік (дружина) померлого, які не були на його утриманні, мають право на пенсію у зв'язку з втратою годувальника, якщо втратили джерело засобів до існування. Відповідно до ч. 2 ст. 36 вищезазначеного закону непрацездатними членами сім'ї вважаються: 1) чоловік, батько, мати, якщо вони є інвалідами або досягли пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону; 2) діти померлого годувальника, які не досягли 18 років або старші цього віку, якщо вони стали інвалідами до досягнення 18 років. Діти, які навчаються за денною формою навчання у загальноосвітніх навчальних закладах системи загальної середньої освіти, а також професійно-технічних, вищих навчальних закладах, - до закінчення такими дітьми навчальних закладів, але не довше ніж до досягнення ними 23 років, та діти-сироти - до досягнення ними 23 років незалежно від того, навчаються вони чи ні; 3) чоловік , а в разі їх відсутності - один з батьків або брат чи сестра, дідусь чи бабуся померлого годувальника незалежно від віку і працездатності, якщо він не працюють і зайняті доглядом за дитиною померлого годувальника до досягнення нею 8 років. Згідно п. «д» ч.1 ст. 21 Закону № 1105 у разі настання страхового випадку Фонд соціального страхування від нещасних випадків зобов'язаний у встановленому законодавством порядку своєчасно та в повному обсязі відшкодовувати шкоду, заподіяну працівникові внаслідок ушкодження його здоров'я або в разі його смерті, виплачуючи йому або особам, які перебували на його утриманні пенсію у зв'язку з втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання. У відповідності до ст. 28 Закону № 1105 страховими виплатами є грошові суми, які Фонд виплачує застрахованому чи особам, які мають на це право у разі настання страхового випадку. Зокрема до цих грошових сум входить страхова виплата пенсії у зв'язку з втратою годувальника. Крім того, ст.33 Закону №1105 встановлено коло осіб, які мають право на одержання щомісячних страхових виплат за рахунок коштів рівні Фондом соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України. Відповідно до ст.33 Закону №1105 разі смерті потерпілого право на одержання щомісячних страхових виплат (пенсій згідно з підпунктом "д" пункту 1 частини першої статті 21 цього Закону) мають непрацездатні особи, які перебували на утриманні померлого або мали на день його смерті право на одержання від нього утримання, а також дитина померлого, яка народилася протягом не більш як десятимісячного строку після його смерті. Такими непрацездатними особами є: 1) діти, які не досягли 16 років; діти з 16 до 18 років, які не працюють, або старші за цей вік, але через вади фізичного або розумового розвитку самі не спроможні заробляти; діти, які є учнями, студентами (курсантами, слухачами, стажистами) денної форми навчання - до закінчення навчання, але не більш як до досягнення ними 23 років; 2) жінки, які досягли 55 років, і чоловіки, які досягли 60 років, якщо вони не працюють; 3) інваліди - члени сім'ї потерпілого на час інвалідності; 4) неповнолітні діти, на утримання яких померлий виплачував або був зобов'язаний виплачувати аліменти; 5) непрацездатні особи, які не перебували на утриманні померлого, але мають на це право. Право на одержання страхових виплат у разі смерті потерпілого мають також дружина (чоловік) або один з батьків померлого чи інший член сім'ї, якщо він не працює та доглядає дітей, братів, сестер або онуків потерпілого, які не досягли 8-річного віку. Норми Закону №1105 є спеціальними у визначені кола осіб, які мають право на одержання щомісячних страхових виплат за рахунок коштів рівні Фондом соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України. Механізм відшкодування на централізованому рівні Фондом соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України (далі Фонд соціального страхування від нещасних випадків) Пенсійному фонду України (далі Пенсійний фонд) витрат, пов'язаних з виплатою пенсій по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання та пенсій у зв'язку із втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання визначає Порядок відшкодування Фондом соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України Пенсійному фонду України витрат, пов'язаних з виплатою пенсій по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання та пенсій у зв'язку із втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання, затверджений сумісною постановою правління Пенсійного фонду України та правління Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України 04.03.2003 № 5-4/4 (далі Порядок №5-4/4). Згідно п.5 Порядку №5-4/4 органи Пенсійного фонду щомісяця, до 10 числа місяця, наступного за звітним, на підставі списку осіб, яким виплачено пенсії по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання та пенсії у зв'язку із втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання (додаток 1), та списку померлих осіб і осіб, знятих з обліку з інших причин, які отримували пенсії по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання та пенсії у зв'язку із втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання (додаток 2), проводять з відділеннями виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в районах та містах обласного значення (далі відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків) звірку витрат за особовими справами потерпілих, складають акт щомісячної звірки витрат за особовими справами потерпілих, яким виплачено пенсії по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання та пенсії у зв'язку із втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання (додаток 3), у якому визначають загальну суму витрат, що підлягає відшкодуванню, та до 15 числа місяця, наступного за звітним, подають його відповідно головним управлінням Пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі (далі головні управління Пенсійного фонду) і управлінням виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі (далі управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків). Згідно з п.6 Порядку №5-4/4 Головні управління Пенсійного фонду та управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на підставі акта щомісячної звірки витрат за особовими справами потерпілих, яким виплачено пенсії по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання та пенсії у зв'язку із втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання (додаток 3), узагальнюють і узгоджують довідку про відшкодування Фондом соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України Пенсійному фонду України витрат, пов'язаних з виплатою пенсій по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання та пенсій у зв'язку із втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання (додаток 4), та до 20 числа місяця, наступного за звітним, подають її відповідно до Пенсійного фонду та Фонду соціального страхування від нещасних випадків. Згідно з п.7 Порядку №5-4/4 Фонд соціального страхування від нещасних випадків на підставі довідки про відшкодування Фондом соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України Пенсійному фонду України витрат, пов'язаних з виплатою пенсій по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання та пенсій у зв'язку із втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання (додаток 4), на централізованому рівні до 25 числа місяця, наступного за звітним, перераховує відповідні кошти Пенсійному фонду. Відповідно до статті 1 Угоди про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення, підписаної в м. Москві 13 березня 1992 року, пенсійне забезпечення громадян держав-учасниць цієї Угоди та членів їх сімей здійснюється за законодавством держави, на території якої вони проживають. У статті 3 зазначеної Угоди встановлено, що всі витрати, пов'язані зі здійсненням пенсійного забезпечення за Угодою, несе держава, яка його надає. Викладене свідчить про те, що страховиком, який має виплачувати пенсію по інвалідності особі, котра стала інвалідом внаслідок нещасного випадку на виробництві на території колишніх республік СРСР, є Фонд. Він також має відшкодовувати витрати в разі виплати такої пенсії органами Пенсійного фонду України. Таку ж правову позицію виклав Верховний суд України у своєму рішенні від 28 жовтня 2008 року. Відповідно до ч.8 ст.34 Закону№1105 у разі смерті потерпілого від нещасного випадку або професійного захворювання витрати на його поховання несе Фонд соціального страхування від нещасних випадків згідно з порядком, визначеним Кабінетом Міністрів України. Постановою КМУ від 11.07.2001 №826 «Про затвердження порядку проведення витрат на поховання у разі смерті потерпілого від нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання» встановлено, що витрати на поховання провадяться у разі смерті потерпілого, що настала за обставин, за яких настає страховий випадок державного соціального страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності, перелік яких наведено Кабінетом Міністрів України (п.2 Порядку). В судовому засіданні встановлено, що до щомісячного заліку УПФУ в м. Краснодоні та Краснодонському районі у травні 2013 року було пред'явлено список осіб, яким виплачено пенсії по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання та пенсій у зв'язку з втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання, та які не прийняті до взаємозаліку відповідачем (том 1 а.с.23-24). Умовно даний список поділений на такі категорії осіб: - жінки, які не досягли 55 річного віку на час смерті годувальника: [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON]; - отримано каліцтво в державах СНД: [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON]; - дружина на час смерті працювала: [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON]; - акт Н-1 не відповідає вимогам законодавства: [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON]; - закінчення терміну навчання: [PERSON]; - до вирішення питання утримання: [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON]; - допомога на поховання: [PERSON], [PERSON] З огляду наданих доказів: копій паспортів, розпоряджень про призначення пенсій по втрату годувальника, копій свідоцтв про смерть годувальника, актів про нещасний випадок на виробництві (том 1 а.с.164-249, том 2 а.с.1-253, том 3 а.с.1-253, том 4 а.с.1-251, том 5 а.с.1-251, том 6 а.с.1-90, том 8 а.с.2-82), суд дійшов висновку, що [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] є особами, які на день смерті годувальника не були інвалідами та не досягли пенсійного віку, передбаченого статтею 26 Закону України «Про пенсійне забезпечення», а тому пенсії зазначених осіб не повинно відшкодовуватися за рахунок коштів Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України. Щодо осіб, які отримали каліцтво в державах СНД [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] суд виходить з наступного. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] втратив працездатність 31.05.1976 року (том 6 а.с.91-99), [PERSON] втратив працездатність 27.01.1987 року (том 6 а.с.105-111). Таким чином, пенсії по втраті працездатності даним особам повинна відшкодовуватися Фондом соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України на підставі Угоди про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення. Судом встановлено, що [PERSON], [PERSON], [PERSON] (том 6 а.с.97-104, 112-117, том 8 а.с.83-94) втратили працездатність за часи незалежності України в інших державах, а тому пенсії по втраті працездатності даним особам не повинна відшкодовуватися Фондом соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України на підставі Угоди про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] та [PERSON] було призначено пенсію по втраті годувальника [PERSON] (том 6 а.с.122-139). При цьому годувальник [PERSON] помер [INFO] від нещасного випадку на виробництві, яке сталося на території Російської Федерації, а тому пенсії по втраті годувальника даним особам не повинна відшкодовуватися Фондом соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України на підставі Угоди про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення. З огляду наданих доказів: копій паспортів, розпоряджень про призначення пенсій по втрату годувальника, копій свідоцтв про смерть годувальника, трудових книжок (том 6 а.с.140-271) суд дійшов висновку, що [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] на час смерті годувальника працювали, а тому пенсії по втраті годувальника не можуть бути відшкодовані за рахунок коштів Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України. Щодо [PERSON] (том 6 а.с.229-233, том 8 а.с.107-108) судом встановлено, що на час втрати годувальника жінка не працювала, а тому має право на отримання страхових виплат за рахунок коштів Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України. Щодо отримання пенсій по втраті годувальника [PERSON], [PERSON], [PERSON] (том 7 а.с.1-25) та підстав для відшкодування пенсій за рахунок коштів Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України, суд виходить з того, що з [PERSON] про нещасний випадок вбачається, що годувальники померли від нещасного випадку на виробництві, а особи є інвалідами з дитинства, та підпадають під категорію осіб, визначених ст.33 Закону №1105. При цьому невідповідність вимогам Закону акту про нещасний випадок форми Н-1, не є предметом спору у даній справі, а тому ці доводи відповідача є непереконливими і не можуть слугувати підставою для відмови в позові. Щодо стягнення витрат на виплату пенсії [PERSON] (том 7 а.с.26-37), суд виходить з того, що постановою Луганського окружного адміністративного суду від 06.02.2013, яке залишено без змін ухвалою Донецького апеляційного адміністративного суду від 15. 03.2013 (том 1 а.с.103-104), було встановлено обставини, з яких відсутні підстави для відшкодування пенсії по втраті годувальника за рахунок коштів Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України. А тому з урахуванням ст.72 КАС України відсутні підстави для доказування обставини, встановлені судовим рішенням при розгляді даної справи. Щодо підстав для відшкодування пенсії по втраті годувальника [PERSON] (том 7 а.с.38-43) на час навчання, суд виходить з того, що вона з 01.02.2013 відрахована зі складу учнів ліцею наказом №32-к/тр від 01.02.2013 (том 1 а.с.64), а тому відсутні підстави для відшкодування пенсії за травень 2013 року. Щодо відшкодування пенсій по втраті годувальника [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] за рахунок коштів Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України, з огляду на докази в матеріалах справи (том 7 а.с.44-143), суд виходить з того, що годувальники отримали трудове каліцтво, профзахворювання, але відсутні докази знаходження зазначених осіб на утриманні померлих, а тому відповідач правомірно не прийняв до заліку для відшкодування пенсії зазначених осіб. Щодо наявності підстав відшкодування допомоги сім'ями на поховання [PERSON] та [PERSON] (том 7 а.с.144-163, том 8 а.с.96) за рахунок коштів Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України суд виходить з того, що позивачем не надано доказів того, що смерті зазначених осіб настала за обставин, за яких настає страховий випадок державного соціального страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності, тобто довідок про причинний зв'язок смерті з отриманим каліцтвом або профзахворюванням. З урахуванням того, що в судовому засіданні знайшли своє підтвердження законих вимог Управління Пенсійного фонду України в м. Краснодоні та Краснодонському районі Луганської області до Відділення виконавчої дирекції фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Краснодон та Краснодонському районі Луганської області про стягнення витрат на виплату пенсій по особах [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], суд приходить до висновку про часткове задоволення адміністративного позову у розмірі призначеної пенсії зазначеним особам 824 грн. 49 коп. Щодо інших осіб в судовому засіданні було встановлено, що вони не відносяться до категорії осіб, перелічених у ст.33 та ст.34 Закону №1105, а тому вимоги позивача в цій частині необґрунтовані та не підлягають задоволенню Питання по судових витратах не вирішується, оскільки позивач звільнений від їх сплати у встановленому порядку.

Результат розгляду: partial