Рішення адміністративного суду від 2014-02-21 00:00:00+02

Відповідно до статті 160 частини 3 КАС України 21 лютого 2014 року було проголошено вступну та резолютивну частини постанови. Повний текст постанови виготовлено та підписано 25 лютого 2014 року. Державна податкова інспекція у Тячівському районі Головного управління Міндоходів у Закарпатській області звернулася до Закарпатського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "Янтар" про надання дозволу на погашення усієї суми податкового боргу за рахунок майна платника податків, що перебуває у податковій заставі. Позовні вимоги обґрунтовуються положеннями ст. 95 Податкового кодексу України, якою передбачено звернення органу державної податкової служби до суду для надання дозволу на погашення податкового боргу за рахунок продажу майна платника податків, що перебуває в податковій заставі. В судове засідання представник позивача не з'явився, проте подав суду заяву про розгляд справи, у своїй заяві від 21.02.2014 року підтримав позовні вимоги, просить суд надати дозвіл на погашення податкового боргу за рахунок активів Товариства з обмеженою відповідальністю "Янтар", які перебувають у податковій заставі.(а.с.31) Відповідач письмове заперечення проти позову з належними доказами не подав, свого представника в судові засідання 11.02.2014 року та 21.02.2014 року не направив, не повідомив суд про причини не прибуття, хоча належним чином був повідомлений судом про відкриття провадження у справі, про дату, час і місце розгляду даної справи, однак направлена кореспонденція повернута до суду з відмітками поштового відділення: "за адресою не знаходиться"(а.с.22-27). Згідно поданої позивачем довідки з ЄДРПОУ, Товариство з обмеженою відповідальністю "Янтар" зареєстроване за адресою: Закарпатська область, Тячівський район, м. Тячів, вул. Комсомольська, 4А, тобто за адресою, що вказана в позовній заяві та на яку відправлялася судова кореспонденція, а за таких обставин, на підставі ст. 37 КАС України, сторона вважається належним чином повідомленою про дату, час та місце судового засідання. Суд вважає, що спір можливо вирішити на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч.4 ст.128 КАС України у разі неприбуття відповідача, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, без поважних причин розгляд справи може не відкладатися і справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів. Відповідно до частини 1 статті 41 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи якщо відповідно до положень КАС України розгляд справи здійснюється за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. А оскільки сторони в судове засідання не з'явилися, фіксування судового процесу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, суд приходить до наступного висновку. Як встановлено з матеріалів справи, Товариства з обмеженою відповідальністю "Янтар"є юридичною особою (реєстраційний № в ЄДР 19109001). Постановою Закарпатського окружного адміністративного суду від 27 жовтня 2011 року (справа № 2а-0770/3133/11, головуючий - суддя Маєцька Н.Д.) у справі за позовом Тячівської ДПІ стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Янтар" заборгованість у сумі 19877,68 грн.(а.с.7) Згідно наявного в матеріалах справи інкасового доручення (розпорядження), направленого Тячівської ДПІ до банків, обслуговуючих Товариство з обмеженою відповідальністю "Янтар" такі повернуті без виконання, оскільки на рахунках відповідача відсутні кошти.(а.с.12) Крім того, ДВС Тячівського районного управління юстиції 26.06.2013 року винесено постанови про повернення виконавчого документа стягувачеві, у зв'язку з відсутністю вільного від застави майна, на яке можна звернути стягнення. (а.с.8, 9) Відповідно до п. 88.1. ст. 88 Податкового Кодексу України з метою забезпечення платком податків своїх обов'язків, майно платника податків, який має податковий борг, передається у податкову заставу. Право податкової застави виникає згідно із цим Кодексом та не потребує письмового оформлення. Відповідно пп. 89.1 пп. 89.1.1 ст. 89 Податкового Кодексу України право податкової застави виникає у разі несплати у строки, встановлені цим Кодексом, суми податкового зобов'язання, самостійно визначеної платником податків у податковій декларації, - з дня, що настає за останнім днем зазначеного строку та несплати у строки, встановлені цим Кодексом, суми грошового зобов'язання, самостійно визначеної контролюючим органом, - з дня виникнення податкового боргу. Згідно з пп.8, пп.2, пп. 3 ст. 89 Податкового Кодексу України право податкової застави поширюється на будь-яке майно платника, яке перебуває в його власності (господарському віданні або оперативному управлінні) у день виникнення такого права і балансова вартість якого відповідає сумі податкового боргу платника податків крім випадків передбачених пунктом 89.5 цієї статті, а також на інше майно, на яке платник податків набуде права власності у майбутньому. Відповідно до облікової картки платника податків, станом на час звернення до суду з позовом податковий борг Товариства з обмеженою відповідальністю "Янтар" становить 21597,01 грн. у тому числі пеня 33,44 грн. (а.с.10, 11) Відповідно до акту опису майна від 15 травня 2012 року за № 22, описано основні засоби (активи) Товариства з обмеженою відповідальністю "Янтар", усього на загальну суму 80000,00 грн. Наказом ДПА України від 28 вересня 2001 року за № 338 затверджено Порядок застосування податкової застави органами державної податкової служби (зареєстрований в Мінюсті України 03.10.2001 року за № 857/6048, втратив чинність згідно наказу ДПА України від 24.12.2010 року за № 1043, діючий та в редакції станом на час виникнення спірних правовідносин, далі - Порядок), та згідно п. 1.3 Порядку, податкова застава - спосіб забезпечення податкового зобов'язання платника податків, не погашеного у строк, що виникає на підставі Закону. Відповідно до пункту 89.8 ст. 89 Податкового Кодексу України, податковий орган зобов'язаний безоплатно зареєструвати податкову заставу у відповідному державному реєстрі. Тячівською ДПІ зареєстровано у Державному реєстрі обтяжень рухомого майна податкову заставу згідно Акту опису активів Відповідача, на які поширюється право податкової застави терміном дії до 30.05.2017р. (а.с.14). Згідно ст. 95 ПК України, орган державної податкової служби здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі. Абзацом другим п.95.3 ст.95 ПК України встановлено, що орган державної податкової служби звертається до суду щодо надання дозволу на погашення усієї суми податкового боргу за рахунок майна платника податків, що перебуває у податковій заставі. Рішення суду щодо надання вказаного дозволу є підставою для прийняття органом державної податкової служби рішення про погашення усієї суми податкового боргу (абзац третій п.95.3 ст.95 ПК України). Виходячи з наведеного, податковий орган може вжити заходів щодо погашення податкового боргу платника податків за рахунок майна платника податків, що перебуває у податковій заставі, лише на підставі рішення суду. Тобто, вимога позовної заяви Тячівської ДПІ про надання дозволу на погашення усієї суми податкового боргу за рахунок майна платника податків, що перебуває у податковій заставі, - є обґрунтованою, підтверджується матеріалами справи та відповідає вимогам закону. При цьому, суд констатує, що сума коштів від продажу майна може перевищувати його податковий борг, та у відповідності до п.95.6ст.95 ПК України - позитивна різниця між сумою продажу та сумою податкового боргу повинна бути перерахована на рахунки платника податків. Згідно ч. 1 ст. 71 КАС Україна, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. Матеріалами справи та поясненнями представника позивача доведено як наявність податкового боргу відповідача, так і правомірність звернення позивача до суду з позовом про надання дозволу на погашення податкового боргу за рахунок заставленого майна, позовні вимоги є обґрунтованими, підтверджені належними та допустимими доказами, відповідачем не спростовані (заперечення проти позову відповідач суду не надав) та підлягають до задоволення повністю. Судові витрати по справі згідно ч. 4 ст. 94 КАС України з відповідача не стягуються.

Результат розгляду: granted