Рішення адміністративного суду від 2014-02-06 00:00:00+02

Позивач просить суд зобов'язати відповідача прийняти до відшкодування суми витрат УПФУ в м. Охтирці та Охтирському районі на виплату та доставку допомоги на поховання в розмірі 185,00 грн. Свої вимоги Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Охтирка (далі - ФССНВВПЗУ у м. Охтирка) мотивує тим, що за жовтень 2013 року УПФУ в м. Охтирці та Охтирському районі були здійснені витрати на виплату та доставку допомоги на поховання, сума витрат якої повинен відшкодовувати позивачу саме відповідач, оскільки, згідно статті 21 Законом України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності" (далі по тексту - Закон № 1105), обов'язок, здійснювати виплати пенсій по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання та пенсій у зв'язку із втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання покладено саме на Фонд соціального страхування від нещасних випадків. Непогоджуючись з позовом ФССНВВПЗУ у м. Охтирка в своїх письмових запереченнях посилається на те, що згідно статті 4 Закону України "Основи законодавства України про загальнообов'язкове державне соціальне страхування", який регулює сферу соціального страхування в Україні, визначені види загальнообов'язкового державного соціального страхування, до яких входять окремо пенсійне страхування та окремо страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності. У відповідності до частини 2 статті 4 цього Закону "відносини, що виникають за зазначеними у частині першій цієї статті видами загальнообов'язкового державного соціального страхування, регулюються окремими законами, прийнято відповідно до цих Основ", тобто пенсійне забезпечення і соціальне страхування від нещасного випадку регулюється окремими, незалежними один від одного законами. Забезпечення пенсійного страхування і діяльність Пенсійного фонду України реалізується нормами Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" (Закон № 1058). Частиною 3 статті 4 Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності" (Закон № 1105) зазначено, що "виключно законами про пенсійне забезпечення визначаються: джерела формування коштів, що спрямовуються на пенсійне забезпечення". Згідно статті Закону № 1058 одним із джерел формування коштів Пенсійного Фонду, зокрема є: "кошти державного бюджету та цільових фондів, що перераховуються до Пенсійного фонду у випадках, передбачених цим Законом". В жодному законодавчому акті відсутня норма про включення до складу одного із джерел коштів Пенсійного Фонду в разі повернення Фондом соціального страхування від нещасних випадків допомоги на поховання, яке не пов'язане з смертю особи від нещасного випадку на виробництві чи професійного захворювання, а відповідно вимога про включення її до відшкодування є безпідставною. Посилання на підпункти "г" і "д" пункту 1 статті 21 Закону №1105 про те, що ФССНВВПЗУ у м. Охтирка зобов'язаний у встановленому законодавством порядку своєчасно та в повному обсязі відшкодовувати шкоду, заподіяної працівникові внаслідок ушкодження його здоров'я або в разі його смерті, виплачуючи йому або особам, які перебували на його утриманні, пенсію по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання та пенсію у зв'язку з втратою годувальника є безпідставні оскільки дія Закону № 1105 поширюється лише на діяльність ФССНВВПЗУ, а не на діяльність Пенсійного Фонду. Законодавством встановлено порядок, в якому разі ФССНВВПЗУ проводиться відшкодування витрат на поховання в разі смерті потерпілого від нещасного випадку на виробництві, що визначається постановою КМУ № 826 від 11.07.2001 року. Також в пункті 3 Постанови № 45 правління Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України "Про витрати на поховання та пов'язані з цим ритуальні послуги у разі смерті потерпілого від нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання" від 03.10.2008 р. (Постанова № 45), що прийнята на виконання пункту 6 Постанови КМУ №826 зазначено, що: "витрати на поховання проводяться робочими органами виконавчої дирекції Фонду страхувальнику або сім'ї застрахованого чи іншій особі, яка здійснювала поховання у разі його смерті, що настала за обставин, за яких настає страховий випадок державного соціального страхування громадян від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, перелік яких визначено Кабінетом Міністрів України". Нормами чинного законодавства визначено наявність документального підтвердження причинно-наслідкового зв'язку з нещасним випадком на виробництві чи професійним захворюванням. Управлінням ПФУ у м. Охтирка і Охтирському районі не надавало ні до відділення Фонду у м. Охтирка, ні до позову документів, які б підтверджували як доказ причинний зв'язок смерті потерпілого від нещасного випадку на виробництві чи професійного захворювання - [PERSON], а відповідно проставлена сума в акті, який вони просять погодити, є не обґрунтованою і не законною і не підлягає задоволенню. Представники сторін у судове засідання не з'явилися, надали суду заяви про розгляд справи без участі їх представників. Відповідно до вимог ч. 6 ст. 12 та ч. 1 ст. 41 Кодексу адміністративного судочинства України під час судового розгляду справи в судовому засіданні забезпечується повне фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу, крім випадків неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи у разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності осіб, які беруть участь у справі (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження). Перевіривши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, суд вважає за необхідне у задоволенні позовних вимог відмовити, виходячи з наступного. Судом встановлено, що відповідачем підписано акт звірки за жовтень 2013 року (а.с.4) з розбіжностями в сумах витрат, про що складено відповідна таблиця розбіжностей (а.с.6). Виходячи із зазначеного акту та таблиці розбіжностей, в жовтні 2013 року позивач здійснив виплати 44 особам в сумі 6000,62 грн., в тому числі основний розмір виплачених пенсій в сумі 5525,29 грн., щомісячна цільова грошова допомога на прожиття - 273,67 грн., витрати з виплати та доставки пенсій - 18,06 грн., допомога на поховання - 183,6 грн., що і було включено в акт. Відповідач прийняв до заліку 5815,56 грн., в тому числі: основний розмір пенсії - 5525,29 грн., щомісячна цільова грошова допомога на прожиття - 273,67 грн., витрати з виплати та доставки пенсій - 16,6 грн. Таким чином відповідачем не прийнято до заліку та не відшкодовано позивачу 183,6 грн. Дані обставини підтверджуються копією акту щомісячної звірки витрат по особових справах потерпілих, яким виплачено пенсії по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання та пенсії у зв'язку з втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання за жовтень 2013 року. Відповідно до підпунктів "г" та "д" пункту 1 частини 1 статті 21 Закону № 1105 у разі настання страхового випадку страховик, яким є Фонд соціального страхування від нещасних випадків, зобов'язаний у встановленому законодавством порядку своєчасно та в повному обсязі відшкодовувати шкоду, заподіяну працівникові внаслідок ушкодження його здоров'я або в разі його смерті, виплачуючи йому або особам, які перебували на його утриманні, пенсію по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання, а також пенсію у зв'язку з втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання. В той же час, частиною 16 статті 34 Закону №1105 передбачено, що виплата пенсії по інвалідності внаслідок трудового каліцтва чи професійного захворювання здійснюється відповідно до законодавства про пенсійне забезпечення. У випадку, якщо після призначення застрахованій особі матеріальної допомоги чи надання соціальних послуг згідно статтею 24 зазначеного Закону між Фондом соціального страхування від нещасних випадків і страховиками з інших видів соціального страхування виникають спори щодо понесених витрат, виплата здійснюється страховиком, до якого звернувся застрахований. При цьому страховик, до якого звернувся застрахований, має право звернутися до відповідного страховика з інших видів соціального страхування щодо відшкодування понесених ним витрат. Посилаючись на вказані норми статтю 21 Закону № 1105, Постанову № 265, Постанову № 198 та положення Порядку проведення витрат на поховання у разі смерті потерпілого від нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання, затвердженого постановою КМУ від 11 липня 2001 року № 826, який прийнятий на виконання частини восьмої статті 34 цього Закону Виходячи із вищезазначеного, дані обставини підтверджуються копією акту щомісячної звірки витрат по особових справах потерпілих, яким виплачено пенсії по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання та пенсії у зв'язку з втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання за лютий 2013 року. Відповідно до п.п. "г"та "д"п.1 ч.1 ст.21 Закону № 1105, на чому також наголошує позивач, у разі настання страхового випадку страховик, яким є Фонд соціального страхування від нещасних випадків, зобов'язаний у встановленому законодавством порядку своєчасно та в повному обсязі відшкодовувати шкоду, заподіяну працівникові внаслідок ушкодження його здоров'я або в разі його смерті, виплачуючи йому або особам, які перебували на його утриманні, пенсію по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання, а також пенсію у зв'язку з втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання. В той же час, частиною 16 статті 34 Закону № 1105 передбачено, що виплата пенсії по інвалідності внаслідок трудового каліцтва чи професійного захворювання здійснюється відповідно до законодавства про пенсійне забезпечення. У випадку, якщо після призначення застрахованій особі матеріальної допомоги чи надання соціальних послуг згідно ст. 24 зазначеного Закону між Фондом соціального страхування від нещасних випадків і страховиками з інших видів соціального страхування виникають спори щодо понесених витрат, виплата здійснюється страховиком, до якого звернувся застрахований. При цьому страховик, до якого звернувся застрахований, має право звернутися до відповідного страховика з інших видів соціального страхування щодо відшкодування понесених ним витрат. Посилаючись на вказані норми ст. 21 Закону № 1105, Постанову № 265, Постанову № 198 та положення Порядку, зважаючи, що обов'язок відшкодування шкоди, заподіяної працівникові, внаслідок ушкодження здоров'я при настанні страхового випадку, зокрема, виплати йому пенсій по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання та пенсій у зв'язку із втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання, покладено на Фонд соціального страхування, позивач вважає, що саме відповідач повинен відшкодовувати органу Пенсійного фонду суми витрат на виплату та доставку щомісячної державної адресної допомоги та підвищення до пенсії. Однак, суд не погоджується з даною позицією позивача УПФУ в м. Охтирці та Охтирському районі помилково обов'язок ФССНВВПЗУ у м. Охтирка щодо відшкодування шкоди, заподіяної працівникові, внаслідок ушкодження його здоров'я при настанні страхового випадку поєднує з обов'язком нести витрати на виплату та доставку державної адресної допомоги, а також підвищення до пенсії особам, яким призначено пенсії по інвалідності. Норми Закону № 1105, що є спеціальними нормами, які регулюють відносини державного соціального страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності, зокрема стаття 21, не передбачає таких витрат Фонду як виплата особам, яким призначено пенсії по інвалідності, щомісячної державної адресної допомоги та підвищення до пенсії. Останні передбачені відповідно Постановою №265 та Постановою № 198. В той же час, пунктом 2 Прикінцевих положень Закону № 1105 передбачено, що до приведення законодавства України у відповідність із цим Законом законодавчі та інші нормативні правові акти застосовуються в частині, що не суперечать цьому Закону. Положення Постанови № 265 та Постанови № 198 суперечать приписам Закону № 1105, а тому застосовувати їх не можна, до того ж в них не передбачено самого порядку відшкодування даних витрат. Крім того, варто зазначити, що Порядок, на який посилається позивач, не врегульовує спірних відносин, які виникли у даному випадку, оскільки встановлене ним правило підписання актів звірки розрахунків розраховано на відсутність спору. В пункті 2 цього Порядку визначено механізм відшкодування на централізованому рівні Фондом соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України Пенсійному фонду України витрат, пов'язаних з виплатою пенсій по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання та пенсій у зв'язку із втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання, які призначені особам, що застраховані згідно із Законом України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності" (крім осіб, зазначених у пункті 2 статті 8 цього Закону), у тому числі добровільно застраховані, та потерпілим особам, право яких на отримання відшкодування шкоди раніше було встановлено згідно із законодавством СРСР або законодавством України про відшкодування шкоди, заподіяної працівникам внаслідок травмування на виробництві або професійного захворювання, пов'язаних з виконанням ними трудових обов'язків. Тобто остаточне питання відшкодування сум вирішується на центральному рівні, не між сторонами по справі. Підписання акту звірки є правом сторін. З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що вимоги позивача про зобов'язання відділення ВД ФССНВВПЗУ у м. Охтирка прийняти до відшкодування суми витрат УПФУ в м. Охтирці та Охтирському районі на виплату та доставку допомоги на поховання в розмірі 185,06 грн. є безпідставними та лежать поза межами прав УПФУ в м. Охтирці та Охтирському районі, а тому слідує у задоволенні позовних вимог відмовити.

Результат розгляду: denied