Рішення адміністративного суду від 2014-01-30 00:00:00+02

Товариство з обмеженою відповідальністю «ВВМ Трейдинг» звернулося до суду з позовом до Державної податкової інспекції у м. Сумах Головного управління Міндоходів у Сумській області (далі по тексту - ДПІ у м. Сумах), в якому просить визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 31.10.2013 року №0000902204 про зменшення від'ємного значення суми податку на додану вартість у розмірі 12 300грн. Свої вимоги мотивує тим, що за наслідками документальної позапланової виїзної перевірки відповідачем було складено акт від 18.10.2013 року №1333/2204/36550783/126 "Про результати документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «ВВМ Трейдінг» з питань дотримання вимог податкового законодавства по податку на додану вартість при здійсненні фінансово-господарських операцій з ТОВ «Оттімо» за вересень-жовтень 2011 року» (далі по тексту - акт перевірки), в якому зроблено висновок про порушення позивачем абзацу п.198.3, п.198.6 ст.198 Податкового кодексу України внаслідок завищення податкового кредиту за вересень-жовтень 2011 року на загальну суму 12 300 грн., в тому числі за вересень 2011 року - на суму 1760грн., за жовтень 2011 року - на суму 10540грн., сформованого на підставі господарських операцій, які не спричиняють реального настання правових наслідків та здійснюються з метою заниження об'єкту оподаткування, несплати податків. Зокрема, між ТОВ «ВВМ Трейдінг» та ТОВ «Оттімо» укладений договір купівлі-продажу №1701/1 від 17.01.2011 року товару (муфти Д100.08.024, вала воздуходувки 10Д100.37.126, насосу масляного КТ6.13.1, топливного фільтру тонкої очистки 2Д100.69, прокладки 34.06.00.08-007, амортизатору 2ЕТ116.30.30.016, поршня ЦВД 32.04.00.01-011), на виконання якого позивачем здійснено оплату вартості придбаних у ТОВ «Оттімо» товарів, на перевірку надано усі необхідні документи первинного бухгалтерського обліку. Позивач зазначає, що відсутність у контрагента власних складських приміщень для зберігання товарів та виробничих приміщень, транспортних засобів, а також невеликого штату працівників, як це вказано в акті перевірки, безпосередньо не свідчить про не здійснення господарських операцій за договором купівлі-продажу та про не можливість їх здійснення платниками податків. Все придбане у ТОВ «Оттімо» устаткування позивач використав у власній господарській діяльності шляхом його продажу до Республіки Казахстан та Латвії, що підтверджується відповідними документами, у зв'язку з чим реальність здійснення постачання товару до ТОВ «ВВМ Трейдінг» не викликає жодних сумнівів. Крім того, позивач просить визнати протиправними дії ДПІ у м. Сумах з проведення документальної позапланової виїзної перевірки на підставі наказу №546 від 08.10.2013 року. Позовні вимоги в цій частині обґрунтовує тим, що у відповідь на запити податкового органу від 15.03.2013 року №13991/10/15.3-17 та №13992/10/15.3-17 ТОВ «ВВМ Трейдінг» надало усі необхідні документи, що підтверджують фінансово-господарські операції з ТОВ «Оттімо» за вересень-жовтень 2011 року (банківські виписки, податкові накладні, рахунки, видаткові накладні) у встановлений п.п.78.1.1 п.78 ст.78 Податкового кодексу України 10-денний термін з дня отримання запиту. Проте, ДПІ у м. Сумах був протиправно винесений наказ №546 від 08.10.2013 року та проведена документальна позапланова виїзна перевірка позивача строком 5 робочих днів (з 01.10.2013 року до 07.10.2013 року), оскільки згідно з актом ДПІ у м. Сумах від 19.12.2012 року №4298/15-520/36550783 «Про результати документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «ВВМ Трейдінг» з питань достовірності нарахування залишку від'ємного значення по декларації з податку на додану вартість за жовтень 2012року» взаємовідносини з ТОВ «Оттімо» були перевірені та порушень податкового законодавства не встановлено. В судовому засіданні представник позивача просив задовольнити позовні вимоги у повному обсязі із зазначених вище підстав. В судовому засіданні представник відповідача проти задоволення позовних вимог заперечував у повному обсязі (а.с.29-34), пояснивши, що оскаржуване податкове повідомлення рішення є обґрунтованим та законним. Факт постачання товару протягом періоду, що перевірявся, підтверджується видатковими накладними, податковими накладними, банківським виписками, наказами на відрядження директора товариства Яременка В.О., авансовими звітами, накладними на вантаж, розрахунковою квитанцією за перевезення. Однак, на підприємстві відсутні сертифікати якості та сертифікати відповідності товарів, хоча у пункті 4.1 договору №1701/1 від 17.02.2011 року вказано, що якість товару повинна відповідати встановленими на поставлений товар показникам, та наявність перелічених документів є необхідною відповідно до вимог наказу Мінфіну України №88 від 24.05.1995 року, яким затверджено Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку. Тому отримані податкові накладні не дають права позивача на податковий кредит, оскільки вони не засвідчують факт отримання зазначених товарів. З приводу позовних вимог про визнання дій щодо проведення документальної позапланової виїзної перевірки на підставі наказу №546 від 08.10.2013 року протиправними представник відповідача зазначив, що 29.03.2013 року на адресу позивача направлялися запити від 15.03.2013 року №13991/10/15.3-17 та №13992/10/15.3-17 про надання копій документів по взаємовідносинам з ТОВ «Оттімо» за період вересень-жовтень 2011 року, у відповідь на які було надано копії банківських виписок, рахунків, податкових та видаткових накладних. Оскільки ТОВ «ВВМ Трейдінг» не надало сертифікатів якості товару, складських документів на оприбуткування товарів на складі, договорів на відповідальне зберігання товарів та відповідних актів прийому-передачі, договорів оренди складських приміщень, де б зберігалися придбані товари, інформації про перевізників товару, пояснень щодо подальшої реалізації отриманих товарів від контрагента, а також у зв'язку з отриманням від ДПІ у Фрунзенському районі м. Харкова акту від 15.12.2011 року «1241/23-212/35247423 «Про результати документальної позапланової невиїзної перевірки ТОВ «Оттімо» щодо документального підтвердження господарських відносин із платниками податків та зборів, їх реальності та повноти відображення в обліку за період з 01.09.2011 року до 31.10.2011 року» ДПІ у м. Сумах винесено наказ №546 від 08.10.2013 року для перевірки наявності на підприємстві усіх необхідних документів первинного бухгалтерського обліку та правильності їх заповнення. Тому перевірка проводилася з метою якнайповнішого дослідження документів, що підтверджують фінансово-господарські відносини позивача з його контрагентом, та для об'єктивного висновку щодо дотримання чи не дотримання ним вимог податкового законодавства. Просить в задоволенні позову відмовити. Вислухавши представників сторін, перевіривши матеріали справи і оцінивши наявні в ній докази в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що ТОВ «ВВМ Трейдінг» зареєстровано як юридична особа - суб'єкт підприємницької діяльності в м. Суми, вул. СКД,24, офіс 13, та є платником податку на додану вартість з 16.09.2009 року. З 01.10.2013 року до 07.10.2013 року посадовою особою відповідача проводилася документальна позапланова виїзна перевірка, за наслідками якої було складено акт від 18.10.2013 року №1333/2204/36550783/126 "Про результати документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «ВВМ Трейдінг» з питань дотримання вимог податкового законодавства по податку на додану вартість при здійсненні фінансово-господарських операцій з ТОВ «Оттімо» за вересень-жовтень 2011 року (а.с.102-106), в якому зроблено висновок про порушення позивачем абзацу п.198.3, 198.6 ст.198 Податкового кодексу України, оскільки господарські операції між вказаними підприємствами не спричиняють реального настання правових наслідків, вчиняються з метою заниження об'єкту оподаткування, несплати податків, в результаті чого позивачем завищено податковий кредит за вересень-жовтень 2011 року на загальну суму 12 300 грн., в тому числі за вересень 2011 року - на суму 1760грн., за жовтень 2011 року - на суму 10540грн. На підставі акту перевірки ДПІ у м. Сумах прийнято податкове повідомлення-рішення від 31.10.2013 року №0000902204, яким позивачу зменшено від'ємне значення суми податку на додану вартість у розмірі 12 300грн. (а.с.7). Відповідно до п.п.14.1.181 п.14.1 ст. 14 ПК України податковий кредит - сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов'язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу. Згідно з п. 198.3 ст. 198 ПК України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг (у разі здійснення контрольованих операцій - не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу) та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку. Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду. Датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше; дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною (п. 198.2. ст. 198 ПК України). Пунктом 198.6 встановлено, що не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу У разі коли на момент перевірки платника податку органом державної податкової служби суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними цим пунктом документами, платник податку несе відповідальність відповідно до цього Кодексу. У разі якщо платник податку не включив у відповідному звітному періоді до податкового кредиту суму податку на додану вартість на підставі отриманих податкових накладних, таке право зберігається за ним протягом 365 календарних днів з дати складання податкової накладної. В акті перевірки зроблено висновок про відсутність реального виконання господарських операцій за договором купівлі-продажу №1701/1 від 17.01.2011 року, оскільки він не спричиняє реального настання правових наслідків, не підтверджує відносин з контрагентом, що свідчить про відсутність об'єкта оподаткування та про неможливість реального здійснення платником податків операцій по ланцюгу з постачальниками та покупцями. Проте, суд не погоджується з таким висновком податкового органу, оскільки реальність виконання договору купівлі-продажу №1701/1 від 17.01.2011 року (а.с.50), укладеного між ТОВ «ВВМ Трейдінг» та ТОВ «Оттімо» підтверджується: - копіями видаткових накладних на отримання товару №192 від 28.10.2011 року (а.с.51), №182 від 27.10.2011 року (а.с.54), №201 від 29.09.2011 року (а.с.61); - копіями податкових накладних №192 від 28.10.2011 року (а.с.52), №182 від 27.10.2013 року (а.с.55), №201 від 29.09.2011 року (а.с.62); - оплата за придбаний товар підтверджується банківськими виписками від 31.10.2011 року, від 03.11.2011 року, від 04.01.2012 року, від 09.02.2012 року (а.с.56-58, 63); - наказом про відрядження директора підприємства Яременка В.О. від 25.10.2011 року №57 (а.с.59), який здійснював перевезення товарів (муфти Д100.08.024, вала воздуходувки 10Д100.37.126, насосу масляного КТ6.13.1, топливного фільтру тонкої очистки 2Д100.69, прокладки 34.06.00.08-007, амортизатору 2ЕТ116.30.30.016) власним автомобілем (відповідно до п.2.3 договору №1701/1 від 17.01.2011 року постачання товарів здійснюється на умовах самовивозу), який ТОВ «ВВМ Трейдінг» орендує у нього на підставі договору від 03.08.2011 року для здійснення службових поїздок по території України та за її межами (пункт 1.3); - розрахунковою квитанцією за перевезення товару ФОП [PERSON] (поршня ЦВД 32.04.00.01-011) від 28.10.2011 року на суму 78грн.(а.с.33); - копією авансового звіту №131 від 28.10.2011 року (а.с.60). Про наявність перелічених вище документів у позивача під час проведення перевірки зазначено у п.3.1.2 акту від 18.10.2013 року №1333/2204/36550783/126 (а.с.104). Дані документи підтверджують переміщення устаткування від ТОВ «Оттімо» до позивача та фактичність здійснених між позивачем та ТОВ «Оттімо» господарських операцій згідно договору купівлі-продажу №1701/1 від 17.01.2011 року. Також представником позивача надано до суду копію договору оренди нежитлового приміщення від 20.09.2011 року №157 (а.с.64), копії актів здачі-прийняття робіт (послуг) про надання частини приміщення МОН загальною площею 14,2м.2, розміщеного за адресою: м. Суми, проспект Курський,105, у вересні-жовтні 2011 року (а.с.65), а також банківську виписку за період з 06.10.2011 року до 06.10.2011 року, з якої вбачається проведення оплати за оренду згідно з рахунками СФ-0001490 від 30.09.2011 року та №СФ-0001491 від 03.10.2011 року на користь орендодавця - ПАТ «Сумське підприємство «Агротехсервіс». Вказане приміщення призначалося для складського зберігання товарів орендарем (пункт 1.2. договору). Більш того, позивачем надані до суду копії документів, що підтверджують зв'язок між придбанням останнім устаткування у ТОВ «Оттімо» та власною господарською діяльністю, а також подальше використання позивачем придбаних у ТОВ «Оттімо» товарів в оподатковуваних операціях в межах власної господарської діяльності (а.с.67- 99). Зокрема, придбане за договором купівлі-продажу №1701/1 від 17.01.2011 року устаткування в подальшому було реалізовано іншим суб'єктам господарювання за межі митної території України, а саме топливний фільтр тонкої очистки 2Д100.69, прокладка 34.06.00.08-007 та амортизатор 2ЕТ116.30.30.016 (а.с.54) продані на експорт до ТОВ «АНВО» (м. Рига, Латвія) (а.с.68-69, 71-79), а муфта Д100.08.024, вал воздуходувки 10Д100.37.126 та насос масляний КТ6.13.1 - до ТОВ «ЖелДорТехСнаб» (м. Екібастуз, Казахстан) (а.с.91-92, 95-99). Оскільки одним із видів діяльності позивача за КВЕД-2010 є «оптова торгівля іншими машинами й устаткуванням», то придбання у ТОВ «Оттімо» відповідних товарів свідчить про наявність ділової мети, прагнення одержати економічну вигоду та спричинити реальне настання правових наслідків за укладеним договором постачання. Відповідно до ст.1 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" від 16 липня 1999 року № 996-XIV бухгалтерський облік - це процес виявлення, вимірювання, реєстрації, накопичення, узагальнення, зберігання та передачі інформації про діяльність підприємства зовнішнім та внутрішнім користувачам для прийняття рішень; господарська операція - дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов'язань, власному капіталі підприємства; зобов'язання - заборгованість підприємства, що виникла внаслідок минулих подій і погашення якої в майбутньому, як очікується, приведе до зменшення ресурсів підприємства, що втілюють у собі економічні вигоди; економічна вигода - потенційна можливість отримання підприємством грошових коштів від використання активів; первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення. Основними принципами бухгалтерського обліку та фінансової звітності, зокрема, є: повне висвітлення - фінансова звітність повинна містити всю інформацію про фактичні та потенційні наслідки господарських операцій та подій, здатних вплинути на рішення, що приймаються на її основі; нарахування та відповідність доходів і витрат - для визначення фінансового результату звітного періоду необхідно порівняти доходи звітного періоду з витратами, що були здійснені для отримання цих доходів. При цьому доходи і витрати відображаються в бухгалтерському обліку та фінансовій звітності в момент їх виникнення, незалежно від дати надходження або сплати грошових коштів; превалювання сутності над формою - операції обліковуються відповідно до їх сутності, а не лише виходячи з юридичної форми (ст.4 Закону України № 996-XIV). Відтак, виходячи з принципу превалювання сутності над формою, окремі недоліки в оформленні первинних документів чи відсутність деяких з них не спростовують фактичного здійснення господарських операцій за договором з контрагентом, якщо з інших даних вбачається, що фактичний рух активів або зміни у власному капіталі чи зобов'язаннях платника податків у зв'язку з його господарською діяльністю мали місце. Щодо відсутності у позивача сертифікатів якості та сертифікатів відповідності суд вважає необхідним відмітити, що державний нагляд та контроль за дотриманням та здійсненням сертифікації продукції (сировини) не належить до компетенції податкових органів. Так, Закон України «Про підтвердження відповідності» від 17.05.2001 року N 2406-III визначає правові та організаційні засади підтвердження відповідності продукції, систем якості, систем управління якістю, систем екологічного управління, персоналу та спрямований на забезпечення єдиної державної технічної політики у сфері підтвердження відповідності. Цей Закон регулює відносини, що виникають у процесі підтвердження відповідності продукції, систем якості, систем управління якістю, систем екологічного управління, персоналу вимогам, встановленим законодавством України, і поширюється на виробників та постачальників продукції незалежно від форми власності і видів діяльності, на органи з сертифікації, випробувальні лабораторії, а також відповідні державні органи (ст.2). Тобто, вказаний Закон не регулює податкові правовідносини, а встановлює процедуру підтвердження відповідності в законодавчо регульованій сфері для окремих видів продукції, яка може становити небезпеку для життя та здоров'я людини, тварин, рослин, а також майна та охорони довкілля, запроваджується технічними регламентами. Таким чином, вимога податкового органу підтвердити отримання позивачем від ТОВ «Оттімо» товару сертифікатами відповідності або сертифікатами якості є протиправною, оскільки законодавець не ставить в залежність відсутність відповідних сертифікатів на товар з наслідками формування бази оподаткування податком на додану вартість, а за своїм змістом сертифікати якості та сертифікати відповідності не є первинними документами, адже вони підтверджують саме якість поставленого товару, а не факт його поставки. Отже, відповідачем під час проведення перевірки безпідставно зроблено висновок про відсутність реального характеру здійснення господарських операцій з контрагентом лише з огляду на відсутність таких сертифікатів, без врахування інших обставин та документів, які свідчать про товарність операції. Посилання відповідача на отримання від ДПІ у Фрунзенському районі м. Харкова акту від 15.12.2011 року «1241/23-212/35247423 «Про результати документальної позапланової невиїзної перевірки ТОВ «Оттімо» щодо документального підтвердження господарських відносин із платниками податків та зборів, їх реальності та повноти відображення в обліку за період з 01.09.2011 року до 31.10.2011 року» (а.с.35-49), за результатами якої не підтверджено реальність здійснення господарських операцій з контрагентом - ТОВ «Автоторгова група «Спецтехніка» та встановлення відсутності у ТОВ «Оттімо» транспортних засобів, приміщень для зберігання товарів, достатнього штату працюючих осіб, як на доказ безтоварності вказаних господарських операцій між ТОВ «Оттімо» та позивачем не можуть бути прийняті судом до уваги, оскільки такий висновок ґрунтуються лише на припущеннях. При цьому, суд враховує, що можливі порушення податкового законодавства з боку контрагента позивача, чого в даному випадку і не доведено ДПІ у м. Сумах належними та допустимими доказами, саме по собі не є підставою для висновку про порушення позивачем податкового законодавства. Суть безтоварної операції в цьому випадку полягає в тому, що без здійснення руху товарно-матеріальних цінностей, складаються документи, до яких заносяться завідомо неправдиві відомості і які використовуються у бухгалтерському та податковому обліку підприємства для досягнення мети зменшення податкового навантаження. А отже, використовуючи такі документи, посадові особи підприємства мали злочинним умислом як то на ухилення від сплати податків, отримання переваг, матеріальної вигоди. Проте, відповідачем під час розгляду справи не надано вироку у кримінальній справі, яким би встановлювались обставини протиправної діяльності позивача, його контрагента, їх посадових осіб, з якого б вбачався зв'язок та обізнаність позивача щодо можливої протиправної діяльності певних підприємств та щодо можливої спрямованості певних угод на ухилення від сплати податків, як не надано і не надано рішення суду, яке б набрало законної сили та було прийнято в порядку ст. 207 ГК України щодо визнання недійсними спірних операцій з підстав невідповідності спірних операцій вимогам закону, або вчинення їх з метою, яка завідомо суперечить інтересам держави і суспільства. На підставі викладеного суд визнає, що позовні вимоги ТОВ «ВВМ Трейдінг» в частині визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 31.10.2013 року №0000902204 про зменшення від'ємного значення суми податку на додану вартість у розмірі 12 300грн. є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Варто відмітити, що в оскаржуваному податковому повідомленні-рішенні ДПІ у м. Сумах неправильно зазначені реквізити акту перевірки, на підставі якого воно було винесено, а саме: замість «акту перевірки від 18.10.2013 року №1333/2204/36550783/126» вказано «акту перевірки від 27.08.2013 року №476/2204/33813152/50», що згідно з поясненнями представника відповідача є технічною помилкою. Відмовляючи в задоволені позову в частині визнання протиправними дій ДПІ у м. Сумах з проведення документальної позапланової виїзної перевірки на підставі наказу №546 від 08.10.2013 року, суд виходить з наступного. 02.04.2013 року позивач отримав від відповідача запит від 15.03.2013 року №13992/10/15.3-17 про надання копій первинних документів по взаємовідносинам з ТОВ «Оттімо» за період вересень-жовтень 2011 року (а.с.160-163), у відповідь на який у 10-денний термін було надано банківські виписки, податкові накладні, рахунки, видаткові накладні (а.с.20). 08.10.2013 року ДПІ у м. Сумах прийнято рішення, яке оформлене наказом №546 «Про проведення документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ ВВМ «Трейдінг», в якому контролюючий орган робить посилання на пп.20.1.4 п.20.1 ст. 20, пп.78.1.1. п.78.1 ст. 78 ПК України, як на правове обґрунтування призначення перевірки. В обґрунтування правомірності винесеного наказу представник відповідача вказав, що на обов'язковий письмовий запит позивачем не надано копій сертифікатів якості, товарно-транспортних накладних, договору купівлі-продажу №1701/1 від 17.01.2011 року, договорів щодо оренди складських приміщень, договорів на відповідальне зберігання товарів, інформації про наявність транспортних засобів із зазначенням, чи є вони власністю підприємства, чи орендуються на підставі договорів, інформації про перевізників товару на всіх етапах його руху, про умови його зберігання та транспортування, а також пояснень щодо подальшої реалізації отриманих товарів від контрагента ТОВ «Оттімо». Право на проведення податковим органом перевірки передбачено п.п.20.1.4 п.20.1 ст.20 ПК України, а право на отримання інформації від платника податків передбачено пп.20.1.6 п.20.1 ст.20 ПК України. Згідно з підпунктом 78.1.1 пункту 78.1 статті 78 ПК України документальна позапланова виїзна перевірка здійснюється у випадку, якщо за наслідками перевірок інших платників податків або отримання податкової інформації виявлено факти, що свідчать про можливі порушення платником податків податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на органи державної податкової служби, якщо платник податків не надасть пояснення та їх документальні підтвердження на обов'язковий письмовий запит органу державної податкової служби протягом 10 робочих днів з дня отримання запиту. Отже, передумовою законності призначення перевірки є: - виявлення фактів, що свідчать про можливі порушення платником податків податкового, валютного та іншого законодавства за наслідками перевірок інших платників податків або отримання податкової інформації, - направлення письмового запиту органом державної податкової служби до платника податків стосовно надання пояснень та їх документальних підтверджень, - встановлення податковим органом факту отримання такого запиту, - ненадання платником податків протягом 10 днів з дня отримання запиту пояснень та їх документальних підтверджень. - після спливу зазначеного строку - прийняття наказу про проведення перевірки та направлення повідомлення платнику податків про дату та місце її проведення. Порядок отримання податкової інформації органами ДПС регламентовано ст.73 ПК України. Відповідно до п.73.3 ст.73 ПК України органи державної податкової служби мають право звернутися до платників податків та інших суб'єктів інформаційних відносин із письмовим запитом про подання інформації (вичерпний перелік та підстави надання якої встановлено законом), необхідної для виконання покладених на органи державної податкової служби функцій, завдань, та її документального підтвердження. Такий запит підписується керівником (заступником керівника) органу державної податкової служби і повинен містити перелік інформації, яка запитується, та документів, що її підтверджують, а також підстави для надіслання запиту. Письмовий запит про подання інформації надсилається платнику податків або іншим суб'єктам інформаційних відносин за наявності хоча б однієї з таких підстав: 1) за результатами аналізу податкової інформації, отриманої в установленому законом порядку, виявлено факти, які свідчать про порушення платником податків податкового, валютного законодавства, законодавства у сфері запобігання та протидії легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансуванню тероризму та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на органи державної податкової служби; 2) для визначення рівня звичайних цін на товари (роботи, послуги) під час проведення перевірок; 3) виявлено недостовірність даних, що містяться у податкових деклараціях, поданих платником податків; 4) щодо платника податків подано скаргу про ненадання таким платником податків податкової накладної покупцю або про порушення правил заповнення податкової накладної; 5) у разі проведення зустрічної звірки; 6) в інших випадках, визначених цим Кодексом (п.73.3 ст.73 ПК України, в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин). З аналізу вказаних правових норм випливає, що обов'язковою умовою для призначення позапланової документальної позапланової перевірки є відсутність пояснень платника податків та їх документальних підтверджень на обов'язковий письмовий запит органу державної податкової служби протягом 10 робочих днів з дня отримання запиту. Ці обставини повинні передувати часу видання наказу про призначення перевірки, оскільки без вручення платнику податків такого запиту призначення документальної позапланової перевірки є неможливим. Як вбачається з матеріалів справи, запит від 15.03.2013 року №13992/10/15.3-17 був направлений до позивача у зв'язку з отриманням від ДПІ у Фрунзенському районі м. Харкова акту від 15.12.2011 року «1241/23-212/35247423 «Про результати документальної позапланової невиїзної перевірки ТОВ «Оттімо» щодо документального підтвердження господарських відносин із платниками податків та зборів, їх реальності та повноти відображення в обліку за період з 01.09.2011 року до 31.10.2011 року» (а.с.35-49), за результатами якої не підтверджено реальність здійснення господарських операцій з контрагентом - ТОВ «Автоторгова група «Спецтехніка» та встановлено відсутність у ТОВ «Оттімо» транспортних засобів, приміщень для зберігання товарів, достатнього штату працюючих осіб. Наказ про проведення перевірки фактично обґрунтований тим, що ТОВ ВВМ «Трейдінг» не надало повної відповіді на письмовий запит податкового органу, а саме, не надало копій документів, перелічених у пунктах 2-4, 9,10,14 запиту (а.с.160). При цьому, суд погоджується з доводами відповідача про те, що податковий орган самостійно визначає, чи достатньо поданих документів, тобто, чи є відповідь на запит повною, та чи можна на підставі отриманих документів зробити обґрунтований висновок про дотримання платником податків вимог чинного законодавства. Зважаючи на не надання у відповідь на запит копії договору купівлі-продажу №1701/1 від 17.01.2011 року, копій договорів щодо оренди складських приміщень, договорів на відповідальне зберігання товарів, інформації про наявність транспортних засобів із зазначенням, чи є вони власністю підприємства, чи орендуються на підставі договорів, інформації про перевізників товару на всіх етапах його руху, про умови його зберігання та транспортування, а також пояснень щодо подальшої реалізації отриманих товарів від контрагента ТОВ «Оттімо», податковому органу з документів, наданих позивачем, неможливо було достовірно та всебічно з'ясувати питання, поставлені в запиті, для чого в подальшому і була призначена документальна позапланова виїзна перевірка ТОВ ВВМ «Трейдінг». Враховуючи законодавчі норми та обставини справи, суд дійшов висновку про те, що дії посадової особи відповідача з проведення документальної позапланової виїзної перевірки на підставі наказу №546 від 08.10.2013 року є правомірними, а тому позовні вимоги в цій частині є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню. Оскільки позовні вимоги ТОВ ВВМ «Трейдінг» є задоволеними частково, то відповідно до ст. 94 КАС України підлягає стягненню з Державного бюджету на користь позивача судовий збір в частині, пропорційній задоволеним вимогам, а саме в сумі 172грн.05коп.

Результат розгляду: partial