Рішення адміністративного суду від 2014-01-20 00:00:00+02

Калуський міжрайонний прокурор звернувся до суду з адміністративним позовом до Калуської районної ради про визнання незаконним та скасування рішення позачергової двадцять шостої сесії шостого демократичного скликання Калуської районної ради Івано-Франківської області від 03 грудня 2013 року за №364-26 "Про звернення районної ради". Позовні вимоги мотивує тим, що 03.12.2013 року Калуською районною радою прийнято рішення №364-26 "Про звернення районної ради". На думку позивача вказане рішення прийняте всупереч норм Конституції України, Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", поза межами наданої законодавством компетенції відповідача. Вважає, що оскаржене рішення є незаконним та підлягає скасуванню. Представники позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримали повністю з підстав, викладених у позовній заяві. Просили визнати протиправними та скасувати рішення Калуської районної ради №364-26 від 03.12.2013 року. Представники відповідача щодо заявлених позовних вимог заперечили. Суду пояснили, що оскаржуване рішення носить декларативний характер, не містить ознак нормативно - правового акту. Крім того, зазначили, що вказане рішення прийнято у відповідності до положень статті 40 Конституції України, яка є нормою прямої дії. Більше того, Калуська районна рада приймаючи оскаржуване рішення не приймала жодних рішень щодо відставки уряду, а лише затвердили відповідне звернення із зазначеними вимогами. Вважають, що неможливо скасувати рішення, яке було виконано з моменту направлення такого звернення, а саме рішення нікого ні до чого не зобов'язує. Крім того, звернули увагу суду на ту обставину, що жоден орган державної влади чи суди не можуть скасувати права передбачені Конституцією України. Просили суд в задоволенні позову відмовити. Розглянувши матеріали адміністративної справи, дослідивши подані докази, заслухавши пояснення представників сторін, судом встановлено наступне. На двадцять шостій позачерговій сесії шостого демократичного скликання Калуською районною радою прийнято рішення за №364-26 від 03 грудня 2013 року "Про звернення районної ради". Зокрема, пунктами вказаного рішенням вирішено: 1. Засудити дії державної влади в ніч на 30 грудня 2013 року щодо забезпечення безпеки громадян, які зібралися на Майдані Незалежності в захист Євроінтеграції України, як глибоко аморальні і неприйнятні, та провокації вчинені 1 грудня 2013 року. 2. Підтримати вимоги Всеукраїнського віче від 01.12.2013 року щодо відставки Уряду України та Президента України. 3. Звернутися до Верховної Ради України з вимогою відставки нині діючого Кабінету Міністрів України. 4. Підтримати українську спільноту в її прагненні до Євроінтеграції. 5. Рішення оприлюднити в газеті «Вісті Калущини» та розмістити на інтернет-сторінці Калуської районної ради. Статтею 5 Конституції України визначено, що народ здійснює владу безпосередньо і через органи державної влади та органи місцевого самоврядування. Відповідно до ст. 140 Конституції України місцеве самоврядування є правом територіальної громади - жителів села чи добровільного об'єднання у сільську громаду жителів кількох сіл, селища та міста - самостійно вирішувати питання місцевого значення в межах Конституції і законів України. Місцеве самоврядування здійснюється територіальною громадою в порядку, встановленому законом, як безпосередньо, так і через органи місцевого самоврядування: сільські, селищні, міські ради та їх виконавчі органи. Згідно з частиною другою статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Повноваження районної ради визначені ст. 143 Конституції України, у відповідності до якої обласні та районні ради затверджують програми соціально-економічного та культурного розвитку відповідних областей і районів та контролюють їх виконання; затверджують районні і обласні бюджети, які формуються з коштів державного бюджету для їх відповідного розподілу між територіальними громадами або для виконання спільних проектів та з коштів, залучених на договірних засадах з місцевих бюджетів для реалізації спільних соціально-економічних і культурних програм, та контролюють їх виконання; вирішують інші питання, віднесені законом до їхньої компетенції. Виключний перелік питань, які вирішуються на пленарних засіданнях районної ради, визначено ст. 43 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні". Районна рада в межах повноважень, визначених законом, приймає нормативні та інші акти у формі рішень на пленарних засіданнях на основі колективного і вільного обговорення та голосування більшістю депутатів від загального складу ради; її рішення є обов'язковими до виконання на відповідній території (ст. 144 Конституції України та ст. 59 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні"). Конституційний Суд України рішенням від 26 березня 2002 року № 6-рп/2002 у справі за конституційним поданням Міністерства внутрішніх справ України щодо офіційного тлумачення положення частини другої статті 28 Закону України "Про статус депутатів місцевих Рад народних депутатів" звернув увагу на політико-правову природу органів місцевого самоврядування, зазначивши, що такі є представницькими органами, через які здійснюється право територіальної громади самостійно вирішувати не будь-які питання суспільного життя, а питання саме місцевого значення, тобто такі, які пов'язані передусім з життєдіяльністю територіальних громад і перелік яких визначено у Конституції України і законах України. Таким чином, призначення місцевого самоврядування є одним із проявів здійснення народом влади, та правом територіальних громад як самостійно, так і через органи місцевого самоврядування вирішувати питання місцевого значення в межах законів. Органи місцевого самоврядування, здійснюючи владні управлінській функції і самостійно вирішуючи питання місцевого значення, віднесені законом до їх компетенції, та приймаючи рішення, які є обов'язковими до виконання на відповідній території, зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Стаття 4 Європейської хартії місцевого самоврядування встановлює, що головні повноваження і функції органів місцевого самоврядування визначаються конституцією або законом; органи місцевого самоврядування в межах закону мають повне право вільно вирішувати будь-яке питання, яке не вилучене із сфери їхньої компетенції і вирішення якого не доручене жодному іншому органу; повноваження, якими наділяються органи місцевого самоврядування, як правило, мають бути повними і виключними. Така ж правова позиція і висвітлена в рішенні Конституційного Суду України від 16 квітня 2009 року № 7-рп/2009 (справа про скасування актів органів місцевого самоврядування). Виходячи із викладеного, суд зазначає, що до повноважень Калуської районної ради належить вирішення питань місцевого значення, тобто тих, що пов'язані, передусім, із життєдіяльністю територіальної громади Калуського району Івано-Франківської області. Звернення з вимогою до Верховної Ради України щодо відставки нині діючого Кабінету Міністрів України свідчить про порушення питання загальнодержавного значення, а не питання місцевого значення. Крім цього, Конституцією України та законами України Калуська районна рада не наділена повноваженнями вимагати від Верховної Ради України проведення позачергових сесій. Так, зважаючи на вищевикладене, суд зазначає, що відповідач не наділений повноваженнями приймати звернення із вимогами до Верховної ради України, засуджувати дії державної влади та підтримувати вимоги Всеукраїнського віче, прагнення української спільноти, у формі рішень. Таким чином, приймаючи рішення від 03.12.2013 року "Про звернення районної ради", Калуською районною радою вирішено питання, які не віднесено до відання органів місцевого самоврядування, не стосується питань місцевого значення, а також не передбачають можливості їх прийняття у формі рішення. Посилання представників відповідачів на положення ст. 40 Конституції України, щодо права людини і громадянина на індивідуальне чи колективне звернення, є безпідставними, оскільки вказана норма таким правом наділяє громадян, а не органи місцевого самоврядування. При цьому, суд не заперечує право відповідача, як представницького органу територіальної громади на свободу думки і слова, на вільне вираження своїх поглядів і переконань. Однак, це право може реалізовуватися у формі рішення лише щодо питань життєдіяльності місцевої громади. У питаннях, які не стосуються життєдіяльності місцевої громади таке вираження поглядів та переконань органу місцевого самоврядування здійснюється у формі відповідних листів, звернень, в тому числі й колективних, які не є правовими актами і не несуть юридичних наслідків, статей у засобах масової інформації, тощо. Оскільки, при прийнятті рішень на пленарних засіданнях органи місцевого самоврядування діють, як суб'єкти владних повноважень, вимоги статті 19 Конституції України та статті 25 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" унеможливлюють прийняття відповідачем звернень до непідконтрольних суб'єктів, а також засудження дій державної влади, підтримання вимоги щодо відставки Уряду України та підтримання української спільноти, у формі рішень, прийнятих на сесії ради з питань, які не стосуються питань життєдіяльності місцевої громади. Що стосується посилань представників відповідача на ту обставину, що жоден орган державної влади чи суди не можуть скасувати права встановлені Конституцією України, то з врахуванням усього вищевикладеного суд зазначає, що предметом даного адміністративного позову є визнання протиправним та скасування рішення органу місцевого самоврядування. Задовольняючи заявлені позовні вимоги, суд зважає на протиправність оскаржуваного рішення, в силу відсутності повноважень органу місцевого самоврядування на прийняття у формі рішення питань визначених у ньому, що не перешкоджає депутатам Калуської районної ради використовувати надані їм Конституцією України права, як громадянам держави, формувати такі звернення, публікувати їх та висловлювати свою думку, в тому числі й у вигляді колективних звернень. Зважаючи на те, що оскаржуване рішення Калуської районної ради не є нормативно-правовим актом, оскільки не є правоутворюючим актом, не встановлює чи закріплює нові норми права або змінює (доповнює, скасовує) діючі з метою регулювання суспільних відносин, то у відповідності до частини 2 статті 161 Кодексу адміністративного судочинства рішення Калуської районної ради Івано-Франківської області від 03 грудня 2013 року за №364-26 "Про звернення районної ради" підлягає визнанню протиправним та скасуванню, а позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню. На підставі ст. 124 Конституції України,

Результат розгляду: granted