Рішення адміністративного суду від 2014-02-11 00:00:00+02

[PERSON] звернувся в суд з позовом до відповідача УДАІ УМВСУ в Тернопільській області про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення ВО1 №177724 від 24.06.2013 року, якою його притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу у сумі 255 гривень за ч.1 ст. 122 КУпАП, посилаючись на те, що оскаржувана постанова не відповідає дійсності та не відображає фактичних обставин справи. 24.06.2013 року, рухаючись по вул. Бережанська у м. Тернополі виконав не обгін, а випередження транспортного засобу, що рухався попереду та зупинився, дорожнього знаку «Обгін заборонено» на даній ділянці дороги не було встановлено. Вважає, що його дії повністю відповідали вимогам ПДР України, а тому його неправомірно притягнуто до адміністративної відповідальності та накладено адміністративне стягнення. У судовому засіданні позивач [PERSON]. свій позов підтримав із мотивів, викладених у позовній заяві та просить скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення серії ВО1 №177724 від 24.06.2013 року як незаконну. Представник відповідача УДАІ УМВСУ в Тернопільській області у судовому засіданні відносно позову заперечив, та суду пояснив, що позивач, 24.06.2013 року керуючи транспортним засобом по вул. Бережанська у м. Тернополі виконав обгін іншого транспортного засобу в межах зони дії дорожнього знаку 3.25 ПДР України «Обгін заборонено». Факт правопорушення зафіксовано в протоколі про адмінправопорушення, пояснення позивача вважає надуманими та даними з метою уникнути відповідальності за вчинене правопорушення, оскільки на вказаній ділянці дороги встановлено заборонний дорожній знак у відповідності до вимог чинного законодавства, і зупинка там заборонена, а тому постанова про накладення адміністративного стягнення на [PERSON] є обґрунтованою та винесена у відповідності до вимог закону, підстави для її скасування відсутні. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши та оцінивши докази по справі, суд встановив такі факти: Постановою в справі про адміністративне правопорушення ВО1 №177724 від 24.06.2013 року [PERSON] притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у сумі 255 гривень. Як слідує зі змісту постанови, [PERSON] 24.06.2013 року о 13 год. 40 хв., керуючи транспортним засобом марки Міцубісі Аутлендер номерний знак [NUMBER] у м. Тернополі по вул. Бережанська, порушив правила обгону, не виконав вимогу дорожнього знаку «Обгін заборонено», здійснив обгін іншого транспортного засобу, чим порушив вимоги п. 3.25 д.1 ПДР України. Вказана постанова винесена на підставі протоколу про адміністративне правопорушення АА2 №102685 від 25.02.2013 року. Відповідно до ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом та інше. Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи-ст.280 КУпАП. Доказами в справі про адміністративне правопорушення у відповідності до ст. 251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху. У відповідності до п. 8.1 ПДР України, затверджених постановою КМУ України № 1306 від 10.10.2001 р. зі змінами внесеними Постановою КМУ №876 від 01.10.2008 р. регулювання дорожнього руху здійснюється за допомогою дорожніх знаків, дорожньої розмітки, дорожнього обладнання, світлофорів, а також регулювальниками. Згідно параграфу 3 розділу 33 додатку № 1 до ПДР України дорожній знак 3.25 «Обгін заборонено» відноситься до категорії заборонних знаків. Відповідно до вимог даного знаку забороняється обгін усіх транспортних засобів(крім поодиноких, що рухаються зі швидкістю менше 30 км/год). Позивач [PERSON] у судовому засіданні пояснив, що 24.06.2013 року о 13.40 год. керуючи транспортним засобом по вул. Бережанська у м. Тернополі, не порушував вимог дорожнього знаку 3.25 ПДР України, а лише виконав випередження автомобіля, що рухався попереду. У відповідності до ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Обставини вчинення даного правопорушення повністю викладені в протоколі про адміністративне правопорушення від 24.06.2013 року, а тому вони є об"єктивними і вказують на вчинення адміністративного правопорушення. Представник відповідача у судовому засіданні пояснив, що дорожній знак 3.25 ПДР України «Обгін заборонено» по вул. Бережанська встановлено відповідно до існуючих вимог, його видимість не є обмежена. Таким чином, дослідженими по справі доказами по справі повністю спростовуються твердження позивача, викладені ним у позовній заяві та надані у судовому засіданні. Відповідно до ст.22 КУпАП при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням. Згідно ч.1 ст.293 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді скарги або протесту на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обгрунтованість винесеної постанови і приймає одне з таких рішень: залишає постанову без зміни, а скаргу або протест без задоволення; скасовує постанову і надсилає справу на новий розгляд; скасовує постанову і закриває справу; змінює захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено. Враховуючи вищенаведене, а також особу порушника, його майновий та сімейний стан, обставини, за яких було вчинено правопорушення та його незначний характер, суд вважає за можливе звільнити позивача [PERSON] від адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП і обмежитись усним зауваженням.

Результат розгляду: partial