Рішення адміністративного суду від 2014-02-19 00:00:00+02

До Козелецького районного суду Чернігівської області надійшов адміністративний позов [PERSON], в якому поставлено питання про скасування постанови інспектора ДПС ДАІ підпорядкованої УМВС України в Солом'янському районі м. Києва Венгрійського Віктора Станіславовича від 25 грудня 2013 року в справі про адміністративне правопорушення про притягнення [PERSON] до адміністративної відповідальності та накладення на нього адміністративного стягнення за ч.1 ст.122 КУпАП у виді штрафу в розмірі 255,00 грн. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначає, що 25 грудня 2013 року, він, керуючи автомобілем марки Infiniti FX 30d, державний номер [NUMBER], виїхавши з вулиці Механізаторів на вулицю Солом'янську в м. Києві, та проїхавши перехрестя, був зупинений інспектором ДАІ, який йому повідомив, що він рухався з перевищенням швидкості. Працівник ДАІ при складенні протоколу та постанови не з'ясував ніяких обставин, не надав йому адміністративний протокол та постанову, а надав лише так би мовити корінець постанови із визначенням суми штрафу в розмірі 255,00 гривень. На думку позивача, при складенні протоколу та винесенні постанови відповідачем було допущено порушення ст.ст. 245, 251, 252, 254 та 268 КУпАП. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явився; про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, що підтверджено поштовим повідомленням з відміткою про отримання. 19 лютого 2014 року до канцелярії суду позивачем подано заяву про розгляд справи за його відсутності та підтримання заявленого ним позову в повному обсязі. Відповідач у судове засідання не з'явився; про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, що підтверджено поштовим повідомленням з відміткою про отримання; про причини неявки суд не повідомив. На підставі ч. 4 ст. 128 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) у разі не прибуття відповідача - суб'єкта владних повноважень, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, без поважних причин або без повідомлення ним про причини неприбуття, розгляд справи не відкладається і справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів. Згідно з вимогами ч. 3 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють: чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення; безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку. Відповідно до ст. 7 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП) ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Суд, розглянувши подані сторонами документи, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи і встановлено судом, інспектором ДПС ДАІ підпорядкованої УМВС України в Солом'янському районі м. Києва Венгрійським Віктором Станіславовичем винесено постанову в справі про адміністративне правопорушення серії АА2 № 288431, за якою притягнуто позивача до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 255,00 грн. Підставою для притягнення до адміністративної відповідальності стало те, що позивач [PERSON] 25 грудня 2013 року в м. Києві по вул. Протасів Яр, 3 о 09 год. 20 хв., керуючи автомобілем марки «Інфініті», д.н.з. [NUMBER], рухався зі швидкістю 88 км/год., чим перевищив швидкість руху на 28 км. (швидкість вимірювалась приладом «Візир 0810703»), чим порушив п.12.4 ПДР України, за що передбачена відповідальність згідно ч. 1 ст. 122 КУпАП. Дослідивши складений протокол серії АБ2 № 379657 від 25 грудня 2013 року, суд вбачає, що жодних пояснень свідків чи інших доказів, які б підтвердили порушення позивачем п.12.4 ПДР, крім відображеної інспектором в протоколі інформації не містися, що ставить під сумнів достовірність вказаних у протоколі фактів. Відповідно до ч. 3 ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. Згідно з ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Відповідно до ст. 86 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Відповідно до ст. 222 КУпАП розгляд справ про правопорушення, передбачені ч. 1 ст. 122 цього Кодексу, покладено на органи внутрішніх справ (міліцію). Згідно зі ст. 254 КУпАП про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності. Відповідно до ст. 283 КУпАП розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів. Як наголошує п. 2.13 Інструкції „З організації провадження та діловодства у с про адміністративні правопорушення правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху", затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 22 жовтня 2003 року №1217 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 24 жовтня 2003 року за №974/8295, до протоколу, складеного з використанням показань технічних приладів, долучаються фото-, відео або інші матеріали, на яких зафіксовані показання цих приладів. Ст. 11 Закону України «Про міліцію» передбачено провадження аудіо-, відеофіксацію як допоміжний засіб попередження протиправних дій та розкриття правопорушень. Відповідно до ст.ст. 10, 11, 12, 13, 14, 15 Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність» на вимірювання у сфері, у якій їх результати можуть бути використані у якості доказу по справі, розповсюджується державний метрологічний нагляд. За таких умов кожен засіб вимірювальної техніки має бути укомплектований документами про допуск даного типу засобів вимірювальної техніки для використання в Україні та про перевірку даного примірника засобу вимірювальної техніки. Так як відповідач не зявився в судове засідання та не надав відповідних документів на підтвердження щодо допуску приладу «Візир 0810703», суд не вбачає можливим спиратися на покази вищевказаного приладу. В силу принципу презумпції невинуватості, всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості. Рішення суб'єкта владних повноважень повинно бути законним та обґрунтованим і не може базуватися на припущеннях та неперевірених фактах. Відповідно до ст. 293 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді скарги або подання прокурора на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обгрунтованість винесеної постанови, і може прийняти рішення про скасування постанови. Враховуючи викладене вище, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги є законними, обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню.

Результат розгляду: granted