Рішення адміністративного суду від 2014-02-20 00:00:00+02

До Одеського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов Державної податкової інспекції у Малиновському районі м. Одеси Головного управління Міндоходів в Одеській області до фізичної особи-підприємця [PERSON] (код [NUMBER]) про стягнення з фізичної особи-підприємця [PERSON] заборгованості по єдиному податку у розмірі 2470, 83 гривень (дві тисячі чотириста сімдесят гривень 83 копійки) та перерахувати зазначені кошти до Головного управління державної казначейської служби України в Одеській області (ідентифікаційний код 38016923, МФО 828011, п/р 31519970700007, код бюджетної класифікації 18050400). В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що відповідач є платником єдиного податку та в порушення норм податкового законодавства відповідач не виконав вимоги щодо своєчасної та повної сплати суми вказаного податку, у зв'язку з чим утворилася податкова заборгованість у розмірі 2 470 грн. 83 коп., яка станом на час звернення позивача до суду з адміністративним позовом відповідачем не погашена та в результаті чого порушуються інтереси держави щодо виконання прибуткової частини бюджетів, фінансування соціально-економічних та інших державних програм. Представник позивача до судового засідання не з'явився, належним чином повідомлений про дату, час та місце судового розгляду справи (аркуш справи 18). Через канцелярію Одеського окружного адміністративного суду за вхід. № ФП/295/14 від 17.02.2014 року від представника позивача надійшло клопотання про розгляд справи без участі представника ДПІ (аркуш справи 20). Відповідач до судового засідання не з'явився, про дату, час та місце судового розгляду справи був повідомлений належним чином, що підтверджується наявним в матеріалах справи рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення (аркуш справи 19). Згідно ч. 6 ст. 128 Кодексу адміністративного судочинства України справа розглянута в порядку письмового провадження. Вивчивши матеріали справи, дослідивши обставини якими обґрунтовуються вимоги позивача, докази, якими вони підтверджуються, суд вважає, що адміністративний позов підлягає задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] зареєстрований у встановленому законодавством порядку як фізична особа - підприємець виконавчим комітетом Одеської міської ради, дата та номер запису про включення відомостей про фізичну особу - підприємця до ЄДР: № 2 556 017 0000 037785 від 23.01.1997 року та знаходиться на обліку у ДПІ у Малиновському районі м. Одеси, іпн [NUMBER], адреса: [ADDRESS] (аркуш справи 13). З матеріалів справи вбачається, що за відповідачем рахується податковий борг у розмірі 2 470 грн. 83 коп. який виник з наступних підстав. Порядок обрання або переходу на спрощену систему оподаткування закріплено у ст. 298 Податкового Кодексу України. Відповідно до пп. 298.1.1 п. 298.1 ст. 298 Податкового Кодексу України, для обрання або переходу на спрощену систему оподаткування суб'єкт господарювання подає до органу податкової служби заяву. Згідно пп. 298.1.4 п. 298.1 ст. 298 Податкового Кодексу України суб'єкт господарювання, який є платником інших податків і зборів відповідно до норм цього Кодексу, може прийняти рішення про перехід на спрощену систему оподаткування один раз протягом календарного року шляхом подання заяви до органу державної податкової служби не пізніше ніж за 15 календарних днів до початку наступного календарного періоду. Суб'єкту господарювання, який подав до органу державної податкової служби заяву щодо обрання або переходу на спрощену систему оподаткування видається Свідоцтво платника єдиного податку відповідно до п. 199.1 ст. 199 Податкового Кодексу України. Так фізичною особою - підприємцем [PERSON] 25.01.2012 року подано заяву до ДПІ у Малиновському районі м. Одеси про обрання або перехід на спрощену систему оподаткування, обліку та звітності з 01.01.2012 року, вид діяльності: 52.44.0 - роздрібна торгівля товарами для дому; 52.63.0 - роздрібна торгівля поза магазинами та зазначена ставка єдиного податку при переході на спрощену систему оподаткування у розмірі 20 % розміру мінімальної заробітної плати та група 2. На підставі положень п. 199.1 ст. 199 Податкового кодексу України, [PERSON] було видано Свідоцтво платника єдиного податку, що підтверджується наявним в матеріалах справи корінцем Свідоцтва Серії [NUMBER] (аркуш справи 9). Відповідно до п. 295.1 ст. 295 Податкового кодексу України, платники єдиного податку другої групи сплачують єдиний податок шляхом здійснення авансового внеску не пізніше 20 числа (включно) поточного місяця. Статтею 300 Податкового кодексу України встановлено, що платники єдиного податку несуть відповідальність відповідно до цього Кодексу за правильність обчислення, своєчасність та повноту сплати сум єдиного податку. Несплата (неперерахування) фізичною особою - платником єдиного податку, визначеною пп. 1, 2 п. 291.4 ст. 291 Податкового кодексу України, авансових внесків єдиного податку в порядку та у строки, визначені цим Кодексом, згідно приписів ст. 122 Податкового кодексу України, тягне за собою накладення штрафу в розмірі 20 відсотків ставки єдиного податку, обраної платником єдиного податку відповідно до цього Кодексу. Відповідно до довідки-розрахунку позивача заборгованості до Бюджету ФОП [PERSON], облікової картки платника єдиного податку фізичної особи-підприємця [PERSON], заборгованість ФОП [PERSON] зі сплати єдиного податку, що заявляється до стягнення у даному провадженні складає 2 470 грн. 83 коп., яка виникла внаслідок несплати нарахованого зобов'язання згідно заяви з єдиного податку за період з 31.12.2012 року по 30.09.2013 року (аркуші справи 7, 8). Вищевказана сума заборгованості по єдиному податку являються узгодженою відповідно до поданої відповідачем заяви про застосування спрощеної системи оподаткування. Відповідно до п. п. 16.1.4. п. 16.1 ст. 16 Податкового кодексу України, платник податків зобов'язаний сплачувати податки та збори у розмірах, встановлених цим Кодексом, проте відповідач існуючу заборгованість до теперішнього часу не сплатив. Відповідно п. п. 59.1, 59.3, 59.4, 59.5. ст. 59 Податкового кодексу України у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, орган державної податкової служби надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення. Податкова вимога надсилається не раніше першого робочого дня після закінчення граничного строку сплати суми грошового зобов'язання. Податкова вимога надсилається також платникам податків, які самостійно подали податкові декларації, але не погасили суми податкових зобов'язань у встановлені цим Кодексом строки, без попереднього надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення. У разі коли у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується, погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що виник після надіслання (вручення) податкової вимоги. Згідно матеріалів справи, ДПІ у Малиновському районі м. Одеси на адресу відповідача було направлено податкову вимогу за формою «Ф» № 13927-17 від 30.09.2013 року на загальну суму податкового боргу платника податків за узгодженими податковими зобов'язаннями станом на 29.09.2013 року у сумі 2 470 грн. 83 коп. (аркуш справи 10). Відповідно ст. 16 Податкового кодексу України, платник податків, серед іншого, зобов'язаний стати на облік у контролюючих органах в порядку, встановленому законодавством України; вести в установленому порядку облік доходів і витрат, складати звітність, що стосується обчислення і сплати податків та зборів; подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством, декларації, звітність та інші документи, пов'язані з обчисленням і сплатою податків та зборів; сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи. В силу п. 15.1. ст. 15 Кодексу, платниками податків визнаються фізичні особи (резиденти і нерезиденти України), юридичні особи (резиденти і нерезиденти України) та їх відокремлені підрозділи, які мають, одержують (передають) об'єкти оподаткування або провадять діяльність (операції), що є об'єктом оподаткування згідно з цим Кодексом або податковими законами, і на яких покладено обов'язок із сплати податків та зборів згідно з цим Кодексом. Відповідно до п.п. 95.1, 95.2 ст. 95 Кодексу, орган державної податкової служби здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі. Згідно до пп. 20.1.18 ст. 20 Податкового кодексу України органи державної податкової служби мають право звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг. На час розгляду справи, згідно письмової інформації представника позивача, відповідач вищезазначену заборгованість в добровільному порядку повністю або частково не сплатив. Доказів щодо відсутності у ФОП [PERSON] заявленої у позові до стягнення суми боргу відповідачем до суду на надано. Відповідно до статей 11, 71 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а суд згідно ст. 86 цього Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Суд оцінюючи надані у справу докази, виходить із принципів адміністративного судочинства - змагальність, диспозитивність та офіційне з'ясування всіх обставин справи, згідно із яким розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Згідно з ч. 1 ст. 69 Кодексу адміністративного судочинства України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів. Зважаючи на те, що законодавством України встановлений обов'язок платників податків зі сплати податків (зборів) та інших обов'язкових платежів та такий обов'язок відповідачем не виконаний, а інше ним не доведено, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ДПІ у Малиновському районі м. Одеси ГУ Міндоходів в Одеській області до фізичної особи-підприємця [PERSON] про стягнення податкового боргу з єдиного податку у розмірі 2 470 грн. 83 коп. є обґрунтованими, у зв'язку з чим підлягають задоволенню.

Результат розгляду: granted