Рішення адміністративного суду від 2014-03-18 00:00:00+02

Позивач, Державна податкова інспекція у Волноваському районі Головного управління Міндоходів у Донецькій області, звернувся з адміністративним позовом до фізичної особи - підприємця [PERSON] про стягнення податкової заборгованості з податку з доходів фізичних осіб у розмірі 1370,00 грн. Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що станом на 31.01.2014 року відповідач має податковий борг з податку з доходів фізичних осіб у розмірі 1370,00 грн. Відповідачем 21.04.2011 року до позивача була подана декларація про доходи, одержані з 01.01.2010 року по 31.12.2010 року, в якій було визначено розмір квартальних авансових платежів на 2011 рік у розмірі 200,00 грн. щокварталу. Однак, відповідачем авансові платежі по строку сплати до 15.08.2011 року та до 15.11.2011 року сплачені не були та в подальшому не сплачувались, що призвело до виникнення заборгованості у розмірі 600,00 грн. Також відповідачем 26.04.2011 року до позивача була подана декларація про доходи, одержані з 01.01.2011 року по 31.12.2011 року, в якій було визначено розмір квартальних авансових платежів на 2012 рік у розмірі 200,00 грн. щокварталу. Однак, відповідачем авансові платежі по строку сплати до 15.03.2011 року, до 15.05.2011 та до 15.11.2011 року сплачені не були та в подальшому не сплачувались, що призвело до виникнення заборгованості у розмірі 800,00 грн. За несвоєчасне подання податкової декларації про доходи до відповідача податковим повідомленням - рішенням від 26.04.2012 року №0005011710 були застосовані штрафні санкції у розмірі 170,00 грн. На підставі вищезазначеного позивач просив суд стягнути з фізичної особи - підприємця [PERSON] заборгованість з податку з доходів фізичних осіб у розмірі 1370,00 грн. В судовому засіданні представник позивача надав пояснення аналогічні змісту позовних вимог, позовні вимоги підтримав та просив задовольнити їх у повному обсязі. Відповідач до судового засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, будь - яких заперечень чи клопотань до суду не надав. За таких обставин суд вважає за можливе розглянути справу без участі представника відповідача. Перевіривши матеріали справи, вирішивши питання чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги, та якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин, суд приходить до висновку про те, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Позивач відповідно до норм Податкового кодексу України є органом державної влади, уповноваженим здійснювати функцію контролю за визначенням та сплатою платником податків, повноваження якого на звернення до суду із позовом про стягнення податкового боргу прямо визначені законодавством України. Пунктом 20.1.28 статті 20 Податкового кодексу України, який набрав чинності 01 січня 2011 року, визначено, що органи державної податкової служби, окрім іншого, мають право стягувати до бюджетів та державних цільових фондів суми грошових зобов'язань та/або податкового боргу у випадках, порядку та розмірі, встановлених цим Кодексом, стягувати суми простроченої заборгованості суб'єкта господарювання перед державою (Автономною Республікою Крим чи територіальною громадою міста) за кредитом (позикою), залученим державою (Автономною Республікою Крим чи територіальною громадою міста) або під державну (місцеву) гарантію, а також за кредитом з бюджету в порядку, визначеному цим Кодексом. Згідно ст. 95 Податкового кодексу України орган державної податкової служби здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі. Як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи, відповідач зареєстрований як фізична особа - підприємець 10 січня 2008 року Волноваською районною державною адміністрацією Донецької області, ідентифікаційний номер - [NUMBER], що підтверджується свідоцтвом про державну реєстрацію фізичної особи - підприємця серія [NUMBER] перебуває на обліку як платник податків в Державній податковій інспекції у Волноваському районі Головного управління Міндоходів у Донецькій області. Відповідачем надана до позивача декларація про доходи, одержані з 01 січня 2011 року по 31 березня 2011 року, або за інший період звітного року (вх. №15548 від 21.04.2011 року) за звітний період - 2011 рік, рядком 3.2 розділу 3 якої відповідач визначив, що у 2011 році ним передбачено одержувати сукупний оподаткований дохід, у тому числі по строку сплати до 15.05.2011 року у розмірі 200,00 грн., по строку сплати 15.08.2011 року у розмірі 200,00 грн., по строку сплати 15.11.2011 року у розмірі 200,00 грн. Також відповідачем поданий до позивача розрахунок податкових зобов'язань з податку на доходи фізичних осіб, отриманих фізичною - особою підприємцем від провадження господарської діяльності (вх. №44179 від 26.04.2012 року) за звітний період - 2011 рік, рядком 06 якого відповідач визначив суму авансових платежів з податку, сплачених платником податку протягом звітного (податкового) періоду у розмірі 600,00 грн. На підставі акту перевірки №528/17-10/[NUMBER] від 26.04.2012 року позивачем прийняте податкове повідомлення - рішення №0005011710 від 26.04.2012 року, згідно якого відповідачу нараховане грошове зобов'язання за штрафними (фінансовими) санкціями у розмірі 170,00 грн. за платежем: податок на доходи фізичних осіб. Вищезазначене податкове повідомлення - рішення було отримано відповідачем 26.04.2012 року, що підтверджується його підписом на корінці податкового повідомлення - рішення. Позивачем виставлена відповідачу податкова вимога №465 від 18 серпня 2011 року, згідно якої станом на 18 серпня 2011 року загальна сума податкового боргу вказаного платника податків за узгодженими грошовими зобов'язаннями становить 200,00 грн. Вищезазначена податкова вимога отримана відповідачем 09.09.2011 року, що підтверджується його підписом на повідомленні про вручення поштового відправлення. Відповідно до пункту 95.2. статті 95 Податкового кодексу України стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 60 календарних днів з дня надіслання такому платнику податкової вимоги. Перелік підстав, наявність яких надає можливість визначати податкові вимоги відкликаними визначений ст. 60 Податкового кодексу України. При цьому, зазначеною статтею Кодексу визначено, що якщо нарахована сума грошового зобов'язання або податкового боргу збільшується внаслідок їх адміністративного оскарження, раніше надіслане податкове повідомлення-рішення або податкова вимога не відкликаються. На суму збільшення грошового зобов'язання надсилається окреме податкове повідомлення-рішення, а на суму збільшення податкового боргу окрема податкова вимога не надсилається. Як вбачається із матеріалів справи починаючи з 18 серпня 2011 року (дата формування податкової вимоги) по теперішній час відповідач безперервно мав податковий борг, у зв'язку з чим податкова вимога №465 від 18 серпня 2011 року є чинною. Тобто, на час розгляду справи у відповідача існує податкова заборгованість з податку з доходів фізичних осіб, яка складає у загальному розмірі 1370,00 грн., що підтверджується даними зворотного боку облікової картки платника податків станом на 17.03.2014 року. Відповідно до п.1 ч.1 ст. 3 Бюджетного кодексу України бюджет-це план формування та використання фінансових ресурсів для забезпечення завдань і функцій, які здійснюються органами державної влади, органами влади АРК та органами місцевого самоврядування протягом бюджетного періоду. Згідно положення п.1 ст.9 Бюджетного кодексу України зазначено, що доходи бюджету складаються з податкових надходжень. Податковими надходженнями визнаються передбачені податковими законами України загальнодержавні і місцеві податки, збори та інші обов'язкові платежі. Отже, порушення в сфері податкового законодавства спричиняють несвоєчасне надходження чи зовсім ненадходження коштів до бюджету, що призводить до неналежного забезпечення завдань і функцій, які здійснюються органами державної влади. Відповідно до пункту 30 статті 2 Бюджетного кодексу України органи стягнення - це податкові, митні та інші державні органи, яким відповідно до закону надано право стягнення до бюджету податків, зборів (обов'язкових платежів) та інших надходжень. Згідно до статті 67 Конституції України кожен зобов'язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом. Відповідно до п.167.1 ст. 167 Податкового кодексу України ставка податку становить 15 відсотків бази оподаткування щодо доходів, нарахованих (виплачених, наданих) (крім випадків, визначених у пунктах 167.2 - 167.5 цієї статті), у тому числі, але не виключно у формі заробітної плати, інших заохочувальних та компенсаційних виплат або інших виплат і винагород, які нараховуються (виплачуються, надаються) платнику у зв'язку з трудовими відносинами та за цивільно-правовими договорами; виграшу в державну та недержавну грошову лотерею, виграш гравця (учасника), отриманий від організатора азартної гри. За правилами пункту 4 статті 9 Закону України "Про систему оподаткування" обов'язок фізичної особи щодо сплати податків припиняється їх сплатою. Доказів сплати заборгованості у сумі 1370,00 грн. відповідач не надав. Відповідно до п.57.3 ст.57 Податкового кодексу України у разі визначення грошового зобов'язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов'язаний сплатити нараховану суму грошового зобов'язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу. Підпунктом 14.1.156 п.14.1 ст. 14 Податкового кодексу України визначено, що податкове зобов'язання - сума коштів, яку платник податків, у тому числі податковий агент, повинен сплатити до відповідного бюджету як податок або збір на підставі, в порядку та строки, визначені податковим законодавством (у тому числі сума коштів, визначена платником податків у податковому векселі та не сплачена в установлений законом строк). Згідно до п.п.20.1.28 пункту 20.1 ст. 20 Податкового кодексу України, органи державної податкової служби мають право застосовувати до платників податків фінансові (штрафні) санкції, стягувати до бюджетів та державних цільових фондів суми грошових зобов'язань та/або податкового боргу у випадках, порядку та розмірі, встановлених цим Кодексом, Відповідно до п. 41.5 ст. 41 Податкового кодексу України, органами стягнення є виключно органи державної податкової служби, які уповноважені здійснювати заходи щодо забезпечення погашення податкового боргу в межах їх повноважень, а також державні виконавці в межах своїх повноважень. Стягнення податкового боргу за виконавчими написами нотаріусів не дозволяється. Пунктом 87.11 ст. 87 Податкового кодексу України, орган стягнення звертається до суду з позовом про стягнення суми податкового боргу платника податку - фізичної особи. Стягнення податкового боргу за рішенням суду здійснюється державною виконавчою службою відповідно до закону про виконавче провадження. В порушення вищевказаних вимог Податкового кодексу України відповідач, у строки визначені законодавством, не сплатив в повному обсязі узгоджену суму податкового зобов'язання з податку з доходів фізичних осіб. Беручи до уваги те, що суму податкового боргу у загальному розмірі 1370,00 грн. відповідач у встановлені законодавством строки не сплатив; доказів погашення відповідачем зазначеної заборгованості не надано, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог та вважає їх такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі. Згідно з ч. 1 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. Доказів, які б спростовували доводи позивача, відповідач суду не надав. Оскільки спір вирішено на користь суб'єкта владних повноважень, звільненого від сплати судового збору, а також за відсутності витрат позивача - суб'єкта владних повноважень, пов'язаних із залученням свідків та проведенням судових експертиз, судові витрати (судовий збір) стягненню з відповідача не підлягають.

Результат розгляду: granted