Рішення адміністративного суду від 2014-02-06 00:00:00+02

Позивач звернувся в Черкаський окружний адміністративний суд з адміністративним позовом до суб'єкта підприємницької діяльності [PERSON], в якому просить стягнути з відповідача заборгованість зі сплати єдиного внеску в сумі 2388 грн. 06 коп. та штрафні санкції в сумі 170 грн. 00 коп., разом в сумі 2558 грн. 06 коп. Позов обґрунтовано тим, що, відповідно до Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" від 08.07.2010р. №2464, відповідач зобов'язаний вчасно та в повному обсязі здійснювати сплату єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування. Крім того, за неподання звітності до відповідача було застосовано штрафні санкції. Оскільки відповідачем не сплачена сума заборгованості зі сплати єдиного соціального внеску та штрафні санкції, позивач просив стягнути вказану заборгованість у судовому порядку. Позивач, про час, дату та місце судового розгляду справи, повідомлений належним чином, в судове засідання не з'явився, на адресу суду направив клопотання, в якому просить судові засідання проводити за відсутності свого представника, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач повідомлений про час, дату та місце судового засідання, за адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, в судове засідання не з'явився, про причину своєї неявки не повідомив, заперечення на позов не надав, а тому суд вирішив провести розгляд справи за його відсутності на підставі наявних матеріалів справи. Частиною 1 статті 41 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) передбачено, що у разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Розглянувши подані документи і матеріали, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Відповідач - суб'єкт підприємницької діяльності [PERSON] зареєстрований як суб'єкт підприємницької діяльності 18.06.2008р. та перебуває на обліку як платник єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування. Частиною 1 ст. 67 Конституції України закріплено обов'язок кожного сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом. Спеціальним законом, який визначає правові та організаційні засади забезпечення збору та обліку єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, умови та порядок його нарахування і сплати та повноваження органу, що здійснює його збір та ведення обліку є Закон України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" від 08.07.2010 року №2464-VI (далі - Закон №2464-VI). У відповідності до п. 2 ч. 1 ст. 1 Закону №2464-VI єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування (далі - єдиний внесок) - консолідований страховий внесок, збір якого здійснюється до системи загальнообов'язкового державного соціального страхування в обов'язковому порядку та на регулярній основі з метою забезпечення захисту у випадках, передбачених законодавством, прав застрахованих осіб та членів їхніх сімей на отримання страхових виплат (послуг) за діючими видами загальнообов'язкового державного соціального страхування. Відповідно до п. 4 ст. 4 Закону України №2464-VI, платниками єдиного внеску є фізичні особи - підприємці, в тому числі ті, які обрали спрощену систему оподаткування, та члени сімей цих осіб, які беруть участь у провадженні ними підприємницької діяльності. Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 6 Закону №2464-VI платник єдиного внеску зобов'язаний своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок. Єдиний внесок, відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 7 Закону №2464-VI нараховується для платників, зазначених у пункті 4 частини першої статті 4 цього Закону, які обрали спрощену систему оподаткування, - на суми, що визначаються такими платниками самостійно для себе та членів сім'ї, які беруть участь у провадженні ними підприємницької діяльності, але не більше максимальної величини бази нарахування єдиного внеску, встановленої цим Законом. При цьому сума єдиного внеску не може бути меншою за розмір мінімального страхового внеску за кожну особу. Відповідно до ч. 11 ст. 8 Закону №2464-VI єдиний внесок для платників, зазначених у пунктах 4 та 5 частини першої статті 4 цього Закону, встановлюється у розмірі 34,7 відсотка визначеної пунктами 2 та 3 частини першої статті 7 цього Закону бази нарахування єдиного внеску. В силу ч. 3 ст. 25 Закону №2464-VI суми недоїмки стягуються з нарахуванням пені та застосуванням штрафів. У зв'язку з неподанням відповідачем звітності управлінням Пенсійного фонду України в Чигиринському районі Черкаської області прийнято рішення №215 від 10.07.2013р. про застосування штрафних санкцій за неподання, несвоєчасне подання, подання не за встановленою формою звітності, передбаченої Законом України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування», яким до відповідача застосовано штрафні санкції у розмірі 170 грн. 00 коп. Положеннями ч. 4 ст. 25 Закону №2464-VI (в редакції, що діяла на час виникнення спірних правовідносин) передбачено, що територіальний орган Пенсійного фонду у порядку, за формою і в строки, встановлені Пенсійним фондом за погодженням з центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, надсилає платникам єдиного внеску, які мають недоїмку, вимогу про її сплату. Платник єдиного внеску зобов'язаний протягом десяти робочих днів з дня надходження вимоги про сплату недоїмки сплатити суми недоїмки та штрафів разом з нарахованою пенею. На підставі приписів частини 4 статті 25 Закону №2464-VI відповідачу направлялась вимога про сплату боргу №Ф-119 від 06.08.2013р., відповідно до якої загальна сума боргу платника єдиного внеску становить 4943 грн. 20 коп. Позивач у позовній заяві зазначив про часткову сплату відповідачем боргу, зокрема у сумі 2555 грн. 14 коп., що підтверджується даними з картки особового рахунку фізичної особи -підприємця, яка обрала спрощену систему оподаткування. У справі відсутні докази щодо оскарження відповідачем вищезазначеної вимоги та рішення про застосування штрафних санкцій. З огляду на вищезазначене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими і підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 94 КАС України, у справах, в яких позивачем є суб'єкт владних повноважень, а відповідачем - фізична чи юридична особа, судові витрати, здійснені позивачем, з відповідача не стягуються. На підставі викладеного,

Результат розгляду: granted