Рішення адміністративного суду від 2014-01-21 00:00:00+02

23.12.2013 року [PERSON] звернувся до суду з адміністративним позовом до інспектора ДПС роти ДПС УДАІ ГУМВС України в Донецькій області Радгинського Юрія Олексійовича про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення серії ПС1 № 256274 від 10.12.2013 року, посилаючись на те, що 18.12.2013 року він поштою отримав протокол про адміністративне правопорушення від 08.12.2013 року та постанову про адміністративне правопорушення від 10.12.2013 року якою його було притягнуто до адміністративної відповідальності. В протоколі та в постанові вказано, що 08.12.2013 року о 16 год. 37 хв. на 672 км автошляху Київ-Довжанський на ОСП № 2 він керував автомобілем ГАЗ 3302 д/н [NUMBER] на якому у темну пору доби був не освітлений задній державний номерний знак, чим порушив вимоги п.2.9в ПДР України. Позивач не погоджується з даною постановою, вважає її такою що складена не обґрунтовано та підлягає скасуванню, оскільки його було безпідставно зупинено і тільки після його питання про причину зупинки інспектором проведено огляд автомобіля та виявлено несправність освітлення номерного знаку, яке було справне при виїзді. На його вимогу дати можливість доїхати до місця ремонту автомобіля інспектор не відреагував та склав протокол. При цьому ним не враховано погодні умови (сніг), стан проїзної частини (ожеледь), його фінансове становище та скоєння порушення не умисно. В зв'язку з наведеним позивач просить суд скасувати постанову в справі про адміністративне правопорушення серії ПС1 № 256274 від 10.12.2013 року. Позивач в судове засідання не з»явився, про час та місце судового засідання повідомлявся належним чином, але надав суду заяву в якій просить суд розглянути справу за його відсутності, позов задовольнити у повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча повідомлявся про час та місце розгляду справи, про що свідчить поштове повідомлення про отримання судової повістки, причини своєї неявки суду не повідомив. Суд, врахувавши думку позивача, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судовим розглядом встановлено, що згідно постанови серії ПС1 № 256 від 10.12.2013 року, винесеної інспектором ДПС роти ДПС УДАІ ГУМВС України в Донецькій області Радгинським Ю.О., [PERSON] притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 6 ст. 121 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави в розмірі 170 грн.( а.с. 6). Згідно зі статтею 256 КУпАП у протоколі по справі про адміністративне правопорушення зазначаються прізвища, адреси свідків. В протоколі про адміністративне правопорушення серії АВ2 № 224027 від 08.12.2013 року відповідач не зазначив жодного свідка, які б підтвердили факти, що в ньому викладені. При накладенні адміністративного стягнення відповідач у відповідності до ч. 2 ст.33 КУпАП повинен був врахувати характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступень його вини, майновий стан та обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність. Як вбачається з ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У зв'язку з тим, що відповідач не з'являвся у судове засідання, на пропозицію суду, викладену в ухвалі про відкриття провадження по справі від 24.12.2013 року, про надання заперечень проти позову та посилання на докази, якими вони обґрунтовуються, ні яким чином не відреагував, суд згідно ч.6 ст. 71 КАС України вирішує справу на основі наявних доказів. Суд приходить до висновку, що при винесенні відповідачем постанови серії ПС1 № 256274 від 10 грудня 2013 року відносно [PERSON] за ч. 6 ст. 121 КУпАП, взагалі не зазначені докази порушення позивачем Правил Дорожнього Руху України. Відповідно до п. 31.5. Правил Дорожнього Руху України у разі виникнення в дорозі несправностей, зазначених у пункті 31.4 цих Правил (в нашому випадку 31.4.6 Двигун), водій повинен вжити заходів для їх усунення, а якщо це зробити неможливо - рухатися якомога коротшим шляхом до місця стоянки або ремонту, дотримуючись запобіжних заходів з виконанням вимог пунктів 9.9 і 9.11 цих Правил. Як зазначає позивач, він навіть не підозрював про наявність несправності, оскільки при виїзді номерний знак був освітлений, після виявлення вжив всіх заходів для усунення виникнених на дорозі несправностей. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Ніхто не зобов'язаний доводити свою невинуватість. Обов'язок по доведенню вини лежить на уповноважених на те посадових особах державних органів, якими пред'явлене відповідне обвинувачення. Справа розглядається в межах пред'явленого обвинувачення, на підставі наданих доказів. Норма ст. 62 Конституції України, закріплююча принцип презумпції невинності, відносно тлумачення усіх сумнівів щодо доведеності вини особи на її користь, підлягає застосуванню до [PERSON] та при вирішенні справи, як норма прямої дії, відповідно до ст. 8 Конституції України. Таким чином, суд вважає, що постанова серії ПС1 № 256 від 10.12.2013 року винесена інспектором ДПС роти ДПС УДАІ ГУМВС України в Донецькій області Радгинським Ю.О. відносно [PERSON] за ч. 6 ст. 121 КУпАП незаконна та підлягає скасуванню.

Результат розгляду: granted