Рішення адміністративного суду від 2014-03-24 00:00:00+02

У лютому 2014 року публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк» звернулось до суду з позовною заявою до відділу державної виконавчої служби Артемівського міськрайонного управління юстиції про звільнення майна з-під арешту, зобов'язання вчинити певні дії. В обґрунтування позову позивач зазначає, що ПАТ «Укрсоцбанк стало відомо, що на його заставне майно накладені арешти на підставі постанови державного виконавця ВДВС Артемівського МРУЮ від 30.08.2013 ВП № 38371292 про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, що винесена задля примусового виконання постанови Управління Укртрансінспекції у Донецькій області від 19.03.2013 р. № 024227 про стягнення з ТОВ «Форос-плюс» штрафу у сумі 1700,00 грн. Також на підставі постанови заступника начальника ВДВС Артемівського МРУЮ від 09.01.2014 р. ВП № 40843934 про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, що винесена задля примусового виконання наказу Господарського суду Донецької області від 05.10.2009 р. № 24/213 на стягнення з ТОВ «Форос-плюс» на користь TOB «АІС-Лізинг» боргу у сумі 162151,48 грн. На підставі постанови головного державного виконавця ВДВС Артемівського МРУЮ від 12.06.2009 р. ВП № 13273614 про відкриття виконавчого провадження, накладений арешт на все майно ТОВ «Форос-плюс» для примусового виконання рішення УПФУ м. Артемівська № 470-01/53 від 21.05.2009 року. Згідно ст. 589 Цивільного кодексу України, ст. ст. 1, 19, 20 Закону України «Про заставу», у разі виконання зобов'язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави. За рахунок предмета застави заставодержатель має право переважно перед іншими кредиторами задовольнити в повному обсязі свою вимогу, що визначена на момент фактичного задоволення, включаючи сплату процентів, неустойки, відшкодування збитків, завданих порушенням зобов'язання, необхідних витрат на утримання заставленого майна, а також витрат, понесених у зв'язку із пред'явленням вимоги, якщо інше не встановлено договором. Позивач вважає, що відповідач, наклавши арешт на майно боржника, порушило права ПАТ «Укрсоцбанк» як заставодержателя, що призводить до того, що заставодержатель не може реалізувати предмет застави для щоб задовольнити своє право вимоги до боржника. Просив звільнити майно з під арешту шляхом скасування постанов про арешт майна та зобов'язати відповідача вилучити з Державного реєстру обтяжень відомості про застосування арешту. Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити. Надані пояснення представником позивача відповідають правовій позиції, яку обрав позивач у позовній заяві. Представник відповідача у судове засідання не з'явився, надіслав клопотання про розгляд справи за його відсутності. До заяви відповідач додав заперечення на позов, в яких зазначив, що ВДВС Артемівського МРУЮ у відповідності ст. 52 Закону України «Про виконавче провадження» виніс постанову «Про арешт коштів боржника». На запит державного виконавця від 06.12.2013 за № 70251, ЦНППВАЗ з обслуговування м. Артемівська та Артемівського району надано довідку 13.12.2013 року за вихідним № 4608, що за ТОВ «Форос-Плюс» зареєстровано дві одиниці транспортного засобу. У відповідності ст. 57 Закону України «Про виконавче провадження» державним виконавцем ВДВС Артемівського МРУЮ винесено постанову «Про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження», копія постанови направлено до виконання УДАІ ГУМВС України у Донецькій області з обслуговування м. Артемівська та Артемівського району, для виконання. Відділ ДВС Артемівського МРУЮ виніс постанову «Про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження» ТОВ «Форос-Пюс», для забезпечення виконання рішення суду, та у відповідності п.6 ст.54 Закону України «Про виконавче провадження». На підставі викладеного, відповідач просить відмовити у задоволенні позову. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши подані матеріали та докази, суд встановив наступне. Позивач - публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк» - зареєстрований Голосіївською районною у м. Києві державною адміністрацією 27.01.1991 року, ідентифікаційний код юридичної особи - 00039019, про що свідчить Свідоцтво про державну реєстрацію юридичної особи серії А01 № 365338 (а.с. 42) та діє на підставі статуту, зареєстрованого Національним банком України 28.04.2010 року (а.с. 43-45). Відповідно до п. 1.2 статуту, публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк» є правонаступником Акціонерно-комерційного банку соціального розвитку «Укрсоцбанк» (а.с. 45). 21 лютого 2008 року між товариством з обмеженою відповідальністю «Форос-плюс» та Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» було укладено кредитний договір № 45-05/18 (а.с. 7-12). В забезпечення виконання зобов'язань за даним договором, 21 лютого 2008 року між зазначеними сторонами було укладено договір застави рухомого майна № 1, предметом застави якого є транспортні засоби, а саме: вантажний самоскид марки «FOTON», модель «AUMAN BJ 3311», реєстраційний № АН9625СР, 2007 року випуску, об'єм двигуна 9726, колір червоний, номер шасі LVBDLPJC37L024508, та вантажний самоскид марки «FOTON», модель «AUMAN BJ 3311», реєстраційний № АН9624СР, 2007 року випуску, об'єм двигуна 9726, колір червоний, номер шасі LVBDLPJC37L024509 (а.с.13-15). Згідно з витягом про реєстрацію в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна, в реєстрі зареєстровано обтяження на транспортні засоби: вантажний самоскид «FOTON», модель «AUMAN BJ 3311», номер державної реєстрації АН9625СР, номер об'єкта LVBDLPJC37L024508, та вантажний самоскид марки «FOTON», модель «AUMAN BJ 3311», номер державної реєстрації АН9624СР, номер об'єкта LVBDLPJC37L024509, на підставі договору застави № 1 від 21.02.2008 року, де обтяжувачем вказане - Артемівське відділення Донецької обласної філії АКБ «Укрсоцбанк», а боржником - товариство з обмеженою відповідальністю «Форос-плюс». 16 листопада 2011 року Господарським судом Донецької області прийнято рішення про звернення стягнення в рахунок погашення заборгованості Товариства з обмеженою відповідальністю „Форос-Плюс" (85400, м. Артемівськ, вул. Трудова, 20, код ЄДРПОУ 24643335) перед Публічним акціонерним товариством „Укрсоцбанк" (03150, м. Київ, вул. Ковпака, 29, ЄДРПОУ 00039019) в особі Артемівського відділення Донецької обласної філії Публічного акціонерного товариства „Укрсоцбанк" (84500, Донецька область, м.Артемівськ, вул. Радянська, 37) за кредитним договором №45-05/18 від 21.02.2008р., а саме заборгованість за кредитом в сумі 960100,00грн., заборгованість за відсотками 371 589,66грн.; заборгованість за комісіями у загальній сумі 116 081,12грн. на предмет застави, що належить на праві власності Товариству з обмеженою відповідальністю „Форос-Плюс" (85400, м. Артемівськ, вул. Трудова, 20, код ЄДРПОУ 24643335), а саме автомобіль марки FOTON модель AUMAN BJ3311, тип вантажний самоскид, номер шасі (кузова, рамки) LVBDLPJС37LO24508, повна маса 38300, обєм двигуна 9726, рік випуску 2007р., реєстраційний №АН9625СР, що знаходиться за адресою Донецька область, м.Артемівськ, вул. П. Лумумби,89, початкова ціна продажу 750000,00грн.; автомобіль марки FOTON модель AUMAN BJ3311, тип вантажний самоскид, номер шасі (кузова, рамки) LVBDLPJС57LO24509, повна маса 38300, обєм двигуна 9726, реєстраційний №АН9624СР, що знаходиться за адресою Донецька область, м. Артемівськ, вул. П. Лумумби,89, початкова ціна продажу 750000,00грн. шляхом проведення публічних торгів. 24.10.2013 року відділом державної виконавчої служби Артемівського міськрайонного управління юстиції було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 40387447 з примусового виконання наказу № 28/185пн, виданого 05.12.2011 року господарським судом Донецької області. (а.с. 21). У зазначеному виконавчому провадженні, 09.01.2014 року відділом державної виконавчої служби Артемівського міськрайонного управління юстиції було винесено постанову про арешт майна та оголошення заборони його відчуження, якою накладено арешт на FOTON AUMAN BJ3311, АН9625СР, 2007 року вип., червоний; FOTON AUMAN BJ3311, АН9624СР, 2007 року вип., червоний, що належить боржнику ТОВ «Форос-Плюс». 10.06.2013 року відповідачем було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 38371292 з примусового виконання постанови № 024227 Управління Уркртрансінспекції у Донецькій області. 30.08.2013 року у вищевказаному виконавчому провадженні відділом державної виконавчої служби Артемівського міськрайонного управління юстиції було винесено постанову про арешт майна та оголошення заборони його відчуження, якою накладено арешт на FOTON AUMAN BJ3311, АН9625СР, 2007 року вип., червоний; FOTON AUMAN BJ3311, АН9624СР, 2007 року вип., червоний; FOTON BJ3311, АА7646ЕА, 2007 року вип., синій., що належить боржнику: ТОВ "Форос - Плюс" адреса: м. Артемівськ, вул. Трудова, 20 код ЄДРПОУ: 24643335 у межах суми звернення стягнення: 31926,39 грн. 12.06.2009 року відділом державної виконавчої служби Артемівського міськрайонного управління юстиції було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 13273614 з примусового виконання рішення № 470-01/53, виданого 21.05.2009 року УПФУ м. Артемівська про стягнення штрафних санкції з ТОВ «Форос-плюс» у сумі 2310,20 грн. Вищевказаною постановою накладено арешт на все майно, що належить ТОВ «Форос-плюс» у межах суми звернення стягнення. 09.01.2014 року у виконавчому провадженні № 40843934 відділом державної виконавчої служби Артемівського міськрайонного управління юстиції було винесено постанову про арешт майна та оголошення заборони його відчуження, якою накладено арешт на FOTON AUMAN BJ3311, АН9625СР, 2007 року вип., червоний; FOTON AUMAN BJ3311, 2007, № двиг. 15071175924, № шас. LVB-DLPJC57L024509, № КУЗ. 070947103; FOTON AUMAN BJ3311, 2007, № двиг. 15071175919, № шас. LVB-DLPJ37L024508, № куз.070947126, що належить боржнику: ТОВ "Форос - Плюс" адреса: м. Артемівськ, вул. Трудова, 20 код ЄДРПОУ: 24643335 у межах суми звернення стягнення: 162151,48 грн. Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України. Згідно зі ст. 1 Закону України «Про заставу» застава - це спосіб забезпечення зобов'язань, якщо інше не встановлено законом. В силу застави кредитор (заставодержатель) має право в разі невиконання» боржником (заставодавцем) забезпеченого заставою зобов'язання одержати задоволення з вартості заставленого майна переважно перед іншими кредиторами. Застава виникає на підставі договору, закону або рішення суду. Статтею 16 вказаного Закону передбачено, що право застави виникає з моменту укладення договору застави, а в разі, коли договір підлягає нотаріальному посвідченню - з моменту нотаріального посвідчення цього договору. Положеннями ст. 19 Закону України «Про заставу» передбачено, що за рахунок заставленого майна заставодержатель має право задовольнити свої вимоги в повному обсязі, що визначається на момент фактичного задоволення, включаючи проценти, відшкодування збитків, завданих прострочкою виконання (а у випадках, передбачених законом чи договором, - неустойку), необхідні витрати на утримання заставленого майна, а також витрати на здійснення забезпеченої заставою вимоги, якщо інше не передбачено договором застави. Згідно ст. 1 Закону України "Про виконавче провадження" від 21 квітня 1999 року № 606-XIV (далі - Закон № 606-XIV) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (далі - рішення). Статтею 2 Закону № 606-XIV передбачено, що примусове виконання рішень в Україні покладається на Державну виконавчу службу, яка входить до системи органів Міністерства юстиції України. У відповідності до п. 5 ч. 3 ст. 11 Закону № 606-XIV державному виконавцю у процесі здійснення виконавчого провадження надано право накладати арешт на майно боржника, опечатувати, вилучати, передавати таке майно на зберігання та реалізовувати його в установленому законодавством порядку. Так, згідно із ч. 1 ст. 52 Закону № 606 звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні та примусовій реалізації. Згідно із ч. 1 ст. 54 Закону № 606 звернення стягнення на заставлене майно в порядку примусового виконання допускається за виконавчими документами для задоволення вимог стягувача-заставодержателя. У відповідності до ч. 3 вищезазначеної статті, для задоволення вимог стягувачів, які не є заставодержателями, стягнення на заставлене майно боржника може бути звернуто у разі: 1) виникнення права застави після винесення судом рішення про стягнення з боржника коштів; 2) якщо вартість предмета застави перевищує розмір заборгованості боржника заставодержателю. У відповідності до ст. 1 Закону України «Про заставу» № 2654-XII від 02.10.1992 (далі - Закон № 2654) застава - це спосіб забезпечення зобов'язань, якщо інше не встановлено законом. В силу застави кредитор (заставодержатель) має право в разі невиконання боржником (заставодавцем) забезпеченого заставою зобов'язання одержати задоволення з вартості заставленого майна переважно перед іншими кредиторами. Застава виникає на підставі договору, закону або рішення суду. Згідно із ч. 1 ст. 16 Закону № 2654 право застави виникає з моменту укладення договору застави, а в разі, коли договір підлягає нотаріальному посвідченню - з моменту нотаріального посвідчення цього договору. Якщо предмет застави відповідно до закону чи договору повинен знаходитись у заставодержателя, право застави виникає в момент передачі йому предмета застави. Якщо таку передачу було здійснено до укладення договору, - то з моменту його укладення. Статтею 19 Закону № 2654 установлено, що за рахунок заставленого майна заставодержатель має право задовольнити свої вимоги в повному обсязі, що визначається на момент фактичного задоволення, включаючи проценти, відшкодування збитків, завданих прострочкою виконання (а у випадках, передбачених законом чи договором, - неустойку), необхідні витрати на утримання заставленого майна, а також витрати на здійснення забезпеченої заставою вимоги, якщо інше не передбачено договором застави. У відповідності до ст. 12 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» № 1255-IV від 18.11.2003, взаємні права та обов'язки за правочином, на підставі якого виникло обтяження, виникають у відносинах між обтяжувачем і боржником з моменту набрання чинності цим правочином, якщо інше не встановлено законом. Реєстрація обтяження надає відповідному обтяженню чинності у відносинах з третіми особами, якщо інше не встановлено цим Законом. У разі відсутності реєстрації обтяження таке обтяження зберігає чинність у відносинах між боржником і обтяжувачем, проте воно є не чинним у відносинах з третіми особами, якщо інше не встановлено цим Законом. На підставі реєстрації встановлюється пріоритет обтяження, якщо інші підстави для виникнення пріоритету не визначені цим Законом. Задоволення прав чи вимог декількох обтяжувачів, на користь яких встановлено обтяження одного й того ж рухомого майна, здійснюється згідно з пріоритетом, який визначається в порядку, встановленому цим Законом. Під час розгляду справи встановлено, що право застави у позивача виникло до винесення рішення Господарським судом Донецької області, при примусовому виконанні якого накладено арешт на заставлене майно. Обтяження рухомого майна було зареєстровано в порядку, встановленому законодавством. Згідно висновків експерта від 28.01.2014 року, загальна вартість автомобілів складає 161938 грн. тобто, вартість предмета застави не перевищує розмір заборгованості боржника заставодержателю. Згідно з ч. 4 ст. 54 Закону № 606 про звернення стягнення на заставлене майно для задоволення вимог стягувачів, які не є заставодержателями, державний виконавець повідомляє заставодержателю не пізніше наступного дня після накладення арешту на майно або якщо йому стало відомо, що арештоване майно боржника перебуває в заставі, та роз'яснює заставодержателю право на звернення до суду з позовом про зняття арешту із заставленого майна. Частиною 7 зазначеної статті визначено, що спори, що виникають під час виконавчого провадження щодо звернення стягнення на заставлене майно, вирішуються судом. Приймаючи до уваги, що транспортні засоби, а саме: вантажний самоскид марки «FOTON», модель «AUMAN BJ 3311», реєстраційний № АН9625СР, 2007 року випуску, об'єм двигуна 9726, колір червоний, номер шасі LVBDLPJC37L024508, та вантажний самоскид марки «FOTON», модель «AUMAN BJ 3311», реєстраційний № АН9624СР, 2007 року випуску, об'єм двигуна 9726, колір червоний, номер шасі LVBDLPJC37L024509, що належать товариству з обмеженою відповідальністю «Форос-плюс» є предметом застави, на який позивач має пріоритет, право застави виникло раніше ніж рішення про стягнення з боржника коштів на користь осіб, які не є заставодержателями, а також те, що вартість предмета застави не перевищує розмір заборгованості боржника заставодержателю, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про зняття арешту з вищезазначеного майна підлягають задоволенню. Крім того, судом встановлено, що виконавче провадження № 13273614, відкрите 12.06.2009 року на виконання рішення № 470/01-53, виданого 21.05.2009 року, закінчено 10.07.2009 року у зв'язку з поверненням виконавчого документа без виконання за письмовою заявою стягувача. Згідно з ч.1 ст.50 Закону України «Про виконавче провадження» у разі закінчення виконавчого провадження (крім направлення виконавчого документа за належністю іншому органу державної виконавчої служби, офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, закінчення виконавчого провадження за рішенням суду, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій), повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, арешт, накладений на майно боржника, знімається, скасовуються інші вжиті державним виконавцем заходи примусового виконання рішення, а також провадяться інші дії, необхідні у зв'язку із завершенням виконавчого провадження. Завершене виконавче провадження не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом. Таким чином, у разі закінчення виконавчого провадження, знімається арешт накладений на майно боржника. Щодо позовних вимог про зобов'язання відповідача вилучити з Державного реєстру обтяжень рухомого майна відомості про застосування арешту щодо транспортних засобів суд зазначає наступне. У відповідності до ч. 2 ст. 60 Закону № 606 у разі прийняття судом рішення про зняття арешту з майна арешт з майна знімається за постановою державного виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Копія постанови про зняття арешту з майна надсилається боржнику та органу (установі), якому була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно боржника. Згідно із п. 2 Постанови Кабінету Міністрів України від 5.07.2004 № 830 «Про затвердження Порядку ведення Державного реєстру обтяжень рухомого майна» реєстратори - суб'єкти, уповноважені держателем Реєстру надавати послуги з державної реєстрації відомостей про виникнення, зміну, припинення обтяжень, а також звернення стягнення на предмет обтяження, приймати заяви, видавати завірені витяги з Реєстру та виконувати інші функції, передбачені цим Порядком. Пунктом 1 Наказу Міністерства юстиції України від 07.07.2006 №57/5 «Про визначення реєстраторів Державного реєстру обтяжень рухомого майна» визначено, що реєстраторами Державного реєстру обтяжень рухомого майна є державне підприємство «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України, державні нотаріальні контори та приватні нотаріуси. Отже, приймаючи до уваги вищезазначене, а саме те, що відповідач не наділений повноваженнями вносити записи до Державного реєстру обтяжень рухомого майна щодо реєстрації або вилучення обтяжень об'єктів рухомого майна, суд приходить до висновку, що вимоги позивача в частині зобов'язання відповідача внести зміни до Державного реєстру обтяжень рухомого майна про зняття арешту з вищезазначеного майна, що є предметом застави є необґрунтованими і такими, що не підлягають задоволенню. Окрім того, зняття арешту з відповідного рухомого майна є належним та повним захистом порушених прав позивача. У відповідності до ч. 3 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у відповідності до якої у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку. Згідно із ч. 1 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. Частиною 2 зазначеної статті КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Таким чином, приймаючи до уваги наведене, позовні вимоги публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до відділу державної виконавчої служби Артемівського міськрайонного управління юстиції підлягають частковому задоволенню. Відповідно до ст. 94 КАС України, враховуючи, що позов задоволено частково, суд дійшов висновку про необхідність присудити позивачу з Державного бюджету України сплачений ним судовий збір відповідно до задоволених вимог. На підставі викладеного,

Результат розгляду: partial