Рішення адміністративного суду від 2014-01-15 00:00:00+02

10 грудня 2013 року позивачка звернулась до суду з позовом до відповідача про визнання бездіяльності протиправною, зобов'язання нарахування та виплати недоплаченого підвищення до пенсії в розмірі 25% мінімальної пенсії за віком відповідно до п "г" ст.77 Закону України "Про пенсійне забезпечення", виходячи з мінімального розміру пенсії за віком, встановленого ч. 1 ст. 28 Закону України "Про загальнообов'язкове пенсійне страхування" з березня 2013 року. Відповідач - УПФ подав заперечення по суті позову, у яких позовні вимоги не визнав. Суддя за результатами розгляду справи в порядку скороченого провадження, оцінивши повідомлені сторонами обставини справи, вважає їх достатніми для прийняття рішення. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню. В зв'язку з пропущенням строку звернення до адміністративного суду залишено без розгляду позовну заяву в частині визнання протиправною бездіяльності, зобов'язання перерахунку та виплати недоплачених сум за період з 1 березня 2013 року по 9 червня 2013 року включно. Судом встановлено, що позивачка [PERSON] перебуває на обліку в управлінні Пенсійного фонду в Сарненському районі з 01.10.1991 року та отримує пенсію за віком, перераховану з 01.01.2004 року відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування". Позивачка в 1951 році зазнала політичних репресій, і її було виселено на спец поселення в Тюменську область. До пенсії за віком позивачці призначено підвищення як примусово переселеному члену сім'ї та згодом реабілітованому відповідно до Постанови Кабунету Міністрів України від 16.07.2008 року № 654 в розмірі 43,52 грн. Згідно п. "г" ч.1 ст.77 Закону України "Про пенсійне забезпечення" громадянам, які необґрунтовано зазнали політичних репресій і згодом були реабілітовані, призначені пенсії підвищуються на 50%, а членам їх сімей, яких було примусово переселено, - на 25 % мінімальної пенсії за віком. Проте, вказане підвищення виплачувалось позивачці згідно Постанови Кабінету Міністрів України "Про підвищення рівня пенсійного забезпечення громадян" від 16.07.2008р. №654, згідно якої громадянам, які необґрунтовано зазнали політичних репресій і згодом були реабілітовані, до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачуються замість пенсії, підвищення проводиться в розмірі 54,40 грн., а членам їх сімей, яких було примусово переселено, - 43,52 грн. Згідно п.1, п.6 ст.92 Конституції України виключно законами України визначаються права і свободи людини і громадянина, гарантії цих прав і свобод; основи соціального захисту. Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законами України. Отже, виходячи із загальних засад пріоритетності законів над підзаконними актами, при визначенні розміру доплати застосуванню підлягає саме ст.77 Закону України "Про пенсійне забезпечення", а не постанова КМУ від 16.07.2008р. №654, яка істотно звужує обсяг встановлених законом прав. Відповідно до ч.2 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Бездіяльність відповідача щодо ненарахування та невиплати позивачці підвищення пенсії на 25 % мінімальної пенсії за віком за період 10 червня 2013 року по 10 грудня 2013 року включно слід визнати протиправною та зобов'язати відповідача нарахувати та виплатити позивачці недоплачені надбавки за вказаний період.

Результат розгляду: partial