Рішення адміністративного суду від 2014-01-22 00:00:00+02

На офіційному порталі Державної служби геології та надр України (http://geo.gov.ua/perelik-informacijnix-vidomostej.html) розміщено Перелік відомостей Державної служби геології та надр України, які містять службову інформацію, що є власністю держави, якій надається гриф "Для службового користування" (далі по тексту - Перелік). Вказаний Перелік затверджено наказом Державної служби геології та надр України від 20 березня 2013 року №140. У пункті 5.4 вказаного Переліку зазначено, що до відомостей Державної служби геології та надр України, які містять службову інформацію, що є власністю держави, якій надається гриф "Для службового користування", відносяться відомості стосовно умов Угоди про розподіл вуглеводнів, які видобуватимуться у межах ділянки Юзівська, між Державою Україна та компанією "Шелл Експлорейшн енд Продакшн Юйкрейн Інвестменс (IV) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Надра Юзівська" за винятком положень, що містять суспільно необхідну інформацію та інформацію про довкілля. Позивач вважає, що відповідачем неправомірно включено до Переліку умови Угоди про розподіл вуглеводнів, які видобуватимуться у межах ділянки Юзівська, між Державою Україна та компанією "Шелл Експлорейшн енд Продакшн Юйкрейн Інвестменс (IV) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Надра Юзівська" не належать до службової інформації, оскільки вказана інформація не відноситься до категорії службової. Відповідач проти позову заперечив, зазначивши, що згадана Угода містить у собі застереження щодо конфіденційності, а оскаржуваний пункт наказу не порушує прав позивача. Окружний адміністративний суд міста Києва не погоджується з позовними вимогами МБО "Екологія-Право-Людина", виходячи з наступних мотивів. За визначенням частини першої статті 1 Закону України "Про доступ до публічної інформації" публічна інформація - це відображена та задокументована будь-якими засобами та на будь-яких носіях інформація, що була отримана або створена в процесі виконання суб'єктами владних повноважень своїх обов'язків, передбачених чинним законодавством, або яка знаходиться у володінні суб'єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом. Відповідно до частини другої статті 1 Закону України "Про доступ до публічної інформації" публічна інформація є відкритою, крім випадків, встановлених законом. Згідно з частиною першої статті 6 Закону України "Про доступ до публічної інформації" визначено, що інформацією з обмеженим доступом є: 1) конфіденційна інформація; 2) таємна інформація; 3) службова інформація. Відповідно до частини другої статті 6 Закону України "Про доступ до публічної інформації" обмеження доступу до інформації здійснюється відповідно до закону при дотриманні сукупності таких вимог: 1) виключно в інтересах національної безпеки, територіальної цілісності або громадського порядку з метою запобігання заворушенням чи злочинам, для охорони здоров'я населення, для захисту репутації або прав інших людей, для запобігання розголошенню інформації, одержаної конфіденційно, або для підтримання авторитету і неупередженості правосуддя; 2) розголошення інформації може завдати істотної шкоди цим інтересам; 3) шкода від оприлюднення такої інформації переважає суспільний інтерес в її отриманні. Частина перша статті 9 Закону України "Про доступ до публічної інформації" передбачає, що відповідно до вимог частини другої статті 6 цього Закону до службової може належати така інформація: 1) що міститься в документах суб'єктів владних повноважень, які становлять внутрівідомчу службову кореспонденцію, доповідні записки, рекомендації, якщо вони пов'язані з розробкою напряму діяльності установи або здійсненням контрольних, наглядових функцій органами державної влади, процесом прийняття рішень і передують публічному обговоренню та/або прийняттю рішень; 2) зібрана в процесі оперативно-розшукової, контррозвідувальної діяльності, у сфері оборони країни, яку не віднесено до державної таємниці. Згідно частини другої статті 9 Закону України "Про доступ до публічної інформації" документам, що містять інформацію, яка становить службову інформацію, присвоюється гриф "для службового користування". Доступ до таких документів надається відповідно до частини другої статті 6 цього Закону. Частина третя статті 9 Закону України "Про доступ до публічної інформації" встановлює, що перелік відомостей, що становлять службову інформацію, який складається органами державної влади, органами місцевого самоврядування, іншими суб'єктами владних повноважень, у тому числі на виконання делегованих повноважень, не може бути обмеженим у доступі. З наведених норм Закону України "Про доступ до публічної інформації" вбачається, що органи державної влади наділені повноваженнями складати перелік відомостей, що становлять службову інформацію. Обґрунтовуючи адміністративний позов, МБО "Екологія-Право-Людина", зазначає про ймовірне порушення свого права на отримання інформації про Угоду про розподіл вуглеводнів, які видобуватимуться у межах ділянки Юзівська, між Державою Україна та компанією "Шелл Експлорейшн енд Продакшн Юйкрейн Інвестменс (IV) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Надра Юзівська", адже характер цієї Угоди безпосередньо стосується статутних завдань позивача. Як свідчить зміст статуту МБО "Екологія-Право-Людина" зі змінами та доповненнями погодженими Державною реєстраційною службою України 07 вересня 2011 року, копія якого міститься в матеріалах справи, метою створення і діяльності організації є здійснення благодійної діяльності, яка полягає у наданні допомоги фізичним і юридичним особам у захисті їхніх екологічних прав, захисті довкілля в інтересах суспільства, сприянні природоохоронної справи та розвитку еколого-правової освіти, науки та культури. Разом із цим, колегія суддів звертає увагу, що право, порушення якого може мати місце у майбутньому, не підлягає судовому захисту. Так, відповідно до частини першої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ. Відповідно до частини першої статті 6 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси. Пункт 1 частини другої статті 17 Кодексу адміністративного судочинства України передбачає, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності. Відповідно до частини другої статті 162 Кодексу адміністративного судочинства України у разі задоволення адміністративного позову суд може прийняти постанову про: 1) визнання протиправними рішення суб'єкта владних повноважень чи окремих його положень, дій чи бездіяльності і про скасування або визнання нечинним рішення чи окремих його положень, про поворот виконання цього рішення чи окремих його положень із зазначенням способу його здійснення; 2) зобов'язання відповідача вчинити певні дії; 3) зобов'язання відповідача утриматися від вчинення певних дій; 4) стягнення з відповідача коштів; 5) тимчасову заборону (зупинення) окремих видів або всієї діяльності об'єднання громадян; 6) примусовий розпуск (ліквідацію) об'єднання громадян; 7) примусове видворення іноземця чи особи без громадянства за межі України; 8) визнання наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб'єкта владних повноважень. Суд може прийняти іншу постанову, яка б гарантувала дотримання і захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб'єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб'єктів владних повноважень. Системний аналіз наведених норм Кодексу адміністративного судочинства України свідчить, що судовий захист прав, свобод або інтересів шляхом повного чи часткового задоволення адміністративного позову, можливий виключно відносно тієї особи, права, свободи або інтереси якої порушено з боку конкретного суб'єкта владних повноважень та за умови порушення її прав. Водночас позивачем не доведено, яким чином пункт 5.4 Переліку порушує права, свободи чи інтереси МБО "Екологія-Право-Людина", у тому числі щодо отримання інформації про Угоду про розподіл вуглеводнів, які видобуватимуться у межах ділянки Юзівська, між Державою Україна та компанією "Шелл Експлорейшн енд Продакшн Юйкрейн Інвестменс (IV) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Надра Юзівська", або перешкоджає їх реалізації, оскільки матеріали справи не містять доказів, які б вказували про відмову в задоволенні інформаційного запиту МБО "Екологія-Право-Людина" на підставі оскаржуваного пункту наказу. Позивач не надав суду доказів звернення до Державної служби геології та надр України із запитом про отримання інформації про Угоду про розподіл вуглеводнів, які видобуватимуться у межах ділянки Юзівська, між Державою Україна та компанією "Шелл Експлорейшн енд Продакшн Юйкрейн Інвестменс (IV) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Надра Юзівська", та відмови у задоволенні запиту. Крім того, суд звертає увагу, що відповідно до зміст пункту 5.4 Переліку свідчить про обмеження доступу лише частини умов Угоди про розподіл вуглеводнів, які видобуватимуться у межах ділянки Юзівська, між Державою Україна та компанією "Шелл Експлорейшн енд Продакшн Юйкрейн Інвестменс (IV) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Надра Юзівська", положення цієї годи, що містять суспільно необхідну інформацію та інформацію про довкілля, не включені до переліку відомостей, які містять службову інформацію. Таким чином, з урахуванням не доведення позивачем наявності порушеного права, суд приходить до висновку, що позовні вимоги МБО "Екологія-Право-Людина" про визнання протиправним та скасувати пункту 5.4 Переліку відомостей Державної служби геології та надр України, які містять службову інформацію, що є власністю держави, якій надається гриф "Для службового користування", в редакції, затвердженій наказом Державної служби геології та надр України від 20 березня 2013 року №140 "Про організацію роботи із службовою інформацією", нормативно та документально не підтверджуються. Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Частиною третьою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку. Згідно з частиною першою статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. Відповідно до частини другої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. На думку Окружного адміністративного суду міста Києва, правомірність та обґрунтованість прийняття пункту оскаржуваного наказу з урахуванням вимог встановлених частиною другою статті 19 Конституції України та частиною третьою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, не спростована; у свою чергу позивач не довів обставин, на яких ґрунтуються його вимоги, а тому, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень законодавства України та доказів, наявних у матеріалах справи, адміністративний позов МБО "Екологія-Право-Людина" задоволенню не підлягає. Враховуючи викладене,

Результат розгляду: denied