Рішення адміністративного суду від 2014-03-19 00:00:00+02

Сумська митниця Міндоходів (далі - позивач) звернулась до суду з позовною заявою до Відділу державної виконавчої служби Сумського міського управління юстиції (далі - 1-й відповідач, ВДВС СМУЮ), Начальника ВДВС Сумського МУЮ П’ятниці С.М (далі -2-й відповіжач) в якому просить суд: - зобов'язати 1 відповідача вчинити дії щодо відкриття виконавчого провадження за виконавчим документом - постановою Ковпаківського районного суду міста Суми від 30.10.2012 року у справі № 1806/12182/12; - визнати незаконною та скасувати постанову державного виконавця ВДВС СМУЮ про відмову у відкритті виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого документа ВП № 40361266 від 16.10.2013 р.; - визнати незаконними дії начальника ВДВС СМУЮ П’ятниці С.М. щодо не скасування постанови державного виконавця від 16.10.2013 р. ВП №40361266, яке суперечить закону та не зобов'язання державного виконавця відкрити виконавче провадження за пред'явленим виконавчим документом. В обґрунтування позову зазначив, що 18.03.2013 р. Сумською митницею до ВДВС СМУЮ було подано заяву про направлення виконавчого документа для здійснення примусового виконання, за результатами розгляду якої старшим державним виконавцем ВДВС СМУЮ Гурою Д.В. винесено постанову про відмову у відкритті виконавчого провадження від 11.02.2013 р. ВП № 36772850. Зазначена постанова була оскаржена Сумською митницею до Сумського окружного адміністративного суду. Судом було прийнято постанову від 22.07.2013 р., якою визнано протиправною та скасовано постанову ВДВС СМУЮ від 11.02.2013 р. ВП №36772850. За результатами апеляційного оскарження постанови Сумського окружного адміністративного суду від 22.07.2013 р. у справі № 818/6106/13-а Харківським апеляційним адміністративним судом прийнято рішення, яким апеляційну скаргу ВДВС СМУЮ залишено без задоволення, а постанову суду від 22.07.2013р. - без змін. 14.10.2013 року позивачем було вдруге пред"яявлено до виконання постанову Ковпаківського районного суду міста Суми від 30.10.2012 року по справі № 1806/12182/12 до ВДВС СМУЮ. Однак, 04.12.2013 року на адресу Сумської митниці Міндоходів знову надійшла постанова державного виконавця про відмову у відкритті виконавчого провадження з примусового виконання постанови Ковпаківського районного суду міста Суми від 30.10.2012 р. у справі №1806/12182/12. При цьому, державним виконавцем зазначено вже інші підстави відмови у відкритті виконавчого провадження. В даному випадку державним виконавцем було зазначено про відсутність ідентифікаційного номеру боржника. З метою досудового врегулювання даного спору, позивачем направлено до начальника ВДВС СМУЮ скаргу на дії державного виконавця від 11.12.2013 р. № 7.1/1.1-06/4214, в якій зазначалось про те, що попередню постанову про відмову у відкритті виконавчого провадження від 11.02.2013 р. ВП № 40361266 вже було визнано в судовому порядку протиправною та скасованою. 07.02.2014 р. на адресу позивача надійшла постанова начальника ВДВС СМУЮ від 23.12.2013р. про перевірку виконавчого провадження з примусового виконання постанови Ковпаківського районного суду міста Суми у справі № 1806/12182/12 за результатами якої відмовлено в задоволенні вимог Сумської митниці Міндоходів щодо скасування постанови про відмову у відкритті виконавчого провадження ВП № 40361266 від 16.10.2013 року та в задоволенні вимог щодо відкриття виконавчого провадження за виконавчим документом - постановою Ковпаківського районного суду міста Суми у справі № 1806/12182/12. При цьому, обгрунтовуючи позовні вимоги в частині визнання протиправною та скасування постанови державного виконавця ВП №40361266 від 16.10.2013 року, позивач просить суд врахувати, що відповідно до частини 2 статті 19 Закону України "Про виконавче провадження" у заяві про відкриття виконавчого провадження стягувач в п р а в і зазначити відомості, що ідентифікують боржника чи можуть сприяти примусовому виконанню рішення (рахунок боржника, місце роботи чи отримання ним інших доходів, місцезнаходження його майна тощо), а також шляхи отримання ним коштів, стягнутих з боржника. Виходячи з цього, позивач стверджує, що зазначення таких відомостей, як ідентифікаційний номер боржника, є правом стягувача, а не обов'язком. Крім того, згідно підпункту "ґ" пункту 3.3 Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 №512/5 реєстраційний номер облікової картки платника податків або серія і номер паспорта можуть не зазначатися в постановах у справах про адміністративні правопорушення, які виносяться на місці вчинення правопорушення або без участі особи. Також, позивач просить суд врахувати, що при винесенні вищезазначеного виконавчого документу - постанови Ковпаківського районного суду міста Суми від 30.10.2012 р. у справі № 1806/12182/12, суду не були відомі дані щодо індивідуального ідентифікаційного номеру боржника, а тому суд, приймаючи судові рішення у справах про порушення митних правил, також не несе законодавчо встановлений обов'язок щодо зазначення таких номерів у своїх постановах. Окрім цього, позивач зазначає, що відповідно до статті 283 Кодексу України про адміністративні правопорушення постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення. Тобто, Кодекс України про адміністративні правопорушення не містить вимог стосовно обов'язковості зазначення в постанові про адміністративне правопорушення реєстраційного номеру облікової картки платника податків особи, щодо якої розглядається справа. Отже, на переконання позивача, поданий до ВДВС СМУЮ виконавчий документ - постанова Ковпаківського районного суду міста Суми у справі від 30.10.2012 р. у справі №1806/12182/12 року щодо притягнення до адміністративної відповідальності [PERSON], не містить невідповідностей вимогам статті 18 Закону України "Про виконавче провадження", а тому підлягає виконанню державною виконавчою службою. Зважаючи на викладене, позивач вважає, що постанова від 16.10.2013 року ВП № 40361266 про відмову у прийнятті до провадження виконавчого документа і відкритті виконавчого провадження, винесена головним державним виконавцем ВДВС СМУЮ Гурою Д.В., є необґрунтованою та протиправною, а дії начальника відділу державної виконавчої служби Сумського міського управління юстиції П’ятниці С.М. щодо відмови у скасуванні незаконної постанови державного виконавця від 16.10.2013 р. ВП №40361266 - незаконними. Позивачем подано клопотання про розгляд справи за його відсутності (а.с. 48). Від представників відповідачив також надійшло клопотання про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги не визнають та просять відмовити у їх задоволенні (а.с.51-60). Представники сторін в судове засідання не з'явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Відповідно до вимог ч.6 ст. 12 та ч.1 ст. 41 Кодексу адміністративного судочинства України під час судового розгляду справи в судовому засіданні забезпечується повне фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу, крім випадків неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи у разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності осіб, які беруть участь у справі (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження). Таким чином, фіксування судового засідання по справі не здійснюється. Дослідивши матеріали справи та докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 18.03.2013 р. Сумською митницею до ВДВС СМУЮ було подано заяву про направлення виконавчого документа для здійснення примусового виконання, за результатами розгляду якої старшим державним виконавцем ВДВС СМУЮ Гурою Д.В. винесено постанову про відмову у відкритті виконавчого провадження від 11.02.2013 р. ВП № 36772850. Зазначена постанова була оскаржена Сумською митницею до Сумського окружного адміністративного суду. 22.07.2013 р. Сумським окружним адміністративним судом прийнято постанову, якою визнано протиправною та скасовано постанову ВДВС СМУЮ від 11.02.2013р. ВП №36772850 (а.с. 25-27). За результатами апеляційного оскарження постанови Сумського окружного адміністративного суду від 22.07.2013 р. по справі №818/6106/13-а Харківським апеляційним адміністративним судом прийнято рішення, яким апеляційну скаргу ВДВС СМУЮ залишено без задоволення, а постанову Сумського окружного адміністративного суду - без змін. 14.10.2013 року постанову Ковпаківського районного суду міста Суми від 30.10.2012 року по справі № 1806/12182/12 позивачем повторно направлено до ВДВС СМУЮ. 16.10.2013 р. ВП №40361266 головним державним виконавцем ВДВС СМУЮ Гурою Д.В. прийнято постанову про відмову у відкритті виконавчого провадження з примусового виконання постанови Ковпаківського районного суду міста Суми № 1806/12182/12 від 30.10.2012 р. про стягнення з [PERSON] вартості товару, загальною вартістю 70719,99 грн. Позивач, не погодившись зі змістом зазначеної постанови, направив до начальника ВДВС СМУЮ скаргу на дії державного виконавця (а.с. 18-22). Постановою начальника ВДВС СМУЮ від 23.12.2013 р. відмовлено в задоволенні вимог Сумської митниці Міндоходів щодо скасування постанови про відмову у відкритті виконавчого провадження ВП № 40361266 від 16.10.2013 року та в задоволенні вимог щодо відкриття виконавчого провадження за виконавчим документом - постановою Ковпаківського районного суду міста Суми у справі № 1806/12182/12 (а.с. 16-17). Проаналізувавши обставини даної справи, суд дійшов висновку, що вимоги позивача в частині скасування постанови державного виконавця ВДВС СМУЮ від 16.10.2013р. ВП №40361266 про відмову у відкритті виконавчого провадження підлягають задоволенню, виходячи з наступного: Відповідно до частини 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Згідно з п. п. 1, 2 ч. 3 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою повноваження надано. Відповідно до вимог ст. 5 Закону України "Про виконавче провадження" державний виконавець зобов'язаний вживати заходів примусового виконання рішень, встановлених цим Законом, неупереджено, своєчасно, повно вчиняти виконавчі дії. Державний виконавець крім іншого зобов'язаний здійснювати необхідні заходи щодо своєчасного і повного виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення, у спосіб і порядок, визначені виконавчим документом. Зі змісту оскаржуваної постанови встановлено, що підставою для відмови у відкритті виконавчого провадження стала відсутність ідентифікаційного номеру боржника, чим недотримано вимоги ст.18 Закону України "Про виконавче провадження" у зв'язку з чим, державний виконавець,

Результат розгляду: partial