Рішення адміністративного суду від 2014-01-16 00:00:00+02

11.12.2013 [PERSON] звернувся до суду з адміністративним позовом про скасування постанови інспектора ДПС ВДАІ Шахтарського МВ ГУМВС України в Донецькій області Оніщука Е.В. від 28.07.2013 року серії АН1 №236165, за якою його притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 122 ч.1 КУпроАП та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255 гривень, мотивуючи тим, що на нього було складено протокол та винесено постанову про накладення штрафу в сумі 255 грн. за те що він, нібито 28.07.2009 року о 05.20 год. в зоні дії знаку „Обмеження максимальної швидкості руху не більше 40 км/год" рухався по вул.Леніна в м.Шахтарську зі швидкість 69 км/год. Зі слів інспектора перевищення швидкості нібито було зафіксоване приладом «Візир». Інспектор показав позивачеві на приладі зображення його автомобіля, який стояв на узбіччі і не рухався. На запитання позивача до інспектора про те, яке відношення до перевищення швидкості має зображений на екрані належний йому автомобіль, що не рухається і стоїть на узбіччі, інспектор пояснив, що показники фіксації порушення нібито не збереглися, але позивач все одне необхідно покарати. Позивач зазначає, що при складанні протоколу та винесенні постанови інспектором ДАІ були припущені певні порушення. Зокрема, йому не були роз'яснені його права, передбачені ст.268 КУЦпАП, а також суть постанови, строки та порядок її оскарження. Крім того, він народився і виріс в Азербайджані і дуже погано розмовляє російською та українською мовою. Про те, що його було притягнуто до адміністративної відповідальності, позивачеві стало відомо лише 12.11.2013 року від державного виконавця ВДВС, коли він отримував повістку про явку до управління юстиції на 18.11.2013 року. Тому вважає, що звернення до суду пропущено ним з поважних причин. Просить скасувати ухвалену відносно нього постанову від 28.07.2013 року, а також поновити строк на її оскарження. В судовому засіданні [PERSON] підтримав заявлені ним позовні вимоги, в тому числі й з підстав, викладених у позовній заяві. Суду пояснив, що 28.07.2013 він рухався по м.Шахтарську в зоні дії знаку „Обмеження максимальної швидкості руху 40 км/год" накатом зі швідкістю приблизно 40-43 км/год і був зупинений інспектором ДАІ за те, що нібито перевищів швідкість більше ніж на 20 км/год. Зі слів інспектора перевищення швидкості було зафіксоване приладом „Візир". Інспектор показав йому на приладі зображення його автомобіля, який стояв на узбіччі і не рухався. На його запитання до інспектора про те, яке відношення до перевіщення швидкості має зображений на екрані належний йому автомобіль, що не рухається і стоіть на узбіччі, інспектор пояснив, що показники фіксації порушення нібито не збереглися, але його все одне необхідно покарати. Намагався довести інспектору те, що він не перевищував і швидкість і не міг рухатися зі швидкістю у 69 км/год, але все було даремно. Крім того, йому було вручено майже пустий бланк протоколу про адміністративне правопорушення. Також просив поновити строк на оскарження постанови, який пропущено ним з поважних причин. Інспектор ДПС Оніщук Е.В. у судове засідання не з'явився, про час розгляду справи повідомлено належним чином. Вислухавши [PERSON], вивчивши матеріали справи, суд вважає, що скарга підлягає задоволенню з наступних підстав. Так, інспектором ДАІ позивачеві як копію було вручено фактично незаповнений бланк протоколу про адміністративне правопорушення серії АБ2 №467611, в якому із записів видно тільки блідий підпис, зовні схожий на підпис позивача, після слів «Пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності по суті порушення». Інші записи, передбачені ч.1 ст.256 КУпАП, у протоколі серії АБ2 №467611 відсутні. А саме: дата і місце його складення, посада, прізвище ім'я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи (в тому числі і дані про засіб вимірювальної техніки, за допомогою якого було зафіксовано перевищення максимальної швидкості правопорушником). Постановою інспектора ДПС Оніщука Е.В. від 28.07.2013 [PERSON] притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 255 гривень. [PERSON] у судовому засіданні наполягав на тому, що швидкість він не перевищував та інспектором на його вимогу не були надані докази, які б підтвердили перевищення швидкості на 29 км/год.. Відповідно до ст.9 КУпроАП адміністративним проступком визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. Згідно ч.1 ст.122 КУпроАП до адміністративний відповідальності притягуються водії за перевищення встановлених швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг. Згідно підпункту «б» пункту 12.9 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року № 1306 (далі ПДР), водієві забороняється перевищувати максимальну швидкість, зазначену в пунктах 12.4 - 12.7, на ділянці дороги, де встановлено дорожні знаки 3.29 («Обмеження максимальної швидкості». Забороняється рух із швидкістю, що перевищує зазначену на знакові), 3.31 («Зона обмеження максимальної швидкості»), або на транспортному засобі, на якому встановлено розпізнавальний знак відповідно до підпункту «и» пункту 30.3 цих Правил. Відповідно до ст.251 КУпроАП доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються зокрема показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосується забезпечення безпеки дорожнього руху. В постанові у справі про адміністративне правопорушення та в доданих до неї матеріалах не міститься даних про допуск вказаного засобу вимірювальної техніки до застосування в Україні, повірку, похибки при вимірюваннях, що робить вимірювання незаконними у відповідності до Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність». Відповідно до ч.2 ст.71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Приймаючи до уваги відсутність доказів скоєння правопорушення, суд вважає, що в діях [PERSON] відсутній склад адміністративного правопорушення, зазначений у постанові АН1 №236156 від 28.07.2013 року. Згідно з п.1 ч.1 ст.247 КУпроАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв'язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення. Таким чином, підлягає скасуванню постанова по справі про адміністративне правопорушення від 28 липня 2013 року серія АН1 №236156, винесена інспектором ДПС ВДАІ Шахтарського МВ ГУМВС України в Донецькій області Оніщуком Е.В., а справа відносно [PERSON] підлягає закриттю.

Результат розгляду: granted