Рішення адміністративного суду від 2014-03-26 00:00:00+02

03.09.2013р.[PERSON] звернувся до суду з позовом до управління Пенсійного фонду України в Центральному районі м. Миколаєва про визнання неправомірними дій відповідача щодо відмови визнати середню заробітну плату, виплачену за період відпустки у 1983 році, та перерахування пенсії відповідно до довідки про заробітну плату з архіву м. Тинди; визнання факту, що у архівній довідці про заробітну плату зазначена заробітна плата, яку він отримав без врахування відомостей щомісячних утримань, що не відповідає вимогам терміну «заробітна плата» при нарахуванні пенсії в Україні; зобов'язання відповідача відповідно до архівних довідок визнати факт його перебування у відпустці з липня по жовтень 1983 року та відповідно до зарахованих до загального стажу цих місяців провести відповідний розподіл суми відпускних в якості заробітної плати за ці місяці та виконати відповідне перерахування пенсії; зобов'язання відповідача відповідно вказаної архівної довідки збільшити помісячні виплати заробітної плати за 60-місяців, взятих до розрахунку пенсії, на величину відсутнього подоходного податку - та виконати перерахування пенсії. /а.с.19/ Постановою Центрального районного суду м. Миколаєва від 17 жовтня 2013 року у задоволенні позову відмовлено. Не погоджуючись з вказаним судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову суду скасувати та ухвалити нову про задоволення позовних вимог. Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, законність та обґрунтованість судового рішення в межах апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню. Судом першої інстанції встановлено, що позивач знаходиться на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України Центрального району м. Миколаєва та отримує пенсію за віком. Позивач звертався до відповідача з заявою про призначення пенсії,обравши найвигідніший період для обчислення пенсії, виходячи з сум заробітку за 60 місяців в період 1980-1986 років. Відповідачем така пенсія була призначена, але без врахування заробітної плати за період відпустки у 1983році. Як вбачається з матеріалів справи, згідно архівної довідки від 19.01.2012 року «Про заробітну плату [PERSON]» МБУ «Архів м. Тинди» за № 06073457-Б, в архівному фонді управління механізації треста «Тиндатрансбуд» (зберігаються в зв'язку з ліквідацією підприємства) в розрахункових відомостях з нарахування заробітної плати за 1980-1986 роки зазначено водій, механік КПП, начальник АК-1 [PERSON], розмір його заробітку, в тому числі : червень 1983 року 3582,96 крб., липень, серпень, вересень, жовтень - пропуски , листопад 319,97 крб. Також містяться примітки, що заробітна плата зазначена з врахуванням північних надбавок та районного коефіцієнту, а пропуски в таблиці відповідають відсутності нарахувань заробітної плати в розрахункових відомостях. В червні 1983 року нарахована сума 3582,96 крб., в тому числі в графі «відпускні» - 127 днів - 3413,76 крб. (місяці не зазначені). При виході у відпустку в червні-серпні 1985 року містяться дані за місяцями. З відповіді на звернення позивача до МБУ «Архів м.Тинди» від 23.08.2012 року зазначено, що відомості про заробіток [PERSON] зазначені в архівній довідці без врахування відомостей про щомісячні відрахування. 18 червня 2013 року державною установою УПФ РФ в м. Тинда Амурської області проведено перевірку достовірності видачі довідки про заробітну плату, виданої МБУ «Архів м. Тинда», якою встановлено, що дані цієї довідки є достовірні і в ній зазначено нараховані суми заробітку. Частиною 2 статті 41 закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" встановлено, що для осіб, які у період до запровадження обмеження максимального розміру заробітної плати (доходу), з якої сплачувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, отримували заробітну плату (дохід) за результатами роботи, термін виконання якої перевищував календарний місяць, до заробітної плати (доходу) для обчислення пенсії враховуються суми виплат (доходу), які відповідно до законодавства, що діяло раніше, включалися до заробітної плати, з якої обчислювалася пенсія відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення", і не перевищують 5,6 розміру середньої заробітної плати в Україні, у розрахунку на кожний місяць виконання роботи. Перелік таких осіб, а також порядок визначення для них заробітної плати (доходу) для обчислення пенсії встановлюється Кабінетом Міністрів України. Порядком визначення заробітної плати (доходу) для обчислення пенсії особам, що у період до запровадження обмеження максимального розміру заробітної плати (доходу), з якої сплачувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, отримували заробітну плату (дохід) за результатами роботи, строк виконання якої перевищував календарний місяць, затвердженим Постановою КМ України від 20.04.2005р. № 306 "Про реалізацію абзацу другого пункту 2 статті 41 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" встановлено, що до суми заробітної плати (доходу) для обчислення пенсії згідно з цим Порядком зараховуються суми виплат (доходу), з яких сплачувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування та які відповідно до законодавства, що діяло раніше, включалися до заробітної плати, з якої обчислювалася пенсія відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення". Відповідно до п.4 Порядку визначення заробітної плати (доходу) для обчислення пенсії особам, що у період до запровадження обмеження максимального розміру заробітної плати (доходу), з якої сплачувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, отримували заробітну плату (дохід) за результатами роботи, строк виконання якої перевищував календарний місяць, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20 квітня 2005 року №306 (далі - Порядок), документом, що підтверджує виплату особі заробітної плати (доходу) за результатами роботи є довідка підприємства, установи, організації про заробітну плату (дохід), оформлена згідно з додатком до Порядку, із зазначенням підстави для виплати заробітної плати (доходу) за результатами виконаної роботи. Згідно із вказаним додатком до Порядку довідка про заробітну плату повинна містити відомості про документи, на підставі яких її видано, та бути підписаною керівником і головним бухгалтером. Пунктом 5 Порядку встановлено, що у разі коли у пенсійній справі особи зберігається довідка про заробітну плату (дохід) чи інші документи, що підтверджують факт отримання заробітної плати (доходу) за результатами роботи, така довідка чи документи можуть використовуватися для перерахунку пенсії за рішенням управління Пенсійного фонду України у районі, місті, районі в місті. Підставою для виплати заробітної плати (доходу) за результатами виконаної роботи, що зазначаються у довідці, зокрема є законодавчий або інший нормативно-правовий акт чи положення про оплату праці, яким на момент виплати особі заробітної плати (доходу) було передбачено проведення остаточного розрахунку за результатами певного періоду (кварталу, півріччя, року) або після закінчення роботи (п.6 Порядку). Пунктом 1 цього Порядку встановлено, що дія цього Порядку поширюється на таких осіб, що до 1 липня 1998 р. отримували заробітну плату (дохід) за результатами роботи, строк виконання якої перевищував календарний місяць: тих, що працювали в сільському господарстві, були зайняті на сезонних роботах, працювали у старательських артілях, виконували роботи (надавали послуги) за цивільно-правовими договорами та сплачували внески на державне соціальне страхування або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування. Пунктом 2 цього Порядку встановлено, - до суми заробітної плати (доходу) для обчислення пенсії згідно з цим Порядком зараховуються суми виплат (доходу), з яких сплачувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування та які відповідно до законодавства, що діяло раніше, включалися до заробітної плати, з якої обчислювалася пенсія відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення". Пунктом 8 Порядку визначено, - Заробітна плата (дохід), що підлягає зарахуванню до суми заробітної плати (доходу) для обчислення пенсії, визначається шляхом ділення суми заробітної плати (доходу), виплаченої за результатами роботи, на кількість місяців виконання такої роботи. Як вбачається з матеріалів справи довідка про заробітну плату відповідає вимогам постанови КМУ № 306 від 20.04.2005 року. Як вбачається з архівної довідки від 19.01.2012 року «Про заробітну плату [PERSON]» МБУ «Архів м. Тинди» за № 06073457-Б, в червні 1983 року нарахована сума 3582,96 крб., в тому числі в графі «відпускні» - 127 днів - 3413,76 крб. (місяці не зазначені). Отже, колегія суддів приходить до висновку, що доходи позивача, а саме зазначені графі «відпускні» - 127 днів - 3413,76 крб., підлягають діленню на місяці (дні), у яких позивач перебував у відпустці. Як вбачається з матеріалів справи, з 08.06.1983р. по 03.11.1983р. позивач перебував у черговій відпустці з розрахунку 127 робочих днів. /а.с.30/ Відповідно до ч. 2 ст. 11 КАС України, суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, і не може виходити за межі позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог тільки в разі, якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін чи третіх осіб, про захист яких вони просять. Отже, виходячи з вищезазначеного, з метою повного та всебічного захисту прав і законних інтересів позивача, колегія суддів апеляційного суду дійшла висновку про необхідність вийти за межі позовних вимог та визнати непрамірними дії відповідача по відмові у перерахунку пенсії позивачу на підставі довідки про заробітну плату без врахування заробітної плати у період відпустки у 1983 році та зобов'язати відповідача здійснити з 03.03.2013 року (в межах піврічного строку звернення до суду) перерахунок та нарахування пенсії позивачу з врахуванням заробітної плати у період відпустки у 1983 році. Оскільки суд першої інстанції при винесені судового рішення допустив порушення норм матеріального права, припустився помилки щодо визначення граничного строку задоволення позовних вимог, суд апеляційної інстанції, відповідно до п.4 ч.1 ст.202 КАС України, приходить до висновку про скасування постанови суду першої інстанції і ухвалення нового рішення про часткове задоволення позову.

Результат розгляду: partial