Рішення адміністративного суду від 2014-03-14 00:00:00+02

Позивач звернувся до суду з позовом до Верховного Суду України, треті особи управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Києві, ПАТ «СК «Брокбізнес» про стягнення суми страхового відшкодування. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що позивач з квітня 1994 року виконував обов'язки судді Верховного Суду України. Медичним оглядом військово-лікарською комісією ГВКГ терапевтичного профілю та Спеціальною кардіологічною медіко-соціальною експертною комісією № 2 Міністерства охорони здоров'я України встановлено факт, що позивач має захворювання пов'язані з виконанням професійних службових обов'язків військового судді. Постановою Верховної Ради України від 02.11.2006 позивач звільнений з посади судді Верховного Суду України за станом здоров'я. Відповідно до діючого, на той час, законодавства України у разі заподіяння позивачу у зв'язку з виконанням службових обов'язків каліцтва, чи іншого ушкодження здоров'я, що призвело до стійкої втрати працездатності, страховик виплачує позивачу страхову суму у розмірі його річного заробітку, який відповідно до довідки Верховного Суду України № 5703 від 18.08.2010, складав 310953,34 грн. За період з червня 2007 року по вересень 2010 року позивач не мав можливості отримати у повному розмірі належну йому страхову суму 310953,34 грн. у зв'язку з тим, що керівництво Верховного Суду України протиправно порушувало право позивача на отримання страхової суми. 18.08.2010 зазначена довідка для виплати позивачу страхової суми була направлена Верховним Судом України страховику приватному акціонерному товариству «Страхова компанія «БРОКБІЗНЕС». ПрАТ СК «БРОКБІЗНЕС» виплатила частину страхової суми, а саме 110437,50 грн., з яких позивач отримав лише 103000,00 грн. У вересні 2010 року позивачу стало відомо, що 01.09.2010, з ініціативи Верховного Суду України, договір про проведення державного обов'язкового страхування суддів Верховного Суду України № 0000902 від 11.03.2010 між Верховним Судом України і ПрАТ «СК «БРОКБИЗНЕС» було розірвано, незважаючи на те, що страхові зобов'язання відносно позивача не було повністю виконано. На підставі наведеного позивач звернувся суду з позовом, в якому простив стягнути з Верховного Суду України невиплачену страхову суму. Позивач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, забезпечив явку в судове засідання свого представника, за таких обставин, судом визнано можливим розглядати справу у його відсутність. Представник позивача в судовому засіданні підтримав позовну заяву, просив задовольнити її з наведених підстав. Представники відповідача в судовому засіданні заперечували проти задоволення позову, посилаючись на його безпідставність та необґрунтованість, просили відмовити в його задоволенні. Представник третьої особи управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Києві в судовому засіданні заперечувала проти задоволення позову, просила відмовити в його задоволенні. Представники третіх осіб ПАТ «СК «Брокбізнес» та Міністерства фінансів України в судове засідання не з'явились, про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, подали заяви про розгляд справи у їхню відсутність, за таких обставин, судом визнано можливим розглядати справу у його відсутність. Вислухавши учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи, суд дійшов до висновку про відмову в задоволенні позову з наступних підстав. Відповідно до ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень. У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди, перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, з використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дій). Судом встановлено, що позивач з квітня 1994 року виконував обов'язки судді Верховного Суду України. (т. 1 а.с. 6) Відповідно до довідок Спеціальної кардіологічної медіко-соціальної експертної комісії № 2 Міністерства охорони здоров'я України від 31.07.2006 та 29.05.2007 позивач має захворювання пов'язані виконанням професійних службових обов'язків військового судді. (т. 1 а.с. 11-12). Зазначений факт також встановлений постановою Вищого адміністративного суду України від 10.06.2010. (т. 1 а.с.7-9) Постановою Верховної Ради України від 02.11.2006 позивач звільнений з посади судді Верховного Суду України за станом здоров'я. Відповідно до діючого, на той час, законодавства України у разі заподіяння позивачу у зв'язку з виконанням службових обов'язків каліцтва, чи іншого ушкодження здоров'я, що призвело до стійкої втрати працездатності, страховик виплачує позивачу страхову суму у розмірі його річного заробітку. Відповідно до довідки Верховного Суду України № 5703 від 18.08.2010, річний заробіток [PERSON] за останньою посадою, яку він займав, становив 310953,34 грн. 18.08.2010, на підставі постанови Вищого адміністративного суду України від 10.06.2010, довідка № 5703 була направлена Верховним Судом України страховику - приватному акціонерному товариству «Страхова компанія «БРОКБІЗНЕС». На підставі чого, ПрАТ «Страхова компанія «БРОКБІЗНЕС» було нараховано 110437,5 грн. та виплачено 103811,25 грн., за вирахуванням 6% витрат страховика на страхування - 6626,25 грн. Відповідно ч. 1 та 3 ст. 45 Закону України «Про статус суддів» (чинного на час виникнення страхового випадку - 2006 рік) життя і здоров'я суддів підлягають обов'язковому державному страхуванню за рахунок державного бюджету на суму десятирічного грошового утримання за останньою посадою. Якщо заподіяне каліцтво чи інше пошкодження здоров'я не призвело до стійкої втрати працездатності, виплачується одноразова страхова сума за рахунок страхових платежів по обов'язковому державному особистому страхуванню суддів в розмірі річного заробітку. Згідно із пунктами 1, 2 Порядку та умов державного обов'язкового страхування життя і здоров'я суддів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 14.02.1994 № 89, страхові платежі за державним обов'язковим страхуванням життя і здоров'я суддів, включаючи пов'язані з цим витрати страховиків, уповноважених на здійснення такого виду страхування, в розмірі шести відсотків загальної суми цих платежів, а також витрати на виплату страхових сум застрахованим, перераховуються Конституційним Судом України, Верховним Судом України, Вищим господарським судом України, Вищим адміністративним судом України, Державною судовою адміністрацією на спеціальні рахунки страховиків, уповноважених на здійснення такого виду страхування. Згідно пункту 7 Порядку страховик виплачує страхові суми, зокрема, у разі заподіяння застрахованому у зв'язку з виконанням відповідно до закону службових обов'язків каліцтва чи іншого ушкодження здоров'я, що не призвело до стійкої втрати працездатності, - застрахованому у розмірі його річного заробітку. Виплата страхових сум в разі загибелі (смерті) або заподіяння каліцтва чи іншого ушкодження здоров'я (далі - страховий випадок) провадиться відповідно до грошового утримання, п'ятирічного, річного заробітку застрахованого на день настання страхового випадку за вирахуванням раніше виплачених страхових сум за цей страховий випадок. При цьому страхова сума виплачується незалежно від виплат за іншими видами страхування і виплат у порядку відшкодування шкоди. Загальний розмір страхової суми за декількома видами виплат одному і тому ж застрахованому або членам його сім'ї не може перевищувати розміру, встановленого підпунктом "а" цього пункту. Таким чином, згідно чинного на час виникнення страхового випадку законодавства України, страхувальником (Верховним Судом України) були укладені відповідні договори страхування з Національною акціонерною страховою компанію «Оранта» (редакція Порядку, чинна до 12.04.2006). Крім того, слід зазначити, що в позовній заяві [PERSON] вимагає виплатити йому недоплачену страхову суму, виходячи із розміру його річного заробітку станом на 2006 рік. Страховий випадок позивача стався у 2006 році, отже виплата страхових сум має здійснюватися відповідно до договору страхування, що був чинним в цей час, а не відповідно до договорів, що укладені в 2009 та 2010 роках. На час настання страхового випадку діяв договір від 10 січня 2006 року між Верховним Судом України та ВАТ Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» про проведення обов'язкового державного страхування життя і здоров'я суддів Верховного Суду України (далі - Договір), укладений на 2006 рік. Згідно з умовами Договору обов'язок щодо виплати застрахованим страхових сум покладено на НАСК «Оранта». Крім того, відповідно до зазначеного вище законодавства та умов Договору для одержання страхової суми застрахований, члени його сім'ї чи довірена особа подають страховику (страховій компанії) заяву за встановленою формою, а також пред'являють документ, що посвідчує особу. Разом з тим, згідно листа ВАТ НАСК «Оранта» від 12.01.2014, [PERSON] відповідно до підпункту «в» пункту 7 Порядку 16.04.2004 проведено виплату страхової суми в розмірі 84,4 тис. грн. (у розмірі його річного заробітку 2004 року) (т. 2 а.с. 102). Наведене також підтверджується листом від 28.10.2004 № 11-07/47/85 НАСК «Оранта» (т. 2 а.с. 82) Зазначена виплата була здійснена НАСК «Оранта» в 2004 році відповідно до договору між Верховним Судом України та ВАТ НАСК «Оранта» про проведення обов'язкового державного страхування життя і здоров'я суддів Верховного Суду України, який діяв у 2004 році і переукладався в подальшому кожного року та на підставі виданої Верховним Судом України НАСК «Оранта» довідки, встановленої форми. Будь-яких підтверджуючих документів, що [PERSON] звертався до НАСК «Оранта» у 2006 та наступні роки, позивач та його представник не надав. Відповідно до листів НАСК «Оранта» від 16.01.2007, 17.01.2008, 02.10.2008, 02.02.2009 (т. 2 а.с. 58-61) залишок невикористаних коштів з державного обов'язкового особистого страхування життя і здоров'я суддів Верховного Суду України, станом на 01.10.2008 становить 489414,1 грн. Крім того, слід зазначити, що ст. 135 Закону України «Про судоустрій і статус судців», який набрав чинності 30.06.2010, життя і здоров'я суддів підлягають обов'язковому державному страхуванню за рахунок коштів Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України відповідно до Закону. Як вбачається з матеріалів справи позивач не відноситься до категорії осіб, яким передбачені страхові виплати на вказаній підставі. Відповідно до частини 1 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В ході судового розгляду справи, не знайшла свого підтвердження правова позиція позивача та представника позивача щодо позовних вимог про стягнення з Верховного Суду України невиплаченої суми страхового відшкодування. За таких підстав, суд дійшов до висновку про необхідність відмови в задоволенні позову. На підставі викладеного та

Результат розгляду: denied