Рішення адміністративного суду від 2014-04-08 00:00:00+03

Позивач звернувся до суду та просить визнати протиправними дії щодо відкриття провадження за виконавчим листом №2а-2048/10 від 17.08.2011 року та скасувати постанову про відкриття виконавчого провадження №42248482 від 27.02.2014 року, мотивуючи тим, що постанова про відкриття виконавчого провадження винесена із порушенням норм матеріального права та із перевищенням повноважень. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Представник відповідача в судове засіданні не з'явився, будучи належним чином повідомленим про час, дату та місце розгляду справи, про причини неявки не повідомив, заяв про розгляд справи у його відсутність не подавав. Відповідно до ч.4 ст.128 КАС України, у разі неприбуття відповідача - суб'єкта владних повноважень, належним чином повідомленого про дату, час та місце судового розгляду справи, без поважних причин або неповідомлення ним про причини неприбуття, розгляд справи не відкладається і справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів. Заслухавши пояснення представника позивача та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що в задоволення позову слід відмовити з наступних підстав. Постановою Народицького районного суду Житомирської області від 08.10.2010 року позов [PERSON] до Управління Пенсійного фонду України в Народицькому районі Житомирської області про зобов'язання провести нарахування та виплатити кошти, передбачені Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» задоволено частково та визнано дії Управління Пенсійного фонду України в Народицькому районі Житомирської області щодо нарахування та виплати доплати до пенсії, передбаченої ст.39 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» - протиправними й зобов'язано Управління Пенсійного фонду України в Народицькому районі Житомирської області провести перерахунок та виплатити на користь [PERSON] доплату до пенсії, відповідно до ст.39 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", у розмірі двох мінімальних заробітних плат за період з 30.03.2010 року по 31.08.2010 року, з урахуванням виплачених коштів. 04.07.2011 року ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду постанову Народицького районного суду Житомирської області від 08 жовтня 2010 року - залишено без змін. 09.08.2013 року ухвалою Народицького районного суду Житомирської області змінено спосіб виконання постанови Народицького районного суду Житомирської області від 08.10.2010 року та стягнуто з управління Пенсійного фонду України в Народицькому районі на користь [PERSON] підвищення до пенсії відповідно до ст.39 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», за період з 30.03.2010 року по 31.08.2010 року в сумі 8818,97 грн. 05.11.2013 року ухвалою Житомирського апеляційного адміністративного суду ухвалу Народицького районного суду Житомирської області від 09.08.2013 року змінено в частині суми, що підлягає стягненню з 8818,97 грн. на 9534,20 грн. 17.08.2011 року позивачу було видано виконавчий лист. Постановою старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Житомирській області від 27.02.2014 року було відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого листа, виданого за постановою Народицького районного суду Житомирської області у справі №2а-2048/10. Позивач вважає, що зазначена постанова про відкриття виконавчого провадження прийнята безпідставно та всупереч нормам чинного законодавства, оскільки, відповідно до вимог ч.1 ст.3 Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» та ч.2 ст.3 Закону України «Про виконавче провадження» рішення про стягнення коштів з державних органів виконується органами, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів. Згідно ст.3 Закону України «Про виконавче провадження» у випадках, передбачених законом, рішення судів та інших органів щодо стягнення коштів виконуються органами доходів і зборів, банками та іншими фінансовими установами (ч.1). Рішення зазначених органів можуть виконуватися відповідно до закону також іншими органами, установами, організаціями, посадовими особами та громадянами. Рішення про стягнення коштів з державного та місцевих бюджетів або бюджетних установ виконуються органами Державного казначейства України в установленому Кабінетом Міністрів України порядку (ч.2). Органи, установи, організації та особи, зазначені в частинах першій і другій цієї статті, не є органами примусового виконання, крім органів та посадових осіб, які виконують рішення про притягнення до кримінальної або адміністративної відповідальності (ч.3). У відповідності до ст.17 Закону України «Про виконавче провадження» примусове виконання рішень здійснюється державною виконавчою службою на підставі виконавчих документів, визначених цим Законом; зокрема підлягають виконанню державною виконавчою службою такі виконавчі документи, як виконавчі листи, що видаються судами. Вимоги до виконавчого документа наведені у ст.18 Закону України «Про виконавче провадження». Згідно з п.1 ч.1 ст.19 цього Закону державний виконавець відкриває виконавче провадження на підставі виконавчого документа, зазначеного в статті 17 цього Закону, за заявою стягувача або його представника про примусове виконання рішення. Статтею 21 цього ж Закону визначено підвідомчість виконавчих проваджень відділам примусового виконання рішень. Зокрема згідно з п.1 ч.1 ст.21 Закону на відділ примусового виконання рішень управлінь державної виконавчої служби Головного управління юстиції Міністерства юстиції в області, покладається виконання рішень, за якими боржниками є територіальні підрозділи центральних органів виконавчої влади, інші територіальні підрозділи органів державної влади та їх посадові особи. Частиною 1 ст.25 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що державний виконавець зобов'язаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк пред'явлення такого документа до виконання, він відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, і пред'явлений до виконання до відповідного органу державної виконавчої служби. У відповідності до ч.2 цієї ж ст.25 Закону державний виконавець протягом трьох робочих днів з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження. Перелік випадків відмови у відкритті провадження визначений статтею 26 Закону України «Про виконавче провадження» Так, відповідно до ч.1 ст.26 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець відмовляє у відкритті виконавчого провадження у разі: 1) пропуску встановленого строку пред'явлення документів до виконання; 2) неподання виконавчого документа, зазначеного у статті 17 цього Закону, та неподання заяви про відкриття виконавчого провадження у випадках, передбачених цим Законом; 3) якщо рішення, на підставі якого видано виконавчий документ, не набрало законної (юридичної) сили, крім випадків, коли воно у встановленому законом порядку допущено до негайного виконання; 4) пред'явлення виконавчого документа до органу державної виконавчої служби не за місцем або не за підвідомчістю виконання рішення; 5) якщо не закінчилася відстрочка виконання рішення, надана судом, яким постановлено рішення; 6) невідповідності виконавчого документа вимогам, передбаченим статтею 18 цього Закону; 61) офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури; 7) якщо виконавчий документ повернуто стягувачу за його заявою, крім виконавчих документів про стягнення аліментів та інших періодичних платежів; 8) наявності інших передбачених законом обставин, що виключають здійснення виконавчого провадження. Доказів того, що виконавчий документ не відповідає вимогам, передбаченим Законом України «Про виконавче провадження», закінчився строк пред'явлення такого документа до виконання чи він пред'явлений до виконання до невідповідного органу державної виконавчої служби, або ж доказів наявності інших передбачених законом обставин, що виключають здійснення виконавчого провадження, заявником суду не надано та матеріали справи таких доказів не містять. З огляду на викладене, суд вважає, що оскаржувана постанова про відкриття виконавчого провадження від 27.02.2014 року прийнята з дотриманням вимог Закону України «Про виконавче провадження», підстави для її скасування, а відтак і задоволення скарги заявника - відсутні. Відповідно до п.5 ч.1 ст. 18 КАС України місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби щодо виконання ними рішень судів у справах, передбачених п.п. 1-4 ч.1 цієї статті. Особливості провадження у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності державної виконавчої служби передбачені статтею 181 КАС України, згідно з частиною першою якої правила цієї статті поширюються на розгляд адміністративних справ щодо рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби. Позивач звільнений від сплати судового збору на підставі п.18 ч.1 ст.5 Закону України „Про судовий збір".

Результат розгляду: denied