Рішення адміністративного суду від 2014-03-26 00:00:00+02

Позивач, Приватне сільськогосподарське підприємство "ПАТРІОТ", звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Дергачівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Харківській області, в якому просить суд визнати недійсним податкове повідомлення - рішення Дергачівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Харківській області від 20.01.2014 року № 0000062202. В обґрунтування позову вказано, що оскаржуване податкове повідомлення - рішення Дергачівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Харківській області прийняте з порушенням норм чинного законодавства. Представник позивача в судове засідання з'явився, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, та просив їх задовольнити. Представник відповідача в судове засідання з'явився, щодо задоволення позову заперечував у повному обсязі, посилаючись на те, що фахівцями Дергачівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Харківській області при проведенні перевірки Приватного сільськогосподарського підприємства «ПАТРІОТ» були встановлені порушення норм Податкового Кодексу України. Судом встановлено, що працівниками Дергачівської ОДПІ ГУ Міндоходів у Харківській області відповідно до наказу Дергачівської ОДПІ ГУ Міндоходів у Харківській області від 05.12.2013 №277, була проведена позапланова перевірка Приватного сільськогосподарського підприємства «Патріот» (далі за текстом ПСП «Патріот») з питань дотримання вимог податкового валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2012 по 30.09.2013. За результатами перевірки складено акт від 26.12.2013 року №563/20-11-22-01/31165583 яким встановлено порушення позивачем пп. 209.15.1, п. 209.15, статті 209 Податкового Кодексу України податковий кредит сформовано за рахунок послуг ( виконані будівельні роботи у приміщенні їдальні та виконані роботи по оздобленню приміщення їдальні) які надані підприємством ТОВ « Гранд Монтаж» ( п.н. 32604138) на загальну суму ПДВ 59720 грн., в результаті чого занижено податок на додану вартість в результаті чого занижено податок на додану вартість на загальну суму 55553 грн. та зменшено від'ємне значення ПДВ в сумі 106901 грн. на 4167 грн. На підстав вище зазначеного акту перевірки керівником Дергачівської ОДПІ були винесені податкові повідомлення-рішення: форми «Р» від 20.01.2014 року № 0000052202 на загальну суму 124994,25 грн., в т.ч. донараховано основного платежу 55553 грн., штрафні санкції 69441,25 грн. та податкове повідомлення-рішення форми «В4» від 20.01.2014 №0000062202 на зменшення від'ємного значення суми податку на додану вартість за вересень 2013 року на суму 4167 грн. Суд зазначає, що предметом спору є зміст пп. 209.15.1, п. 209.15, статті 209 Податкового Кодексу України, а саме: чиє відносяться до податкового кредиту витрати понесені на ремонт основного фонду ( виконані будівельні роботи у приміщенні їдальні та виконані роботи по оздобленню приміщення їдальні) як такі, що придбаваються сільськогосподарським підприємством для їх використання у виробництві сільськогосподарської продукції, а також основні фонди, які придбаваються ( споруджуються) з метою їх використання у виробництві сільськогосподарської продукції. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню. Судом встановлено, що між позивачем та ТОВ «Гранд Монтаж» було укладено договори підряду № 9 від 04.03.2013 року та № 12 від 12.03.2013 року про оздоблення приміщення їдальні та ремонт приміщення їдальні. Приміщення їдальні відповідно до даних бухгалтерського обліку підприємства знаходиться на балансі підприємства, і відноситься до його основних фондів. Приміщення їдальня, в якому виконано роботи, використовується виключно для забезпечення працівників підприємства (зайнятих у сільськогосподарському виробництві) харчуванням. Суд зазначає, що факт розрахунку за виконані роботи, їх фактичне виконання та розрахунок, відповідачем не заперечується та підтверджується матеріалами справи. Також судом встановлено, що відповідно до відображених у рядку 8.1/10.1 Декларацій «Підлягають оподаткуванню за основною ставкою та нульовою ставкою» показників за період з 01.01.2012 по 30.09.2013 у загальній сумі 1526174 грн. встановлено, що на формування цих показників мало вплив здійснення операцій із придбання насіння пшениці, насіння соняшника, протруйників, мінеральних добрив, дизельного палива, запчастин та інше. Згідно пп. 209.15.1, п. 209.15, статті 209 Податкового Кодексу України до податкового кредиту відносяться послуги, які придбаваються сільськогосподарським підприємством для їх використання у виробництві сільськогосподарської продукції, а також основні фонди, які придбаваються ( споруджуються) з метою їх використання у виробництві сільськогосподарської продукції. Суд аналізуючи вище зазначені положення ПК України приходить до висновку, що законодавець чітко визначив коло послуг, що можуть бути віднесені до податкового кредиту в даному випадку, а саме: - послуги, які придбаваються сільськогосподарським підприємством для їх використання у виробництві сільськогосподарської продукції - основні фонди, які придбаваються (споруджуються) з метою їх використання у виробництві сільськогосподарській продукції. Отже суд робить висновок, що вище зазначені послуги та основні фонди (які придбаваються , споруджуються) повинні бути пов'язані технологічним ланцюгом з виробництвом сільськогосподарської продукції. Виходячи з вище викладеного суд приходить до висновку, що оскільки приміщення їдальні не використовується для виробництва сільськогосподарської продукції та не знаходиться в технологічному ланцюгу вирощування сільськогосподарських культур, то позивачем в порушення пп. 209.15.1, п. 209.15, статті 209 Податкового Кодексу України завищено податковий кредит на загальну суму 59720 грн. в т.ч. за березень 2012 року на суму 7077 грн., за травень 2012 року на суму 10863 грн., за липень 2012 року на суму 3415 грн., за жовтень 2012 року на суму 13532 грн, за листопад 2012 року 8333 грн., за квітень 2013 року на суму 9833 грн., за травень 2013 року на суму 2500 грн., за вересень 2013 року на суму 4167 грн. в результаті чого занижено податок на додану вартість на загальну суму 55553 грн. в т.ч. за березень 2012 року на суму 7077 грн., за травень 2012 року на суму 10863 грн., за липень 2012 року на суму 3415 грн., за жовтень 2012 року на суму 13532 грн., за листопад 2012 року 8333 грн., за квітень 2013 року на суму 9833 грн., за серпень 2013 року на суму 2500 грн., за вересень 2013 року зменшено від'ємне значення ПДВ в сумі 106901 грн. на 4167 грн., а отже висновки відповідача викладені в акті перевірки та податкові повідомлення-рішення є законними та обґрунтованими.

Результат розгляду: denied