Рішення адміністративного суду від 2014-03-17 00:00:00+02

У вересні 2013 року позивач звернувся у суд із позовом до Управління праці та соціального захисту населення Корюківської районної державної адміністрації Чернігівської області, в якому просив визнати протиправними дії відповідача та стягнути з останнього одноразову грошову допомогу на оздоровлення за 2013 рік у розмірі, передбаченому ст. 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». Постановою Корюківського районного суду Чернігівської області від 25 вересня 2013 року адміністративний позов задоволено. Не погоджуючись з судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нове рішення про задоволення позову. Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та доводи скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а постанова суду - зміні, виходячи з наступного. Судом першої інстанції встановлено, що позивачу щорічна допомога на оздоровлення має розраховуватися відповідно до положень ст. 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», виходячи з розміру мінімальної заробітної плати. При цьому, місцевий суд дійшов висновку про можливість стягнення зазначеної суми з відповідача. Проте, з таким висновком суду не можна погодитись у повній мірі. Колегією суддів установлено, що [PERSON] є особою, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи 1 категорії та інвалідом ІІ групи, що спричинено захворюванням, пов'язаним із наслідками аварії на Чорнобильській АЕС. Відповідно до положень ст. 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» особам, які стали інвалідами ІІ групи внаслідок Чорнобильської катастрофи, щорічна допомога на оздоровлення виплачується в розмірі п'яти мінімальних заробітних плат. Разом з тим, при визначенні розміру щорічної допомоги на оздоровлення Управління праці та соціального захисту населення Корюківської районної державної адміністрації Чернігівської області керувалося постановою Кабінету Міністрів України від 12.07.2005 року № 562 «Про щорічну допомогу на оздоровлення громадянам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та нараховувало позивачу таку допомогу у 2013 року в розмірі 120 грн. Аналізуючи правомірність висновків суду першої інстанції, колегія суддів зважає на таке. Відповідно до ч. 2 ст. 19 КАС України органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачений Конституцією України за Законами України. Кабінет Міністрів України у своїй діяльності керується Конституцією та Законами України (ст. 113 Конституції України). Колегія суддів зазначає, що у рішенні від 25.01.2012 року № 3-рп/2012 Конституційний Суд України дійшов висновку про можливість делегування Кабінету Міністрів України права встановлювати розміри соціальних виплат. Відповідно до пункту 4 Прикінцевих положень Закону України «Про державний бюджет України на 2012 рік» встановлено, що у 2012 році положення ст. 48 Закон України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України виходячи з наявних фінансових ресурсів Державного бюджету України та бюджету Пенсійного фонду України на 2013 рік. Проте, колегія суддів зазначає, що у 2013 році Кабінетом Міністрів України окремої постанови щодо визначення розмірів допомоги на оздоровлення, не приймилося. Посилання відповідача на те, що виплата зазначеної допомоги повинна здійснюватися відповідно до урядової постанови від 12.07.2005 року № 562 є необґрунтованими, оскільки застосування зазначеної постанови було розраховано лише на бюджетний період в 2005 році. Таким чином, відповідач, нараховуючи та здійснюючи виплату позивачу допомоги на оздоровлення за 2013 рік в розмірі, встановленому постановою Кабінету Міністрів України «Про щорічну допомогу на оздоровлення громадянам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи громадянам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 12.07.2005 року № 562, діяв неправомірно та з порушенням вимог законодавства. Вищевикладене правильно враховано місцевим судом. Разом з тим, судом першої інстанції було допущено порушення правил застосування норм процесуального права. Так, суд допустив помилку, стягнувши конкретну суму заборгованості з відповідача. При цьому суд не врахував те, що з огляду на положення статей 21, 105, 162 КАС України адміністративний позов може містити вимоги щодо визнання незаконними рішення, дії чи бездіяльності відповідача, зобов'язання його вчинити певні дії, відшкодувати шкоду, заподіяну незаконними рішенням, дією або бездіяльністю. Отже, поза увагою місцевого суду залишилось те, що адміністративний суд повинен визнавати дії суб'єктів владних повноважень незаконними і зобов'язувати відповідачів провести нарахування та виплату належних сум відповідно до закону, а не ухвалювати рішення про стягнення конкретних сум. За таких обставин, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції підлягає відповідній зміні. Згідно зі ст.ст. 198 ч. 1 п. 2, 201 ч. 1 п. 1 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право змінити постанову суду, якщо суд першої інстанції правильно по суті вирішив справу, але з помилковим застосуванням норм матеріального чи процесуального права.

Результат розгляду: denied