Рішення адміністративного суду від 2014-03-31 00:00:00+03

[PERSON] звернувся в суд з адміністративним позовом до Виконавчого комітету Адміністративної комісії виконавчого комітету одеської міської ради для розгляду справ про адміністративні правопорушення про визнання протиправною та скасування постанови №2627 по справі про адміністративне правопорушення від 31.10.2013 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за ст. 152 КУпАП та накладення на нього штрафу в розмірі 1360 гривень. Заявлені вимоги позивач мотивує тим, що підставою для притягнення його до адміністративної відповідальності стало те, що 30.09.2013 року керуючи своїм автомобілем Mitsubishi galant 2008 р. державний номер [NUMBER], рухався вулицею Центральна аеропортівська, виконав поворот, рухаючись наїждженими коліями по ґрунтовій дорозі у напрямку вказівки із надписом «в'їзд» на території зелених насаджень, чим порушив вимоги п.3.2.1., 4.13. Правил благоустрою м. Одеси. Однак через відсутність інформаційно-охоронних, межових охоронних щитів, що мають бути встановлені згідно п 3.2 «Правил благоустрою території міста Одеси», затверджених Рішенням Одеської міської ради №1631-VI від 23.12.2011р. відсутність бордюру та щит із вказівкою «В'їзд» а також наїжджена колія на широкій ґрунтовій дорозі що прямує у середину так званого парку справило стійке враження дозволеності та узгодженості із органами місцевого самоврядування в'їзду та проїзду. Просить визнати протиправною та скасувати Постанову Адміністративної комісії виконавчого комітету одеської міської ради для розгляду справ про адміністративні правопорушення №2627 від 31.10.2013 про накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1360 (одна тисяча триста шістдесят) гривень 00 коп. за порушення вимог ст.152 КУпАП. Стягнути з Адміністративної комісії виконавчого комітету одеської міської ради для розгляду справ про адміністративні правопорушення на його користь компенсацію у розмірі 19 (дев'ятнадцяти) гривень за витрачений час, пов'язаний із оскарженням протиправних дій. Зобов'язати Адміністративну комісію виконавчого комітету одеської міської ради для розгляду справ про адміністративні правопорушення провести службову перевірку професійної придатності працівників та притягнути винних до дисциплінарної відповідальності у випадку необхідності. Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнала, заперечувала проти його задоволення. Крім того, до суду не було подано доказів чи заперечень стосовно спростування доводів позивача, хоча згідно вимог ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд встановив: Згідно постанови №2627 адміністративної комісії виконавчого комітету Одеської міської ради від від 31.10.2013 року [PERSON] визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.152 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1360 (одна тисяча триста шістдесят) гривень 00 коп. Як вбачається із вказаної постанови, 30.09.2013 року о 15 год. 10 хв., у м. Одеса на території лісопарку Аеропортівського встановлено факт порушення, а саме: заїзд та паркування автомобілю Mitsubishi galant 2008 р. державний номер [NUMBER] на території лісопарку, призначеного для зелених насаджень, чим порушив вимоги п.3.2.1., 4.13. Правил благоустрою м. Одеси. Згідно «Правил благоустрою території міста Одеси», затверджених Рішенням ОМР № 1631 - VI від 23.12.2011 р., місце, де був припаркований транспортний засіб Позивача вважається територією, призначеною для зелених насаджень, то вздовж її межі повинні бути встановлені інформаційно-охоронні, межові охоронні щити за зразками, затвердженими в установленому порядку для інформування про межі, режим і правила поведінки. Відповідно до пункту 3.2 Правил благоустрою м.Одеси, Благоустрій та утримання у належному стані територій парків, рекреаційних зон, скверів, зон зелених насаджень, майданчиків для дозвілля та відпочинку здійснюють їх балансоутримувачі відповідно до цих Правил та інших нормативно-правових актів, благоустрій та утримання у належному стані вказаних у цьому пункті територій включає: забезпечення режиму роботи парків і встановлення інформаційно-охоронних, межових охоронних щитів за зразками, затвердженими в установленому порядку та з урахуванням потреб осіб із захворюваннями опорно-рухового апарату, зору та слуху, для інформування їх відвідувачів про межі, режим і правила поведінки; Але ніяких межових знаків та охоронних щитів на місці паркування автомобіля позивача та вздовж всієї прилеглої території - не було. Тому позивач ніяким чином не міг дізнатись, що в'їзд та паркування автомобілю на даній території заборонено. Тому вважати його дії адміністративним правопорушенням - немає ніяких підстав. Відповідно до ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом та інші. Відповідно до положень ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Відповідно до ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. Відповідно до ст.11 КУпАП, адміністративне правопорушення визнається вчиненим з необережності, коли особа, яка його вчинила, передбачала можливість настання шкідливих наслідків своєї дії чи бездіяльності, але легковажно розраховувала на їх відвернення або не передбачала можливості настання таких наслідків, хоч повинна була і могла їх передбачити. Крім того, в судовому засіданні представником відповідача не було подано доказів на спростування доводів позивача та підтвердження вчинення позивачем даного правопорушення, хоча згідно вимог ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Позивачем не було надано жодних доказів, які б могли поставити під сумнів коректність поведінки працівників Адміністративної комісії виконавчого комітету одеської міської ради. Також Позивачем не буда обґрунтована вимога щодо грошевої компенсації у розмірі 19 (дев'ятнадцяти) гривень за час, витрачений на оскарження постанови, а саме: скільки часу було витрачено позивачем на процесуальні дії, пов'язані з оскарженням оскаржуваної постанови, та яких збитків він зазнав через захист свого права. Відповідно до положень ст. 69 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів. На підставі вказаних доказів суд приходить до переконання, що під час розгляду справи про притягнення [PERSON]до адміністративної відповідальності адміністративною комісією виконавчого комітету Одеської міської ради не було всебічно, повно і об'єктивно з'ясовано всі обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, зокрема, не встановлено, чи є докази вини особи у вчиненні правопорушення, та відповідач, в порушення ст.ст. 245, 280 КУпАП, безпідставно прийшов до висновку про винність позивача у вчиненні даного адміністративного правопорушення. Аналізуючи вищенаведені факти, суд вважає, що відсутність інформаційно-охоронних, межових охоронних щитів, що мають бути встановлені згідно п 3.2 «Правил благоустрою території міста Одеси», відсутність бордюру та щит із вказівкою «В'їзд» у напрямку лісопарку ввели позивача в оману та фактично позбавили його можливості передбачити шкідливі наслідків своєї дії, що виключає його вину в формі умислу чи необережності, як обов'язковий елемент складу адміністративного правопорушення.

Результат розгляду: partial