Рішення адміністративного суду від 2014-03-20 00:00:00+02

[PERSON] звернулась до суду з адміністративним позовом до Управління Пенсійного фонду України в м. Авдіївці Донецької області про визнання дій протиправними, скасування рішення та зобов'язання здійснити розрахунок пенсії, в обґрунтування якого вказала, що з 30 червня 2008 року вона перебуває на обліку у відповідача та отримує пенсію за віком згідно з Законом України "Про державну службу". При розрахунку розміру пенсії відповідачем не було враховано індексацію, матеріальну допомогу на оздоровлення до щорічної відпустки та матеріальну допомогу на соціально-побутові потреби, з огляду на що вона отримує пенсію у меншому розмірі, ніж встановлено законодавством. 19 грудня 2013 року вона звернулась до відповідача із заявою про здійснення відповідного перерахунку пенсії з урахуванням зазначених виплат, однак рішенням відповідача № 143 від 25 грудня 2013 року у здійсненні такого перерахунку їй було відмовлено. Посилаючись на положення Законів України "Про державну службу", "Про оплату праці", "Про пенсійне забезпечення", "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", "Про збір на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", просила визнати протиправними дії відповідача щодо відмови в розрахунку їй пенсії з урахуванням вказаних вище виплат, скасувати рішення відповідача № 143 від 25 грудня 2013 року, зобов'язати відповідача зробити розрахунок пенсії державного службовця в розмірі 90% заробітної плати відповідно до статті 37 Закону України "Про державну службу" з моменту її призначення 30 червня 2008 року з урахуванням вказаних вище виплат. У судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги та просила задовольнити позов у повному обсязі. Представник відповідача у судовому засіданні позовні вимоги не визнала, зазначивши, що пенсія позивачу призначена відповідно до вимог чинного на той час законодавства, з огляду на що підстави для проведення перерахунку пенсії відсутні. Також нажала суду заперечення, в яких обґрунтувала свою позицію посиланнями на норми чинного законодавства. Просила відмовити у задоволенні позову у повному обсязі. Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши обставини справи та перевіривши їх доказами в межах заявлених позовних вимог, суд встановив наступне. [PERSON], [INFO], перебуває на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України в м. Авдіївці Донецької області з 30 червня 2008 року. Позивачеві призначено пенсію за віком згідно з Законами України "Про службу в органах місцевого самоврядування", "Про державну службу" у розмірі 81% заробітної плати державного службовця. Позивач, вважаючи, що Управлінням Пенсійного фонду України в м. Авдіївці Донецької області невірно обчислено розмір пенсії, звернулась до відповідача із заявою про проведення перерахунку, з доданням до заяви довідки про заробітну плату, матеріальну допомогу та індексацію з місця роботи № 314 від 19 грудня 2013 року. 25 грудня 2013 року Управлінням Пенсійного фонду України в м. Авдіївці Донецької області прийнято рішення № 143 про відмову в перерахунку пенсії, яке мотивовано тим, що заробітна плата державного службовця згідно зі ст. 33 Закону України "Про державну службу" складається з посадових окладів, премій, доплати за ранг, надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок, визначених Постановою Кабінету Міністрів України від 31 травня 2000 року № 865 "Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсії". Матеріальна допомога носить разовий характер та не є складовою частиною заробітної плати відповідно до ч. 2 ст. 33 Закону України "Про державну службу". Також вказаним Законом та Постановою не передбачено врахування матеріальної допомоги, грошової винагороди державним службовцям та індексації заробітної плати для обчислення заробітку для призначення пенсії. Перерахунок пенсії здійснюється виходячи із сум заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу на момент виникнення права на перерахунок пенсії, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування. З вказаних підстав, [PERSON] у здійсненні перерахунку пенсії відмовлено. Не погоджуючись із діями відповідача щодо відмови у перерахунку пенсії та вказаним рішенням, позивач 8 січня 2014 року звернулась до Авдіївського міського суду Донецької області з даним адміністративним позовом. Відповідно до ч. 2 ст. 99 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Оскільки рішення, яким позивачеві відмовлено у проведенні перерахунку пенсії, було прийнято відповідачем 25 грудня 2013 року, суд приходить до висновку, що позивачем не пропущено шестимісячний строк звернення до суду, встановлений ч. 2 ст. 99 КАС України. Спірні правовідносини врегульовані загальними нормами, якими є положення Закону України "Про службу в органах місцевого самоврядування" від 7 червня 2011 р. № 2493-ІІІ (далі - Закон № 2493-ІІІ), Закону України від 16 грудня 1993 р. № 3723-XII "Про державну службу" (далі - Закон № 3723-XII) та Закону України від 24 березня 1995 р. № 108/95-ВР "Про оплату праці" (далі - Закон № 108/95-ВР), а також спеціальними нормами, що містяться у Законі України від 9 липня 2003 р. № 1058-IV "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" (далі - Закон № 1058-IV) та Законі України від 5 листопада 1991 р. № 1788-XII "Про пенсійне забезпечення" (далі - № 1788-XII), - у редакціях, чинних на час здійснення розрахунку розміру пенсії позивачеві. За змістом статті 21 Закону № 2493-ІІІ, пенсійне забезпечення посадових осіб місцевого самоврядування, які мають стаж служби в органах місцевого самоврядування та/або державної служби не менше 10 років, здійснюється у порядку, визначеному законодавством України про державну службу. З урахуванням наведених приписів, а також положень пункту другого Прикінцевих та Перехідних положень Закону України "Про службу в органах місцевого самоврядування" відповідно до якого дія Закону України "Про державну службу" поширюється на органи і посадових осіб місцевого самоврядування. Так, за змістом статті 37 Закону № 3723-XII пенсія державним службовцям призначається в розмірі 80 % від сум їх заробітної плати, на які нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування. За кожний повний рік роботи понад 10 років на державній службі пенсія збільшується на 1 % заробітку, але не більше 90% заробітної плати. Як вбачається з рішення Управління Пенсійного фонду України в м. Авдіївці Донецької області від 25 грудня 2013 року № 143, пенсія [PERSON] призначена у розмірі 81% заробітної плати. У частині першій статті 1 Закону № 108/95ВР встановлено, що заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу. Статтею 2 цього Закону визначено структуру заробітної плати, до якої входить: основна та додаткова заробітна плата, а також заохочувальні та компенсаційні виплати. Частиною другою статті 33 Закону № 3723-XII передбачено, що заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплати за ранги, надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок. Аналіз наведених положень дає підстави для висновку, що матеріальна допомога на оздоровлення та допомога для вирішення соціально-побутових питань входила до системи оплати праці державного службовця. Що стосується врахування для обчислення пенсії індексації доходів позивача, то на підставі ст. 1 Закону України від 3 липня 1991 року № 1282-XII "Про індексацію грошових доходів населення" індексація грошових доходів населення - встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг. Статтею 2 цього Закону передбачено, що індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, в тому числі, пенсії та оплата праці (грошове забезпечення). Статтею 10 цього ж Закону визначено, що Індексація доходів працюючого населення проводиться за основним місцем роботи. Статтею 66 Закону № 1788-XII врегульовано види оплати праці, що враховуються при обчисленні пенсій. Відповідно до частини першої зазначеної статті до заробітку для обчислення пенсії включаються всі види оплати праці (виплат, доходу), на які відповідно до Закону України від 26 червня 1997 року № 400/97 ВР "Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування" нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, в межах максимальної величини фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, оподатковуваного доходу (прибутку), сукупного оподатковуваного доходу (граничної суми заробітної плати (доходу), з яких справляються страхові внески (збори) до соціальних фондів, що діяла на день одержання зазначеного заробітку (виплат, доходу)). Згідно зі статтею 41 Закону № 1058-IV до виплат (доходів), що враховуються в заробітну плату (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, належать, зокрема: суми виплат, отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно з цим самим Законом були фактично нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески; суми виплат, отримуваних застрахованою особою до набрання чинності цим Законом, у межах сум, на які відповідно до законодавства, що діяло раніше, нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування. За змістом наведених положень законодавства отримувані застрахованою особою суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, враховуються в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати. Отже, до складу заробітної плати для обчислення пенсії входять також і суми матеріальної допомоги, і індексації. Вказані висновки суду узгоджуються із правовими висновками Верховного Суду України, викладеними у постанові від 20 лютого 2012 р. у справі № 21-430а11, які є обов'язковими для суду відповідно до ч. 1 ст. 244-2 КАС України. Відповідач в обґрунтування своєї позиції посилається в спірному рішенні на відсутність підстав для здійснення перерахунку пенсії позивачу, оскільки такий перерахунок проводиться тільки у разі підвищення заробітної плати працюючого державного службовця, а також у зв'язку із набуттям особою права на пенсійне забезпечення державного службовця. Суд не погоджується з такими доводами відповідача з таких підстав. Згідно зі статтею 37-1 Закону № 3723-XII у разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям, а також у зв'язку із набуттям особою права на пенсійне забезпечення державного службовця за цим Законом відповідно здійснюється перерахунок раніше призначених пенсій. Перерахунок пенсії здійснюється виходячи із сум заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування працюючого державного службовця відповідної посади та рангу на момент виникнення права на перерахунок пенсії. Порядок обчислення заробітної плати для перерахунку пенсії державного службовця визначений постановами Кабінету Міністрів України від 31 травня 2000 року № 865 та від 23 квітня 2003 року № 581. Пунктом 4 постанови Кабінету Міністрів України від 31 травня 2000 року № 865 передбачено, що у разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям відповідно до рішень Кабінету Міністрів України (для службовців Національного банку України відповідно до рішень його Правління) після набрання чинності Законом України від 16 січня 2003 р. № 432-IV "Про внесення змін до Закону України "Про державну службу" заробітна плата для перерахунку пенсії пенсіонерам, яким пенсія призначена з дня набрання чинності Законом України "Про державну службу", визначається в такому порядку: 1) пенсіонерам, які на момент перерахунку пенсії продовжують працювати на посаді, з якої призначено пенсію, - на підставі поданої довідки про одержувану заробітну плату на момент перерахунку; 2) іншим пенсіонерам - на підставі документів, поданих на час перерахунку, виходячи із сум заробітної плати, яку одержує працюючий державний службовець на відповідній посаді, з якої призначено (перераховано) пенсію, на момент виникнення права на перерахунок. Пунктом 5 постанови Кабінету Міністрів України від 31 травня 2000 року № 865 визначено, що перерахунок пенсій провадиться з місяця підвищення розміру заробітної плати працюючого державного службовця на підставі поданої заяви та довідок, виданих державними органами за останнім місцем роботи. Форма довідки про заробітну плату, що подається для призначення (перерахунку) пенсії державним службовцям, затверджується правлінням Пенсійного фонду України за погодженням з Міністерством соціальної політики. Наведені вище вимоги нормативно-правових актів стосуються перерахунку пенсій державним службовцям у разі зміни (підвищення) розміру заробітної плати за відповідною посадою, та не стосується випадків, коли пенсіонер звертається до УПФУ з питання проведення перерахунку внаслідок невірного обчислення розміру пенсії при її призначенні внаслідок неврахування сум матеріальної допомоги та індексації. Тому, вказані вимоги до спірних відносин застосуванню не підлягають. Суд зазначає, що статтею 44 Закону № 1058-IV передбачено, що заява про призначення (перерахунок) пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду. Частиною 4 статті 45цього ж Закону визначено, що перерахунок призначеної пенсії, крім випадків, передбачених частиною першою статті 35, частиною другою статті 38, частиною третьою статті 42 і частиною п'ятою статті 48 цього Закону, провадиться в такі строки: у разі виникнення права на підвищення пенсії - з першого числа місяця, в якому пенсіонер звернувся за перерахунком пенсії, якщо відповідну заяву з усіма необхідними документами подано ним до 15 числа включно, і з першого числа наступного місяця, якщо заяву з усіма необхідними документами подано ним після 15 числа. Судом встановлено, що позивачем 19 грудня 2013 року разом із заявою про перерахунок пенсії було надано до УПФУ для здійснення перерахунку пенсії довідку Авдіївської міської ради Донецької області від 19 грудня 2013 року № 314 про складові заробітної плати (надбавки та премії за останні 24 календарні місяці роботи або за будь-які 60 календарних місяців роботи підряд перед зверненням за пенсією), що подається для призначення пенсії відповідно до Закону України "Про державну службу", за формою, затвердженою Постановою Правління Пенсійного фонду України від 14 лютого 2011 року № 5-1. Як вбачається з довідки, [PERSON] за період з 1 липня 2006 року по 30 червня 2008 року було нараховано виплати у сумі 35 691,43 гривня, на які були нараховані страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування. Ці виплати складаються, у тому числі, з матеріальної допомоги та суми індексації на заробітну плату. Оскільки заяву та зазначену довідку подано позивачем після 15 числа місяця, тому перерахунок позивачеві мав бути проведений відповідачем з 1 січня 2014 року. За таких обставин, суд приходить до висновку про протиправність рішення відповідача від 25 грудня 2013 року № 143 про відмову в перерахунку пенсії, з огляду на що вказане рішення підлягає скасуванню, а порушене право позивача - поновленню шляхом зобов'язання Управління Пенсійного фонду України в м. Авдіївці Донецької області здійснити з 1 січня 2014 р. перерахунок пенсії, призначеної [PERSON], у розмірі 81% заробітної плати з урахуванням індексації заробітної плати, матеріальної допомоги на оздоровлення до щорічної відпустки, матеріальної допомоги на соціально-побутові потреби. Суд зазначає, що перерахунок має проводитись виходячи із розміру саме 81% заробітної плати, оскільки такий відсоток був встановлений позивачеві при призначенні пенсії. Хоча статтею 49 Закону України "Про державну службу" в редакції, що діяла на момент звернення позивача до УПФУ із заявою про перерахунок пенсії, передбачалось призначення пенсії в розмірі 80 відсотків суми заробітної плати державного службовця, проте, вказана норма закону стосується саме порядку призначення пенсії за цим Законом, а не її перерахунку. Також судом враховується, що статті 44, 45 Закону № 1058-IV не містять будь-яких підстав для зменшення розміру відсотку заробітної плати, з якої призначалась пенсія, при її перерахунку. Що стосується позовних вимог про визнання протиправними дій відповідача щодо відмови в розрахунку пенсії з урахуванням матеріальної допомоги та індексації, то суд вважає їх необґрунтованими та такими, що задоволенню не підлягають, оскільки позивач не зверталась до УПФУ з вимогами щодо проведення їй розрахунку пенсії. Її заява від 19 грудня 2013 року стосувалась проведення перерахунку пенсії, а рішення відповідача від 25 грудня 2013 року № 143 стосувалось саме відмови у перерахунку пенсії, а не здійснення її розрахунку. Суд зазначає, що згідно з п. 1 ч. 2 ст. 17 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності. За змістом цієї норми, предмет оскарження за правилами адміністративного судочинства повинен мати юридичне значення, тобто впливати на коло прав, свобод, законних інтересів чи обов'язків, встановлені законом умови їх реалізації. Оскільки позивач не зверталась до відповідача з вимогами про здійснення розрахунку розміру її пенсії, і це питання, відповідно, УПФУ не розглядалось, суд приходить до висновку, що з боку відповідача відсутні будь-які протиправні дії, які призвели до порушення прав позивача в цій частині. З огляду на викладене, суд задовольняє позовні вимоги частково. Відповідно до ст. 94 КАС України з Державного бюджету України на користь позивача підлягає стягненню судовий збір пропорційно задоволеним позовним вимогам, тобто у розмірі 34,41 гривні. На підставі викладеного, ст. 21 Закону України від 7 червня 2001 р. № 2493-ІІІ "Про службу в органах місцевого самоврядування", ст.ст. 33, 37 Закону України від 16 грудня 1993 р. № 3723-XII "Про державну службу", ст.ст. 1, 2 Закону України від 24 березня 1995 р. № 108/95-ВР "Про оплату праці", ст.ст. 1, 2, 10 Закону України від 3 липня 1991 року № 1282-XII "Про індексацію грошових доходів населення", ст.ст. 41, 42, 43, 45 Закону України від 9 липня 2003 р. № 1058-IV "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", ст. 66 Закону України від 5 листопада 1991 р. № 1788-XII "Про пенсійне забезпечення", рішень Конституційного Суду України від 01.10.1998 у справі № 13-рп/98, від 07.05.2002 у справі № 1-1/2002,

Результат розгляду: partial