Рішення адміністративного суду від 2014-02-18 00:00:00+02

27 січня 2014 року державна податкова інспекція у м. Сєвєродонецьку Головного управління Міндоходів у Луганській області (надалі - ДПІ у м. Сєвєродонецьку, позивач) звернулася до Луганського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до комунального підприємства «Житлосервіс «Евріка» (надалі - КП «Житлосервіс «Евріка», відповідач), в якому просить стягнути кошти з рахунків у банках, обслуговуючих боржника за податковим боргом з податку на додану вартість у сумі 45610,00 грн. В обґрунтування вимог позивач посилається на наступне. Комунальне підприємство «Житлосервіс «Евріка» зареєстровано як юридичну особу виконавчим комітетом Сєвєродонецької міської ради Луганської області та взято на облік як платника податків в ДПІ у м. Сєвєродонецьку, що підтверджується довідкою форми 4-ОПП №137 від 01.06.2005. Відповідно до свідоцтва №16632884 від 08.06.2005 відповідач є платником податку на додану вартість. У зв'язку з несплатою податкових зобов'язань з податку на додану вартість у строки передбачені законодавством у відповідача виник податковий борг на суму 45610,00 грн. згідно декларації №9082381040 від 20.12.2013. З метою стягнення податкового боргу ДПІ у м. Сєвєродонецьку ГУ МД було вжито заходи, а саме на підставі ст. 59 ПК України виставлено податкову вимогу форми «Ю» №95 від 04.05.2012, та на підставі ст. 89 ПК України активи платника податків зареєстровано у Державному реєстрі обтяжень рухомого майна. (№ витягу 36035887). Однак незважаючи на вжиті заходи, податковий борг відповідача залишається несплаченим. Представник позивача у судове засідання не прибув, про дату, час та місце слухання справи повідомлений належним чином, в позові позивачем зазначено, що він просить справу розглянути без участі представника ДПІ у м. Сєвєродонецьку ГУ МД. Представник відповідача у судове засідання не прибув, про дату, час та місце слухання справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив, правом надати суду заперечення не скористався. Дослідивши матеріали справи, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог і наданих сторонами доказів, оцінивши докази відповідно до вимог ст.69-72 КАС України, суд прийшов до наступного. Стаття 67 Конституції України передбачає, що кожен зобов'язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, установлених законом. Відповідно до п. п. 14.1.156 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України, що набрав чинності з 01.01.2011, податкове зобов'язання сума коштів, яку платник податків, у тому числі податковий агент, повинен сплатити до відповідного бюджету як податок або збір на підставі, в порядку та строки, визначені податковим законодавством. Відповідно до п. п. 14.1.175 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України податковий борг -це сума грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), самостійно узгодженого платником податків або узгодженого в порядку оскарження, але не сплаченого у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання. П. 54.1 ст. 54 Податкового кодексу України визначено, що крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов'язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Положеннями п. 203.2 Податкового кодексу України встановлено, що платник податку зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого п. 203.1 цієї статті для подання податкової декларації. Відповідно до п.п. 20.1.18 п. 20.1 ст. 20 Податкового кодексу України органи державної податкової служби мають право звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, обслуговуючих такого платника, на суму податкового боргу або його частини. В судовому засіданні встановлено, що відповідач - комунальне підприємство «Житлосервіс «Евріка» зареєстроване виконавчим комітетом Сєвєродонецької міської ради Луганської області 30.05.2005 за №1 383 121 0000 000967, з 01.06.2005 перебуває на обліку як платник податків у ДПІ у м. Сєвєродонецьку за №137, та зареєстровано платником податку на додану вартість 08.06.2005, про що свідчить свідоцтво серії НБ №368657. (а.с.6, 11-12). Судом встановлено, що відповідач узгодив податкові зобов'язання з податку на додану вартість, подавши декларацію з податку на додану вартість від 20.12.2013 №9082381040 (а.с.7-8). У зв'язку з несплатою у встановлені законом строки узгодженої суми податкового зобов'язання з податку на додану вартість виникла податкова заборгованість, яка станом на 30.12.2013 року складає 45610,00 грн., що підтверджується розрахунком суми податкового боргу та обліковою карткою платника податків. (а.с. 4, 14-15). Відповідно до п. 59.1, 59.3, 59.4, 59.5 ст. 59 ПКУ у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, орган державної податкової служби надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення. Податкова вимога надсилається не раніше першого робочого дня після закінчення граничного строку сплати суми грошового зобов'язання. Податкова вимога надсилається також платникам податків, які самостійно подали податкові декларації, але не погасили суми податкових зобов'язань у встановлені цим Кодексом строки, без попереднього надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення. У разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення. У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається). В разі невиконання податкової вимоги орган державної податкової служби здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу, зокрема шляхом стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків. Стягнення здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання органам державної податкової служби, у розмірі суми податкового боргу або його частини (пп. 95.1, 95.3 ст. 95 Податкового кодексу України). Стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 60 календарних днів з дня надіслання такому платнику податкової вимоги (пп. 95.2 cт. 95 Податкового кодексу України). Відповідно до ст.95 ПК України орган державної податкової служби здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі. Підпунктами 87.1 та 87.2 статті 87 Податкового кодексу України визначено, що джерелами самостійної сплати грошових зобов'язань або погашення податкового боргу платника податків є будь-які власні кошти, у тому числі ті, що отримані від продажу товарів (робіт, послуг), майна, випуску цінних паперів, зокрема корпоративних прав, отримані як позика (кредит), та з інших джерел, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею, а також суми надміру сплачених платежів до відповідних бюджетів. Джерелами погашення податкового боргу платника податків є будь-яке майно такого платника податків з урахуванням обмежень, визначених цим Кодексом, а також іншими законодавчими актами. У судовому засіданні судом встановлено, що у відповідності із статтею 59 ПК України податковим органом було винисено відносно коммунального підприємства «Житлосервіс «Евріка» податкову вимогу від 04 травня 2012 року № 95, яку було отримано уповноваженою особою відповідача, про що свідчать підпис у корінці податкової вимоги. (арк. Справи 9). Однак, вжиті заходи не призвели до погашення податкового боргу. Оскільки податкова вимога від 04 травня 2012 №95 є чинною (доказів про відкликання податкової вимоги суду не надано), суд прийшов до висновку, що органом державної податкової служби при зверненні до адміністративного суду з позовом про стягнення коштів за податковим боргом дотримані вимоги пункту 95.2 статті 95 Податкового кодексу України. Приймаючи до уваги те, що станом на дату розгляду та вирішення позову відповідач у добровільному порядку податковий борг в сумі 45610,00 грн. не сплатив, позовні вимоги податкового органу про стягнення зазначених коштів за податковим боргом з рахунків обслуговуючих такого платника, суд визнає обґрунтованими, доведеними і такими, що підлягають задоволенню. Питання по судових витратах не вирішується, оскільки позивач звільнений від їх сплати у встановленому порядку, а ст. 94 Кодексу адміністративного судочинства України не передбачено їх стягнення у даних випадках. На підставі викладеного,

Результат розгляду: granted