Рішення адміністративного суду від 2014-02-04 00:00:00+02

позивач звернувся до суду з позовом до Територіальної державної інспекції з питань праці у Львівській області про визнання протиправною та скасування постанови № 13-01-010/1081-0253 від 20.12.2013 року у справі про адміністративне правопорушення. Позов мотивує тим, що вказана постанова є незаконною, необґрунтованою, не відображає дійсних обставин справи, складена за відсутності належних, достовірних та достатніх доказів з грубим порушенням вимог чинного законодавства. Покликається на те, що правопорушення вказаного в оскаржуваній постанові не вчиняв. В судовому засіданні, позивач підтримала позовні вимоги з підстав, викладених у позовній заяві, просить позов задовольнити. Представник відповідача в судовому засіданні позовну заяву заперечив з підстав, викладених у письмових запереченнях. Просить відмовити в задоволенні позову. Заслухавши думку учасників судового засідання, перевіривши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до постанови по справі про адміністративне правопорушення № 13-01-010/1081-0253 від 20.12.2013 року директора ТзОВ «ІММ» [PERSON] притягнуто до адміністративної відповідальності згідно з ст.188-6 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу в сумі 901,00 грн. за не виконання законних вимог посадової особи Територіальної державної інспекції з питань праці у Львівській області, передбачені приписом від 10.09.2013 року №13-01-010/1354-0858. Підставою притягнення до адміністративної відповідальності є порушення керівником підприємства п.4 Постанови Кабінету Міністрів України №442 «Про порядок проведення атестації робочих місць за умовами праці» - в ході проведення перевірки адміністрації Товариства запропоновано представити документи про проведення атестації робочого місця електрогазозварника. Згідно ч.1 ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. Відповідно до ст.251 КУпАП доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Суд критично оцінює обставину зазначену в постанові про притягнення до адміністративної відповідальності, оскільки, така винесена з порушенням вимог ст 268 КУпАП, зокрема протокол про адміністративне правопорушення розглянуто та винесено на його підставі постанову без участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Крім цього, немає даних про своєчасне сповіщення порушника про місце та час розгляду справи, а також при складанні протоколу про адміністративне правопорушення та винесенні постанови не враховано пояснень позивача. Відповідачем, в порядку та у спосіб визначений чинним законодавством України не встановлено факту вчинення адміністративного правопорушення оскільки на підприємстві не проводилось будь-яких перевірок, що стверджується витягом із журналу реєстрації перевірок №1 ТзОВ «ІММ» за 28.11.2013 року. У відповідності до ч.1 ст.71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. Відповідно до ч. 2 ст.71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта власних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Представником відповідача не надано жодних доказів в підтвердження їх заперечень, які б спростовували доводи позивача, а тому із врахування встановлених в судовому засіданні обставин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача слід задовольнити. Як вбачається із змісту ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності. Виходячи із положень вище згаданих статей, відповідачем не було виконано вимог цих статей, зокрема щодо своєчасності, повноти, всебічності та об'єктивності з'ясування обставин справи, а представником відповідача не надано жодних доказів, які б спростовували твердження позивача, а відтак позов підставний та підлягає до задоволення.

Результат розгляду: granted