Рішення адміністративного суду від 2014-03-17 00:00:00+02

03 березня 2014 року до Луганського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов Донбаського територіального управління Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку до Відділу державної виконавчої служби Калінінського районного управління юстиції у м. Донецьку Донецької області про визнання протиправною та скасування постанови про відкриття виконавчого провадження №42101459 від 17.02.2014 з примусового виконання виконавчого листа № 812/6513/13-а від 29.11.2013 щодо стягнення з Донбаського територіального управління Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку судового збору у розмірі 850,00 грн. В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що 25.02.2014 позивачем отримано постанову Відділу державної виконавчої служби Калінінського районного управління юстиції у м. Донецьку про відкриття виконавчого провадження № 42101459 від 17.02.2014 з примусового виконання виконавчого листа №812/6513/13-а від 29.11.2013 щодо стягнення з Донбаського територіального управління Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку судового збору у розмірі 850,00 грн. При цьому Донбаське територіальне управління Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку є органом державної влади, її фінансування здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України. Позивач є розпорядником та одержувачем бюджетних коштів, тобто бюджетною установою. Відповідно до ч. 2 ст. 3 Закону України "Про виконавче провадження" рішення про стягнення коштів з державних органів, державного та місцевих бюджетів або бюджетних установ виконуються органами, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів. Частиною 3 Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.08.2011 № 845, передбачено, що рішення про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників виконуються на підставі виконавчих документів виключно органами Казначейства у порядку черговості надходження таких документів (про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів - з попереднім інформуванням Мінфіну, про стягнення коштів боржників - у межах відповідних бюджетних призначень, наданих бюджетних асигнувань (залишків коштів на рахунках підприємств, установ, організацій). Окрім того, зазначив, що відповідно до пункту 12 Положення про Донбаське територіальне управління Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку, затвердженого рішенням Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку від 31 січня 2012 року № 217, фінансування витрат на утримання управління здійснюється за рахунок Державного бюджету України у межах виділених асигнувань згідно із затвердженим кошторисом та планом асигнувань. Такі витрати, як сплата судового збору - за КВЕД 2800 витрати на інші поточні видатки, не передбачені тимчасовим кошторисом управління на І квартал 2014 року, що не дозволяє сплатити судовий збір. У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав у повному обсязі, надав пояснення, аналогічні викладеним у позові. Представник відповідача в судове засідання не прибув, до його початку надав суду письмові заперечення проти позову, згідно з якими вважає, що оскаржену постанову винесено правомірно, у зв'язку з чим просив відмовити в задоволенні позову та розглянути справу без його участі. Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог і наданих сторонами доказів, оцінивши докази відповідно до вимог ст.ст. 69-72 КАС України, суд приходить до такого. З матеріалів справи вбачається, що 17.02.2014 старшим державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Калінінського районного управління юстиції у м. Донецьку Грущенко І.М. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №42101459 з примусового виконання виконавчого листа №812/6513/13-а від 29.11.2013 щодо стягнення з Донбаського територіального управління Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку судового збору у розмірі 850,00 грн. (а.с.6). Згідно довідки АА №472477 з Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України (ЄДРПОУ) Донбаське територіальне управління Національної Комісії з цінних паперів та фондового ринку, код ЄДРПОУ 38082781, є юридичною особою та органом державної влади, зареєстроване виконавчим комітетом Донецької міської ради 03.02.2012 за № 12661020000040666 (а.с.7). Згідно довідки про включення розпорядника бюджетних коштів (одержувача бюджетних коштів) до Єдиного реєстру розпорядників бюджетних коштів, одержувачів бюджетних коштів Донбаське територіальне управління Національної Комісії з цінних паперів та фондового ринку, яке отримує бюджетні кошти, включено до Єдиного реєстру розпорядників та одержувачів бюджетних коштів з присвоєнням йому коду 81358, згідно з даними, заповненими ним у Реєстраційній картці розпорядників (одержувачів) бюджетних коштів. Дата занесення до Єдиного реєстру розпорядників та одержувачів бюджетних коштів 16.02.2012 (а.с.8). Також, листом Головного управління Державної казначейської служби України у Донецькій області від 14.03.2014 № 04-08/117-2253 підтверджено, що Донбаське територіальне управління Національної Комісії з цінних паперів та фондового ринку включено до Єдиного реєстру розпорядників та одержувачів бюджетних коштів, про що видано реєстраційну картку та довідку про включення до Єдиного реєстру. Реєстраційна картка містить інформацію щодо статусу установи (розпорядник або одержувач), найменування органу Державної казначейської служби України, в якому знаходиться на обслуговуванні установа та вид бюджету, з якого отримує фінансування (а.с.9). Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, визначено Законом України "Про виконавче провадження" (далі - Закон № 606). Виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню. (ст. 1 Закону № 606). Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 2 Закону № 606 примусове виконання рішень покладається на державну виконавчу службу, яка входить до системи органів Міністерства юстиції України. Примусове виконання рішень здійснюють державні виконавці, визначені Законом України "Про державну виконавчу службу" (далі - державні виконавці). Інші органи, установи, організації і посадові особи провадять окремі виконавчі дії у випадках, передбачених законом, у тому числі відповідно до статті 5 цього Закону, на вимогу чи за дорученням державного виконавця (ч. 4 ст. 2 Закону № 606). Згідно ч. 2 ст. 3 Закону № 606 рішення про стягнення коштів з державних органів, державного та місцевих бюджетів або бюджетних установ виконуються органами, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів. З вищевикладеного вбачається, що за загальним правилом примусове виконання рішення суду здійснюється державними виконавцями. Тільки в окремих випадках, прямо визначених законом, рішення судів та інших органів щодо стягнення коштів виконуються іншими органами, установами, організаціями. Зокрема, органи, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів, виконують рішення про стягнення коштів з державних органів, бюджетів або бюджетних установ. Статтею 2 Бюджетного кодексу України визначено основні терміни, що вживаються у цьому Кодексі: - бюджетні установи - органи державної влади, органи місцевого самоврядування, а також організації, створені ними у встановленому порядку, що повністю утримуються за рахунок відповідно державного бюджету чи місцевого бюджету. Бюджетні установи є неприбутковими (п.12 ч.1 ст.2 Бюджетного кодексу України); - одержувач бюджетних коштів - суб'єкт господарювання, громадська чи інша організація, яка не має статусу бюджетної установи, уповноважена розпорядником бюджетних коштів на здійснення заходів, передбачених бюджетною програмою, та отримує на їх виконання кошти бюджету (п.38 ч.1 ст.2 Бюджетного кодексу України). Як було зазначено вище, згідно довідки АА № 472477 з Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України (ЄДРПОУ) Донбаське територіальне управління Національної Комісії з цінних паперів та фондового ринку є органом державної влади, бюджетною установою. Згідно з пунктом 3 Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.08.2011 № 845 рішення про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників виконуються на підставі виконавчих документів виключно органами Казначейства у порядку черговості надходження таких документів (про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів - з попереднім інформуванням Мінфіну, про стягнення коштів боржників - у межах відповідних бюджетних призначень, наданих бюджетних асигнувань (залишків коштів на рахунках підприємств, установ, організацій). Тобто, відповідач не перевірив факт включення боржника - Донбаського територіального управління Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку до Єдиного реєстру розпорядників та одержувачів бюджетних коштів та прийняв постанову про відкриття виконавчого провадження №42101459 від 17.02.2014 з примусового виконання виконавчого листа № 812/6513/13-а від 26.11.2013 щодо стягнення з Донбаського територіального управління Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку судового збору у розмірі 850,00 грн. Проте зазначений виконавчий лист повинен виконуватися органами, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів Відповідно до ч. 1 ст. 25 Закону № 606 державний виконавець зобов'язаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк пред'явлення такого документа до виконання, він відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, і пред'явлений до виконання до відповідного органу державної виконавчої служби. Частиною 1 статті 26 Закону № 606 визначено підстави, з яких державний виконавець відмовляє у відкритті виконавчого провадження, зокрема, у разі наявності інших передбачених законом обставин, що виключають здійснення виконавчого провадження. Таким чином, відповідач, встановивши, що виконавчий лист №812/6513/13-а, виданий 29.11.2013 Луганським окружним адміністративним судом про стягнення судового збору з Донбаського територіального управління Національної Комісії з цінних паперів та фондового ринку на користь держави у розмірі 850,00 грн. не підлягає виконанню ВДВС Калінінського РУЮ у м. Донецьку, мав відмовити у відкритті виконавчого провадження з примусового виконання цього виконавчого документа. Посилання представника відповідача на неподання до ВДВС Калінінського РУЮ у м. Донецьку документів, які б підтверджували включення боржника до Єдиного реєстру розпорядників чи одержувачів бюджетних коштів, як на доказ правомірності винесення постанови про відкриття виконавчого провадження, суд вважає необґрунтованими, оскільки, на думку суду, з огляду на положення ч.2 ст.3 Закону України "Про виконавче провадження", відповідач, отримавши виконавчий лист про стягнення з позивача судового збору, насамперед, мав з'ясувати чи належить виконувати зазначений виконавчий документ саме органам Державної виконавчої служби. Таким чином, судом встановлено, що ВДВС Калінінського РУЮ у м. Донецьку безпідставно винесено постанову про відкриття виконавчого провадження від 17.02.2014 ВП №42101459, а відтак вона підлягає скасуванню. За таких обставин позовні вимоги в частині скасування постанови про відкриття провадження від 17.02.2014 суд вважає обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі. У той же час вимога про визнання зазначеної постанови протиправною не підлягає задоволенню з урахуванням наступного. Вчинення дій суб'єктом владних повноважень є способом реалізації наданої суб'єкту владних повноважень компетенції. Здійснення дії являє собою процес реалізації наданих законом функцій суб'єкту владних повноважень. Самі по собі дії не тягнуть за собою будь-яких правових наслідків для особи. Правові наслідки для позивача несе акт індивідуальної дії - постанова про відкриття виконавчого провадження. Саме вона має вплив на його права та інтереси. Виходячи із завдань Кодексу адміністративного судочинства України, як то захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, судовий захист права може бути здійснений лише за умови наявності порушення для фізичної чи юридичної особи прав (чи інтересів). З огляду на зазначене, суд зазначає, що вимоги позивача в цій частині не підлягають задоволенню через відсутність порушення прав діями відповідача, а обраний позивачем спосіб захисту в цій частині не відповідає об'єкту порушеного права. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат суд зазначає наступне. Відповідно до частини першої статті 88 Кодексу адміністративного судочинства України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк. Згідно з частиною другою статті 88 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо у строк, встановлений судом, судові витрати не будуть оплачені, позовна заява залишається без розгляду або витрати розподіляються між сторонами відповідно до судового рішення у справі, якщо оплату судових витрат розстрочено або відстрочено до ухвалення судового рішення у справі. Ухвалою Луганського окружного адміністративного суду від 06 березня 2014 року позивачу відстрочено сплату судового збору до розгляду даної адміністративної справи по суті. Відповідно до ч. 2 ст. 94 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони - суб'єкта владних повноважень, суд присуджує з іншої сторони всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати, пов'язані із залученням свідків та проведенням судових експертиз. Пільги щодо сплати судового збору встановлені статтею 5 Закону України "Про судовий збір". З аналізу даної статті вбачається, що позивач від сплати судового збору не звільнений. Згідно зі ст.4 Закону України "Про судовий збір" за подання до адміністративного суду адміністративного позову немайнового характеру сплачується судовий збір у розмірі 0,06 розміру мінімальної заробітної плати. Суд не бере до уваги посилання позивача на те, що його кошторисом не передбачено витрати на сплату судового збору. Вказана обставина не є підтвердженням тяжкого матеріального стану та підставою для звільнення позивача від сплати судового збору. Зважаючи, що позивача не звільнено від сплати судового збору, а ст.94 КАС України не передбачено їх стягнення з відповідача, суд прийшов до висновку про стягнення з позивача на користь Державного бюджету України судового збору у розмірі 73,08 грн. На підставі викладеного,

Результат розгляду: partial