Рішення адміністративного суду від 2014-02-25 00:00:00+02

Позивач, [PERSON], звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до відповідача, Люботинського міського сектору Головного управління Державної міграційної служби України в Харківській області, в якому просить суд: - визнати незаконною бездіяльність Люботинського міського сектору Головного управління Державної міграційної служби України в Харківській області; - зобов'язати Люботинський міський сектор Головного управління Державної міграційної служби України в Харківській області прийняти заяву позивача про оформлення набуття особою громадянства України за народженням. В обґрунтування позовних вимог позивач вказала, що працівник Люботинського міського сектору Головного управління Державної міграційної служби України в Харківській області Штих І.В. проявив безпідставну бездіяльність, що була виражена у нездійсненні жодних дій щодо прийняття заяви позивача від 17 вересня 2013 року, посилаючись при цьому на акт, складений за присутності двох свідків. В судове засідання позивач не прибув, надавши клопотання про розгляд справи за своєї відсутності. Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнав та просив в їх задоволенні відмовити через безпідставність та необґрунтованість, посилаючись на письмові заперечення проти позову. Розглянувши матеріали справи, вивчивши доводи позову, заслухавши пояснення представника відповідача, дослідивши зібрані по справі докази в їх сукупності, проаналізувавши зміст норм матеріального і процесуального права, які врегульовують спірні правовідносини, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Слід звернути увагу на те, що всі доводи позивача, які містяться в позовній заяві зводяться до того, що 17 вересня 2013 року о 12-00 год. (в прийомний час), позивач звернувся з заявою про оформлення набуття особою громадянства України за народженням до Люботинського міського сектору Головного управління Державної міграційної служби України в Харківській області, а працівник Люботинського міського сектору Головного управління Державної міграційної служби України в Харківській області Штих І.В. проявив безпідставну бездіяльність, що була виражена у нездійсненні жодних дій щодо прийняття заяви. Як стверджує позивач єдиним доказом викладеного вище є акт, складений за присутності двох свідків щодо відмови у прийнятті заяви. Відповідно до ч.2 ст. 11 КАС України, суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, і не може виходити за межі позовних вимог. Судом встановлено, що в Журналі (інв.№15) особистого прийому громадян за 17.09.2013 року відсутні записи, які б підтверджували факт звернення позивача до Люботинського міського сектору Головного управління Державної міграційної служби України в Харківській області під час особистого прийому громадян. Також вказані записи відсутні і в Журналі звернень громадян за 17.09.2013 р. Надана позивачем до суду заява від 13.08.2013 р. (а.с.7) не підтверджує факту звернення до відповідача стосовно питання про набуття громадянства, оскільки вказана заява не містить відомостей про приймання її під підпис уповноваженою особою відповідача та не містить штамп вхідної кореспонденції установи відповідача, а отже, суд не приймає вказану заяву в якості належного та допустимого доказу по справі. Позивач не надав до суду жодних доказів направлення поштою документів на адресу відповідача щодо оформлення набуття особою громадянства України за народженням. Суд не приймає як належний та допустимий доказ також Акт про відмову у прийнятті заяви про оформлення набуття особою громадянства України за народженням від 17.09.2013 р., в розумінні ст. 70 КАС України, оскільки в у вказаному акті не зазначено його місце складання, останній роздрукований за допомогою технічних засобів та в ньому не відображені ідентифікаційні відомості про осіб, які його підписали. Крім того, суд звертає увагу на те, що до відповідно до Порядку провадження за заявами і поданнями з питань громадянства та виконання прийнятих рішень, затвердженого Указом Президента України від 27 березня 2001р. № 215 "Питання організації виконання Закону України "Про громадянство України", Форма заяви 3 (а.с.5) надається у разі оформлення набуття громадянства України неповнолітніми дітьми, якою не є позивач. Враховуючи положення Розділу 2 Глави 6 «Докази» КАС України суд зазначає, що позивачем не надано жодного доказу на підтвердження обставини, які відображені в позовній заяві, а отже позовні вимоги є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню. Відповідно до ч. 2 ст. 94 КАС України у разі ухвалення судового рішення на користь сторони, яка є суб'єктом владних повноважень, сплачений судовий збір позивачу не повертається. На підставі викладеного та

Результат розгляду: denied