Рішення адміністративного суду від 2014-01-20 00:00:00+02

Управлінням Пенсійного фонду України в Солом'янському районі міста Києва було призначено пільгову пенсію [PERSON], [INFO], (надалі - [PERSON]) відповідно до п. "б" ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 05.11.1991 р. № 1788-XII. Пільгову пенсію [PERSON] було призначено як особі, яка працювала зі шкідливими і важкими умовами праці за Списком № 2. [PERSON] працювала повний робочий день у Публічному акціонерному товаристві "Київський завод "Аналітприлад" (колишня назва - Відкрите акціонерне товариство "Київський завод "Аналітприлад" ) (надалі - позивач) у період з 30.01.1980 р. по 19.05.2004 р. на посаді маляра по роботі з нітрофарбами та нітролаками. Робоче місце атестовано у 2001 році (наказ № 19 від 14.06.2001 р.). Згідно з гігієнічною оцінкою умов праці, робоче місце відноситься до 3 класу 1 ступеню робіт зі шкідливими умовами праці. 16.06.2010 р. [PERSON] звернулася до Управлінням Пенсійного фонду України в Солом'янському районі міста Києва із заявою про призначення пільгової пенсії по Списку №2. У зв'язку з призначенням пільгової пенсії [PERSON] згідно зі ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" на ПАТ "Київський завод "Аналітприлад" було покладено обов'язок здійснювати відшкодування витрат Управління Пенсійного фонду України в Солом'янському районі міста Києва на виплату та доставку пенсії [PERSON] Позивач надіслав Управлінню Пенсійного фонду України в Солом'янському районі міста Києва лист № 106 від 06.06.2013 р. разом з уточнюючою довідкою з вимогою змінити підставу для призначення пенсії [PERSON] (раніше видану уточнюючу довідку № 24-к від 29.06.2010 р. позивач просив анулювати і вилучити зі справи). У відповіді на лист від 06.06.2013 р. позивача було повідомлено про правомірність призначення пенсії [PERSON] згідно зі ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" та відсутність підстав для анулювання раніше виданої довідки № 24-к від 29.06.2010 р. Позивач - Публічне акціонерне товариство "Київський завод "Аналітприлад" - вважає застосування ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" при призначенні [PERSON] пільгової пенсії неправомірним з таких підстав. На думку позивача, при призначенні пільгової пенсії [PERSON] Управління Пенсійного фонду України в Солом'янському районі міста Києва повинно було керуватись ст. 100 Закону України "Про пенсійне забезпечення", а не ст. 13 зазначеного Закону. Позивач надіслав відповідачу лист № 106 від 06.06.2013 р. разом з новою уточнюючою довідкою з вимогою змінити підставу для призначення пенсії (раніше видану уточнюючу довідку позивач просив анулювати і вилучити зі справи). Станом на час подання позову позивач не отримав від відповідача заперечень чи відповіді. Відповідач не змінив підставу призначення пенсії [PERSON] зі ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" на ст. 100 Закону. Позивач вважає таку бездіяльність відповідача протиправною, оскільки станом на 01.01.1992 р. [PERSON] мала необхідний пільговий стаж роботи за Списком № 2, який складав понад 10 років, для призначенні їй пільгової пенсії відповідно до ст. 100 Закону. Як стверджує позивач, відповідач мотивував свої дії тим, що [PERSON] після набрання чинності Законом продовжувала працювати за Списком № 2, а тому пенсія їй правомірно призначена згідно зі ст. 13 Закону. Позивач вважає, що набуття особою, яка має необхідний пільговий стаж станом на 01.01.1992 р., права на пільгову пенсію за ст. 100 Закону та його збереження за особою не ставиться Законом в залежність від того, продовжує вона працювати чи ні. Враховуючи вищевикладене, позивач вважає протиправною бездіяльність відповідача, яка полягає у відмові замінити підставу для призначення пільгової пенсії [PERSON] Бездіяльність відповідача порушує права позивача, оскільки внаслідок призначення пенсії згідно зі ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" позивач змушений відшкодовувати витрати відповідача на виплату та доставку пенсії [PERSON], що призводить до фінансових витрат позивача. Відповідач - Управління Пенсійного фонду України в Солом'янському районі міста Києва - вважає позовні вимоги необґрунтованими з таких підстав. Відповідач стверджує, що до [PERSON] не могла бути застосована ст. 100 Закону України "Про пенсійне забезпечення", оскільки зазначена стаття регулює порядок призначення пільгових пенсій особам, які мали право на пенсію на пільгових умовах до введення в дію цього Закону, а на момент його введення [PERSON] ще не мала загального стажу роботи не менше 20 років, що було обов'язковою умовою, щоб мати право на пільгову пенсію. Оскільки при призначенні пільгової пенсії органи Пенсійного фонду України зобов'язані керуватися відомостями, які підтверджує підприємство - роботодавець, посилання позивача на анулювання уточнюючої довідки підприємства № 24-К від 29.06.2010 р. є безпідставними та не містять чіткого обґрунтування. Як стверджує відповідач, відповідно до повідомлення про фактичні витрати на виплату та доставку пенсій позивач отримував розрахунки від управління ще у 2011 році та сплачував їх на відповідні рахунки управління, отже позивачем було пропущено строк звернення до суду. Також відповідач зазначає, що відповідь на звернення позивача від 06.06.2013 р. надана листом від 01.07.2013 р. №7279/06, в якому зазначено про відсутність підстав для анулювання раніше виданої довідки. Проаналізувавши матеріали справи та пояснення представників сторін, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають до задоволення з таких підстав. В даному випадку згідно матеріалів справи позивач оскаржує бездіяльність відповідача щодо розгляду його звернення від 06.06.13 р. №106, за результатами якого відповідач мав вчинити певні дії, і станом на 04.12.13 р. (дата подачі позову до суду) передбачений ст. 99 КАС України шестимісячний строк звернення до суду не сплинув. За таких обставин суд не може погодитися з висновком відповідача про пропуск позивачем строку звернення до суду в даному випадку. Згідно із п. "б" ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи: працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком N 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць: чоловіки - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 25 років, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах; жінки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах. Працівникам, які мають не менше половини стажу роботи з шкідливими і важкими умовами праці, пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням віку, передбаченого статтею 12 цього Закону, на 1 рік за кожні 2 роки 6 місяців такої роботи чоловікам і за кожні 2 роки такої роботи - жінкам; Згідно із ч. 5 ст. 13 Закону, порядок пенсійного забезпечення осіб, які працювали до введення в дію цього Закону на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, передбачених законодавством, що діяло раніше, визначається статтею 100 даного Закону. Згідно зі ст. 100 Закону, особам, які працювали до введення в дію цього Закону на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, передбачених раніше діючим законодавством, пенсії за віком призначаються на таких умовах: а) особам, які мають на день введення в дію цього Закону повний стаж на зазначених роботах, що давав право на пенсію на пільгових умовах, пенсії в розмірах, передбачених цим Законом, призначаються відповідно до вимог за віком і стажем, встановлених раніше діючим законодавством; б) особам, які не мають повного стажу роботи із шкідливими і важкими умовами праці, вік, необхідний для призначення пенсії відповідно до статті 12, знижується пропорційно наявному стажу в порядку, передбаченому статтями 13 - 14 цього Закону, виходячи з вимог цього стажу, встановлених раніше діючим законодавством. Згідно із ч. 2 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 р. № 1058-IV пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди. Згідно із п. 3 ч. 2 Прикінцевих положень до запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди: особам, які працювали на роботах із шкідливими і важкими умовами праці та мали або матимуть право на пенсію відповідно до статті 100 Закону України "Про пенсійне забезпечення", пенсії призначаються за нормами цього Закону, виходячи з вимог віку та стажу, встановлених раніше діючим законодавством. До набрання чинності Законом України "Про пенсійне забезпечення" правовідносини щодо умов призначення пенсії регулювалися Законом СРСР "Про державні пенсії" та Законом СРСР "Про пенсійне забезпечення громадян в СРСР". Зокрема, згідно з п. "б" ст. 9 Закону СРСР "Про державні пенсії" на пільгових умовах мають право на пенсію за віком робітники, зайняті на інших роботах з важкими умовами праці, - за списком виробництв, цехів, професій і посад, затверджених Радою Міністрів СРСР: чоловіки - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 25 років, жінки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років. Робітники, передбачені в п.п. "а" і "б" цієї статті, мають право на пенсію за віком на пільгових умовах, якщо не менше половини стажу, необхідного для призначення їм цієї пенсії, припадає на відповідні роботи, що дають право на пенсію на пільгових умовах (незалежно від місця останньої роботи). Згідно зі ст. 13 Закону СРСР "Про пенсійне забезпечення громадян в СРСР", на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах з шкідливими і важкими умовами праці, - за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Радою Міністрів СРСР, і за результатами атестації робочих місць: чоловіки - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 25 років, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах; жінки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах. Працівникам, які мають не менше половини стажу роботи з шкідливими і важкими умовами праці, пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням віку, передбаченого ст. 13 цього Закону, на 1 рік за кожні 2 роки 6 місяців такої роботи чоловікам і за кожні 2 роки такої роботи жінкам. Як свідчать матеріали справи, станом на 01.01.1992 р. [PERSON] мала необхідний пільговий стаж роботи за Списком № 2 для призначення їй пільгової пенсії відповідно до ст.100 Закону. Також суд зазначає, що набуття [PERSON] права на отримання пільгової пенсії не залежить від того, продовжує вона працювати чи ні. Аналогічна правова позиція викладена в ухвалі ВАСУ від 27.11.2012 р. у справі К/9991/6677/11, ухвалі ВАСУ від 05.07.2011 р. у справі К-35511/10, ухвалі ВАСУ від 13.11.2012 р. у справі К/9991/74094/11, ухвалі ВАСУ від 24.07.2012 р. у справі К/9991/16301/12. Таким чином, суд приходить до висновку про допущення Управлінням Пенсійного фонду України в Солом'янському районі міста Києва помилки при призначенні пільгової пенсії гр. [PERSON] на підставі ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" замість ст. 100 Закону України "Про пенсійне забезпечення". На підставі вищевикладеного, ст. 160-163, 186 КАС України, суд, -

Результат розгляду: granted