Рішення адміністративного суду від 2014-03-05 00:00:00+02

14 лютого 2014 року [PERSON] звернулась в суд з позовом до управління Пенсійного фонду України в м.Нововолинську Волинської області про виплату щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що з 1992 року по 09 червня 2008 року працювала на посаді судді Володимир-Волинського міського суду Волинської області. Відповідно до Постанови Верховної Ради України від 22 травня 2008 року наказом голови суду №51-4.3 від 09 червня 2008 року вона була звільнена з посади судді місцевого Володимир-Волинського міського суду Волинської області та відрахована зі штату суду у зв'язку з поданням заяви про відставку. З 10 червня 2008 року їй було припинено виплату щомісячного грошового утримання і з того часу управлінням ПФУ в м. Нововолинську Волинської області було призначено щомісячне довічне грошове утримання як судді у відставці відповідно до ст.43 Закону України «Про статус суддів» від 1992 року. 07 липня 2010 року Верховна Рада України прийняла новий Закон «Про судоустрій і статус суддів», яким скасовано дію Закону України «Про статус суддів» від 1992 року. Відповідно до ч.3 138 ЗУ «Про судоустрій та статус суддів» судді, який вийшов у відставку, щомісячне грошове утримання виплачується у розмірі 80 відсотків грошового утримання судді, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування. Відповідно до ст.129 ЗУ «Про судоустрій і статус суддів» суддівська винагорода (грошове утримання) складається з посадового окладу та доплат за: вислугу років, перебування на адміністративній посаді в суді, науковий ступінь, роботу, яка передбачає доступ до державної таємниці. Посадовий оклад з 01 січня 2014 року становив 10 мінімальних заробітних плат, зокрема 12180 грн. Щомісячна доплата за вислугу років більше 20 років становить 50 відсотків посадового окладу. Таким чином з 01 січня 2014 року суддівська винагорода (грошове утримання) судді місцевого (Володимир-Волинського міського суду Волинської області) з вислугою більше 20 років, становила 18270 грн., із розрахунку 12180 грн. посадовий оклад + 6090 грн. вислуга. На її письмову заяви на ім'я начальника управління ПФУ в м. Нововолинську Волинської області від 20 січня 2014 року про виплату їй щомісячного довічного грошового утримання як судді у відставці в розмірі передбаченому ч.3 ст.138 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», управлінням ПФУ в м. Нововолинську Волинської області було відмовлено з посиланням на те, що зазначеним законом не передбачено перерахунок раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці, крім суддів Конституційного Суду України. Вважає дану відмову незаконноюі такою, що порушуює її конституційне право на матеріальне та соціальне забезпечення за рахунок держави, тому просить визнати незаконною відмову управління ПФУ в м.Нововолинську Волинської області від 06.02.2014 року в перерахунку (виплаті) їй як судді у відставці щомісячного довічного грошового утримання відповідно до діючого Закону України «Про судоустрій і статус суддів», зобов'язання управління ПФУ в м.Нововолинську Волинської області провести перерахунок та виплату їй щомічного довічного грошового утримання у відповідності до ч.3 ст.138 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», виходячи з суддівської винагороди (заробітної плати) працюючого судді на відповідній посаді згідно довідки територіального управління ДСА України у Волинській області від 16.01.2014 року №23. В судовому засіданні позивач [PERSON] підтримала позовні вимоги з підстав викладених у позові, просить визнати незаконною відмову управління ПФУ в м.Нововолинську Волинської області від 06.02.2014 року в перерахунку (виплаті) їй як судді у відставці щомісячного довічного грошового утримання відповідно до діючого Закону України «Про судоустрій і статус суддів», зобов'язання управління ПФУ в м.Нововолинську Волинської області провести перерахунок та виплату їй щомічного довічного грошового утримання у відповідності до ч.3 ст.138 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», виходячи з суддівської винагороди (заробітної плати) працюючого судді на відповідній посаді згідно довідки територіального управління ДСА України у Волинській області від 16.01.2014 року №23, починаючи з 23 січня 2014 року. В судовому засіданні представник відповідача Крак Т.М. позовні вимоги не визнала з підстав нведених у запереченнях (а.с.16, 17) посилаючись на пункт 4 ст.138 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» де вказано, що у разі зміни розміру грошового утримання діючих суддів Конституційного Суду України відповідно здійснюється перерахунок раніше призначеного щомісячного грошового утримання, перерахунок щомісячного довічного грошового утримання здійснюється з усієї суми заробітної плати діючих суддів Конституційного Суду України з дня виникнення права на відповідний перерахунок, перерахунок щомісячного довічного грошового утримання як судді у відставці іншим суддям у цій статті не передбачено. Відповідач зазначає, що органи Пенсійного фонду України здійснюють лише призначення та виплату щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці, підстави для проведення перерахунку щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці, у зв`язку із підвищенням заробітної плати працюючим суддям відсутні. Діючим законодавством підстав для перерахунку розміру щомісячного довічного грошового утримання [PERSON] як судді у відставці, не передбачено. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи та перевіривши наведені в адміністративному позові та в запереченні проти цього позову обставини, суд приходить до висновку, що адміністративний позов слід задовольнити з наступних підстав. Судом встановлено, і це не заперечує відповідач, що [PERSON] є суддею у відставці (а.с.6) [PERSON] 23 січня 2014 року зверталась до відповідача УПФ України в м.Нововолинську Волинської області із заявою про перерахунок розміру щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці. Управління Пенсійного фонду України в м.Нововолинську Волинської області 06.02.2014 року позивачу [PERSON] як судді у відставці було відмовлено в перерахунку розміру щомісячного довічного грошового утримання (а.с.7). Із довідки про заробітну плату для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці від 10.01.2014 року №23 виданій [PERSON] вбачається, що станом на 01.01.2014 року суддівська винагорода судді Володимир-Волинського міського суду Волинської області складається з посадового окладу в сумі 12180,00 грн. (відповідно до ч.3 ст.129 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 07.07.2010 року №2453-УІ з 01.01.2013 року становить 10 мінімальних заробітних плат) та доплати за вислугу років згідно записів трудової книжки та відповідно до ч.5 ст.129 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 07.07.2010 року №2453-УІ. Довідка видана на підставі особового рахунку по відповідній посаді Володимир-Волинського міського суду Волинської області (а.с.22). Постановою Нововолинського міського суду Волинської області від 09.04.2013 року, яка набрала законної сили, (а.с.13-15) визнано незаконною відмову управління Пенсійного фонду України в місті Нововолинську Волинської області від 07 березня 2013 року в перерахунку (виплаті) [PERSON] як судді у відставці щомісячного довічного грошового утримання відповідно до діючого Закону України «Про судоустрій і статус суддів» та зобов'язано управління Пенсійного фонду України в місті Нововолинську Волинської області провести перерахунок та виплату [PERSON] щомісячного довічного грошового утримання у відповідності до ч.3 ст.138 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», виходячи з її стажу судді, який становить 23 роки 08 місяців 09 днів та виходячи з суддівської винагороди (заробітної плати) працюючого судді на відповідній посаді судді, на підставі довідки Територіального управління Державної судової адміністрації України в Волинській області від 12 лютого 2013 року №48. Відповідно до ч. 1 ст. 72 КАС України обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Відповідно до статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого суд вирішує справи відповідно до Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші нормативно-правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, у межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією та законами України. Правові засади організації судової влади, загальний порядок забезпечення діяльності судів та інші питання судоустрою і статусу суддів урегульовані Законом України "Про судоустрій і статус суддів" від 07 липня 2010 року. Гарантії незалежності суддів закріплені, зокрема, у ч. 4 ст. 47 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", згідно з якою незалежність судді забезпечується окремим порядком фінансування та організаційного забезпечення діяльності судів, установленим законом, належним матеріальним та соціальним забезпеченням судді. Частиною 1 статті 138 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" встановлено, що судді, який вийшов у відставку, при досягненні пенсійного віку виплачується пенсія на умовах, передбачених статтею 37 Закону України "Про державну службу", або за його вибором, щомісячне довічне грошове утримання. Згідно з ч. 3 ст. 138 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" в редакції, відповідно до рішення Конституційного Суду України від 03.06.2013 року, щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у розмірі 80 відсотків грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання, збільшується на два відсотки заробітку, але не більше ніж 90 відсотків заробітної плати судді, без обмеження граничного розміру щомісячного довічного грошового утримання. Відповідно до ст. 129 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" суддівська винагорода складається з посадового окладу та доплат за вислугу років, перебування на адміністративній посаді в суді, науковий ступінь, роботу, яка передбачає доступ до державної таємниці. Таким чином, розмір довічного грошового утримання безпосередньо пов'язаний із розміром заробітної плати суддів відповідних судів. Норми статті 138 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" безпосередньо пов`язують виплату довічного грошового утримання судді у відставці з грошовим утриманням судді, який працює на посаді, яку займав позивач до виходу у відставку, що зумовлює проведення перерахунку довічного грошового, утримання судді у відставці при зміні розміру суддівської винагороди працюючого судді. Твердження відповідача про те, що Законом України "Про судоустрій і статус суддів" проведення перерахунку довічного грошового утримання судді передбачено виключно для суддів Конституційного Суду України, не беруться судом до уваги, з огляду на наступне. Відповідно до ст.3 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" суди загальної юрисдикції утворюють єдину систему судів. Єдиним органом конституційної юрисдикції в Україні є Конституційний Суд України. Як встановлено положеннями ч.4 ст. 17 вказаного Закону, єдність системи судів загальної юрисдикції забезпечується, зокрема: єдиними засадами організації та діяльності судів; єдиним статусом суддів; єдиним порядком організаційного забезпечення діяльності судів; фінансуванням судів виключно з Державного бюджету України. Статтею 51 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" визначено, що суддею є громадянин України, який відповідно до Конституції України та цього Закону призначений чи обраний суддею, займає штатну суддівську посаду в одному з судів України і здійснює правосуддя на професійній основі. Судді в Україні мають єдиний статус незалежно від місця суду в системі судів загальної юрисдикції чи адміністративної посади, яку суддя обіймає в суді. Згідно ч.5 ст.109 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" за суддею, звільненим за його заявою, про відставку, зберігається звання судді га гарантії недоторканності, встановлені для судді до його виходу у відставку. Враховуючи викладене, суд вважає, що судді, які працюють або працювали у системі судів загальної юрисдикції, не повинні ставитись у менш вигідне становище в питаннях пенсійного забезпечення, а саме нарахування та виплати довічного грошового утримання судді у відставці, порівняно із суддями Конституційного Суду України. Згідно п.6 рішення Ради Суддів України №18 від 23 березня 2012 року за результатами розгляду звернень суддів у відставці щодо їх права на перерахунок довічного грошового утримання, вважати наявним у них такого права відповідно до частини 3 статті 138 Закону України "Про судоустрій і статус суддів". При цьому слід запровадити порядок на рівні Державної судової адміністрації України та Пенсійного фонду України, за яким під грошовим утриманням судді, який працює на відповідній посаді, слід вважати єдиний рівень по державі для суддів відповідної інстанції. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про наявність у позивача права на перерахунок довічного грошового утримання судді у відставці у розмірі, встановленому ст.138 Закону України "Про судоустрій і статус суддів". Відповідно до ч.2 ст.71 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Відповідачем не доведено правомірності прийнятого рішення про відмову у перерахунку довічного грошового утримання судді у відставці [PERSON] згідно зі ст.138 Закону України "Про судоустрій і статус суддів". Враховуючи викладе, оцінивши дії відповідача, як суб'єкта владних повноважень, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для визнання таких дій неправомірними та з огляду на наведені вище норми процесуального права та відповідні спеціальні законодавчі акти, які підлягають застосуванню у справах із соціальних правовідносинах, що носять публічно-правовий характер, суд вважає за необхідне визнати відмову відповідача незаконною та зобов'язати провести перерахунок та виплату належних позивачеві сум відповідно до закону, починаючи з 23 січня 2014 року.

Результат розгляду: granted