Рішення адміністративного суду від 2014-02-05 00:00:00+02

[PERSON] звернувся до Придніпровського районного суду м. Черкаси із адміністративним позовом до інспектора ВДАІ Звенигородського РВ УМВС в Черкаській області Кириченка Сергія Івановича, мотивуючи його тим, що постановою відповідача, його незаконно притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного порушення передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП та застосовано штраф в сумі 255 грн. До початку судового засідання від позивача надійшла заява з проханням про розгляд справи без його участі. Позовні вимоги він підтримує. Відповідач, який є суб'єктом владних повноважень в судове засідання не з'явився. Надав заперечення, в якому зазначив, що на його думку оскаржувана постанова винесена з дотриманням вимог чинного законодавства, а тому просив суд відмовити у задоволенні позову. Крім того, просив справу розглядати без його участі. Згідно до ст.128 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта. Суд ухвалив, справу розглядати без участі сторін, що не з'явилися, на підставі наявних у справі доказів. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення. Як встановлено в судовому засіданні, 09.11.2013 року інспектором ВДАІ Звенигородського РВ УМВС в Черкаській області Кириченком С. І. була винесена постанова відносно позивача про накладення на нього адміністративного стягнення за порушення вимог ч. 1 ст. 122 КУпАП у вигляді штрафу в сумі 255 грн. Суд вважає, що вказана постанова є незаконною, в зв'язку з порушенням процедури притягнення позивача до адміністративної відповідальності, передбаченої КУпАП та в зв'язку з тим, що постанова не вмотивована і не підтверджена доказами, зібраними відповідно до вимог закону та які б свідчили про вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, а тому підлягає скасуванню з таких підстав. Згідно ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, вина (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадській порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. Зазначена постанова винесена з порушенням ст. 33 КУпАП, яка визначає, що стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, встановлених цим кодексом та іншими законами України. При накладанні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність. При винесенні оскаржуваної постанови, цього зроблено не було, та посадовою особою яка винесла цю постанову вимоги закону не враховані. При винесенні постанови було грубо порушені права позивача, передбачені ст. 268 КУпАП, а саме: особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право зокрема: • знайомитися з матеріалами справи; • давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; • при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням. Всіх наданих позивачеві цим законом прав він був позбавлений, що є порушенням процесу при розгляді справи про адміністративне правопорушення. В матеріалах справи відсутні відомості про те, що [PERSON] отримав копію протоколу про притягнення його до адміністративної відповідальності та копію постанови серії СА№ 344556 від 09 листопада 2013 року, в строки, передбачені ст.285 КУпАП, а отримав її лише в органах державної виконавчої служби, коли був викликаний для її виконання. Незважаючи на те, що положеннями КУпАП передбачений 15-денний строк для розгляду справи про адміністративне правопорушення, дана справа була розглянута з винесенням постанови в день складання протоколу, що унеможливило можливість подання позивачем доказів, необхідних для об'єктивного та всебічного розгляду справи та позбавило його права на захист. У відповідності до вимог ст. 9 Конституції України та Закону України „Про ратифікацію Конвенції" від 17.07.1997 року, „Європейська конвенція про захист прав людини та основоположних свобод" і протоколи до неї, є частиною національного законодавства України. Вимогами ст. 6 даної Конвенції та ст. 2-4 Протоколу № 7 до Конвенції, які застосовуються і при розгляді справ про адміністративні правопорушення, закріплено право особи на справедливий суд, що включає в себе право на доступ до матеріалів справи, право на захист та юридичну допомогу, право на надання доказів, проведення експертиз та залучення свідків, право бути повідомленим про час та місце слухання справи та присутнім при розгляді його справи судом. Та основне те , що особа має право бути негайно і детально поінформована зрозумілою для нього мовою компетентним органом державної влади про характер та причини обвинувачення, мати час і можливості, необхідні для підготовки свого захисту та захищати себе особисто чи використовувати захисника. За таких обставин постанова про адміністративне правопорушення від 09.11. 2013 року про притягнення до адміністративної відповідальності позивача підлягає до скасування. Відповідно до ч. 5 ст. 288 КУпАП, особа, яка оскаржила постанову у справі про адміністративне правопорушення, звільняється від сплати судового збору.

Результат розгляду: granted