Рішення адміністративного суду від 2014-02-26 00:00:00+02

До Окружного адміністративного суду Автономної Республіки Крим надійшов адміністративний позов Публічного акціонерного товариства "Акціонерна компанія "Кримавтотранс"до Державної інспекції сільського господарства в м. Севастополі про визнання протиправним та скасування припису від 27.12.2013 року №241. Позовні вимоги мотивовані тим, що державним інспектором інспекції сільського господарства в м. Севастополі 27.12.2013 року видано припис №241 про усунення порушень земельного законодавства, які було виявлено при проведенні позапланової перевірки з 13.11.2013 року по 26.11.2013 року з питань дотримання вимог земельного законодавства під час користування земельною ділянкою за адресою: м. Севастополь, пл. Ревякіна, 1. Вважає, що припис є незаконним та таким, що підлягає скасуванню, з огляду на наступне. В акті перевірки відповідач вказує на порушення ст. 96 Земельного кодексу України, а саме: на використання земельної ділянки не за цільовим призначенням. Земельна ділянка на [ADDRESS]) використовується на праві постійного користування, що підтверджується державним актом від 31.10.1995 року №00511790, що не заперечується відповідачем. Дана земельна ділянка призначена для надання автостанційних послуг відповідно до Закону України «Про автомобільний транспорт» пасажирам та пасажирським перевізникам. З моменту видачі державного акту від 31.10.1995 року, цільовим призначенням земельної ділянки і донині залишається обслуговування автобусної станції. Автостанція є комплексом споруд, призначених для обслуговування, як пасажирів, так і перевізників. Для підвищення зручності і поліпшення якості обслуговування пасажирів та перевізників укладено договори з іншими підприємствами або приватними підприємствами. Проте ці договори не є договорами щодо передачі або оренді земельної ділянки, оскільки товариство на законних підставах володіє майном на земельній ділянці за адресою: пл. Ревякіна, 1, в зв'язку з чим і має право і на законних підставах розпоряджатися майном, тому деякі приміщення передаються в оренду. Крім того, разом з приписом на адресу товариства надійшов акт обстеження земельної ділянки від 27.12.2013 року №299. Датою складання даного акту обстеження є 27.12.2013 року. Однак, згідно направлення та акту позапланової перевірки перевірку було закінчено складанням цього акту 26.12.2013 року. Більш того, обстеження земельних ділянок, які використовуються суб'єктами господарювання, що перевіряються здійснюється інспекційними органами під час проведення планових та позапланових заходів. В порушення п.7, 9 ст. 7 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності», припис було складено через місяць після закінчення заходу (позапланової перевірки). Представник позивача в судовому засіданні підтримав позовні вимоги з підстав, що зазначені у позові. Відповідач у судове засідання не з'явився, про день та місце розгляду справи сповіщений належним чином, будь - яких клопотань на адресу суду не надходило. Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення представника позивача та оцінивши надані докази в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що Державною інспекцією сільського господарства в м. Севастополі за наслідками позаплановій перевірки додержання вимог земельного законодавства у ПАТ "Акціонерна компанія "Кримавтотранс" на земельних ділянках за адресою: автобусна станція на [ADDRESS], видано припис №241 від 27.12.2013 року (а.с.18), яким встановлено, що у Нахимівському районі в м. Севастополі на площі Ревякіна, 1 розташована земельна ділянка загальною площею 0,5142 га. Дана земельна ділянка належить на праві постійного користування на земельні ділянку Кримському територіально - виробничому об'єднанню автомобільного транспорту, що підтверджується державним актом на право власності на земельну ділянку серії ІІ-КМ №0051790 від 31.10.1995 року. В подальшому на підставі акту прийому - передачі станом на 01.07.1996 року вказану земельну ділянку передано у власність ВАТ "Акціонерна компанія "Кримавтотранс" . Цільове призначення земельної ділянки - обслуговування автобусної станції на площі Ревякіна. Згідно Класифікації видів цільового призначення земель (Наказ Державного комітету України із земельних ресурсів від 23.07.2010 року №548) вказана вище ділянка належить до категорії земель транспорту з цільовим призначенням 12.04-Для розміщення та експлуатації будівель і споруд автомобільного транспорту та дорожнього господарства. (Розділ 12, підрозділ 12.04, КВЕД 60) Під час проведення перевірки встановлено, що на земельній ділянці розташовані торгівельні павільйони орієнтовною площею 0,0120 га, які на підставі договорів оренди з ПАТ "Акціонерна компанія "Кримавтотранс" здійснюють роздрібно - торгівельну діяльність, таким чином, дана ділянка використовується в комерційних цілях, що згідно Класифікації видів цільового призначення земель не відповідає вказаному вище цільовому призначенню (КВЕД 60), а відповідає (КВЕД 50, 51, 52). Далі робиться висновок, що ПАТ "Акціонерна компанія "Кримавтотранс" використовує земельну ділянку орієнтовною площею 0,0120 га не за цільовим призначенням. В зв'язку з наведеним, позивачу приписано усунути вказане порушення вимог земельного законодавства шляхом розторгнення договорів оренди із підприємцями, звільнення земельних ділянок від тимчасових споруд для здійснення підприємницької діяльності та подальшого використання ділянок у відповідності із цільовим призначенням або змінення цільового призначення земельних ділянок в порядку, передбаченому ст. 20 Земельного кодексу України, протягом одного місяця з часу видачі даного припису. Як вбачається з оскаржуваного припису, його винесено внаслідок встановленого порушення позивачем при позаплановій перевірці додержання вимог земельного законодавства. З матеріалів справи вбачається, що 26.11.2013 року Державною інспекцією сільського господарства в м. Севастополі за результатами перевірки дотримання ПАТ "Акціонерна компанія "Кримавтотранс" вимог земельного законодавства складено акт перевірки №311. (а.с.8-16) Також, 27.12.2013 року відповідачем було складено акт обстеження земельної ділянки №299 (а.с.17) Перевіряючи обґрунтованість винесення оскаржуваного припису судом встановлено наступне. Правові, економічні та соціальні основи організації здійснення державного контролю за використанням та охороною земель визначені Законом України "Про державний контроль за використанням та охороною земель" від 19.06.2003 р. № 963 (далі - Закон № 963). Згідно з ч. 1 ст. 5 Закону № 963 державний контроль за використанням та охороною земель усіх категорій та форм власності здійснює центральний орган виконавчої влади, який забезпечує реалізацію державної політики у сфері нагляду (контролю) в агропромисловому комплексі. Відповідно до п. 1 "Положення про Державну інспекцію сільського господарства України", затвердженого Указом Президента України від 13 квітня 2011 року N 459/2011, Держсільгоспінспекція України є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра аграрної політики та продовольства України (далі - Міністр), входить до системи органів виконавчої влади і забезпечує реалізацію державної політики у сфері нагляду (контролю) в агропромисловому комплексі. Державна інспекція сільського господарства в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі є територіальним органом Державної інспекції сільського господарства України та їй підпорядковується (п. 1 "Положення про державну інспекцію сільського господарства в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі", затвердженого Наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України 23.12.2011 N 770). До повноважень центрального органу виконавчої влади, який забезпечує реалізацію державної політики у сфері нагляду (контролю) в агропромисловому комплексі, належить, зокрема, здійснення державного контролю за використанням та охороною земель у частині виконання вимог щодо використання земельних ділянок за цільовим призначенням ( п.а) ч.1 ст. 6 Закону № 963). Тобто такі повноваження покладено на Держсільгоспінспекцію України, якій, в свою чергу, підпорядковується Державна інспекція сільського господарства у м. Севастополі. Відповідно до ст. 9 Закону № 963 державний контроль за використанням та охороною земель здійснюються, зокрема, шляхом проведення перевірок. Державні інспектори у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотриманням вимог законодавства України про охорону земель мають право, зокрема, безперешкодно обстежувати в установленому законодавством порядку земельні ділянки, що перебувають у власності та користуванні юридичних і фізичних осіб, перевіряти документи щодо використання та охорони земель; давати обов'язкові для виконання вказівки (приписи) з питань використання та охорони земель і дотримання вимог законодавства України про охорону земель відповідно до їх повноважень, а також про зобов'язання приведення земельної ділянки у попередній стан у випадках, установлених законом, за рахунок особи, яка вчинила відповідне правопорушення, з відшкодуванням завданих власнику земельної ділянки збитків ( ч.1 ст. 10 Закону № 963). Таким чином, законом, який встановлює організацію здійснення та порядок здійснення державного контролю за використанням та охороною земель усіх категорій та форм власності є Закон України "Про державний контроль за використанням та охороною земель". Саме цим законом передбачено право державних інспекторів у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотриманням вимог законодавства України про охорону земель безперешкодно обстежувати в установленому законодавством порядку земельні ділянки, що перебувають у власності та користуванні юридичних і фізичних осіб, перевіряти документи щодо використання та охорони земель та давати обов'язкові для виконання вказівки (приписи) з питань використання та охорони земель і дотримання вимог законодавства України про охорону земель відповідно до їх повноважень. При цьому ні у вказаному законі, ні у Порядку планування та здійснення контрольних заходів з питань перевірки стану дотримання суб'єктами господарювання вимог земельного законодавства, затвердженому Наказом Міністерства Аграрної політики та продовольства України від 25.02.2013 № 132 не встановлено конкретний строк для складання розпорядчих документів щодо усунення порушень, виявлених під час здійснення заходу. За таких обставин, доводи позову щодо порушення строків складання оскаржуваного припису є необґрунтованими. Що стосується суті встановленого порушення відповідачем в ході перевірки дотримання позивачем вимог земельного законодавства, з яким не погоджується позивач, то суд зазначає наступне. Згідно до п. 1 ч. 1 ст. 96 Земельного кодексу України землекористувачі зобов'язані, зокрема, забезпечувати використання землі за цільовим призначенням та за свій рахунок приводити її у попередній стан у разі незаконної зміни її рельєфу, за винятком випадків незаконної зміни рельєфу не власником такої земельної ділянки. Матеріалами справи встановлено, що ПАТ "Акціонерна компанія "Кримавтотранс" є юридичною особою, яка зареєстрована 30.10.1996 року виконавчим комітетом Сімферопольської міської ради АР Крим та відповідно до довідки з ЄДР здійснює наступні види діяльності за КВЕД - 2010: 52.21 - допоміжне обслуговування наземного транспорту; 78.30 - інша діяльність із забезпечення трудовими ресурсами; 64.20- діяльність холдингових компаній; 68.20 - надання в оренду й експлуатацію власного чи орендованого нерухомого майна; 68.32 - управління нерухомим майном за винагороду або на основі контракту; 70.22 - консультування з питань комерційної діяльності й керування. У п. 1.2 статуту ПАТ "Акціонерна компанія "Кримавтотранс", затвердженого протоколом зборів акціонерів ВАТ "АК "Кримавтотранс" від 08.04.2011 року, визначено, що Публічне акціонерне товариство "Акціонерна компанія "Кримавтотранс" є новим найменуванням Відкритого акціонерне товариство "Акціонерна компанія "Кримавтотранс", створеного згідно з наказом Фонду майна АР Крим від 28.10.1996 року №1742 шляхом перетворення державного підприємства Територіального виробничого об'єднання «Кримавтотранс» у Відкрите акціонерне товариство "Акціонерна компанія "Кримавтотранс" згідно з наказом Президента України від 26.11.1994 року №699/94 «Про заходи забезпечення прав громадян з використання приватизаційних майнових сертифікатів». Наведене також підтверджується наявним в матеріалах справи наказом Фонду майна АР Крим від 28.10.1996 року №1742 та архівною довідкою. Як вбачається з матеріалів справи, Севастопольською міською радою на підставі рішення виконавчого комітету Севастопольської міської ради народних депутатів від 20.12.1958 року №29 Кримському Територіально - виробничому об'єднанню автомобільного транспорту м. Сімферополь 31.10.1995 року надано у постійне користування 0,5142 га землі для обслуговування автобусної станції на площі Ревякіна. На день проведення перевірки, що підтверджено позивачем у позові та було встановлено відповідачем в ході перевірки, вказаною земельною ділянкою на площі Ревякіна, з подальшою зміною назви на [ADDRESS], користується позивач. Позивач у позові не заперечував, що на земельній ділянці, про яку йдеться мова в оскаржуваному приписі, розташоване майно, яке передано в оренду, проте, без змін цільового призначення належної земельної ділянки. В обґрунтування такої позиції представником позивача в судовому засіданні було надано декілька укладених позивачем договорів (а.с. 93-100). Так, 26.12.2012 року між ПАТ "Акціонерна компанія "Кримавтотранс" (орендодавець) та ПАТ «КБ «Надра» (орендар) було укладено договір оперативної оренди нежитлових приміщень, за яким орендодавець передає, а орендар приймає за плату у тимчасове користування приміщення за адресою: м. Севастополь, автовокзал«Севастополь», [ADDRESS]. Відповідно до п. 2.1 наведеного договору «орендоване приміщення» надається орендарю для розміщення банкомату. 26.12.2012 року між ПАТ "Акціонерна компанія "Кримавтотранс" (орендодавець) та ВАТ АКБ «Сигмабанк» (орендар) укладено договір оперативної оренди нежитлових приміщень, за яким орендодавець передає, а орендар приймає за плату у тимчасове користування приміщення за адресою: [ADDRESS]. Відповідно до п. 2.1 цього договору «орендоване приміщення» надається орендарю для операційної каси (обмін валют). У договорі без назви та дати(а.с.97), який укладено між ПАТ "Акціонерна компанія "Кримавтотранс" (сторона-1) та ПП [PERSON] (сторона-2), «сторона-2» для поліпшення якості обслуговування пасажирів розміщує на території автовокзалу Севастополь торгівельну точку з надання послуг мобільних операторів України та торгівлі аксесуарів для мобільних, площею 1 кв.м. та відшкодовує «стороні - 1» витрати з утримання території та автовокзалу в розмірі відповідно до п. 3.1 договору. «Сторона-1» здійснює вивіз сміття та прибирання території самостійно. У договорі без назви, підписаному 06.02.2013 року(а.с.98), який укладено між ПАТ "Акціонерна компанія "Кримавтотранс" (сторона-1) та ПП [PERSON] (сторона-2), «сторона-2» для поліпшення якості обслуговування пасажирів розміщує на території а/с Севастополь лоток для надання послуг квартирного бюро, площею 2 кв.м. та відшкодовує «стороні - 1» витрати з утримання території та автовокзалу в розмірі відповідно до п. 3.1 договору. «Сторона-1» здійснює вивіз сміття та прибирання території самостійно. 26.12.2012 року між ПАТ "Акціонерна компанія "Кримавтотранс" (орендодавець) та ПП [PERSON] (орендар) укладено договір оперативної оренди нежитлових приміщень, за яким орендодавець передає, а орендар приймає за плату у тимчасове користування приміщення за адресою: [ADDRESS]. Відповідно до п. 2.1 договору «орендоване приміщення» надається орендарю для розміщення терміналу прийому платежів. У всіх наведених договорах визначено їх строк дії до 31.12.2013 року та визначено розмір оплати другою стороною на рахунки позивача. Отже, з наведених договорів вбачається, що позивачем передаються в оренду не лише належні приміщення, а й фактично територія автостанції для розміщення торгівельних об'єктів для надання громадянам послуг. Тоді як земля використовується позивачем на праві постійного користування для обслуговування автобусної станції. При цьому суд зазначає, що позивачем ні в позові не зазначається, ні в судовому засіданні не надано усіх укладених договорів в спростування надання належної території у користування для обслуговування об'єктів торгівлі інших осіб. В оскаржуваному приписі йдеться мова про розміщення на території позивача торгівельних павільйонів, що здійснюють роздрібно-торгівельну діяльність. Доводи представника позивача, з посиланням на Правила надання послуг пасажирського автомобільного транспорту, затверджені постановою Кабінету Міністрів України № 176 від 18.02.1997 року, що на території і в приміщенні автостанції можуть бути розташовані установи торгівлі та інші установи обслуговування громадян не беруться судом до уваги в даному випадку, оскільки зазначені Правила визначають лише порядок здійснення перевезень пасажирів та їх багажу автобусами, таксі, легковими автомобілями на замовлення, а також обслуговування пасажирів на автостанціях і є обов'язковими для виконання організаторами регулярних перевезень, замовниками транспортних послуг, автомобільними перевізниками, автомобільними самозайнятими перевізниками, персоналом автомобільного транспорту, автостанціями та пасажирами, і їх положення в частині можливості розташування закладів торгівлі, громадського харчування, інших закладів обслуговування громадян і перевізників повинні розглядатися в сукупності з встановленим Земельним Кодексом України порядком використанням земель за їх цільовим призначенням власниками та користувачами земельних ділянок, за умови отримання земельної ділянки для обслуговування автобусної станції, і розташування таких об'єктів повинне виглядати як організація саме обслуговування пасажирів. Згідно до ст.36 Закону України «Про автомобільний транспорт», яка визначає послуги автостанцій, автостанції надають пасажирам послуги, пов'язані з їх проїздом автобусними маршрутами загального користування, а автомобільним перевізникам, які здійснюють перевезення пасажирів на договірних умовах, - послуги, пов'язані з відправленням та прибуттям автобусів згідно з розкладом руху. До обов'язкових послуг, що повинні надаватися автостанціями пасажирам, належать: продаж квитків; користування приміщеннями для чекання поїздки, облаштованими місцями для сидіння; можливість користування громадськими вбиральнями; інформування щодо розкладу руху автобусів та вартості поїздки. До обов'язкових послуг, що повинні надаватися автостанціями автомобільному перевізнику, належать: продаж квитків; організація прибуття та відправлення автобуса з облаштованих платформ; інформування водія щодо умов дорожнього руху на маршруті. На підставі викладено, оцінюючи наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, відповідно до змісту заявлених вимог, оцінюючи правомірність оскаржуваного припису, суд вважає, що його було прийнято обґрунтовано, тому позов не підлягає задоволенню.

Результат розгляду: denied