Рішення адміністративного суду від 2014-01-21 00:00:00+02

Товариство з обмеженою відповідальністю "Рівнереставрація" звернулося до Рівненського окружного адміністративного суду з позовом до Державної податкової інспекції у м. Рівне про визнання нечинною вимоги №2/963 від 03.11.2008. В обґрунтування позову позивач покликається на те, що оскільки податкові повідомлення-рішення оскаржені в судовому порядку, то податкове зобов'язання не набуло статусу узгодженого, а тому податковий орган не мав права виносити першу вимогу №1/793 від 25.09.2008, в результаті чого не могла бути винесена друга вимога №2/963 від 03.11.2008. На підставі викладеного, просив позов задовольнити повністю та визнати нечинною податкову вимогу №2/963 від 03.11.2008. Представник позивача в судове засідання, призначене на 21.01.2014, не прибув, причини неприбуття суду не повідомив. Суд здійснював заходи щодо повідомлення позивача про дату, час та місце судового розгляду справи, а саме на адресу Товариства з обмеженою відповідальністю "Рівнереставрація", зазначену в позовній заяві, надсилалася повістка про виклик до суду. Відповідно до ч.1 ст.40 КАС України особи, які беруть участь у справі, зобов'язані під час провадження у справі повідомляти суд про зміну місця проживання (перебування, знаходження), роботи, служби. У разі неповідомлення про зміну адреси повістка надсилається їм за останньою адресою і вважається врученою. Згідно з ч.11 ст.35 КАС України у разі повернення поштового відправлення із повісткою, яка не вручена адресату з незалежних від суду причин, вважається, що така повістка вручена належним чином. На підставі вищевикладеного позивач вважається належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи. Відповідач проти позову заперечив, письмово пояснив, що податкові повідомлення-рішення, на підставі яких винесено спірну вимогу, за результатами судового оскарження залишені чинними, судові рішення набрали законної сили. Відтак, грошове зобов'язання, визначене вказаними податковими повідомленнями-рішеннями, набуло статусу узгодженого. У встановлений законом строк позивачем вказане податкове зобов'язання не сплачено, а отже відсутні підстави для скасування вимоги №2/963 від 03.11.2008. Представник відповідача в судове засідання, призначене на 21.01.2014, не прибув, подав клопотання, яким просив справу розглянути за його відсутності. Відповідно до ч.4 ст.128 КАС України, у разі неприбуття відповідача, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, без поважних причин розгляд справи може не відкладатися і справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів. Відповідно до ч.1 ст.122 КАС України адміністративна справа має бути розглянута і вирішена протягом розумного строку, але не більше місяця з дня відкриття провадження у справі, якщо інше не встановлено цим Кодексом. Судом не визнавалася обов'язковою участь сторін в судовому засіданні. За таких обставин, з метою дотримання розумних строків розгляду справи, суд вважає за можливе розглянути справу без участі представників сторін на підставі наявних доказів. Враховуючи неявку в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до положень ч.6 ст.12, ч.1 ст.41 КАС України, повне фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. На підставі ст.55 КАС України суд допустив заміну відповідача Державна податкова інспекція у м. Рівне правонаступником Державна податкова інспекція у м. Рівному Головного управління Міндоходів у Рівненській області. Розглянувши позовну заяву та письмове пояснення відповідача, встановивши фактичні обставини справи, перевіривши їх доказами, дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх в сукупності, відповідно до вимог закону, суд дійшов висновку, що позов до задоволення не підлягає з таких підстав. Відповідно до п.1.3 ст.1 Закону України "Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами" № 2181-III від 21.12.2000 (далі - Закон № 2181-III), чинного на момент виникнення правовідносин, податковий борг (недоїмка) - податкове зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), самостійно узгоджене платником податків або узгоджене в адміністративному чи судовому порядку, але не сплачене у встановлений строк, а також пеня, нарахована на суму такого податкового зобов'язання Відповідно до п.1.10 ст.1 Закону № 2181-III, податкова вимога - письмова вимога податкового органу до платника податків погасити суму податкового боргу. Відповідно до пп.6.2.1 п.6.2 ст.6 Закону № 2181-III, у разі коли платник податків не сплачує узгоджену суму податкового зобов'язання в установлені строки, податковий орган надсилає такому платнику податків податкові вимоги. Згідно з пп.6.2.3 п.6.2 ст.6 Закону № 2181-III, податкові вимоги надсилаються: а) перша податкова вимога - не раніше першого робочого дня після закінчення граничного строку сплати узгодженої суми податкового зобов'язання. Перша податкова вимога містить повідомлення про факт узгодження податкового зобов'язання та виникнення права податкової застави на активи платника податків, обов'язок погасити суму податкового боргу та можливі наслідки непогашення його у строк; б) друга податкова вимога - не раніше тридцятого календарного дня від дня направлення (вручення) першої податкової вимоги, у разі непогашення платником податків суми податкового боргу у встановлені строки. Друга податкова вимога додатково до відомостей, викладених у першій податковій вимозі, може містити повідомлення про дату та час проведення опису активів платника податків, що перебувають у податковій заставі, а також про дату та час проведення публічних торгів з їх продажу. Матеріалами справи стверджено, що 03.11.2008 ДПІ у м. Рівне винесено другу податкову вимогу №2/963 (а.с.3), якою повідомлено ТОВ "Рівнереставрація, що станом на 03.11.2008 сума податкового боргу підприємства за узгодженими податковими зобов'язаннями становить 123468,56 грн., у тому числі: по податку на прибуток в сумі 110196,56 грн., в тому числі за штрафними (фінансовими) санкціями в сумі 110196,56 грн.; по податку з доходів найманих працівників в сумі 13275,00 грн., в тому числі: за основним платежем в сумі 4425,00 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями в сумі 8850,00 грн. Суд встановив, що податкове зобов'язання, визначене в спірній вимозі, нараховане ТОВ "Рівнереставрація" податковими повідомленнями-рішеннями № 0002222342/0/23-121 від 29.05.2007 (№ 0002222342/1/23-121, № 0002222342/2/23-121, № 0002222342/3/23-121) та №0001251742/0/17-123 від 29.05.2007 (№0001251742/1/17-123, №0001251742/2/17-123, №0001251742/3/17-123). Вказані вище податкові повідомлення-рішення оскаржувались позивачем в судовому порядку. Постановою Рівненського окружного адміністративного суду від 07.04.2010 у справі №2-а-4762/08/1770, залишеною без змін ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 28.11.2013, ТОВ "Рівнереставрація" в задоволенні позову про визнання нечинними податкових повідомлень-рішень ДПІ у м. Рівне №0002222342/0/23-121 від 29.05.2007 (№0002222342/1/23-121, №0002222342/2/23-121, №0002222342/3/23-121) та №0001251742/0/17123 від 29.05.2007 (№0001251742/1/17123, №0001251742/2/17123, №0001251742/3/17123) - відмовлено. Податкове зобов'язання, визначене вказаними податковими повідомленнями-рішеннями, до бюджету в установленому порядку не сплачене, що підтверджується обліковими картками платника податків (а.с.31-33). Покликання позивача на те, що податкові повідомлення-рішення були оскаржені в судовому порядку, не доводить неправомірності другої податкової вимоги, позаяк судом встановлено, що провадження в адміністративній справі № 2-а-4762/08 про визнання нечинними податкових повідомлень-рішень було відкрито 02.10.2008 (а.с.4), а перша податкова вимога про сплату податкового боргу № 1/793 винесена податковим органом 25.09.2008, у зв"язку узгодженням податкових зобов"язань в адміністративному порядку. Таким чином, друга податкова вимога № 2/963 від 03.11.2008 винесена податковим органом з дотриманням приписів абз. б) пп.6.2.3 п.6.2 ст.6 Закону № 2181-III. Відповідно до статті 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти позову. За результатами судового розгляду справи суд вважає доведеним належними та допустимими доказами, що при прийнятті спірного рішення суб'єкт владних повноважень діяв у відповідності з приписами закону. Доводи позивача не підтверджують протиправності спірної податкової вимоги та не дають суду підстав для її скасування. Підстави для розподілу судових витрат відповідно до статті 94 КАС України відсутні.

Результат розгляду: denied