Рішення адміністративного суду від 2014-03-03 00:00:00+02

До Херсонського окружного адміністративного суду звернулася [PERSON] (далі - позивач) з адміністративним позовом до Херсонської міської медико - соціальної експертної комісії №3 (далі - відповідач, МСЕК №3), в якому, з врахуванням заяви про уточнення позовних вимог, просить визнати рішення відповідача від 23 травня 2012 року незаконним та зобов'язати МСЕК №3 продовжити їй групу інвалідності з 01 квітня 2012 року. У судовому засіданні позивач свої позовні вимоги обґрунтувала тим, що Херсонська міська МСЕК визнала її інвалідом III групи щодо захворювання опорно - рухового апарату, строком на 1 рік, до 01 квітня 2012 року. За період перебування на інвалідності стан здоров'я погіршився, позивача направлено до Херсонської міської МСЕК №3 на переогляд. При цьому позивач вказував, що огляд не проводився, а деяких членів комісії МСЕК №3 взагалі не було. З незрозумілих причин, позивачу відмовлено у визнанні інвалідом, а справа без відома та згоди позивача направлена до Українського державного науково - дослідного інституту медико - соціальних проблем інвалідності (далі- НДІ МСПІ, інститут) на заочний розгляд. 01 червня 2012 року позивача запросили до МСЕК №3 та повідомили, що інвалідом її не визнано. Вважає рішення Херсонської міської МСЕК № 3 незаконним та просить його скасувати. Представники відповідача заперечували проти задоволення позовних вимог посилаючись на те, що з метою об'єктивного розгляду питання можливості визначення групи інвалідності позивач пройшла стаціонарне обстеження в НДІ МСПІ у грудні 2010 року. Згідно із консультативним висновком інституту від 29 грудня 2010 року № 7179 у позивача виявлені незначні функціональні розлади з боку опорно - рухового апарату та периферичної нервової системи, що не дає підстав для визначення групи інвалідності. Позаштатною загальноінститутською медико - експертною комісією їй запропоновано оперативне лікування, у випадку якого рекомендовано визначити третю групу інвалідності на один рік. Враховуючи незначні наявні функціональні розлади з боку опорно-рухового апарату та периферичної нервової системи, консультативний висновок інституту, відмову хворої від оперативного лікування, МСЕК №3 26 січня 2011 року прийняла рішення про відмову [PERSON] у встановленні групи інвалідності. Черговий переогляд [PERSON] пройшла у МСЕК № 3 23 березня 2011 року. Ураховуючи факт проведення їй у клініці НДІ МСПІ 22 лютого 2011 року артродезуючої резекції правого гомілково - ступневого суглобу, функціональний стан хворої, рішенням МСЕК №3 їй встановлена третя група інвалідності від загального захворювання терміном на один рік. При черговому переогляді [PERSON] оглянута 12 березня 2012 року лікарями МСЕК № 3 у складі: хірурга, терапевта, невропатолога та 19 березня 2012 року - обласної МСЕК. У зв'язку із наявними у неї незначними функціональними розладами опорно-рухового апарату, відмовою від очної консультації в НДІ МСПІ та відповідно до п. 24 Положення про порядок, умови та критерії встановлення інвалідності, прийнято рішення направити медико - експертну справу хворої на заочну консультацію інституту. Медико - експертна справа позивача направлена поштою 23 березня 2012 року вих. № 16. Згідно із висновком позаштатної загальноінститутської медико - експертної комісії від 14 травня 2012 року № 117 - даних для визначення інвалідності немає. Враховуючи результати огляду гр. [PERSON] фахівцями МСЕК №3 від 12 березня 2012 року, обласної МСЕК 19 березня 2012 року та вищезазначений висновок фахівців інституту, МСЕК №3 23 травня 2012 року прийняла рішення про відмову [PERSON] у подальшому визначенні групи інвалідності. За таких умов представники позивача просили відмовити в задоволенні позовних вимог. Заслухавши пояснення позивача, представників відповідача, спеціаліста, свідків, дослідивши письмові докази по справі, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог. Судом встановлено, що 12 березня 2012 року [PERSON], відповідно до направлення КЗ "Херсонська міська клінічна лікарня ім. А. і О. Тропіних" від 12 січня 2012 року, була оглянута лікарями МСЕК № 3 та 19 березня 2012 року - обласної МСЕК в зв'язку з вирішенням питання про продовженням групи інвалідності. За наслідками цих оглядів та з врахуванням заочного висновку позаштатної загальноінститутської медико-експертної комісії Українського державного науково-дослідного інституту медико-соціальних проблем інвалідності від 14 травня 2012 року №117 відповідачем 23 травня 2012 року прийнято рішення про відмову [PERSON] у продовженні групи інвалідності. Саме факт відмови у продовженні групи інвалідності послугував підставою звернення позивача до суду. При цьому суд враховує, що відповідно до п.2 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31 березня 1995 року, не можуть розглядатися судами заяви про встановлення фактів належності до осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, до ветеранів чи інвалідів війни, проходження військової служби, перебування на фронті, у партизанських загонах, одержання поранень і контузій при виконанні обов'язків військової служби, про встановлення причин і ступеня втрати працездатності, групи інвалідності та часу її настання, про закінчення учбового закладу і одержання відповідної освіти, одержання урядових нагород. Відмова відповідного органу в установленні такого факту може бути оскаржена заінтересованою особою до суду в порядку, передбаченому главою 31-А ЦПК. Ураховуючи зазначені положення Постанови Пленуму Верховного Суду України, суд розглядає даний спір з наданням правової оцінки процедурі прийняття оскаржуваного рішення суб'єктом владних повноважень, тобто діям Херсонської міської медико - соціальної експертної комісії № 3 під час прийняття рішення від 23 травня 2012 року. Згідно зі ст. 1 Закону України "Про реабілітацію інвалідів в Україні" медико-соціальна експертиза - це визначення на основі комплексного обстеження усіх систем організму конкретної особи міри втрати здоров'я, ступеня обмеження її життєдіяльності, викликаного стійким розладом функцій організму, групи інвалідності, причини і часу її настання, а також рекомендацій щодо можливих для особи за станом здоров'я видів трудової діяльності та умов праці, потреби у сторонньому догляді, відповідних видів санаторно-курортного лікування і соціального захисту для найповнішого відновлення усіх функцій життєдіяльності особи. Статтею 3 Закону України "Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні" (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) встановлено, що інвалідність як міра втрати здоров'я визначається шляхом експертного обстеження в органах медико-соціальної експертизи Міністерства охорони здоров'я України. Постановою КМ України від 03 грудня 2009 року № 1317 затверджено Положення про медико-соціальну експертизу та Положення про порядок, умови та критерії встановлення інвалідності. Відповідно до пункту 3 Положення про медико-соціальну експертизу медико-соціальна експертиза проводиться особам, що звертаються для встановлення інвалідності, за направленням лікувально-профілактичного закладу охорони здоров'я після проведення діагностичних, лікувальних і реабілітаційних заходів за наявності відомостей, що підтверджують стійке порушення функцій організму, обумовлених захворюваннями, наслідками травм чи вродженими вадами, які спричиняють обмеження життєдіяльності. Медико-соціальна експертиза проводиться після повного медичного обстеження, проведення необхідних досліджень, оцінювання соціальних потреб інваліда, визначення клініко-функціонального діагнозу, професійного, трудового прогнозу, одержання результатів відповідного лікування, реабілітації за наявності даних, що підтверджують стійке порушення функцій організму, обумовлених захворюваннями, наслідками травм чи вродженими вадами, які спричиняють обмеження життєдіяльності (п.17 Положення). Згідно з пунктом 1.10 Інструкції про встановлення груп інвалідності, затвердженої наказом МОЗ України від 05 вересня 2011 року № 561, при огляді у МСЕК проводяться: вивчення документів, що підтверджують стійке порушення функцій організму, обумовлене захворюваннями, наслідками травм або вродженими вадами, які спричиняють обмеження нормальної життєдіяльності особи; опитування хворого; об'єктивне обстеження та оцінка стану всіх систем організму, необхідних лабораторних, функціональних та інших методів дослідження усіма членами комісії. Таким чином, рішення МСЕК приймається після повного медичного обстеження особи і проведення необхідних досліджень лікувально-профілактичним закладом охорони здоров'я, на підставі медичної документації, яка обов'язково включає направлення на МСЕК (форма № 088/о), та за результатами об'єктивного обстеження особи (огляд, обмацування, вистукування, вислуховування) членами комісії, до складу якої в силу пункту 10 Положення про медико-соціальну експертизу входять представники МОЗ, Мінпраці та Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань. Досліджений в судовому засіданні акт №449/11 огляду МСЕК, медична форма якого затверджена наказом МОЗ України від 19 травня 2003 року № 224, підтверджує факт проведення обстеження [PERSON] В акті зазначено початок експертизи і проведення огляду - 12 березня 2012 року та дата закінчення експертизи - 23 травня 2012 року. Пункт 32 містить перелік медичних документів, на підставі яких винесено експертне рішення: форма 088/о, епікриз та заочний висновок НДІ МСПІ. Як встановлено судом, в направленні на МСЕК (форма № 088/о) від 12 січня 2012 року і протоколі ЛКК КЗ "Херсонська міська клінічна лікарня ім. А. і О. Тропіних" зазначено, що [PERSON] знаходиться під наглядом лікарів з 2007 року. Враховуючи записи в медичній карті хворої, результати аналізів, даних МРТ, рентгенівські знімки лікарем ортопедом-травматологом вищої категорії [PERSON] встановлено діагноз позивачки, який містить запис про "значне порушення статики та динаміки". Допитаний в судовому засіданні [PERSON] підтвердив поставлений ним діагноз і пояснив, що при огляді хворої [PERSON] ним було встановлено значне порушення статики і динаміки, що відображено в протоколі ЛКК і направленні на МСЕК. В епікризі - виписці з історії хвороби №000443/12 стаціонарного хворого - також вказані всі захворювання потерпілої, які містяться в формі № 088/о та протоколі ЛКК. Проте, зазначені медичні документи при прийнятті рішення щодо продовження інвалідності [PERSON] до уваги не були прийняті. Відповідно п. 2.1 Інструкції про встановлення груп інвалідності, п.27 Положення про порядок, умови та критерії встановлення інвалідності порушення статодинамічних функцій організму людини є підставою для встановлення інвалідності, критеріями для встановлення III групи інвалідності є ступінь втрати здоров'я, що спричиняє обмеження однієї чи декількох категорій життєдіяльності у помірно вираженому I ступені. Як вже зазначалося, пунктом 10 Положення про медико-соціальну експертизу передбачено, що комісія складається з представників МОЗ, Мінпраці, Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань... У проведенні медико-соціальної експертизи беруть участь також представники Пенсійного фонду України, Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, органів державної служби зайнятості і у разі потреби - працівники науково-педагогічної та соціальної сфери. Комісія проводить засідання у повному складі і колегіально приймає рішення. Відомості щодо результатів експертного огляду і прийнятих рішень вносяться до акту огляду та протоколу засідання комісії, що підписуються головою комісії та її членами і засвідчуються печаткою (п.19). Однак, в судовому засіданні позивач наголосила, що при огляді 12 та 19 березня 2012 року склад МСЕК був неповний. Так, в зв'язку з різким погіршенням стану здоров'я, перед засіданням МСЕК №3 12 березня 2012 року позивач була оглянута дільничним лікарем-терапевтом. В медичній карті хворої зроблено запис про загострення хронічного бронхіту, болі в суглобах, артеріальний тиск 160/100. Проте, в п.27.6.1. акту №449/11 терапевтом МСЕК №3 зроблено запис, що хрипів немає, тиск 120/80. Обстеження МСЕК №3 проходило через годину після перебування позивачки у дільничного лікаря-терапевта. Цей факт підтверджує покази позивачки про те, що при її огляді МСЕК №3 терапевт її не оглядав, а запис в акті №499/11 сфальсифікована. Крім того, в п.27.6.2. акту неврологом МСЕК №3 зроблено запис "в позі Ромберга стійка". Однак, як стверджувала [PERSON] і не заперечували представники відповідача, позивачка на засіданні МСЕК була на милицях і фізично не могла пройти проби Ромберга, що передбачає стояння на одній нозі. Подібна ситуація, зі слів позивача, була при проходженні обласної МСЕК 19 березня 2012 року: на засіданні комісії були присутні тільки хірург Федоров і голова МСЕК Бойко. Допитана в судовому засіданні, як свідок, [PERSON] підтвердила покази позивача, пояснивши, що при обстеженні в МСЕК №3 12 березня 2012 року, яке вона проходила разом з [PERSON], в складі комісії були тільки психолог і хірург. При огляді 19 березня 2012 року в обласній МСЕК були присутні хірург і "якась жінка", інших членів комісії не було. Крім того, в порушення п.10 Положення про медико-соціальну експертизу, в роботі комісії не приймали участь представники Мінпраці та Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань, що не заперечувалося представниками відповідача в судовому засіданні. Таким чином, засідання МСЕК №3 12 березня 2012 року та обласної МСЕК 19 березня 2012 року відбулися з порушеннями вимог п.п.10,19 Положення про медико-соціальну експертизу. Приймаючи рішення про відмову в продовженні строку інвалідності, обидві комісії не повідомили позивача про результати засідання, що позбавило [PERSON] права своєчасно оскаржити прийняті рішення у відповідності до п.13 Положення про медико-соціальну експертизу. Пунктом 24 Положення про порядок, умови та критерії встановлення інвалідності визначено, що в особливо складних випадках Центральна медико-соціальна експертна комісія МОЗ, Кримська республіканська, обласна, центральна міська комісія та МОЗ можуть направляти осіб, що звертаються для встановлення інвалідності, для проведення медико-соціального експертного обстеження до клініки Українського державного науково-дослідного інституту медико-соціальних проблем інвалідності... Після обстеження зазначені науково-дослідні установи складають консультативні висновки, які для комісії мають рекомендаційний характер. 23 березня 2012 року обласною МСЕК на адресу Українського державного науково-дослідного інституту медико-соціальних проблем інвалідності було направлено матеріали медико-експертної справи [PERSON], про що повідомлено позивача листом керівництва обласного МСЕК 27 березня 2012 року № 95. Направлена медична документація розглянута на позаштатній експертній комісії інституту, і згідно заочного заключення від 14 травня 2012 року даних для визначення інвалідності [PERSON] немає. У судовому засіданні позивач категорично заперечувала надання згоди на направлення медико-експертної справи до вказаної установи. Відповідно до вимог ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а в адміністративних справах про протиправність рішень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення та надання відповідних доказів покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. У судовому засіданні представниками відповідача не надано жодного належного та допустимого доказу, підтверджуючого згоду позивача на направлення медико-експертної справи [PERSON] на заочний розгляд до НДІ МСПІ. Факт відсутності згоди підтверджено і в ході перевірки, що проводилася по зверненню позивачки прокуратурою Херсонської області (лист-відповідь від 30 квітня 2013 року №07/1-3818-12). З огляду на таке, суд вважає, що заочний висновок інституту не міг бути підставою (чи однією з підстав) для прийняття рішення МСЕК №3, оскільки отриманий не у спосіб, передбачений діючим законодавством. Як вже зазначалося форма №088/о, протокол ЛКК, епікриз з медичної карти [PERSON], де були відображені дані про "значне порушення статики та динаміки", не були взяті відповідачем до уваги при прийнятті рішення щодо продовження інвалідності. Врахований був лише заочний висновок НДІ МСПІ, який до того ж має для МСЕК рекомендаційний характер. Відповідно до п.23 Положення про медико-соціальну експертизу в окремих випадках, зокрема, коли особа, що звертається для встановлення інвалідності, проживає у віддаленій, важкодоступній місцевості, члени комісії можуть приймати рішення за її згодою заочно на підставі поданих документів. За результатами очного огляду 12 березня 2012 року фахівцями МСЕК №3, 19 березня 2012 року фахівцями обласної МСЕК, а також з урахуванням заочного висновку позаштатної загальноінститутської медико-експертної комісії Українського державного науково-дослідного інституту медико-соціальних проблем інвалідності від 14 травня 2012 року №117 відповідачем 23 травня 2012 року прийнято рішення про відмову [PERSON] у подальшому визначенні групи інвалідності. Рішення прийнято без присутності [PERSON], що не відповідає вимогам п.1.10. Інструкції та п.23 Положення про медико-соціальну експертизу і є таким, що порушує права позивача. Серед критеріїв оцінювання судом рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень, які одночасно є принципами адміністративної процедури, є принцип законності, що закріплений у ч.2 ст.19 Конституції України, відповідно до якого органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Згідно з ч. 3 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони, зокрема, на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема, з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку. Таким чином, суд приходить до висновку, що рішення відповідача прийнято без урахування всіх обставин справи, з порушенням процедури щодо встановлення груп інвалідності, передбаченої наказом МОЗ України від 05 вересня 2011 року №561 та постановою КМ України від 3 грудня 2009 року №1317. З огляду на таке, вимога позивача про визнання протиправним рішення відповідача від 23 травня 2012 року щодо відмови продовження групи інвалідності є обґрунтованою і такою, що підлягає задоволенню. Що стосується продовження [PERSON] групи інвалідності з 01 квітня 2012 року, суд зазначає наступне. Відповідно до ч.2 ст.11 КАС України суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін чи третіх осіб, про захист яких вини просять. Враховуючи те, що питання продовження групи інвалідності відноситься виключно до компетенції МСЕК і може бути вирішено тільки на їх засіданні, для повного захисту прав та інтересів позивача, суд вважає за необхідне вийти за межі позовних вимог і зобов'язати відповідача провести медико-соціальну експертизу [PERSON] з метою вирішення питання про продовження їй групи інвалідності з урахуванням усунутих недоліків і порушень, викладених в описовій частині даної постанови. У судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частину постанови.

Результат розгляду: partial