Рішення адміністративного суду від 2014-02-06 00:00:00+02

Приватне акціонерне товариство "Золотой ключик" звернулось до Окружного адміністративного суду міста Севастополя з адміністративним позовом, в якому з урахуванням заяви про зміну позовних вимог від 14.10.2013, просить: - визнати неправомірними дії Фонду комунального майна Севастопольської міської ради по здійсненню функцій по управлінню державним майном - вбудованим нежилим приміщенням (з № 1-1 по № 1-14; з № II-1 по № II-17; з № III-1 по № III-7) загальною площею 512,5 кв.м. з приямками, входом у підвал, розташованим у житловому будинку № 12 на проспекті Нахімова у місті Севастополі; - скасувати реєстраційний запис від 08.09.2009 у реєстровій книзі 1 тер.гр. стор.16 під реєстровим № 3402 про державну реєстрацію права власності територіальної громади міста Севастополя на вбудоване нежиле приміщення (з № 1-1 по № 1-14; з № II-1 по № II-17; з № III-1 по № III-7) загальною площею 512,5 кв.м. з приямками, входом у підвал, розташованим у житловому будинку № 12 на проспекті Нахімова у місті Севастополі; - зобов'язати Фонд комунального майна Севастопольської міської ради скасувати свідоцтво про право власності територіальної громади міста Севастополя в особі Севастопольської міської ради на вбудоване нежиле приміщення (з № 1-1 по № 1-14; з № II-1 по № II-17; з № III-1 по № III-7) загальною площею 512,5 кв.м. з приямками, входом у підвал, розташоване у житловому будинку № 12 на проспекті Нахімова у місті Севастополі, первинна реєстрація якого здійснена Комунальним підприємством "Бюро технічної інвентаризації і державної реєстрації об'єктів нерухомого майна" Севастопольської міської ради 08.09.2009, яке було видане на підставі пункту 5 наказу № 949 від 276.07.2009 "Про оформлення права власності на об'єкти нерухомого майна"; - зобов'язати Фонд комунального майна Севастопольської міської ради прийняти рішення про передачу вбудованого нежилого приміщення (з № 1-1 по № 1-14; з № II-1 по № II-17; з № III-1 по № III-7) загальною площею 512,5 кв.м. з приямками, входом у підвал, розташоване у житловому будинку № 12 на проспекті Нахімова у місті Севастополі, з балансу Комунального підприємства "Аррікон" на баланс Приватного акціонерного товариства "Золотой ключик" у встановленому порядку, про що скласти акт прийому-передачі протягом десяти днів з дати набрання чинності судовим рішення; - визнати незаконною бездіяльність державного органу приватизації - Регіонального відділення Фонду державного майна України в Автономній Республіці Крим та в місті Севастополі по здійсненню функцій управління державним майном - вбудованим нежилим приміщенням (з № 1-1 по № 1-14; з № II-1 по № II-17; з № III-1 по № III-7) загальною площею 512,5 кв.м. з приямками, входом у підвал, розташоване у житловому будинку № 12 на проспекті Нахімова у місті Севастополі, в межах якого розташований об'єкт приватизації групи А, заснований на державній власності, власником якого є Приватне акціонерне товариство "Золотой ключик" відповідно до договору купівлі-продажу державного майна № 48/40 від 26.07.2995, зареєстрованого Севастопольською міською державною адміністрацією 30.01.1995; - зобов'язати Регіональне відділення Фонду державного майна України в Автономній Республіці Крим та в місті Севастополі здійснити дії по державній реєстрації права власності держави на вбудоване нежиле приміщення (з № 1-1 по № 1-14; з № II-1 по № II-17; з № III-1 по № III-7) загальною площею 512,5 кв.м. з приямками, входом у підвал, розташоване у житловому будинку № 12 на проспекті Нахімова у місті Севастополі); - зобов'язати Регіональне відділення Фонду державного майна України в Автономній Республіці Крим та в місті Севастополі прийняти рішення про закріплення вбудованого нежилого приміщення (з № 1-1 по № 1-14; з № II-1 по № II-17; з № III-1 по № III-7) загальною площею 512,5 кв.м. з приямками, входом у підвал, розташоване у житловому будинку № 12 на проспекті Нахімова у місті Севастополі за Приватним акціонерним товариством "Золотой ключик" на праві господарського відання. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що, на думку позивача, виконання функцій органу управління державним майном, яке не увійшло до статутного фонду Закритого акціонерного товариства "Золотой ключик" належить Регіональному відділенню Фонду державного майна України в Автономній Республіці Крим та в місті Севастополі. Вважає, що такі функції у Фонду комунального майна Севастопольської міської ради, яке управляє спірним майном, відсутні. У судовому засіданні представники позивача змінені позовні вимоги підтримали, надали пояснення в обґрунтування позовних вимог, на задоволенні позову наполягали. Представники відповідачів: Регіонального відділення Фонду державного майна України в Автономній Республіці Крим та в місті Севастополі та Фонду комунального майна Севастопольської міської ради адміністративний позов не визнали, просили залишити адміністративний позов без розгляду. Прокурор підтримав правову позицію зазначених відповідачів. Комунальне підприємство "Бюро технічної інвентаризації і державної реєстрації об'єктів нерухомого майна" Севастопольської міської ради та Севастопольська міська рада явку уповноважених представників в судове засідання не забезпечили, про дати, час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином, про причини неприбуття суд не повідомили. Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін та прокурора, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог з наступних підстав. Судом встановлено, що 08.04.1994 між Фондом комунального майна міста Севастополя та організацією орендарів торгівельного комплексу "Золотой ключик", перетвореної надалі в Орендне підприємство "Торговий комплекс "Золотой ключик", далі в Закрите акціонерне товариство "Золотой ключик" та Приватне акціонерне товариство "Золотой ключик" був укладений договір оренди цілісного майнового комплексу № 518, відповідно до якого позивачу передавався в тимчасове володіння і користування цілісний майновий комплекс, що включає нежиле приміщення, розташоване за адресою: пр. Нахімова, 12, місто Севастополь. Закрите акціонерне товариство "Золотой ключик" утворене у процесі комерціалізації підприємств і організацій державної торгівлі, громадського харчування та сфери послуг шляхом перетворення Орендного підприємства "Торговий комплекс "Золотой ключик", яке у свою чергу було створене організацією орендарів трудового колективу торгового комплексу "Золотой ключик" у зв'язку з укладенням організацією орендарів договору оренди майнового комплексу торгового комплексу "Золотой ключик". Організація орендарів створена по рішенню загальних зборів трудового колективу Державного комунального підприємства "Магазин № 52", яке було створене відповідно до Установчого договору № 1/3 від 19.06.1992. Позивачем і його правопопередниками у цей період укладались договори щодо двох видів майна, а саме: майна цілісного майнового комплексу (інвентар, пристрої, обладнання і інше) і вбудованого нежилого приміщення (з № 1-1 по № 1-14; з № II-1 по № II-17; з № III-1 по № III-7) загальною площею 512,5 кв.м. з приямками, входом у підвал, розташованому у житловому будинку № 12 на проспекті Нахімова у місті Севастополі. Договір оренди № 518 цілісного майнового комплексу Державного комунального підприємства "Магазин № 52" з правом викупу укладений 08.04.1994 Фондом комунального майна міста Севастополя та організацією орендарів Торгового комплексу "Золотой ключик", створеною 07.02.1994 членами трудового колективу Державного комунального підприємства "Магазин № 52". Також судом встановлено, що органом, уповноваженим управляти державним майном Державного підприємства "Севастопольський морський завод ім. С.Орджонікідзе", було Міністерство машинобудування, військово-промислового комплексу і конверсії України (Мінмашпром), яке здійснювало функції по управлінню і розпорядженню державним майном, яке перебувало на балансі підприємства. Між Державним підприємством "Севастопольський морський завод ім. С. Орджонікідзе" та Державним комунальним підприємством "Магазин № 52" 04.05.1993 укладений договір № 72/1 оренди нежилих приміщень, у тому числі першого поверху, кафе, підвалу, розташованих по пр. Нахімова, 12 в місті Севастополі строком користування з 01.01.1993 по 31.12.1993 для використання під магазин, кафе. До цього майна входив і житловий будинок по пр. Нахімова, 12 в місті Севастополі, в якому в нежилих приміщеннях на першому поверсі та в підвалі розміщувалось державне майно Державного комунального підприємства "Магазин № 52". Під час корпоратизації Державного підприємства "Севастопольський морський завод ім.С.Орджонікідзе" об'єкти соціальної сфери та державний житловий фонд були передані в управління Севастопольській міській державній адміністрації, яка своїм розпорядженням від 09.03.1994 № 260 передала укладені державними підприємствами договори оренди Фонду комунального майна міста Севастополя. Фондом комунального майна міста Севастополя з організацією орендарів "Торгівельний комплекс "Золотой ключик" 08.04.1994 укладено договір оренди № 518 цілісного майнового комплексу, пунктом 5.16 якого передбачено, що орендар має право викупу орендованого майна. Термін дії договору з 01.04.1994 по 31.03.1999. З метою прискорення приватизації невеликих державних підприємств, вирішення питань використання та приватизації будівель, в яких розташовані об'єкти малої приватизації, Президентом України 30.12.1994 було видано Указ № 827/94 "Про заходи щодо прискорення процесу малої приватизації в Україні", яким передбачено, що об'єкти малої приватизації, які перебувають у державній власності (у тому числі майно підприємств та їх структурних підрозділів, передане в оренду) та віднесені Державною програмою приватизації на 1994 рік до групи А, підлягають приватизації у 1995 році. Згідно з пунктом 4 цього Указу організація орендарів, товариство покупців, створене працівниками відповідного орендного підприємства, структурного підрозділу орендного підприємства, який виділяється в окремий об'єкт приватизації, мають право до 1 червня 1995 року на приватизацію орендованого майна, його частки (щодо структурних підрозділів) шляхом викупу. При цьому договір оренди приміщення, укладений на день приватизації, є чинним до закінчення його строку. З 1 червня 1995 року приватизація зазначених у частині першій цієї статті об'єктів малої приватизації здійснюється на загальних підставах. Крім того, частиною 3 пункту 2 вказаного Указу Президента постановлено Уряду Автономної Республіки Крим, виконавчим комітетам місцевих Рад затвердити у двомісячний строк переліки об'єктів, що перебувають відповідно у власності Автономної Республіки Крим та відповідних адміністративно-територіальних одиниць і підлягають приватизації згідно з цим Указом. Рішенням виконавчого комітету Севастопольської міської ради від 28.02.1995 № 4/102 затверджений перелік об'єктів комунальної власності, які відповідно до Державної програми приватизації належать до групи А і підлягають приватизації 1995 року, до якого входить також спірне приміщення. Відповідно до статті 12 Закону України "Про приватизацію державного майна" та на виконання вимог вказаного Указу Президента України організація орендарів Орендного підприємства "Торговий комплекс "Золотий ключик" звернулась до Регіонального відділення Фонду державного майна України по місту Севастополю, яке 17.05.1995 прийняло наказ № 361 про видачу дозволу на приватизацію майна Орендного підприємства "Торговий комплекс "Золотий ключик", розташованого по пр.Нахімова, 12 в місті Севастополі. На виконання зазначеного наказу 26.07.1995 укладений договір купівлі-продажу державного майна - цілісного майнового комплексу № 48/40к, відповідно до якого у власність покупця було передане державне майно цілісного майнового комплексу Орендного підприємства "Золотой ключик", яке знаходиться по пр.Нахімова, 12 у місті Севастополі і включає в себе всі його активи і пасиви, інвентар, пристрої, обладнання та інше майно згідно з переліком і актом оцінки. Таким чином, між зазначеними сторонами укладено договір купівлі-продажу державного майна, а саме цілісного майнового комплексу, до якого фактично входить і спірне приміщення. Однак, 02.10.1996 між Регіональним відділенням Фонду державного майна України по місті Севастополю (продавець) та Закритим акціонерним товариством "Золотой ключик" (покупець) укладений договір № 2419/40п купівлі-продажу патенту на право оренди вбудованого приміщення загальною площею 512,5 кв.м., яке знаходиться за адресою: місто Севастополь, пр.Нахімова, 12, пунктом 5.3 якого передбачено, що покупець зобов'язаний у місячний строк з моменту отримання патенту укласти договір оренди приміщення на строк дії патенту. 30.12.1999 між Управлінням майном міста Севастопольської міської державної адміністрації та Закритим акціонерним товариством "Золотой ключик" укладений договір № 55-00 оренди нерухомого майна, а саме: вбудованих нежилих приміщень загальною площею 512,5 кв.м., розташованих по пр. Нахімова, 12 в місті Севастополі, строком дії з 30.12.1999 до 28.10.2006. Разом з цим, пунктом 5 наказу Фонду комунального майна Севастопольської міської ради № 949 від 27.07.2009 територіальні громаді міста Севастополя в особі Севастопольської міської ради оформлено свідоцтво про право власності на вбудовані нежилі приміщення у житловому будинку 12 на пр.Нахімова у місті Севастополі (з № 1-1 по № 1-14; з № II-1 по № II-17; з № III-1 по № III-7) загальною площею 512,5 кв.м. з приямками, входом у підвал. Рішенням господарського суду міста Севастополя від 13.01.2012 у справі № 5020-1646/2011, залишеним без змін постановою Севастопольського апеляційного господарського суду від 23.04.2012, було відмовлено у задоволенні позову Приватного акціонерного товариства "Золотой ключик" до Фонду комунального майна Севастопольської міської ради про визнання наказу № 949 від 27.07.2009 недійсним в частині та визнання права власності. Проте, постановою Вищого господарського суду України від 07.08.2012 у вказаній справі касаційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Золотой ключик" задоволено, постанову Севастопольського апеляційного господарського суду від 23.04.2012 та рішення господарського суду міста Севастополя від 13.01.2012 скасовано, справу передано на новий розгляд. За результатами нового розгляду справи рішенням господарського суду міста Севастополя від 25.12.2012, залишеним без змін постановою Севастопольського апеляційного господарського суду від 10.06.2013, позов Приватного акціонерного товариства "Золотой ключик" задоволено частково. Визнано недійсним пункт 5 наказу Фонду комунального майна Севастопольської міської ради № 949 від 27.07.2009 в частині оформлення свідоцтва про право власності територіальної громади міста Севастополя в особі Севастопольської міської ради на об'єкт нерухомого майна - вбудовані нежилі приміщення (з № 1-1 по № 1-14; з № II-1 по № II-17; з № III-1 по № III-7) загальною площею 512,5 кв.м. з приямками, входом в підвал, розташований за адресою: місто Севастополь, пр.Нахімова, 12. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено. У справі № 5020-1646/2011-956/2012 суди дійшли висновку, що Регіональне відділення Фонду державного майна України в Автономній Республіці Крим та місті Севастополі є розпорядником об'єкта приватизації, в управлінні якого перебувало приміщення, що належить до основних фондів приватизованого Державного комунального підприємства "Магазин № 52", та який був продавцем патенту на право оренди, на підставі якого укладений договір оренди № 2303 від 28.11.1997 на строк до 28.10.2006 та відповідно до наказу № 468 від 30.12.1999. Суди зазначили, що уповноваженим органом, якому належали повноваження щодо управління майном, яке відноситься до державної власності, було саме Регіональне відділення Фонду державного майна України в Автономній Республіці Крим та місті Севастополі, продавець за договором № 48/40 від 26.07.1995 купівлі-продажу об'єкта приватизації - Державного комунального підприємства "Магазин № 52", переданого в оренду організації орендарів трудового колективу за договором № 5128 від 08.04.1994 органом приватизації - Фондом комунального майна міста Севастополя. Крім того, у справі № 5020-21/2011-1968/2011 за позовом Приватного акціонерного товариства "Золотой ключик" до Регіонального відділення Фонду державного майна України в Автономній Республіці Крим та місті Севастополі, Фонду комунального майна Севастопольської ради про визнання договору недійсним та зобов'язання виконати певні дії, Севастопольській апеляційний господарський суд у постанові від 19.07.2012 дійшов висновку, що за договором № 55-00 від 30.12.1999 орендодавцем могло бути лише Регіональне відділення Фонду державного майна України в Автономній Республіці Крим та місті Севастополі, тобто продавець об'єкта приватизації, в управлінні якого перебувало приміщення, що належить до основних фондів приватизованого Державного комунального підприємства "Магазин № 52". Суд зазначив, що на час укладання договору № 55-00 від 30.12.1999 уповноваженим органом, якому належали повноваження щодо управління майном, яке відноситься до державної власності, було саме Регіональне відділення Фонду державного майна України в місті Севастополі, продавець за договором № 48/40 від 26.07.1995 купівлі-продажу об'єкта приватизації - Державного комунального підприємства "Магазин № 52", зданого в оренду організації орендарів трудового колективу за договором № 518 від 08.04.1994 органом приватизації - Фондом комунального майна міста Севастополя. Вказані судові рішення набрали законної сили. Відповідно до частини 1 статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Так, під звільненням від доказування з підстав установлення преюдиційних обставин в іншому судовому рішенні, передбаченим частиною 1 статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України, розуміється, що учасники адміністративного процесу не зобов'язані повторно доказувати ті обставини, які були встановлені чинним судовим рішенням в іншій адміністративній, цивільній або господарській справі, якщо в цій справі брали участь особи, щодо яких відповідні обставини встановлені. Отже, за змістом частини 1 статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України учасники адміністративного процесу звільнені від надання доказів на підтвердження обставин, які встановлені судом при розгляді іншої адміністративної, цивільної чи господарської справи. Натомість такі учасники мають право посилатися на зміст судового рішення у відповідних справах, що набрало законної сили, в якому відповідні обставини зазначені як установлені. Для спростування преюдиційних обставин, передбачених частиною 1 статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України, учасник адміністративного процесу, який ці обставини заперечує, повинен подати суду належні та допустимі докази. Таких доказів в обґрунтування заперечень на позов, відповідачами суду надано не було. Пунктом 7 наказу Міністерства юстиції України № 7/5 від 07.02.2002 "Про затвердження Тимчасового положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно" було встановлено, що до створення електронної версії Реєстру прав власності на нерухоме майно реєстрація прав власності на нерухоме майно здійснюється на паперових носіях. У пункті 6 додатку 1 цього Положення (правовстановлювальні документи, на підставі яких проводиться реєстрація прав власності на об'єкти нерухомого майна) вказані свідоцтва про право власності на об'єкти нерухомого майна, видані органами місцевого самоврядування та місцевими державними адміністраціями. Відповідно до пункту 41 Порядку ведення Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26.10.2011 № 1141, державний реєстратор вносить записи до Державного реєстру прав про скасування державної реєстрації прав у разі скасування на підставі рішення суду рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав та їх обтяжень. При цьому, державний реєстратор використовує відомості, які внесені до Реєстру прав на нерухоме майно, доступ до якого реєстраторам Бюро технічної інвентаризації припинено з 01.01.2013 наказом Міністерства юстиції України від 14.12.2012 № 1844/5. Отже, враховуючи, що наказ Фонду комунального майна Севастопольської міської ради № 949 від 27.07.2009 визнано недійсним в частині оформлення свідоцтва про право власності територіальної громади міста Севастополя в особі Севастопольської міської ради на спірній об'єкт нерухомого майна, суд вважає позовні вимоги про: визнання неправомірними дії Фонду комунального майна Севастопольської міської ради по здійсненню функцій по управлінню державним майном - вбудованим нежилим приміщенням (з № 1-1 по № 1-14; з № II-1 по № II-17; з № III-1 по № III-7) загальною площею 512,5 кв.м. з приямками, входом у підвал, розташованим у житловому будинку № 12 на проспекті Нахімова у місті Севастополі; визнання протиправним та скасування свідоцтва про право власності територіальної громади міста Севастополя в особі Севастопольської міської ради на вбудоване нежиле приміщення (з № 1-1 по № 1-14; з № II-1 по № II-17; з № III-1 по № III-7) загальною площею 512,5 кв.м. з приямками, входом у підвал, розташованим у житловому будинку № 12 на проспекті Нахімова у місті Севастополі; скасування державної реєстрації права власності територіальної громади міста Севастополя на вбудоване нежиле приміщення (з № 1-1 по № 1-14; з № II-1 по № II-17; з № III-1 по № III-7) загальною площею 512,5 кв.м. з приямками, входом у підвал, розташованим у житловому будинку № 12 на проспекті Нахімова у місті Севастополі (реєстраційний запис № 3402 від 08.09.2009 у реєстровій книзі 1 тер.гр. стор.16); зобов'язання Регіонального відділення Фонду державного майна України в Автономній Республіці Крим та місті Севастополі здійснити дії по державній реєстрації права власності держави на вбудоване нежиле приміщення (з № 1-1 по № 1-14; з № II-1 по № II-17; з № III-1 по № III-7) загальною площею 512,5 кв.м. з приямками, входом у підвал, розташованим у житловому будинку № 12 на проспекті Нахімова у місті Севастополі, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Щодо позовних вимог про визнання незаконною бездіяльності Регіонального відділення Фонду державного майна України в Автономній Республіці Крим та місті Севастополі по здійсненню функцій управління спірним майном, суд зазначає наступне. Відповідно до пункту 1 Указу Президента України від 19.02.1994 № 56/94 "Про Єдину систему органів приватизації в Україні", створена Єдина система органів приватизації в Україні шляхом реорганізації: регіональних відділень Фонду державного майна України в Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі і органів приватизації відповідних адміністративно-територіальних одиниць - у Регіональні відділення Фонду державного майна України. На виконання Указу Президента, пунктом 7 рішення Севастопольської міської ради від 25.10.1994 № 50 повноваження Фонду комунального майна міста Севастополя були припинені, а його функції були делеговані Севастопольському регіональному відділенню фонду державного майна України. Рішенням Севастопольської міської ради № 369 від 17.10.1999 затверджено Тимчасове положення "Про Фонд комунального майна Севастопольської міської Ради". Відповідно пункту 4 зазначеного Положення, Регіональне відділення Фонду державного майна України в місті Севастополі припиняє приватизацію об'єктів комунальної власності по перелікам, раніше затвердженим рішенням міської Ради, по яким не початий процес приватизації станом на 17.10.1999. Отже, Регіональне відділення Фонду державного майна України в місті Севастополі здійснювало делеговані йому повноваження щодо приватизації комунального майна м. Севастополя у період з 25.10.1994 по 17.10.1999 на підставі рішень Севастопольської міської ради. Також слід зазначити, що приватизація майна, визначеного у договорі купівлі-продажу № 48/40 від 26.07.1995 здійснювалось на підставі рішення Севастопольської міської ради від 26.04.1995 № 112. Зокрема, пунктом 2 зазначеного рішення затверджений перелік об'єктів комунальної власності, які підлягають приватизації у 1995 році згідно з додатком № 1 та визнаний за даним переліком такий спосіб приватизації - для орендних підприємств прямий викуп організацією орендодавців, товариством покупців, утворених працівниками відповідного орендного підприємства, структурного підрозділу орендного підприємства, яке відокремлюється в окремий об'єкт приватизації. Водночас згідно з пунктом 7 цього рішення Севастопольської міської ради була введена заборона приватизації нежитлових приміщень, займаних об'єктами малої приватизації, розташованих в адміністративних будівлях та житлових будинках-пам'ятниках архітектури, які представляють національну, культурну та історичну цінність (додаток № 6 до рішення Севастопольської міської ради № 112, у який був включений й житловий будинок по пл. Нахімова,12). Відповідно до пункту 3.1. Положення про патент на право оренди будівель (споруд, приміщень), затвердженого наказом Фонду державного майна України від 31.01.1995 № 90, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 20.03.1995 за № 71/607, продаж патентів здійснюється орендодавцем в підтвердження підстав укладеного довгострокового договору оренди на конкурентних засадах одночасно з укладанням договору купівлі-продажу об'єктів малої приватизації, розташованими в будівлях (спору дах, приміщеннях), на які є пряма заборона на приватизацію. Як було встановлено, 02.10.1996 між Регіональним відділенням Фонду державного майна України в місті Севастополі та Закритим акціонерним товариством "Золотой ключик" був укладений договір купівлі-продажу патенту на виключне право оренди спірних нежитлових приміщень. Отже, суд дійшов висновку, що позовні вимоги щодо визнання бездіяльності Регіонального відділення Фонду державного майна України в Автономній Республіці Крим та місті Севастополі щодо виконання функцій органу управління державним майном, не знайшли свого підтвердження. Зазначений відповідач діяв в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, яки діяли на час встановлених правовідносин. Крім того, відповідно до пункту 5 наказу Фонду комунального майна Севастопольської міської ради № 949 від 27.07.2009 територіальній громаді міста Севастополя в особі Севастопольської міської ради оформлено свідоцтво від 13.08.2009 про право власності на вбудовані нежилі приміщення у житловому будинку № 12 по пр. Нахімова в місті Севастополі (з № І-1 по І-14, з № ІІ-1 по № ІІ-І по № ІІ-17, з № ІІІ-1 по № ІІІ-6), загальною площею 512,5 кв. метрів з приямками, входом в підвал, яке визнано протиправним та скасовано під час розгляду саме цієї справи. Таким чином, вимога позивача про визнання незаконною бездіяльності державного органу приватизації - Регіонального відділення Фонду державного майна України в Автономній Республіці Крим та місті Севастополі по здійсненню функцій управління державним майном - вбудованим нежилим приміщенням (з № 1-1 по № 1-14; з № II-1 по № II-17; з № III-1 по № III-7) загальною площею 512,5 кв.м. з приямками, входом у підвал, розташоване у житловому будинку № 12 на проспекті Нахімова у місті Севастополі, задоволенню не підлягає. Щодо позовної вимоги про зобов'язання Фонду комунального майна Севастопольської міської ради прийняти рішення про передачу вбудованого нежилого приміщення (з № 1-1 по № 1-14; з № II-1 по № II-17; з № III-1 по № III-7) загальною площею 512,5 кв.м. з приямками, входом у підвал, розташоване у житловому будинку № 12 на проспекті Нахімова у місті Севастополі, з балансу Комунального підприємства "Аррікон" на баланс Приватного акціонерного товариства "Золотой ключик" у встановленому порядку, про що скласти акт прийому-передачі протягом десяти днів з дати набрання чинності судовим рішення, судом зазначається наступне. Згідно з матеріалами справи, спірне приміщення на підставі наказу Фонду комунального майна Севастопольської міської ради № 799 від 03.07.2009 передано на баланс Комунального підприємства "РЕП № 3". 10.01.2011 наказом Фонду комунального майна Севастопольської міської ради № 9 спірне майно за актом прийому передачі від 29.03.2011 передано на баланс Комунального підприємства Севастопольської міської ради "Аррікон". Позивачем вказані накази не оскаржені, в судовому порядку не визнані незаконними та не скасовані, а відтак немає правових підстав для задоволення позову в цій частині. Крім того, доказів того, що позивач звертався до Фонду комунального майна Севастопольської міської ради з заявою про передачу вбудованого нежилого приміщення (з № 1-1 по № 1-14; з № II-1 по № II-17; з № III-1 по № III-7) загальною площею 512,5 кв.м. з приямками, входом у підвал, розташоване у житловому будинку № 12 на проспекті Нахімова у місті Севастополі, з балансу Комунального підприємства "Аррікон" на баланс Приватного акціонерного товариства "Золотой ключик" та йому у цьому було відмовлено, суду не надано. Також не підлягає задоволенню позовна вимога про зобов'язання Регіонального відділення Фонду державного майна в Автономній Республіці Крим та місті Севастополі прийняти рішення про закріплення спірного приміщення за Приватним акціонерним товариством "Золотой ключик" на праві господарського відання, оскільки позивачем не надано доказів звернення до Регіонального відділення Фонду державного майна України в Автономній Республіці Крим та місті Севастополі з відповідною заявою та отримання відмови в її задоволенні. З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку про передчасність зазначених заявлених позовних вимог. Щодо клопотання відповідачів про залишення адміністративного позову без розгляду у вз'язку з пропуском позивачем строку звернення до суду, суд вважає його таким, що не підлягає задоволенню, виходячи з такого. Під час розгляду справи встановлено, що позивачу дійсно стало відомо про існування свідоцтва про право власності громади міста Севастополя в особі Севастопольської міської ради на вбудоване нежиле приміщення (з № 1-1 по № 1-14; з № II-1 по № II-17; з № III-1 по № III-7) загальною площею 512,5 кв.м. з приямками, входом у підвал, розташоване у житловому будинку № 12 на проспекті Нахімова у місті Севастополі ще у 2011 року. Проте, пункт 5 наказу Фонду комунального майна Севастопольської міської ради № 949 від 27.07.2009 визнано недійсним рішенням господарського суду міста Севастополя тільки 25.12.2012. Законної сили вказане судове рішення набрало 10.06.2013. З заявою про уточнення позовних вимог Приватне акціонерне товариство "Золотой ключик" звернулось 14.10.2013, тобто з дотриманням строку, встановленого статтею 99 Кодексу адміністративного судочинства України. З урахуванням викладеного, оцінюючи у сукупності встановлені обставини та перевівши наявні в матеріалах справи докази, суд дійшов висновку про часткове задоволення адміністративного позову.

Результат розгляду: partial