Рішення адміністративного суду від 2014-02-28 00:00:00+02

10 лютого 2014 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до Державного реєстратора Реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області Васеніна Юрія Володимировича, третя особа: Реєстраційна служба Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області, в якому просить скасувати винесене відповідачем рішення про зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень №9177439 від 18.12.2013 р. як незаконне; скасувати винесене відповідачем рішення про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень №9706866 від 31.12.2013 р. як незаконне; зобов'язати відповідача відновити (продовжити) процедуру державної реєстрації права власності за позивачем на домоволодіння за адресою [ADDRESS]. В обґрунтування позову позивач зазначив, що 23.12.2013 р. представник позивача звернувся до третьої особи з метою отримати свідоцтво про реєстрацію права власності з відповідним витягом. Однак позивач дізнався, що 18.12.2013 року державним реєстратором Васеніним Юрієм Володимировичем було винесено рішення про зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень №9177439 від 18.12.2013 р. Рішення про зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень державний реєстратор мотивував відсутністю у повному обсязі документів, необхідних для проведення державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень а саме: відсутній акт про знесення будинку (літА-1) та витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про припинення права на житловий будинок (літА-1). Позивач надав витребувані відповідачем документи, але 31.12.2013 р. відповідач виносить рішення про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень №9706866. Позивач вважає, що рішення відповідача носять явно протиправний характер, тому що Порядком державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень не передбачено надання документів, які витребував відповідач. Незважаючи на те, що позивачем були надані додаткові документи, державний реєстратор Васенін Ю.В. виніс рішення про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, адміністративний позов просив задовольнити. Відповідач в судове засідання не прибув, надав до суду клопотання про розгляд справи без його участі. Просив винести рішення відповідно до чинного законодавства. В судовому засіданні представник третьої особи просив суд винести об'єктивне рішення. Заслухавши пояснення представника позивача, представника третьої особи, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши чинне законодавство, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову, виходячи з наступного. 02 грудня 2013 р. [PERSON] - позивач, як власник домоволодіння за адресою [ADDRESS], звернувся до Реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області з метою зареєструвати право власності на домоволодіння після проведення реконструкції, подавши відповідну заяву та пакет документів до неї. 23 грудня 2013 р. представник позивача звернувся до Реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської з метою отримати свідоцтво про реєстрацію права власності з відповідним витягом, та дізнався, що 18.12.2013 р. державним реєстратором Васеніним Юрієм Володимировичем - відповідачем було винесено рішення про зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень № 9177439 від 18.12.2013 р. У рішенні №9177439 відповідач посилається на відсутність у повному обсязі документів необхідних для проведення державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, так як з наданих документів державному реєстратору незрозуміло житловий будинок знесений чи реконструйований. 25 грудня 2013 року позивач подав супровідним листом Акт від 19.07.2013 року, що складений інженером з інвентаризації нерухомого майна. В Акті інженер з інвентаризації нерухомого майна Діденко Л.М. при обстеженні домоволодіння за адресою [ADDRESS] встановив, що житловий будинок літ. А-1 не був знесений, а реконструйований. Завдяки будівництву мансарди над житловим будинком літ. А-1 згідно Рішення виконавчого комітету Бабушкінської районної ради за №861 від 16.09.2005 року, літеру житлового будинку А-1 змінено на літ. А-2 відповідно до Інструкції про порядок проведення технічної інвентаризації об'єктів нерухомого майна. Відповідно до п. 46 постанови Кабінету Міністрів України від 22 червня 2011 р. №703 «Про затвердження Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень і Порядку надання витягів з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно» (далі Порядок) для проведення державної реєстрації прав з видачею свідоцтва про право власності на нерухоме майно у зв'язку з набуттям права власності на новозбудовані чи реконструйовані об'єкти нерухомого майна заявник, крім документів, що зазначені у пунктах 28, 29 і 31 цього Порядку, подає органові державної реєстрації прав: документ, що посвідчує речове право на земельну ділянку (крім випадків реконструкції квартири, житлового або нежитлового приміщення); витяг з Державного земельного кадастру про земельну ділянку (у разі, коли в документі, що посвідчує речове право на земельну ділянку, відсутні відомості про її кадастровий номер); документ, що зазначений у пункті 27 цього Порядку та підтверджує право власності на об'єкт нерухомого майна, розташований на земельній ділянці (у разі проведення державної реєстрації прав з видачею свідоцтва про право власності на нерухоме майно у зв'язку з набуттям права власності на реконструйований об'єкт нерухомого майна); документ, що відповідно до вимог законодавства засвідчує прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об'єкта; документ, що підтверджує присвоєння об'єкту нерухомого майна адреси. 31 грудня 2013 року державний реєстратор Васенін Юрій Володимирович виніс рішення про відмову у державній реєстрації права власності за позивачем №9706866, так як після завершення п'ятиденного строку з дня отримання заявником письмового повідомлення про зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав не усунено обставини, що були підставою для прийняття такого рішення. Законом, що регулює відносини, пов'язані з державною реєстрацією прав на нерухоме майно та їх обтяжень є Закон України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" № 1952-IV, 01.07.2004 р. Відповідно до ст. 1 Закону № 1952-IV державна реєстрація речових прав на нерухоме майно (далі - державна реєстрація прав) - офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Згідно ст. 4 Закону № 1952-IV обов'язковій державній реєстрації підлягають речові права та обтяження на нерухоме майно, розміщене на території України, що належить фізичним та юридичним особам, державі в особі органів, уповноважених управляти державним майном, іноземцям та особам без громадянства, іноземним юридичним особам, міжнародним організаціям, іноземним державам, а також територіальним громадам в особі органів місцевого самоврядування. Відповідно до п.2 ч. 2 ст. 9 Закону № 1952-IV державний реєстратор приймає рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, про відмову в державній реєстрації, про її зупинення, внесення змін до Державного реєстру прав. Відповідно до п.1. ч. 1 ст. 18 Закону № 1952-IV свідоцтво про право власності на нерухоме майно, що підтверджує виникнення права власності при здійсненні державної реєстрації прав на нерухоме майно, видається фізичним та юридичним особам на новозбудовані, реконструйовані об'єкти нерухомого майна. Пунктом 13 Порядку встановлено, що у разі подання не в повному обсязі документів, необхідних для проведення державної реєстрації прав, державний реєстратор приймає рішення про зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію, яке містить рекомендації щодо усунення обставин, що були підставою для його прийняття. Орган державної реєстрації прав, нотаріус у день прийняття рішення про зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію видає або надсилає рекомендованим листом з повідомленням про вручення заявникові таке рішення. Державний реєстратор зупиняє розгляд заяви про державну реєстрацію на строк, що не перевищує п'яти робочих днів з моменту отримання заявником рішення про зупинення розгляду такої заяви. Враховуючи вищевказане, суд приходить до висновку, що рішення відповідача від 18 грудня 2013 року про зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень є правомірним, а тому позовні вимоги щодо скасування як незаконного вищевказаного рішення не підлягають задоволенню. В той же час, враховуючи, що на вимогу відповідача позивач надав необхідні документи до Реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції, суд приходить до висновку, що рішення державного реєстратора прав на нерухоме майно Реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції Васеніна Юрія Володимировича про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень № 9706866 від 31.12.2013 р. є протиправним та підлягає скасуванню, а позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню. Задоволенню також підлягають вимоги щодо зобов'язання державного реєстратора прав на нерухоме майно Реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції Васеніна Юрія Володимировича продовжити процедуру державної реєстрації права власності за [PERSON] домоволодіння за адресою: [ADDRESS]. Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд виходить з наступного. Відповідно до ст. 87 КАС України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов'язаних з розглядом справи, належать: 1) витрати на правову допомогу; 2) витрати сторін та їхніх представників, що пов'язані із прибуттям до суду; 3) витрати, пов'язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів та проведенням судових експертиз; 4) витрати, пов'язані з проведенням огляду доказів на місці та вчиненням інших дій, необхідних для розгляду справи. Згідно вимог ч.1 ст.94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України (або відповідного місцевого бюджету, якщо іншою стороною був орган місцевого самоврядування, його посадова чи службова особа). Виходячи з часткового задоволення адміністративного позову, сплачений позивачем судовий збір у розмірі 48,72 грн. підлягає компенсації з Державного бюджету України. Судові витрати, понесені позивачем на правову допомогу, не підлягають поверненню, так як відповідно до ст.90 КАС України витрати, пов'язані з оплатою допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, які надають правову допомогу за договором, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги, передбачених законом. У разі звільнення сторони від оплати надання їй правової допомоги витрати на правову допомогу здійснюються за рахунок Державного бюджету України. Граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлюється законом. Між тим, Законом України "Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах" встановлено граничні витрати по сплаті компенсації за правову допомогу. Так, статтею 1 вищевказаного Закону визначено, що розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, а в адміністративних справах - суб'єктом владних повноважень, не може перевищувати 40 відсотків встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні. Позивачем надано копію квитанції про сплату юридичних послуг у розмірі 1948,80 грн. В той же час позивачем не надано відомостей (акти виконаних робіт та інш.), які б свідчили про витрачений представником час на консультації, складання позовної заяви, участь у судових засіданнях, що перешкоджає суду визначити розмір компенсації, яка б підлягала відшкодуванню позивачу як понесені витрати на правову допомогу.

Результат розгляду: partial