Рішення адміністративного суду від 2014-02-04 00:00:00+02

Ухвалою Луганського окружного адміністративного суду від 29 травня 2013 року відкрито провадження в адміністративній справі № 812/4368/13-а за адміністративним позовом управління Пенсійного фонду України в м. Антрациті та Антрацитівському районі Луганської області до [PERSON] про стягнення безпідставно отриманої пенсії у розмірі 196706,67 грн. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 01 січня 2004 року набрав чинності Закон України від 09 липня 2003 року № 1058-IV «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон), сфера дії якого поширюється на відносини, що виникають між суб'єктами загальнообов'язкового державного пенсійного страхування. Відповідно до статті 5 Закону дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на ці відносини лише у випадках, передбачених цим Законом, або в частині, що не суперечить цьому Закону. Виключно цим Законом визначаються порядок нарахування, обчислення та сплати страхових внесків, стягнення заборгованості за цими внесками. Згідно із частиною 1 статті 50 Закону суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду чи в судовому порядку. Пунктом 1 Положення про Пенсійний фонд України, затвердженого указом Президента України від 06 квітня 2011 року № 384/2011, визначено, що Пенсійний фонд України є центральним органом виконавчої влади, що, зокрема, забезпечує реалізацію державної політики з питань пенсійного забезпечення. Згідно із пунктом 1.1 Положення про управління Пенсійного фонду України в районах, містах, районах у містах, а також у містах та районах, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 30 квітня 2002 року № 8-2 (надалі по тексту Положення від 30 квітня 2002 року № 8-2), управління Пенсійного фонду України (далі - Фонд) у районах, містах, районах у містах, а також у містах та районах (далі - Управління) є органами Фонду, підпорядкованими відповідно головним управлінням Фонду в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі (далі - регіональні управління), що разом з цими управліннями утворюють систему територіальних органів Фонду. Відповідно до пункту 2.1 Положення від 30 квітня 2002 року № 8-2 Управління відповідно до покладених на нього завдань здійснює призначення (перерахунок) пенсій, щомісячного довічного утримання суддям у відставці; забезпечує своєчасне і в повному обсязі фінансування та виплату пенсій, допомоги на поховання та інших виплат, які згідно із законодавством здійснюються за рахунок коштів Фонду та інших джерел, визначених законодавством. Відповідно до пункту 2.2 Положення від 30 квітня 2002 року № 8-2 Управління відповідно до покладених на нього завдань забезпечує додержання підприємствами, установами, організаціями та громадянами актів законодавства про пенсійне забезпечення. 16 березня 2009 року [PERSON], [INFO], звернувся до управління Пенсійного фонду України в Антрацитівському районі Луганської області із заявою про призначення пенсії за віком. До заяви відповідачем були додані трудова книжка та її копія та довідки, що уточнюють особливий характер роботи в Краснолуцькому шахтобудмонтажному управлінні ВАТ «Луганськшахтобудмонтаж» монтажником з монтажу сталевих та залізобетонних конструкцій в підземних умовах з повним робочим днем під землею за період з 21 липня 1980 року по 19 квітня 1988 року та в ДВАТ «Антрацитівське шахтобудівельне монтажне управління» горномонтажником підземним з повним робочим днем під землею за період з 19 грудня 1989 року по 21 грудня 1999 року. За поданими документами стаж роботи позивача на роботах, що відносяться до Списку № 1 - шахтарі, склав 15 років 05 місяців 06 днів, на підставі чого протоколом від 19 березня 2009 року за № 189 [PERSON] з 13 січня 2009 року призначено пенсію за віком на пільгових умовах. При індивідуальному відпрацюванні пенсійних справ, у тому числі й пенсійної справи [PERSON], проведеними перевірками пільгового стажу роботи встановлено, що пенсію відповідачу призначено на підставі документів, що містять недостовірні відомості про пільгову роботу в ДВАТ «Антрацитівське шахтобудівельне монтажне управління» горномонтажником підземним з повним робочим днем під землею за період з 19 грудня 1989 року по 21 грудня 1999 року. Оскільки робота в ДВАТ «Антрацитівське шахтобудівельне монтажне управління» не підтвердилась, пільговий стаж відповідача лише в Краснолуцькому шахтобудмонтажному управлінні ВАТ «Луганськшахтобудмонтаж» у період з 21 липня 1980 року по 19 квітня 1988 року в кількості 6 років 4 місяці 21 день не надавав йому права на отримання пільгової пенсії за списком № 1. Розпорядженням від 18 липня 2012 року № 134514, законність та обґрунтованість якого встановлена постановою Донецького апеляційного адміністративного суду від 13 березня 2013 року у справі № 1202/4725/2012, нарахування та виплата пенсії [PERSON] були припинені. На думку позивача, подання відповідачем документів про пільговий стаж за період з 19 грудня 1989 року по 21 грудня 1999 року, які не відповідають дійсності, призвело до безпідставного призначення та виплати йому пенсії за віком на пільгових умовах у відповідності з пунктом «а» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» за період з 13 січня 2009 року по 01 липня 2012 року в сумі 196706,67 грн. Стягнення зазначеної суми за рішенням Управління є неможливим, оскільки на цей час [PERSON] не є пенсіонером і утримувати переплату ні з чого, тому позивач просить стягнути її у судовому порядку. Позивач у судове засідання не прибув, про дату, час і місце судового розгляду повідомлений належним чином (арк. справи 84). 04 лютого 2014 року до відділу діловодства та обліку звернень громадян суду за вхідним реєстраційним номером 3541 від управління Пенсійного фонду України в м. Антрациті та Антрацитівському районі Луганської області надійшла заява від 04 лютого 2014 року № 949/08-11а про розгляд справи без участі його представника (арк. справи 87). Відповідач адміністративний позов не визнав, про що подав заперечення від 18 червня 2013 року, в яких у задоволенні позовних вимог просить відмовити (арк. справи 35-36). В обґрунтування заперечень проти позову відповідач зазначив, що підставою для прийняття розпорядження з припинення виплати пенсії стали обставини: з порушення Інструкції з ведення трудових книжок працівників (неправильного внесення записів до трудової книжки [PERSON] про його роботу), невідповідність назви підприємства, вказаної в трудовій книжці, назві, яку воно мало з 1989 року по 1995 рік, що були встановлені на підставі письмових відповідей на запити позивача до шахт міста Антрацита. Ці факти не було встановлено рішеннями суду, або висновками правоохоронних органів, або експертних установ. Постановою Донецького апеляційного адміністративного суду від 13 березня 2013 року у справі № 1202/4725/2012, на яку посилається позивач у позові як на докази власних вимог, підтверджено лише правомірність дій управління Пенсійного фонду України в м. Антрациті та Антрацитівському районі Луганської області з припинення виплати пенсії відповідачу за розпорядженням від 18 липня 2012 року № 134514. Рішення позивача з призначення пенсії [PERSON] у 2009 році жодним рішенням суду не визнавалось протиправним. Тобто, усі рішення позивача та його дії з призначення пенсії відповідачу у 2009 році є правомірними, але потребують або підтвердження, або скасування. Оскільки саме факт роботи у важких і шкідливих умовах праці за період з 19 грудня 1989 року по 21 грудня 1999 року на підприємстві, яке зараз має назву ДВАТ «Шахтобудівельне монтажне управління», піддано сумніву, але не доведено позивачем, відповідач звернувся до Антрацитівського міськрайонного суду Луганської області з цивільним позовом про встановлення такого факту, бо за висновком правоохоронного органу, - постанови про відмову в порушенні кримінальної справи від 26 липня 2012 року Антрацитівського МВ УМВС України в Луганській області, підтвердити або спростувати факт роботи [PERSON] в ДВАТ «Антрацитівське шахтобудівельне монтажне управління» - не виявилося можливим. У судовому засіданні представник відповідача адміністративний позов не визнав, просив відмовити у його задоволенні повністю, надав пояснення, аналогічні викладеним у запереченнях від 18 червня 2013 року. Заслухавши пояснення представника відповідача, дослідивши матеріали справи, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог і наданих сторонами доказів, оцінивши докази відповідно до вимог статей 69-72 Кодексу адміністративного судочинства України, суд вважає позовні вимоги такими, що не підлягають задоволенню повністю, з таких підстав. Закон України від 09 липня 2003 року № 1058-IV «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» (тут і надалі посилання на норми Закону України від 09 липня 2003 року № 1058-IV «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» наводяться в редакції, що діяла на час виникнення спірних правовідносин) розроблений відповідно до Конституції України та Основ законодавства України про загальнообов'язкове державне соціальне страхування, визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов'язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, передбаченим цим Законом. Відповідно до вимог частини 1 статті 5 Закону України від 09 липня 2003 року № 1058-IV «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» цей Закон регулює відносини, що виникають між суб'єктами системи загальнообов'язкового державного пенсійного страхування. Дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на ці відносини лише у випадках, передбачених цим Законом, або в частині, що не суперечить цьому Закону. Виключно цим Законом визначаються: принципи та структура системи загальнообов'язкового державного пенсійного страхування; коло осіб, які підлягають загальнообов'язковому державному пенсійному страхуванню; платники страхових внесків, їх права та обов'язки; порядок нарахування, обчислення та сплати страхових внесків, стягнення заборгованості за цими внесками; види пенсійних виплат; умови набуття права та порядок визначення розмірів пенсійних виплат; пенсійний вік чоловіків та жінок, при досягненні якого особа має право на призначення пенсії за віком; мінімальний розмір пенсії за віком; порядок здійснення пенсійних виплат за загальнообов'язковим державним пенсійним страхуванням; порядок використання коштів Пенсійного фонду та Накопичувального фонду; організація та порядок здійснення управління в системі загальнообов'язкового державного пенсійного страхування (частина 2 статті 5 Закону України від 09 липня 2003 року № 1058-IV «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування»). Згідно із пунктом 1 частини 1 статті 49 Закону України від 09 липня 2003 року № 1058-IV «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» виплата пенсії за рішенням територіальних органів Пенсійного фонду або за рішенням суду припиняється якщо пенсія призначена на підставі документів, що містять недостовірні відомості. Відповідно до частини 1 статті 50 Закону України від 09 липня 2003 року № 1058-IV «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду чи в судовому порядку. Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом під час судового розгляду, [PERSON], [INFO], звернувся до управління Пенсійного фонду України в Антрацитівському районі Луганської області із заявою від 16 березня 2009 року про призначення пенсії за віком, робота за списком № 1 (арк. справи 8). На підставі зазначеної заяви та доданих до неї документів - трудової книжки від 23 липня 1979 року [NUMBER] та довідок державного відкритого акціонерного товариства «Антрацитівське шахтобудівельне монтажне управління» від 12 лютого 2009 року № 57 та від 12 лютого 2009 року № 58 (арк. справи 52-53, 54, 55-56), управлінням Пенсійного фонду України в Антрацитівському районі Луганської області [PERSON] з 13 січня 2009 року призначена пенсія за віком на пільгових умовах, оскільки стаж роботи за списком № 1 - шахтарі, складає 15 років 05 місяців 06 днів, про що свідчить протокол від 19 березня 2009 року за № 189 (арк. справи 9). Розпорядженням управління Пенсійного фонду України в м. Антрациті та Антрацитівському районі Луганської області від 18 липня 2012 року № 134514 відповідно до пункту 1 частини 1 статті 49 Закону України від 09 липня 2003 року № 1058-IV «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» припинено виплату пенсії по пенсійній справі № 134514 гр. [PERSON] з 01 липня 2012 року у зв'язку з тим, що пенсія призначена на підставі документів, які містять недостовірні відомості про пільгову роботу в ДВАТ «Антрацитівське шахтобудівельне монтажне управління» з 19 грудня 1989 року по 21 грудня 1999 року. Факт пільгової роботи не підтверджується первинними документами, які зберігаються на підприємствах, де безпосередньо виконувались роботи в підземних умовах. В трудові книжці [PERSON] є запис про прийняття його на роботу 19 грудня 1989 року в Антрацитівське шахтобудівельне монтажне управління, в той час як до 31 жовтня 1995 року підприємство існувало як управління по монтажу та ремонту гірничошахтного обладнання виробничого об'єднання «Антрацит» (наказ про перейменування від 31 жовтня 1995 року № 96). Наказом від 04 червня 1996 року № 228 шахтобудмонтажне управління перейменовано в ДВАТ «Антрацитівське шахтобудівельне монтажне управління». За матеріалами пенсійної справи стаж пільгової роботи в підземних умовах в Краснолуцькому шахтобудмонтажному управлінні» з 21 липня 1980 року по 19 квітня 1988 року становить 6 років 4 місяців 21 день (арк. справи 10). З огляду на вищевикладене, підставою для звернення з даним адміністративним позовом до суду стала фактична оспорюваність наявності/відсутності у відповідача стажу роботи у важких і шкідливих умовах праці за період з 19 грудня 1989 року по 21 грудня 1999 року. Тобто, оспорюваними є обставини щодо праці [PERSON] на роботах, що дають йому право на призначення та виплату пенсії на пільгових умовах відповідно до пункту «а» статті 13 Закону України від 05 листопада 1991 року № 1788-XII «Про пенсійне забезпечення», тобто за списком № 1, якому згідно вказаного Закону було призначено та виплачено пенсію за період з 13 січня 2009 року по 01 липня 2012 року у розмірі 196706,67 грн., що підтверджується довідкою управління Пенсійного фонду України в м. Антрациті та Антрацитівському районі Луганської області від 22 квітня 2013 року № 885, а, відтак, і підстави для її виплати (арк. справи 11). Рішенням Антрацитівського міськрайонного суду Луганської області від 22 жовтня 2013 року у справі № 407/3119/13-ц 2/407/999/13, яке залишено без змін ухвалою апеляційного суду Луганської області від 15 січня 2014 року, цивільний позов [PERSON] до Державного відкритого акціонерного товариства «Шахтобудівельне монтажне управління», третя особа - управління Пенсійного фонду України в м. Антрациті та Антрацитівському районі Луганської області, про встановлення факту роботи у важких і шкідливих умовах праці задоволено повністю, встановлено факт роботи [PERSON] у якості гірничомонтажника в період з 19 грудня 1989 року по 21 грудня 1999 року у шкідливих та важких умовах праці по професії за списком № 1, затвердженого Постановою КМУ від 16 січня 2003 року № 36, та атестацією робочих місць Державного відкритого акціонерного товариства «Шахтобудівельне монтажне управління» (арк. справи 75-77, 89-91). Зазначеними судовими рішеннями встановлено, що з 19 грудня 1989 року [PERSON] був прийнятий на роботу у якості гірничомонтажника з повним робочим днем під землею в УМДР ГШО в/о «Антрацит», яке згодом було перейменовано в Шахтобудівельне монтажне управління, та був звільнений з роботи 21 грудня 1999 року. [PERSON] у спірний період з 19 грудня 1989 року по 21 грудня 1999 року перебував у трудових відносинах з УМДР ГШО в/о «Антрацит» та працював гірничомонтажником з повним робочим днем під землею. Довідки, видані 08 серпня 2012 року ВП «шахта «Комсомольська» та 13 серпня 2012 року ВП шахта «Партизанська» про те, що в табелях [PERSON] не значиться, на які посилається третя особа - управління Пенсійного фонду України в м. Антрациті та Антрацитівському районі Луганської області, не являються належними доказами того, що [PERSON] не працював в УМДР ГШО в/о «Антрацит» у якості гірничомонтажника з повним робочим днем під землею з 19 грудня 1989 року по 21 грудня 1999 року (арк. справи 77, 90 на звороті). Згідно із частиною 1 статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. В силу імперативних приписів частини 1 статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України при розгляді даної адміністративної справи обставини щодо наявності у відповідача необхідного стажу роботи у важких і шкідливих умовах праці, а саме, роботи гірничомонтажником в Управлінні по монтажу, демонтажу і ремонту гірничошахтного обладнання виробничого об'єднання «Антрацит» з повним робочим днем під землею за період з 19 грудня 1989 року по 21 грудня 1999 року, тобто на роботі, що дає йому право на призначення та виплату пенсії на пільгових умовах відповідно до пункту «а» статті 13 Закону України від 05 листопада 1991 року № 1788-XII «Про пенсійне забезпечення», не доказуються. Враховуючи, що судовими рішеннями встановлено, що у відповідача наявний необхідний стаж пільгової роботи в підземних умовах для призначення та виплати пенсії за списком № 1, підстави для повернення надміру виплаченої пенсії внаслідок зловживань з боку пенсіонера, як то передбачено частиною 1 статті 50 Закону України від 09 липня 2003 року № 1058-IV «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», відсутні, що є підставою для відмови у задоволенні позовних вимог у повному обсязі. Питання про розподіл судових витрат судом не вирішується, оскільки позивач відповідно до пункту 18 частини 1 статті 5 Закону України від 08 липня 2011 року № 3674-VІ «Про судовий збір» від сплати судового збору звільнений. На підставі частини 3 статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України у судовому засіданні 04 лютого 2014 року проголошено вступну та резолютивну частини постанови. Складення постанови у повному обсязі відкладено до 10 лютого 2014 року, про що згідно вимог частини 2 статті 167 Кодексу адміністративного судочинства України повідомлено після проголошення вступної та резолютивної частин постанови у судовому засіданні.

Результат розгляду: denied