Рішення адміністративного суду від 2014-01-17 00:00:00+02

Позивач звернулася до суду з позовом про визнання дій відповідача щодо невірного нарахування позивачу доплати до пенсії неправомірними; зобов'язання відповідача здійснити Позивачу перерахунок та виплату пенсії по інвалідності відповідно до ст. 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» із збільшенням її згідно п.1 постанови Кабінету Міністрів України №1293 від 27.12.2005 року у 3,5 рази за період з 01 квітня 2011 року. Постановою Яготинського районного суду Київської області від 08 листопада 2011 р. позов задоволено. Визнано протиправними дії відповідача та зобов'язано останнього здійснити позивачу перерахунок та виплату пенсії по інвалідності відповідно до ст. 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» із збільшенням її згідно постанови Кабінету Міністрів України №1293 від 27.12.2005 року у 3,5 рази за період з 20 квітня 2011 року. Не погоджуючись з судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просив скасувати постанову суду першої інстанції та ухвалити нову, якою у задоволенні позовних вимог відмовити повністю. Сторони, будучи належним чином повідомлені про дату, час та місце апеляційного розгляду справи, в судове засідання не з'явилися. Про причини своєї неявки суд не повідомили. Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо письмових доказів для правильного вирішення апеляційної скарги, а особиста участь сторін в судовому засіданні - не обов'язкова, колегія суддів у відповідності до ч. 4 ст. 196 КАС України визнала можливим проводити апеляційний розгляд справи за відсутності представників сторін. Згідно ст. 41 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а постанова суду - скасуванню з таких підстав. Як вбачається з матеріалів справи, позивач є особою, яка постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи та віднесені до категорії 1, що підтверджується наявною у матеріалах справи копією посвідчення серії [NUMBER] . Згідно ч. 1 ст. 54 Закону пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв'язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи можуть призначатися за бажанням громадянина із заробітку, одержаного за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 роках, у розмірі відшкодування фактичних збитків, який визначається згідно з законодавством. Відповідно до ч. 4 ст. 54 вказаного Закону в усіх випадках розміри пенсій для інвалідів ІІ групи щодо яких встановлено зв'язок з Чорнобильською катастрофою, не можуть бути нижчими 8 мінімальних пенсій за віком. Разом з тим, у ст. 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» неодноразово вносилися зміни, які в подальшому визнавалися такими, що не відповідають Конституції України, а Кабінетом Міністрів України шляхом прийняття відповідних постанов встановлювався новий порядок обчислення вказаної пенсії. Так, постановою Кабінету Міністрів України «Про підвищення розмірів пенсій та інших соціальних виплат окремим категоріям пенсіонерів, фінансування яких здійснюється за рахунок коштів державного бюджету» № 1 від 03 січня 2002 року (далі - постанова КМУ № 1) було передбачено, що розрахунок розміру пенсій, призначених на підставі ст. 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», нараховувався виходячи з розрахункової величини 19 грн. 91 коп. В подальшому постановою Кабінету Міністрів України «Про підвищення розмірів пенсій, призначених відповідно до частини четвертої статті 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» № 894 від 13 липня 2004 року (далі - постанова КМУ № 894) з метою здійснення подальших заходів щодо диференціації розмірів пенсій її було збільшено на 12 відсотків, а постановою КМ України «Про збільшення розмірів пенсії деяким категоріям громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» № 1293 від 27 грудня 2005 року (далі - постанова Кабінету Міністрів України № 1293) у 3,5 рази. Згідно п. 2 постанови Кабінету Міністрів України № 1293 мінімальний розмір пенсії, передбачений ч. 4 ст. 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», не може бути нижчим: для інвалідів з числа учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, щодо яких встановлено причинний зв'язок інвалідності з Чорнобильською катастрофою, I групи - 540 гривень, II групи - 500 гривень, III групи - 467 гривень; для інших інвалідів, щодо яких встановлено причинний зв'язок інвалідності з Чорнобильською катастрофою, I групи - 440 гривень, II групи - 400 гривень, III групи - 370 гривень. З аналізу вищенаведених нормативних актів вбачається, що приписами ст. 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»розмір пенсії визначається виходячи з показника мінімальної пенсії за віком, в той час як постановами Кабінету Міністрів України № 894 та № 1293 мінімальний розмір пенсії для цих же категорій осіб визначається з іншої розрахункової величини (19 грн. 91 коп.), яка не передбачена ст. 54 вказаного Закону. З огляду на викладене колегія суддів вважає, що збільшення пенсії у 3,5 рази та на 12% стосувалося виключно перерахунку пенсій, нарахування і виплата яких здійснювалася відповідно до вимог постанови Кабінету Міністрів України № 1. Судом апеляційної інстанції також враховується, що у відповідно до ч. 4 ст. 9 КАС України у разі невідповідності нормативно-правового акта Конституції України, закону України, міжнародному договору, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України, або іншому правовому акту суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу. Колегією зазначає, що порядок обчислення пенсії, встановлений постановою Кабінету Міністрів України № 1, суперечить порядку, передбаченому ст. 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». У звязку з цим, враховуючи пріоритетність законів України над підзаконними актами, колегія суддів вважає, що вимоги позивача про збільшення розміру пенсії у 3,5 рази відповідно до постанови Кабінету Міністрів України № 1293 є необґрунтованими. А тому підстав для задоволення адміністративного позову колегія суддів не вбачає. Таким чином, враховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку про правильне встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи, проте невірне застосування норм матеріального і процесуального права. Відповідно до ст. 202 КАС України, підставами для скасування постанови суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є порушення норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи. Оскільки судове рішення ухвалене судом першої інстанції з порушенням норм матеріального права, то колегія суддів апеляційної інстанції приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а постанова скасуванню.

Результат розгляду: denied