Рішення адміністративного суду від 2014-02-21 00:00:00+02

У поданій до суду позовній заяві позивач [PERSON] просить визнати протиправною та скасувати постанову в справі про адміністративне правопорушення серії АА2 №883372 від 31.01.2014 року про накладення на нього адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 255 грн. Свої вимоги обгрунтовує тим, що постановою інспектора ДПС ВДАІ м.Рівне Фірчуном В.Ю. від 31.01.2014 року серії АА2 №883372 його було визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП та накладено штраф у розмірі 255 грн. Вважає, постанову незаконною та такою, що підлягає скасуванню, тому що твердження, які у ній містяться не відповідають дійсності. Стверджує, що 31 січня 2014 року рухався на належному йому транспортному засобі в м.Рівному, коли побачив дорожній знак "В'їзд заборонено" спробував розвернутися, щоб поїхати назад, однак через погодні умови не зміг цього зробити, адже фактично для руху була лише одна смуга, тому з метою звільнення дороги - змушений був продовжити рух. Вказує, що діяв у стані крайньої необхідності для усунення небезпеки громадського порядку, ця небезпека за даних обставин не могла бути усунута іншими засобами, жодної шкоди його діями заподіяно не було. Зазначає, що дії відповідача щодо накладення на нього адміністративного стягнення є протиправними, а тому оскаржувана постанова підлягає скасуванню. У поданій до суду заяві позивач підтримав позовні вимоги повністю, просить справу розглянути у його відсутності. Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча був належним чином повідомлений про час, дату та місце розгляду справи, що стверджується долученим до матеріалів справи рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення. Про причини неявки суд не повідомив. Суд приходить до висновку, що немає перешкод для розгляду справи у відсутності сторін в порядку письмового провадження на основі наявних у суду матеріалів справи. Перевіривши надані письмові докази, суд прийшов до висновку про наявність підстав для задоволення вимог позову. Постановою в справі про адміністративне правопорушення від 31 січня 2014 року серії АА2 № 883372, винесеною інспектором ДПС ВДАІ м.Рівне Фірчуном В.Ю., позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що він 31 січня 2014 року керуючи автомобілем "Фольксваген Поло" д/н [NUMBER], скоїв правопорушення, передбачене ч.1 ст.122 КУпАП, а саме не виконав вимогу дорожнього знаку 3.21 Додатку 1 "В'їзд заборонено", чим порушив п.3.21 Правил дорожнього руху. У вказаній постанові в справі про адміністративне правопорушення відсутні посилання на конкретні докази, що стверджують наявність в діях позивача складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП. Статтею 62 Конституції України закріплено, що вина особи, яка притягається до відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватись на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності. Вказані обставини відповідачем при винесенні оскаржуваної постанови не враховані, не спростовані наведені позивачем доводи та не надано суду жодних доказів правомірності своїх дій. Відповідно до ч.2 ст.71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності дій чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Представник відповідача не надав доказів правомірності складання постанови в справі про адміністративне правопорушення серії АА2 №883372 від 31 січня 2014 року, а тому позов підлягає до задоволення.

Результат розгляду: granted