Рішення адміністративного суду від 2014-01-22 00:00:00+02

Позивачка просить визнати незаконними та скасувати: рішення виконавчого комітету Ялтинської міської ради №273(12) від 13 липня 2001 року; рішення міжвідомчої комісії виконавчого комітету Ялтинської міської ради від 17 березня 2005 року на ім'я [PERSON] по [ADDRESS]; рішення міжвідомчої комісії виконавчого комітету Ялтинської міської ради від 01 листопада 2007 року на ім'я [PERSON] по [ADDRESS]. Вважає, що зазначені рішення порушують її права як співвласника домоволодіння [ADDRESS]. Крім того, постановою Сімферопольського окружного адміністративного суду від 06 вересня 2012 року, яка набрала законної сили, визнано протиправним та скасовано пункт 1.17 рішення Ялтинської міської ради від 10 грудня 1998 року №51, яким [PERSON] надано в постійне користування земельну ділянку під домоволодінням [ADDRESS]. На підставі даного рішення [PERSON] був отриманий державний акт на право користування землею, який був використаний ним, [PERSON] та [PERSON] для узаконення реконструкції належних їм квартир та прибудов. На думку позивачки, у зв'язку з відміною правової підстави землекористування [PERSON], оспорюванні рішення також є незаконними. Представник прокуратури м. Ялта Прокудін О.Ю., що діє в інтересах позивачки, просить також задовольнити її позовні вимоги з аналогічних підстав. Представники відповідача Кунічкін Р.В. і Орлов І.В., третя особа [PERSON] і представник третіх осіб [PERSON] проти позову заперечують. Вважають що рішення прийняті відповідно до вимог чинного законодавства та інтереси [PERSON] ніяк не порушують. Третя особа [PERSON] в судове засідання не з'явилася. Викликалася належним чином, причин неявки суду не надала. Заслухавши сторони, третю особу та представників, розглянувши матеріали справи, суд вважає що у задоволенні позову необхідно відмовити з наступних підстав. [PERSON] на праві власності належать квартира [NUMBER] і 2/5 частини квартири [NUMBER] у будинку [ADDRESS]. Квартира [NUMBER] і 3/5 частин квартири [NUMBER] у цьому ж домоволодінні належать відповідно [PERSON] і [PERSON], яка 27 грудня 2005 стала власницею 3/5 частин квартири [NUMBER] на підставі договору міни з [PERSON] Постановою Сімферопольського окружного адміністративного суду АР Крим від 6 вересня 2012 задоволено позов прокурора м. Ялти в інтересах держави в особі Республіканського комітету по земельних ресурсах АР Крим до Ялтинської міської ради. Визнано протиправним та скасовано пункт 1.17 рішення Ялтинської міської ради від 10.12.1998 року № 51 «Про передачу земельних ділянок громадянам у приватну власність, у постійне і тимчасове користування для обслуговування житлових будинків, господарських будівель, садівництва і городництва на землях м.Ялти». Відповідно із зазначеним рішенням Ялтинської міської ради [PERSON] було передано земельну ділянку в постійне користування загальною площею 0,1033 га, в тому числі: 0,1000 га для обслуговування житлового будинку і господарських будівель, 0,0033 га для ведення садівництва по [ADDRESS]. На підставі вказаного рішення Ялтинської міської ради, [PERSON] 23 квітня 1999 отримав державний акт на право постійного користування землею серії I - КМ № 003361. Постановою Окружного адміністративного суду АР Крим від 6 грудня 2012 Управління Держкомзему у м.Ялті АР Крим зобов'язане скасувати запис № 450 в Книзі записів державних актів на право постійного користування землею про реєстрацію державного акту на право постійного користування землею, виданого [PERSON] 23.04.1999 року. Рішенням виконавчого комітету Ялтинської міської ради № 273(12) від 13 липня 2001 [PERSON] дозволено протягом двох років виконання робіт з реконструкції житлового будинку з розширенням по [ADDRESS]. Підставою для прийняття цього рішення послужили: заява [PERSON], рішення Ялтинського міськвиконкому № 231(2) від 09.07.99г., Державний акт на право постійного користування землею I - КМ №003361, договір з ЯГІК про долю-участь №05/3 від 31.05.2001г., розроблений і узгоджений проект, висновок Ялтинської міської СЕС №02/189 від 29.01.99г., висновок ЯФ «КримНДІпроект» №17 від 20.01.1999г., висновок Управління держпожохорони ГУМВС України в Криму №14 від 19.02.99р. Як пояснив суду представник відповідача, наданий [PERSON] Ялтинському міськвиконкому державний акт на право постійного користування земельною ділянкою, не був основоположним документом для прийняття рішення № 273(12) від 13 липня 2001 року, оскільки [PERSON] реконструював належну йому на праві власності квартиру [NUMBER] і частку домоволодіння [ADDRESS], відповідно до розробленого, погодженого та затвердженого проекту, в межах прибудинкової території. Крім того, судом достовірно встановлено, що прибудинкова територія домоволодіння [ADDRESS], у власність нікому не виділялася, а отже ця земельна ділянка є комунальною власністю, належить Ялтинській міській раді, яка ніяких претензій [PERSON], [PERSON] і [PERSON] у зв'язку з реконструкцією частки кожного в нерухомості в різні часи - не пред'являла. Суд також бере до уваги ту обставину, що на момент прийняття відповідачем оспорюваного позивачкою рішення, наданий [PERSON] державний акт на право постійного користування землею серії I-КМ №003361 був дійсним і ніким не скасований. Такими, що набрали законної сили: рішенням Ялтинського міського суду від 24 липня 2008 року по справі №2-3237/2008; ухвалою Апеляційного суду АР Крим від 25 листопада 2008 року по справі №22-ц-7097/08; рішенням Ялтинського міського суду від 17 грудня 2008 року по справі №2-1289/2008; постановою Ялтинського міського суду від 19 грудня 2008 року по справі №2а-868/2008 - встановлено, що виконана співвласниками [PERSON] реконструкція належних їм квартир не порушує іі права і законні інтереси оскільки кожний із співвласників квартир в домоволодінні [ADDRESS] користується ізольованими, відокремленими один від одного приміщеннями. Відповідачка в судовому засіданні не змогла конкретизувати чим саме порушує її інтереси оспорюване рішення виконавчого комітету Ялтинської міської ради № 273(12) від 13 липня 2001 року. Вищеназвані факти в силу ст.72 КАС України повторному доведенню не підлягають. Сама по собі відсутність згоди співвласника на реконструкцію та перебудову частки будинку, яка належить іншому співвласнику, не є безперечною підставою для відмови в надані дозволу на виконання реконструкції та перебудови, оскільки при вирішенні цього питання орган владних повноважень враховує лише заслуговуючи на увагу інтереси особи, яка не дає на це згоду. У зв'язку з викладеним суд вважає, що відсутність згоди [PERSON] на реконструкцію і прибудову своїй квартирі та частки домоволодіння [PERSON] не є обов'язковою підставою для скасування оскаржуваного рішення виконкому Ялтинської міської ради. Як вказує ст.19 Конституції України, органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Відповідно до ст.31 ч.1 п.9 Закону України «Про місцеве самоврядування в України» в редакції, що існувала станом на 13 липня 2001 року - до відання виконавчих органів міських рад належить надання, відповідно до законодавства, дозволу на спорудження об'єктів містобудування незалежно від форм власності. Згідно зі ст.52 ч.1 цього Закону - виконавчий комітет міської ради може розглядати і вирішувати питання, віднесені цим Законом до відання виконавчих органів ради. Виконавчий комітет міської ради в межах своїх повноважень приймає рішення (ст.59 ч.6 ЗУ). Акти виконавчого комітету міської ради, прийняті в межах наданих повноважень, є обов'язковими для виконання всіма розташованими на відповідній території органами виконавчої влади, об'єднаннями громадян, підприємствами, установами та організаціями, посадовими особами, а також громадянами, які постійно або тимчасово проживають на відповідній території (ст.73 ч.1 ЗУ). Таким чином, суд приходить до висновку, що рішення виконкому Ялтинської міської ради №273 (12) від 13 липня 2001 року прийнято в межах повноважень та у спосіб, що передбаченій Конституцією України. Вимоги позивачки про визнання незаконними та скасування рішень міжвідомчої комісії виконавчого комітету Ялтинської міської ради не підлягають задоволенню за нижченаведеними підставами. Рішенням від 17 березня 2005 року, міжвідомча комісія при виконавчому комітеті Ялтинської міської ради за заявою [PERSON], після виїзду на місце ([ADDRESS]) вирішила дозволити реєстрацію приміщень: коридор 2-9 пл.14,2 м.кв., душ 2-10 пл.1,4 м.кв., комора 2-11 пл.2,0 м.кв., житлові кімнати 2-4 пл.11,7 м.кв., 2-5 пл.17,5 м.кв., 2-8 пл.12,2 м.кв. Це рішення затверджено рішенням виконавчого комітету Ялтинської міської ради № 423 від 25.03.2005 року, у скасуванні котрого [PERSON] вже відмовлено Ялтинським міським судом 17 грудня 2008 року. Рішенням від 01 листопада 2007 року, міжвідомча комісія при виконавчому комітеті Ялтинської міської ради за заявою [PERSON], після виїзду на місце ([ADDRESS]) вирішила дозволити реєстрацію приміщень: коридор 2-1 пл.9,1 м.кв., коридор 2-2 пл.14,1 м.кв., санвузол 2-3 пл.7,6 м.кв., кімната відпочинку 2-4 пл.46,2 м.кв., житлова кімната 2-5 пл.17,1 м.кв., житлова кімната 2-6 пл.64,1 м.кв., коридор 2-7 пл.11,0 м.кв., санвузол 2-8 пл.9,4 м.кв., житлова кімната 2-9 пл.67,4 м.кв. Дане рішення затверджено рішенням виконавчого комітету Ялтинської міської ради №2278 від 08.11.2007 року, у скасуванні якого [PERSON] також відмовлено Ялтинським міським судом 19 грудня 2008 року. Згідно Положення «Про міжвідомчу комісію при виконкомі Ялтинської міської ради» затвердженого рішенням виконавчого комітету Ялтинської міської Ради № 121(1) від 26.04.2002 року - міська міжвідомча комісія вносить пропозиції міськвиконкому: - про дозвіл реєстрації закінченого будівництвом об'єкта; - по реєстрації самовільних будов (п.2). Пропозиції міжвідомчої комісії підлягають затвердженню рішеннями виконавчого комітету міської ради. Таким чином, міжвідомча комісія при виконкомі Ялтинської міської ради не є суб'єктом здійснення владних управлінських функції в сенсі КАС України (ст.2 ч.ч.1 і 2, ст.3 ч.1 п.п.1 і 7, ст.17 КАС України). Рішення міжвідомчої комісії не є рішеннями суб'єкта владних повноважень і носять рекомендаційний характер, а тому вони не можуть бути предметом судового оскарження в порядку адміністративного судочинства. Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що позов [PERSON] не підлягає задоволенню.

Результат розгляду: denied