Рішення адміністративного суду від 2014-02-03 00:00:00+02

02 червня 2011 року [PERSON] звернувся в суд з адміністративним позовом до Управління Пенсійного фонду України в м.Калуші (далі - Управління) про визнання протиправними дій та зобов'язання прийняти довідки про заробітну плату та врахувати їх при обчисленні пенсії, включити в заробіток для розрахунку суми пенсії виплати за районним коефіцієнтом та північною надбавкою, визнати середньомісячний розмір заробітку для розрахунку пенсії 1982,63грн. тобто за 2010 рік, провести перерахунок пенсії з 01.03.2011р. та негайно виплатити заборговану суму, подати звіт про виконання постанови суду. Позивач неодноразово уточнював та збільшував позовні вимоги: заява про збільшення позовних вимог від 01 червня 2011 року, заява про збільшення позовних вимог від 06 червня 2011 року, заява про збільшення позовних вимог від 14 червня 2011 року, заява про уточнення позовних вимог від 22 серпня 2011 року. З урахуванням поданих заяв про збільшення позовних вимог та уточнення позовних вимог, постановою Калуського міськрайонного суду від 29 серпня 2011 року, залишеною без змін ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 05 липня 2013 року, позовні вимоги задоволено. За наслідком касаційного розгляду Постанову Калуського міськрайонного суду від 29 серпня 2011 року та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 05 липня 2013 року в справі №2а-5931/2011 - скасовано та справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції. 26 листопада 2013 року позивач подав до суду заяву про зміну (уточнення) позовних вимог в якій просив: - визнати неправомірними дії Управління Пенсійного фонду України у місті Калуші та Калуському районі Івано-Франківської області щодо відмови в прийнятті довідок про заробітну плату (дохід) від 20.08.2007р. для розрахунку пенсії; відмови у включення в заробіток для обчислення пенсії суми виплат за районними коефіцієнтами та північною надбавкою; відмови у визначенні середньомісячного розміру заробітку для розрахунку пенсії з урахуванням показника середньої заробітної плати по Україні за календарний piк, що передує року звернення за призначенням або поновленням пенсії, застосування при обчисленні пенсії обмеження заробітку (доходу) у 5,6 разів розміру середньої заробітної плати в України на день отримання зазначених сум та максимальним розміром заробітної плати (доходу), з якої сплачувались внески на державне соціальне страхування або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, зарахування стажу за роботу в районах Крайньої Півночі з 02.08.1978р. по 01.01.2002p. в одинарному poзміpi. - зобов'язати Управління Пенсійного фонду України у місті Калуші та Калуському районі Івано-Франківської області прийняти довідки про заробітну плату (дохід) від 20.08.2007р. №№ 13, 14, 15, 16, 17, 18 для розрахунку пенсії та врахувати при обчисленні відповідної суми, замість нульових значень заробітку; включити в заробіток для обчислення пенсії суми виплат за районними коефіцієнтами та північною надбавкою відповідно до довідок про заробітну плату (дохід) від 08.06.2009р. №309 та від 20.08.2007р. №№ 13, 14, 15, 16, 17, 18; визначити середньомісячний розмір заробітку для розрахунку пенсії з урахуванням показника середньої заробітної плати працівників, зайнятих у галузях економіки України за календарний piк, що передує року звернення за призначенням або поновленням пенсії (тобто 2010 рік-1982,63 грн.); провести обчислення пенсії без обмеження заробітку (доходу) у 5,6 разів розміру середньої зapoбітної плати в Україні на день отримання зазначених сум та максимальним розміром заробітної плати (доходу), з якої сплачувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування відповідно до довідок про заробітну плату (дохід) від 08.06.2009р. №309 та від 20.08.2007р. №№ 13, 14, 15, 16, 17, 18; зарахувати стаж за роботу в районах Крайньої Півночі з 02.08.1978р. по 01.01.2002р. в пільговому обчисленні (один рік роботи - за один piк i шість місяців, тобто додатково зарахувати 11 років 7 місяців 17 днів); здійснити перерахунок і виплату перерахованої пенсії з 01.03.2011р. згідно позовних вимог та у відповідності із законодавством України і міжнародними Угодами та стягнути з відповідача всю заборговану суму; негайно виконати постанову щодо стягнення всієї суми боргу з врахуванням виплачених сум; подати звіт про виконання судового рішення. Ухвалою Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 03.12.2013р. заяву про зміну (уточнення) позовних вимог від 26.11.2013р. задоволено частково: - закрито провадження у справі в порядку п.4 ч.1 ст.157 КАС України в частині позову [PERSON] до Управління Пенсійного фонду України у місті Калуші та Калуському районі Івано-Франківської області про проведення обчислення пенсії без обмеження заробітку у 5,6 разів розміру середньої зapoбітної плати в Україні на день отримання зазначених сум та максимальним розміром заробітної плати (доходу), з якої сплачувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування відповідно до довідок про заробітну плату (дохід) від 08.06.2009р. №309 та від 20.08.2007р. №№ 13, 14, 15, 16, 17, 18 з тих підстав, що дана вимога була предметом розгляду поданої позивачем заяви і постановою Калуського міськрайонного суду від 06.11.2011р. вимоги були задоволенні частково та що зазначена ухвала набрала законної сили; - відмовлено у прийнятті заяви в частині вимог позивача до Управління Пенсійного фонду України у місті Калуші та Калуському районі Івано-Франківської області про визнання дій неправомірними про зарахування стажу за роботу в районах Крайньої Півночі з 02.08.1978р. по 01.01.2002р. в пільговому обчисленні (один рік роботи - за один piк i шість місяців, тобто додатково зарахувати 11 років 7 місяців 17 днів) з підстав, що така вимога не є зміною чи уточнення позовних вимог в межах спірних правовідносин, а окремий спір, який має розглядатися шляхом подання іншого позову; - щодо решти поданих позивачем змінених та уточнених вимог суд прийшов до переконання що їх слід прийняти та приєднати до матеріалів справи. Постановою Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 24.12.2013р. позов задоволено: визнано незаконними дії Управління Пенсійного фонду України у місті Калуші та Калуському районі Івано-Франківської області щодо відмови в прийнятті довідок про заробітну плату (дохід) від 20.08.2007р. №№13,14,15,16,17,18 для розрахунку пенсії; відмови у включенні в заробіток для обчислення пенсії суми виплат за районними коефіцієнтами та північною надбавкою; відмови у визначенні середньомісячного розміру заробітку для розрахунку пенсії з урахуванням показника середньої заробітної плати по Україні за календарний рік, що передує року звернення за призначенням або поновлення пенсії. Зобов'язано Управління Пенсійного фонду України у місті Калуші та Калуському районі Івано-Франківської області прийняти довідки про заробітну плату (дохід) від 20.08.2007р. №№13,14,15,16,17,18 для розрахунку пенсії та врахувати при її обчисленні відповідні суми, замість нульових значень заробітку; включити в заробіток для обчислення пенсії суми виплат за районними коефіцієнтами та північною надбавкою; визначити середньомісячний розмір заробітку для розрахунку пенсії з урахуванням показника середньої заробітної плати працівників, зайнятих у галузях економіки України за календарний рік, що передує року звернення за призначенням або поновленням пенсії (тобто 2010 рік - 1982,63 грн.). Зобов'язано Управління Пенсійного фонду України у місті Калуші та Калуському районі Івано-Франківської області здійснити перерахунок і виплату перерахованої пенсії з 01.03.2011р. згідно позовних вимог та у відповідності із законодавством України і міжнародними Угодами, а також стягнути з відповідача усю заборговану суму. Зобов'язано Управління Пенсійного фонду України у місті Калуші та Калуському районі Івано-Франківської області виконати постанову негайно, щодо стягнення всієї суми боргу з врахуванням виплачених сум. Зобов'язано Управління Пенсійного фонду України у місті Калуші та Калуському районі Івано-Франківської області подати до суду звіт про виконання постанови в строк не пізніше одного місяця з дати отримання копії цієї постанови. Не погоджуючись з прийнятою постановою, Управління Пенсійного фонду України у місті Калуші та Калуському районі Івано-Франківської області оскаржило її в апеляційному порядку подавши апеляційну скаргу до Львівського апеляційного адміністративного суду. На думку апелянта оскаржувана постанова винесена з порушенням норм матеріального права та процесуального права, допущено невідповідність висновків суду обставинам справи. В апеляційній скарзі апелянт просить скасувати оскаржувану постанову та постановити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі. В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що позивач при поданні позовної заяви до суду першої інстанції звертався до Управління Пенсійного фонду України в м. Калуші Івано-Франківської області з вищевказаними вимогами, і тому в суду першої інстанції не було жодних правових підстав визнавати дії Управління Пенсійного фонду України в м. Калуші та Калуському районі Івано-Франківської області неправомірними. Вказує на те, що позивачу необхідно було подати довідку про заробітну плату з архівної установи, інших законних підстав для включення в обчислення заробітної плати за 2000-2005роках немає. Наголошує на тому, що виключно Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» визначаються умови набуття права та порядок визначення розмірів пенсійних витрат. Звертає увагу на те, що вимога про визначення середньомісячного розміру заробітку для розрахунку пенсії з урахуванням показника середньої заробітної плати працівників, зайнятих у галузях економіки України за календарний рік, що передує року звернення за призначенням або поновленням є безпідставною, оскільки не була предметом розгляду в Управління Пенсійного фонду України в м. Калуші. Законами та підзаконними актами які регулюють питання пенсійного забезпечення не передбачено застосування північної надбавки та районних коефіцієнтів. На адресу суду апеляційної інстанції [PERSON] подано заперечення на апеляційну скаргу, в якому позивач просить апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в м. Калуші та Калуському районі Івано-Франківської області залишити без задоволення, а постанову Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 24 грудня 2013 року по справі №2-а-5931/11 - без змін. Вважає, що суд першої інстанції вірно застосував норми матеріального та процесуального права, правильно встановив обставини справи та надав їм належну правову оцінку. В судовому засіданні [PERSON] щодо апеляційної скарги заперечив, з підстав викладених у запереченнях, та вважав рішення суду законним. Апелянт повноважного представника не забезпечив, належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, що не перешкоджає судовому розгляду справи в порядку ч.4 ст.196 КАС України. Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши обставини справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід задовольнити частково з наступних підстав. Як встановлено судом першої інстанції, позивачу 10.01.2006 року в Російській Федерації призначена пенсія на пільгових умовах. У зв'язку з переїздом на територію України пенсійні виплати припинені, що стало підставою звернення позивача до Управління із заявою про призначення пенсії в Україні. Згідно листа-повідомлення від 18.03.2011р. № 345-Д-15 призначена пенсія з 01.03.2011р. за віком на пільгових умовах по Списку №2, а також надана ксерокопія її повного розрахунку. Не погодившись з порядком нарахування пенсії позивач 4 квітня 2011 року звернувся з письмовою скаргою до головного управління ПФУ в Івано-Франківській області про перерахунок пенсії згідно законодавства України та міжнародних угод, проте рішенням від 23.05.2011 року йому відмовлено у задоволенні скарги. Як зазначено у рішенні управління ПФУ в Івано-Франківській області, комісією розглядались питання обчислення заробітку для призначення пенсії на підставі довідок про доходи за 2000-2005 роки, видані ОАО «Северная экспедиция», яке на даний час ліквідовано; визначення розміру пенсії в Україні з урахуванням середньої плати за 2010 рік; врахування при обчисленні заробітної плати районні і поправочні коефіцієнти за роботу в районах Крайньої Півночі. Комісія при розгляді скарги позивача вирішила, що подані для обчислення пенсії довідки від 20.08.2007р. №№13,14,15,16,17,18 не можуть братись до уваги, оскільки видані підприємством до моменту ліквідації без дотримання встановленої форми; оскільки первинно позивачу призначена пенсія 2006 році, а тому з врахуванням спільного листа Мінпраці та соцполітики України та Песійного фонду України від 05.07.2007р. №4175/0/14-07/039, 9223/02-20 з питань призначення пенсії громадянам, які переїхали з Російської Федерації, при обчисленні розміру пенсії застосовується середня заробітна плата працівників, зайнятих у галузях економіки України за рік, що передує року призначення пенсії в Російській Федерації, що Управлінням дотримано; Закон СРСР «Про пенсійне забезпечення громадян СРСР» яким передбачалось врахування районних коефіцієнтів до заробітної плати при призначенні пенсії, після введення в дію Закону України «Про пенсійне забезпечення» (з 01.01.1992р.) втратив чинність на території України в частині нарахування таких виплат при обчисленні пенсії. Як встановлено судом першої інстанції з пояснень позивача та матеріалів справи, поновити вищезазначені довідки у позивача немає можливості, так як підприємство ОАО «Північна Експедиція» в якому він працював, ліквідовано з 14.10.2010р. в зв'язку з банкрутством за рішенням суду (довідка податкової інспекції від 21.02.2011р № 2.4-10/00351), а документація на зберігання в архівні відділи не передавалась і її місцезнаходження невідоме, про що зазначено в довідках міського і районного архівів від 28.02.2011р. № Д-32/14.5-01 та від 26.01.2011р № Д-20. Проте подані довідки про доходи фізичної особи за 2000-2005 роки, видані в належному порядку та відповідають формі 2 НДФЛ, згідно п.2 і п.3 ст.230 Податкового Кодексу РФ, а також приказу ФНС від 13 жовтня 2006 р. № САЭ-3-04/706. Судом першої інстанції при вирішенні спору досліджувались матеріали пенсійної справи позивача та оглядалась трудова книжка. В п.17 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою Правління ПФУ від 25.11.2005р №22-1 (далі-Порядок) зазначено, що у випадках, коли архівні установи не мають можливості видати довідку за встановленою формою з розшифровкою виплачених сум за видами заробітку, вони можуть видавати довідки, що відповідають даним, наявним в архівних фондах, без додержання цієї форми. У відповідності із ст.11 Угоди про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав в області пенсійного забезпечення, яка набула чинності 13 березня 1992 року, необхідні для пенсійного забезпечення документи, видані в належному порядку на території держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав і держав, що входили до складу СРСР до 1 грудня 1991р., приймаються на території держав-учасниць Співдружності без легалізації. В даному випадку ст.11 Угоди має вищу юридичну силу ніж Порядок. Управління, незважаючи на подані документи, не прийняло вищезазначені довідки для обчислення. В результаті цього, згідно повної копії розрахунку пенсії, період з 1 липня 2000 року по 31 грудня 2003 року врахований позивачу з нульовими значеннями заробітку та не зарахований страховий стаж після 01.01.2004р. (при перегляді пенсійної справи головним управлінням ПФУ в Івано-Франківській обл. зарахували цей стаж, проте додатково період до 26.12.2005р. був теж врахований з нульовими значеннями заробітку). Отже, Управлінням підтверджено факт роботи позивача за період з липня 2000 по грудень 2005 роки, проте страховий стаж зараховано в нульовому обчисленні. Пунктом 38 Порядку передбачено, що при прийманні документів орган, що призначає пенсію перевіряє правильність оформлення заяви, відповідність викладених у ній відомостей про особу даним паспорта та документам про стаж; здійснює попередню правову експертизу змісту і належного оформлення представлених документів; перевіряє правильність копій відповідних документів, фіксує й засвідчує виявлені розходження. Орган, що призначає пенсію, має право вимагати від підприємств, установ та організацій, фізичних осіб дооформлення в трьохмісячний термін з дня подання заяви прийнятих і подання додаткових документів, а також перевіряти в необхідних випадках обґрунтованість їх видачі. Колегія суддів погоджується з позицією суду першої інстанції, що відсутність в архівних відділах документів підприємства, на якому працював позивач, не може бути підставою позбавлення його права на пільгову пенсію, а з врахуванням положень пункту 38 Порядку, Управління не було позбавлено права перевіряти обґрунтованість видачі довідок від 20.08.2007р. №№13,14,15,16,17,18 та відомостей, що у них зазначено, що Управлінням не було дотримано. Щодо врахування при обчисленні пенсії районного коефіцієнта колегія суддів зазначає наступне. В поданих позивачем довідках, зазначено розмір заробітку з врахуванням районного коефіцієнта 1,5 за роботу в умовах Крайньої Півночі та прирівняних до них районах. Відповідно до Угоди, пенсійне забезпечення громадян держав-учасниць цієї Угоди та членів їх сімей здійснюється за законодавством держави, на території якої вони проживають. Розмір пенсії переглядається відповідно до законодавства держави-учасниці Угоди за новим місцем проживання пенсіонера, а обчислення проводиться з заробітку за періоди роботи, які зараховуються до трудового стажу. Згідно ст. 6 Угоди визначено, що для встановлення права на пенсію, громадянам держав-учасниць Угоди враховується трудовий стаж, набутий на території будь-якої з цих держав, а також на території колишнього СРСР за час до вступу в силу цієї Угоди. Обчислення пенсії проводиться з заробітку за періоди роботи, який зараховується в трудовий стаж. Відповідно ст.7 Угоди, при переселенні пенсіонера в межах держав - учасниць Угоди виплата пенсії за попереднім місцем проживання припиняється, якщо пенсія того ж виду передбачена законодавством держави по новому місці проживання пенсіонера. Розмір пенсії переглядається у відповідності із законодавством держави-учасниці Угоди по новому місці проживання пенсіонера з додержанням умов, передбачених пунктом 3 статті 6 даної Угоди. Згідно ст.7 що кореспондується з п.3 ст.6 Угоди слідує, що заробіток (дохід), обрахований при первинному призначенні пенсії (включаючи районні коефіцієнти), не може виключатись із розрахунку при перегляді розміру пенсії. Доказами, які підтверджують стаж позивача в умовах Крайньої Півночі, окрім поданих позивачем довідок, є також наявні записи у трудовій книжці. Статтею 41 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» передбачено, що до заробітної плати для обчислення пенсії враховуються суми виплат, отриманих застрахованою особою до набрання чинності цим Законом, у межах сум, на які відповідно до законодавства, що діяло раніше, нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, а за періоди до запровадження обмеження максимального розміру заробітної плати, з якої сплачувались зазначені внески - у межах сум, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, включалися до заробітної плати, з якої обчислювалася пенсія відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення» і не перевищують 5,6 розміру середньої заробітної плати в Україні на день отримання зазначених сум. Статтею 66 Закону України «Про пенсійне забезпечення» передбачено, що до заробітку для обчислення пенсії включаються всі види оплати праці (виплат, доходу), на які відповідно до Закону України «Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування» нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, в межах максимальної величини фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, оподатковуваного доходу (прибутку), сукупного оподатковуваного доходу (граничної суми заробітної плати (доходу), з яких справляються страхові внески (збори) до соціальних фондів, що діяла на день одержання зазначеного заробітку (виплат, доходу). Відповідно до підпункту "д" пункту 15 Інструкції про порядок утримання страхових внесків і використання коштів державного соціального страхування, затвердженої постановою Президії ВЦРПС від 29.02.1960р., в загальну суму заробітної плати, на яку нараховуються страхові внески, включалися районний коефіцієнт та надбавка. Пільгове обчислення страхового стажу застосовується для осіб,осіб, які працювали в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, та на яких поширювалися пільги, передбачені для працюючих в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, відповідно до Указу Президії Верховної Ради Союзу РСР від 10 лютого 1960 року «Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі», постанови Ради Міністрів Союзу РСР від 10 лютого 1960 року № 148 «Про порядок застосування Указу Президії Верховної Ради Союзу РСР від 10 лютого 1960 року «Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі», Указу Президії Верховної Ради Союзу РСР від 26 вересня 1967 року «Про розширення пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі». Також питання врахування періодів роботи в районах Крайньої Півночі колишнього СРСР, а потім РФ після 01.01.1991 року для стажу при призначенні пенсій на території України регулюються нормами міжнародних угод, підписаних Україною та РФ, а саме: частиною 2 статті 6 Угоди, де зазначено, що для встановлення права на пенсію, в тому числі пенсій на пільгових, умовах і за вислугу років, громадянам держав-учасників Угоди зараховується трудовий стаж, набутий на території будь-якої з цих держав, а також на території колишнього СРСР за час до вступу в дію цієї Угоди; абзацами 2 та 3 статті 6 «Угоди між Урядом України і Урядом Російської Федерації про трудову діяльність і соціальний захист громадян України і Росії, які працюють за межами кордонів своїх країн», від 14.01.1993 року, де зазначено, що трудовий стаж, включаючи стаж, який обчислюється у пільговому порядку, і стаж роботи за спеціальністю, набутий у зв'язку з трудовою діяльністю на територіях обох Сторін, взаємно визначається Сторонами. Обчислення стажу здійснюється згідно з законодавством Сторони, на території якої відбувалась трудова діяльність. У відповідності до Тимчасової угоди між Урядом України та Урядом Російської Федерації про гарантії прав громадян, які працювали в районах Крайньої Півночі та місцевостях, які прирівняні до районів Крайньої Півночі і Порядку переведення і виплати пенсій відповідно до Тимчасової угоди між Урядом України та Урядом Російської Федерації про гарантії прав громадян, які працювали в районах Крайньої Півночі та місцевостях, які прирівняні до районів Крайньої Півночі право на пільгову пенсію мають особи, які працювали у районах Крайньої Півночі та місцевостях, які прирівняні до районів Крайньої Півночі. З вище наведених норм міжнародних угод, підписаних Україною та РФ, слідують наступні висновки, що обчислення стажу здійснюється згідно законодавству держави, на території якої відбувалась трудова діяльність; стаж, набутий на території однієї з цих двох держав, визнається іншою державою. Тобто, якщо якийсь період роботи особи на території РФ згідно законодавству цієї держави повинен обчислюватися на пільгових підставах, то в такому ж порядку цей стаж повинен враховуватися щодо цієї особи і в Україні. Колегія суддів приходить до висновку, що відповідачем безпідставно зменшено розмір пенсії позивачу внаслідок виключення з його заробітку за періоди роботи, який зараховано в трудовий стаж, районного коефіцієнту 1,5 за роботу в умовах Крайньої Півночі та прирівняних до них районах. Щодо показника середньої заробітної плати для обчислення пенсії слід зазначити наступне. Законодавством чітко передбачено, що якщо при призначенні пенсії (поновленні, або переведенні з одного виду на інший) для її розрахунку береться заробітна плата згідно ч.1 статті 40 Закону №1058, то згідно ч.2 статті 40 того ж Закону, має застосовуватися і відповідний показник середньої заробітної плати по Україні. Оскільки позивачу на території Російської Федерації була припинена виплата пенсії, а на території України він звернувся із заявою до Управління саме про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за списком №2, а тому середньомісячний розмір заробітку для розрахунку його пенсії має бути визначений з урахуванням середньої заробітної плати працівників, зайнятих у галузях економіки України за 2010 рік - 1982,63 грн. За таких обставин справи, колегія суддів приходить до переконання, що суд першої інстанції прийшов до правильного висновку, що подальше зволікання з підвищенням розміру пенсії позивачу до розміру, який він повинен отримувати відповідно до закону, є неприпустимим і призводить до подальшого і штучного порушення прав позивача на належний розмір пенсії. Однак суд апеляційної інстанції зазначає, що суд першої інстанції задовольняючи позовні вимоги в частині визнання дій Управління Пенсійного фонду України в м. Калуші та Калуському районі Івано-Франківської області незаконними залишив поза увагою той факт, що на момент звернення позивача з заявою про призначення пенсії, така заява подавалась до Управління Пенсійного фонду України в м. Калуші Івано-Франківської області, а тому в суду першої інстанції не було жодних правових підстав визнавати дії Управління Пенсійного фонду України в м. Калуші та Калуському районі Івано-Франківської області незаконними, оскільки такої установа на момент звернення позивача з заявою про призначення пенсії юридично не існувала. З врахуванням вимог ст.11 та ст.162 КАС України, суд встановивши порушення Управління при проведення нарахування пенсії позивача приходить до переконання, що слід визнати дії управління Пенсійного фонду України в місті Калуші Івано-Франківської області щодо відмови в прийнятті довідок про заробітну плату (дохід) від 20.08.2007р. №№13,14,15,16,17,18 для розрахунку пенсії; відмови у включенні в заробіток для обчислення пенсії суми виплат за районними коефіцієнтами та північною надбавкою; відмови у визначенні середньомісячного розміру заробітку для розрахунку пенсії з урахуванням показника середньої заробітної плати по Україні за календарний рік, що передує року звернення за призначенням або поновленням пенсії (2010 рік) - неправомірними та зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в м. Калуші та Калуському районі Івано-Франківської області прийняти довідки про заробітну плату (дохід) від 20.08.2007р.; включити в заробіток для обчислення пенсії суми виплат за районними коефіцієнтами та північною надбавкою; визначити середньомісячний розмір заробітку для розрахунку пенсії за 2010 рік. Щодо вимоги позивача про зобов'язання Управління Пенсійного фонду України в м.Калуші та Калуському районі Івано-Франківської області здійснити перерахунок і виплату перерахованої пенсії та стягнути всю суму заборгованості колегія суддів зазначає наступне. З огляду на положення статей 21, 105, 162 КАС встановивши, що Управління порушило норми права, які регулюють спірні правовідносини, суд визнає такі дії неправомірними і зобов'язує відповідача провести нарахування та виплату належних сум відповідно до закону, та не може ухвалювати рішення про стягнення таких сум, оскільки це різні способи виконання одного і того ж рішення. У відповідності до вимог ст. 267 КАС України слід зобов'язати Управління Пенсійного фонду України у місті Калуші та Калуському районі Івано-Франківської області подати до суду звіт про виконання постанови в строк не пізніше одного місяця з дати отримання копії цієї постанови. В порядку ст.94 КАС України слід стягнути з Державного бюджету України на користь [PERSON] 1,70 грн. (одну гривню сімдесять копійок) судового збору. Відповідно до ст.202 КАС України підставою для скасування постанови суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є невідповідність висновків суду обставинам справи та порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи. Враховуючи вищенаведене, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції частково порушено норми процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, висновки суду першої інстанції частково не відповідають обставинам справи, що є підставою постанову суду скасувати та прийняти нову постанову.

Результат розгляду: partial