Рішення адміністративного суду від 2014-03-26 00:00:00+02

23.04.2010 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до Старшого інспектора ДПС взводу ДПС із ЗС ВДАІ Малиновського району м. Одеси старшого лейтенанта міліції Дорохова Юрія Євгеновича та просила визнати неправомірними дії відповідача та скасувати постанову ВН № 141191 від 18.04.2010 р. про адміністративне правопорушення. Постановою Малиновського районного суду міста Одеси від 08 липня 2010 року позов був задоволений. Не погоджуючись з постановою суду представник відповідача подав апеляційну скаргу, в якій вважає вказану постанову прийнятою з порушенням норм процесуального та матеріального права, просить її скасувати та прийняти нову , якою у задоволенні позову відмовити. Ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 09 серпня 2010 року було відмовлено у відкритті провадження. Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 20 березня 2013 року ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 09 серпня 2010 року скасовано та справу направлено до апеляційного суду для вирішення питання про прийняття апеляційної скарги. Ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 25 жовтня 2013 року справа призначена до слухання у порядку письмового провадження. Апеляційний суд, заслухавши доповідача, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість постанови суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав. Судом першої інстанції було встановлено, що 18.04.2010 року керуючи автомобілем «Мітсубісі Ланцер, д/н [NUMBER] [PERSON] порушила правила дорожнього руху на перехресті площі Незалежності та вулиці І.Рабіна в м. Одесі. 18 квітня 2010 року інспектором ДПС із ЗС ВДАІ Малиновського району м. Одеси старшим лейтенантом міліції Дороховим Ю.Є. винесено постанову ВН № 141191 від 18.04.2010 року про притягнення [PERSON] до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 Кодексу України про адміністративні правопорушення у вигляді штрафу у розмірі 425 грн. Згідно ст.122 ч.2 КУАП порушення водіями транспортних засобів правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування , проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, ненадання переваги в русі маршрутним транспортним засобом, порушення правил обгону і зустрічного роз'їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині та т.п. тягнуть за собою накладення штрафу від двадцяти п'яти до тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Згідно ст. 222 КУАП від імені органів внутрішніх справ розглядати справи про адміністративні правопорушення передбачені ст. 122 ч.2 КУАП вправі працівники Державної автомобільної інспекції МВС України, що мають спеціальні звання. Відповідно зі ст. 280 КУАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи вина дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно матеріальну шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колектив), а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. У відповідності до ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти позову. Відповідно до ст. 254 КУпАП про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності. Відповідно до ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім'я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі. Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами. Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Відповідно до ст. 7 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Таким чином з врахуванням процесуальних особливостей адміністративного судочинства доведення факту неправомірності дій позивача, покладається на відповідача. Відповідно до п.3 ч.2 ст. 17 КАС України компетенція адміністративних судів не поширюється на публічно-правові справи про накладення адміністративних стягнень; Суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду 1-ої інстанції , що відповідачем не доведено факт вчинення позивачем порушень правил дорожнього руху, а саме, факт вчинення позивачем порушень правил дорожнього руху, а сааме порушення правил проїзду регульованого перехрестя, оскільки в матеріалах справи відсутні матеріали, які б могли бути визнані судом як достатні докази (ст.69 КАС України) про вчинення адміністративного правопорушення. Відповідно до ст. 247 КУАП провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю щодо відсутності події і складу адміністративного правопорушення. Апеляційний суд погоджується із висновком суду 1-ої інстанції щодо наявності підстав для задоволення позову, так як відсутні достатні та допустимі докази щодо правомірності рішення про притягнення [PERSON] до адміністративної відповідальності за ст.122 ч.2 КУАП, що вказує на недоведеність вини позивача, але вважає, що судом 1-ої інстанції справа по-суті вирішена правильно, але із помилковим застосуванням норм процесуального права, яке полягало у помилковому вирішенні питання, на яке не поширюється компетенція адміністративних судів - про закриття провадження про притягнення до адміністративної відповідальності [PERSON] за відсутністю складу адміністративного правопорушення, вірно дана правова оцінка, висновки обґрунтовані з посиланням на конкретні норми законів України та відповідають чинному законодавству. Відповідно до п.2 ч.1 ст. 198 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право змінити постанову суду . Таким чином, апеляційний суд доходить до висновку, що є підстави для зміни постанови Малиновського районного суду м. Одеси від 08 липня 2010 року, апеляційну скаргу відділу Державтоінспекції Головного управління МВС України в Одеській області слід задовольнити частково, виключивши з резолютивної частини судового рішення абзац 3.

Результат розгляду: partial