Рішення адміністративного суду від 2014-03-11 00:00:00+02

27 грудня 2013 року позивач звернувся до суду з адміністративним позовом про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності. Обгрунтовуючи свої вимоги, позивач зазначив, що його притягнуто до адміністративної відповідальності у справі про адміністративні правопорушення, передбачені ч. 1 ст. 122 КУпАП. Вважаючи, що він правил дорожнього руху не порушував, враховуючи відсутність будь-яких підстав притягнення його до адміністративної відповідальності, позивач звернувся до суду з позовом про скасування вказаної постанови. Позивач подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій підтримав позов у повному обсязі. Відповідач у судове засідання не з'явився, хоча належним чином був повідомлений про день, час і місце розгляду справи, а тому суд вважає за можливе розглядати справу за його відсутності. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Відповідно до ст. 69 ч. 1 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обгрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів. Судом встановлено, що 21 грудня 2013 року інспектор ВДАІ Тлумацького РВ УМВС України лейтенант міліції Бондарчук В.М., розглянувши матеріали про адміністративне правопорушення, постановив притягнути позивача за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, до адміністративної відповідальності у вигляді адміністративного штрафу у розмірі 255 грн. Як вбачається з даних постанови по справі про адміністративне правопорушення, позивач 21 грудня 2013 року об 11 годині 25 хвилин, в с. Остриця Тлумацького району, керуючи автомобілем Тойота, д.н. [NUMBER], перетнув дорожню розмітку 1.1. (суцільна лінія), виїхавши на зустрічну смугу руху. Згідно з вимогами ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, чи засобами фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Відповідно до ч. 1 ст. 14-1 КУпАП до адміністративної відповідальності за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху у разі їх фіксації працюючими в автоматичному режимі спеціальними технічними засобами, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, чи засобами фото- і кінозйомки, відеозапису притягаються власники (співвласники) транспортних засобів. Згідно з ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Як вбачається з даних постанови, в ній не зазначено конкретного місця вчинення правопорушення. Відповідачем не було надано суду матеріалів, які стали підставою для притягнення позивача до адміністративної відповідальності. Згідно зі ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення. Враховуючи викладене, суд вважає, що постанова про притягнення до адміністративної відповідальності позивача підлягає скасуванню, а справа закриттю. На підставі викладеного,

Результат розгляду: granted