Рішення адміністративного суду від 2014-03-03 00:00:00+02

Працівниками Державної фінансової інспекції в Київській області проведено планову ревізію фінансово-господарської діяльності Національного історико-меморіального заповідника «Биківнянські могили» за період з 01.07.2012р. по завершальний звітний період. За результатами ревізії виявлено окремі порушення законодавства з фінансових питань та складено акт ревізії від 19.07.2013 року №04-08/67(надалі - акт ревізії). За результатами розгляду заперечень на акт ревізії позивачу 21.08.2013р. направлено висновки на заперечення (які є невід'ємною частиною акта ревізії), згідно яких направлені заперечення не прийнято. У відповідності до п.7 ст.10 ЗУ „Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні", Позивачу направлено вимоги від 27.08.2013 №10-04-14-14/7415. Позивач не погоджується із пунктами 3,4,5 вимоги від 27.08.2013 №10-04-14-14/7415, вважає їх протиправним та надуманими, а тому просить суд скасувати такі пункти Вимоги. Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд прийшов до переконання про безпідставність позовних вимог виходячи з наступних міркувань. Судом встановлено, що позивачем та ТОВ „МЖК- БУД-СЕРВІС" укладено договір від 26.06.12р. № 1/06-ДЗ відповідно до змісту якого ТОВ „МЖК- БУД-СЕРВІС" зобов'язувалось до 28.08.12р. виконати будівельні роботи щодо спорудження центральної частини Меморіалу жертв тоталітаризму на території Національного історико-меморіального заповідника „Биківнянські могили", а також укладено додаткові угоди до вказаного договору. Як вбачається із змісту акту ревізії, такою встановлено завищення вартості виконаних робіт, сировини та матеріалів, у зв'язку із чим було винесено Вимогу від 27.08.2013 №10-04-14-14/7415. Із змісту заявленого позову вбачається, що фактично позивач не погоджується із 3,4 та 5 пунктами вказаної вимоги. Так із змісту п. 3 вимоги від 27.08.2013 №10-04-14-14/7415 вбачається, що позивача зобов'язано забезпечити відшкодування вартості завищених робіт, сировини та матеріалів в актах приймання виконаних будівельних робіт за грудень 2012 року на суму 521254,80 гривень. Підставою для винесення такої вимоги слугувало встановлення ревізією, що визначення розцінок в актах приймання виконаних будівельних робіт за грудень 2012 року здійснювалось з порушенням вимог Правил визначення вартості будівництва (ДБН Д.1.1-1- 2000), затверджених, наказом Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України від 27.08.00 № 174, ст. 1, ст. 9 Закону України „Про архітектурну діяльність" від 20.05.99 № 687-XIV, п. 6 Порядку затвердження проектів будівництва і проведення їх експертизи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.05.2011 № 560. В тому числі встановлено, що відповідно даних локального кошторису № 1-1-1 на підготовчі роботи, кошторисної документації складеної станом на 30.05.2012р., та, отриманого позитивного експертного висновку від 21.12.2012р. (поточні ціни станом на 07.12.2012 року) передбачено: вартість демонтажу гранітних плит (Е7-42-2) на 1 шт. в сумі 4963,55 грн.; демонтаж хреста, (Е7-43-2) за 1 шт. в сумі 27522,20 грн.; демонтаж постаменту (Е7-42-4) за 1 шт. в сумі 11412,96 гривень. Відповідно акта виконаних будівельних робіт № 1 за грудень 2012 року врахована вартість; демонтажу гранітних плит (Е7-42-2) за 1 шт. в сумі 9439,01 грн., що перевищує визначену вартість експертизою за 1 шт. на суму 4472,46 грн.; демонтаж хреста (Е7-43-2) за 1 шт. в сумі 42147,05 грн., що перевищує визначену вартість експертизою за 1 шт. на суму 14624,85 грн.; демонтаж постаменту (Е7-42-4) за 1 шт. в сумі 25392,93 грн., що перевищує визначену вартість експертизою за 1 шт. на суму 13979,97 гривень. Аналогічні порушення встановлено по всім актам виконаних будівельних робіт за грудень 2012 року, що призвело до завищення вартості виконаних будівельних робіт на загальну суму 521254,80грн. В обґрунтування позовних вимог позивачем вказується на те, що перевіряючими при здійсненні ревізії було неправильно підраховано різницю вартості виконаних робіт в порівнянні даних локального кошторису №1-1-1 та актів виконаних робіт №1за грудень 2012 року, а саме: розцінками в локальному кошторисі та в актах приймання виконаних робіт (Ф.№КБ-2в) врахована вартість демонтажних робіт в одиницях виміру -100 шт., а не 1 шт., як зазначено інспектором, тому різниця вартості демонтажу гранітних плит (Е7-42-2) на 1шт. фактично склала в сумі 44,72 грн.; демонтаж хреста (Е7-43-2) за 1 шт. в сумі 146,25 грн., демонтаж постаменту (Е7-42-4) за 1шт в сумі 139,80 гривень. Крім того позивачем вказується на те, що висновки відповідача про завищення цін ґрунтуються на порівнянні цін, зазначених в локальному кошторисі та в актах виконаних робіт, однак на переконання позивача такі дії є неправомірними, оскільки локальні кошториси складаються в поточному рівні цін на трудові і матеріально-технічні ресурси, поточні ціни машино-години, поточну вартість людино-години відповідного розряду робіт, поточні ціни на перевезення вантажів для будівництва. Разом з тим у порівнянні з локальним кошторисом було змінено вартість маш.-год. роботи машин та механізмів, заробітної плати робітників та машиністів, що підтверджено калькуляціями вартості машин, механізмів та довідками Держстату України про рівень заробітної плати та погоджено Замовником згідно з протоколом погодження (копія - Додаток №9) в зв'язку з виконанням робіт на об'єкті (інтенсивність праці, робота у вихідні та святкові дні, віддаленість від населених пунктів тощо). При цьому правомірність збільшення вартості на переконання позивач є цілком правомірно, та встановлено Додатковою угодою № 2 від 06.07.12р. до Договору № 1/06-ДЗ від 26.06.12р., якою встановлено, що ціна вказаного Договору є динамічною. З такими доводами позивача суд не вправі погодитись виходячи із наступних міркувань. В першу чергу слід зауважити, що цілком безпідставними є доводи як позивача так і третьої особи щодо правомірного збільшення вартості робіт в порівнянні до локального кошторису. Статтею 40 Закону України «Про здійснення державних закупівель», визначено як вимоги до Договору про закупівлю так і визначено обставини до допускаю зміну вартості такого договору, при цьому чітко встановлено, що така не може бути більшою ніж у тендерній документації заявленій переможцем торгів. За таких обставин ціна договору про здійснення державних закупівель дійсно може бути динамічною, однак виключно у сторону зменшення такої. Що ж стосовно доводів позивача з приводу здійснення перевіряючими невірних розрахунків вартості робіт за одиницю відповідно до локального кошторису №1-1-1 та актів виконаних робіт за грудень 2012 року, суд зазначає наступне. Як вбачається із наявної в матеріалах справи копії вказаного кошторису, дійсно врахована вартість демонтажних робіт в одиницях виміру -100 шт., разом з тим у кошторисі крім одиниць виміру зазначено і об'єм таких робі, а ціну розраховано саме за об'єми таких робіт а не одиниць виміру. Також судом надано належну оцінку та аналіз наданої до матеріалів справи копії реєстру завищення будівельних робіт (т. 1 а.с.140-172 ) із співставленням із наданими позивачем та третьою особою документацією в підтвердження понесених витрат. Слід зауважити, що надана позивачем документація лише підтверджує підвищення вартості різного роду робіт, однак жодним чином не спростовує висновки акту ревізії. Враховуючи наведені фактичні обставини справи суд не знаходить підстав для скасування п. 3 Вимоги Державної фінансової інспекції в Київській області від 27.08.13р. за № 10.04-14/7415. Крім того позивачем заявлено позовні вимоги з приводу скасування п. 4 Вимоги Державної фінансової інспекції в Київській області від 27.08.13р. за № 10.04-14/7415. Вказаним пунктом вимоги позивача зобов'язано забезпечити відшкодування безпідставно включених до акту виконаних будівельних робіт по Будівництву центральної частини Меморіалу жертв тоталітаризму на (території Національного історико-меморіального заповідника „Биківнянські могили") за грудень 2012 року № 2, витрат за вартість улаштування художніх барельєфів на гранітних стінах на суму - 205319,57 грн. та ПДВ 20 % - 41063,91 грн. (не підтвердження вартості понесених витрат на виготовлення художніх барельєфів на 14 гранітних плитах) та ПДВ 20% - 60000,00 грн., яке включене до вищезазначеного акта виконаних робіт на підставі понесених витрат по розрахунку з ФОП [PERSON], який не є платником податку на додану вартість (ПДВ 20%), за виготовлення барельєфу в кількості 34 штуки на суму 300000,0 грн. без ПДВ 20%, що здійснювалось з порушенням вимог пп. 2.1, пп. 2.2 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 № 88, ТОВ „МЖК- БУД-СЕРВІС". Як вбачається із змісту акту ревізії, відповідачем при проведенні контрольних обмірів на об'єкті Будівництво щодо спорудження центральної частини Меморіалу жертв тоталітаризму на території Національного історико-меморіального заповідника „Биківнянські могили" встановлено, що ТОВ „МЖК-БУД-СЕРВІС" установлено 175 гранітних плит, у тому числі на 34 гранітних плит є в наявності художні барельєфи. При цьому ревізією з аналізу наданої документації встановлено, що фактично позивачем здійснено оплату 46 художніх барельєфів, а також безпідставно віднесено до вартості таких суму ПДВ, при цьому особа яка здійснювала виготовлення таких не являється платником даного податку. В обґрунтування позовних вимог позивачем вказується на те, що відповідачем при здійснені ревізії не надано належної оцінки додатковим угодам, що украдались до договорів виконання робіт, а також те, що субпідрядник будучи платником ПДВ зобов'язаний при придбанні товарів (послу) у осіб звільнених від сплати такого податку, відносити ПДВ до своїх зобов'язань. Оцінивши надані позивачем докази, а також письмові пояснення суд вважає за необхідне зазначити наступне. Як вбачається з наявних матеріалів справи для виготовлення та установлення 34 художніх барельєфів між ТОВ „МЖК-БУД-СЕРВІС" та ФОП [PERSON] укладено Договір від 23.07.2012 року № 7. Відповідно до умов вказаного договору вартість виробів в кількості 34 шт. складає 300000,00 грн. без ПДВ. Відповідно оборотно - сальдової відомості по рахунку № 68521 за період з 01.01.2012 по 31.03.2013 ТОВ «МЖК-БУД-СЕРВІС» здійснено повне перерахування коштів за надані послуги Виконавця в сумі 300000,00 гривень. В обґрунтування позовних вимог позивачем вказується, що при здійсненні ревізії не було взято до уваги Додаткову угоду № 1 до вказаного договору, якою безпосередньо було зменшено кількість замовлених у ФОП [PERSON] художніх барельєфів до 20 штук, при цьому ціна договору залишилась не змінною. Як зазначив позивач та представник третьої особи, укладення такої додаткової угоди було обумовлено скороченням строків будівництва, а тому 14 художніх барельєфі було замовлено у ТОВ „СКБ Експерт" на підставі Договору № 10/08 від 10.08.12р. З такими доводами позивача суд погодитись не вправі, оскільки як вбачається із змісту Договору №1/06-Д3 від 26.06.12р. укладеного між позивачем та ТОВ „МЖК-БУД-СЕРВІС" на здійснення будівельних робіт щодо спорудження Центральної частини Меморіалу жертв тоталітаризму на території Національного історико-меморіального заповідника „Биківнянські могили" в термін до 28.08.12р. Відповідно до Додаткової угоди від 28.08.12р. до вказаного договору термін виконання будівельних робіт збільшено з 28.08.12р. до 18.09.12р. Доказів скорочення термінів будівництва позивачем не надано. Крім того слід зауважити, що надана позивачем копія Додаткової угоди до Договору № 7 укладеного з ФОП [PERSON] не містить обов'язкових реквізитів визначених ч. 2 ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», а саме відсутня дата укладення такої Додаткової угоди, а тому не може бути розцінено судом як належний доказ. Що ж стосовно доводів позивача з приводу правомірності віднесення третьої особи до витрат, суму ПДВ за придбані у ФОП [PERSON] фігурні барельєфи, суд вважає за доцільне зазначити наступне. Дійсно нормами податкового законодавства на третю особу покладено обов'язок з віднесення до податкових зобов'язань з ПДВ кошти н сплаченого податку при придбанні товарів (послуг) у суб'єкта підприємницької діяльності що звільнений від сплати такого податку, разом з тим на позивачем ні представником третьої особи не надано жодних доказів, що такі було віднесено третьою особою до зобов'язань з податку на додану вартість у відповідному податковому періоді, а тому стверджувати, що суму такого ПДВ підставно віднесено до витрат немає можливості. Враховуючи наведені фактичні обставини справи суд і в цій частині не знаходить підстав для задоволення позову. Також позивачем заявлено позовні вимоги з приводу скасування п. 5 Вимоги Державної фінансової інспекції в Київській області від 27.08.13р. за № 10.04-14/7415. Вказаним пунктом вимоги позивача зобов'язано забезпечити відшкодування безпідставно включених до акту виконаних будівельних робіт по будівництву центральної частини Меморіалу жертв тоталітаризму на території Національного історико-меморіального заповідника «Биківнянські могили» за грудень 2012року № 3, витрат за вартість виготовлення гранітних хрестів для «Брацької могили» на суму 259 685,49грн. в тому числі ПДВ 20% - 43 280,92грн., що здійснювалось в порушення вимог пп. 2.1, пп. 2.2 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995р. № 88, ТОВ «МЖК-БУД-Сервіс». Як вбачається із змісту акту ревізії, відповідачем встановлено, що між ТОВ „МЖК-БУД-СЕРВІС" та ТОВ „СКБ Експерт" укладено договір № 10/08 від 10.08.12р. на виконання будівельних робіт, а саме робіт по виготовленню архітектурних деталей з граніту Танського родовища (хресті та барильефів) зальною вартістю 640 848,00грн. в тому числі ПДВ на суму 106 808,00грн. Відповідно Додаткової угоди № 1 до Договору від 10.08.2012 № 10/08 укладеного між ТОВ „МЖК-БУД-СЕРВІС" та ТОВ „СКБ Експерт" вартість виготовлення гранітних хрестів для „Братської могили" складає згідно калькуляції - 328720,43 грн. та ПДВ 20% - 65744,09 грн. Разом з ПДВ - 394464,51 гривень. Відповідно оборотно-сальдової відомості по рахунку № 68251 за період з 01.01.2012 по 31.03.2013 ТОВ „МЖК-БУД-СЕРВІС" здійснено повне перерахування коштів в сумі 394464,51 гривень. Разом з тим згідно акта приймання виконаних будівельних робіт за грудень 2012 року № 3 передбачені інші супутні витрати, а саме вартість гранітних хрестів для Братської могили 545 125,00 грн. та ПДВ в сумі 109 025,00 грн. Загальна вартість в т.ч. ПДВ становить 654 150,00 гривень., тобто на 259 685,49грн. більше ніж встановлено Договором №10/08 та додатковою №1 . Як вбачається із змісту заявленого позову, додаткових пояснень, а також письмових пояснень третьої особи що не заявляє самостійних вимог на предмет спору, така різниця у вартості виготовлення гранітних хрестів для меморіалу виникла у зв'язку із змінами у проектній документації, а саме кількість гранітних хрестів було збільшено з 6 до 10 шт., у зв'язку із чим до Договору № 10/08 було внесено зміни Додатковою угодою №4. Повно та всебічно дослідивши наявні матеріали справи, суд вважає за необхідне зазначити наступне. Дійсно з акту приймання виконаних будівельних робіт за грудень 2012 року №3 вбачається, що на меморіалі було встановлено 10 гранітних хрестів, в тому числі 1- масою 3т. та 9 - масою 2т. загальною вартістю 654 150,00 грн. Відповідно до змісту Договору № 10/08 та Додаткової угоди №1 до цього договору, вбачається, що ТОВ „СКБ Експерт" зобов'язувалось виготовити для ТОВ „МЖК-БУД-СЕРВІС" гранітні хрести вартістю 394 464,51 грн. включаючи ПДВ. Із змісту Додаткової угоди № 4 до Договору №10/08 вбачається, що такою збільшується ціна договору на 259 685,49грн. При цьому, а ні Договорів, а ні Додаткові угоди №1 та №4 не містять відомостей про розміри та кількість гранітних хрестів. Що ж стосовно Додаткової угоди № 4, то відповідно до змісту такої вартість Договору № 10/08 збільшується у зв'язку із збільшенням вартості саме додаткових робіт з виготовлення гранітних хрестів, при цьому у даній Додатковій угоді не йде мова про збільшення кількості таких хрестів. Слід також зауважити, що Додаткова угода № 4 також не містить дати складання. Іншої підтверджуючої правомірність підвищення вартості гранітних хрестів позивачем не надано. Враховуючи наведені фактичні обставини суд приходить до переконання щодо правомірності висновків відповідача з приводу безпідставного завищення вартості гранітних хрестів на 259 685,49грн. на підставі Додаткової угоди №4. Крім того, що при розгляді даного позову не знайшли свого підтвердження твердження позивача з приводу внесення змін до проектної документації, щодо збільшення кількості гранітних хрестів на меморіалі. Так зокрема позивачем до матеріалів справи не додано ні первинну проекту документацію, ні підтвердження внесення до проектної документації вказаних змін. Разом з тим, навіть при наявності підтверджуючої документації щодо збільшення кількості гранітних хрестів на меморіалі, враховуючи відсутність дати складання Додаткової угоди №4, а також відсутність у такій відомостей щодо збільшення обсягів замовлених товарів(робіт), така не може являтись належним доказом правомірності збільшення вартості гранітних хрестів. Аналізуючи наведені фактичні обставини справи, а також вимоги норм чинного законодавства суд не знаходить підстав для скасування п. 5 Вимоги. Враховуючи, що обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними конкретними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування, суд приходить до висновку, що в позовній заяві наведені обставини, які не підтверджуються достатніми доказами, що свідчить про не обґрунтованість позовних вимог, а отже, позовні вимоги задоволенню не підлягають. Статтею 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законами України. Відповідно до ст.9 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові особи і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Згідно із ч.1 ст.11 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Відповідно до ч. 1, 2 ст.71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Результат розгляду: denied