Рішення адміністративного суду від 2014-02-12 00:00:00+02

14.10.2013 року приблизно об 14-43 год. позивач, керуючи автомобілем «TOYOTA CAMRY», державний номер [NUMBER], в м. Луганськ по вул. Оборонна, при спробі уникнути зіткнення з автомобілем був зупинений інспектором ДПС взводу № 1 роти ДПС ДАІ, підпорядкованої ЛМУ ГУМВС України у Луганській області. Старшим сержантом міліції Копейкіним М.С. був складений протокол АБ2 № 345942 по справі про адміністративне правопорушення, в якому зазначено, що позивачем 14.10.2013 року, керуючи автомобілем «TOYOTA CAMRY», державний номер [NUMBER], в населеному пункті м. Луганськ по вул. Оборонна, рухався зі швидкістю 89 км./ч., перевищив швидкість на 29 км/ч, чим порушив п. 12.9 ПДР і скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КпАП України. Була винесена постанова по справі про адміністративне правопорушення серії АА2 № 979944 від 15.11.2013 р. відповідно до якої позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності та було накладене адміністративне стягнення у вигляді штрафу 255 грн. Постанову та протокол позивач отримав 21.11.2013 р., що підтверджується доказами з матеріалів справи. Позивач вважає, що у його діях порушень не було, відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 22 КпАП України, та просить постанову про адміністративне правопорушення скасувати, та справу закрити. Представник УДАІ ГУМВС України у Луганській області надав суду заяву про заперечення позовних вимог, та надав суду висновок службової перевірки за зазначеним фактом, згідно якого, службове розслідування за фактом виклику працівника ДПС до Краснолуцького міського суду Луганської області з приводу оскарження громадянином [PERSON] адмінматеріалу за порушенням вимог швидкісного режиму у м. Луганськ, визнано закінченим. В діях працівника роти ДПС ДАІ, підпорядкованої ЛМУ ГУМВС України у Луганській області порушень чинного законодавства не вбачається. 11.02.2014 року в судове засідання позивач та представник позивача [PERSON] не з*явилися, представник позивача надала суду заяву з проханням розглянути справу за їх відсутністю. Позовні вимоги підтримують в повному обсязі. Відповідач Кишенько В.М. в судовому засіданні 03.02.2014 року позовні вимоги не визнав. Дослідивши письмові матеріали справи, оцінивши у сукупності доводи сторін, на які вони посилаються, як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню частково з огляду на наступне. Згідно ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних повноважень. Відповідно до п.4 ст. 293 КУпАП орган при розгляді скарги на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обґрунтованість винесеної постанови і приймає одне з таких рішень, а саме з урахуванням повних та всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Судом встановлено, що 14.10.2013 року приблизно об 14-43 год. [PERSON], керуючи автомобілем «TOYOTA CAMRY», державний номер [NUMBER], в м. Луганськ по вул. Оборонна, при спробі уникнути зіткнення з автомобілем був зупинений інспектором ДПС взводу № 1 роти ДПС ДАІ, підпорядкованої ЛМУ ГУМВС України у Луганській області. Старшим сержантом міліції Копейкіним М.С. був складений протокол АБ2 № 345942 по справі про адміністративне правопорушення, в якому зазначено, що [PERSON] 14.10.2013 року, керуючи автомобілем «TOYOTA CAMRY», державний номер [NUMBER], в населеному пункті м. Луганськ по вул. Оборонна, рухався зі швидкістю 89 км./ч., перевищив швидкість на 29 км/ч, чим порушив п. 12.9 ПДР і скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КпАП України. Постановою Серія АА2 № 979944 начальника ВДАІ Краснолуцького МВ УМВС України в Луганській області Кішенька Володимира Миколайовича від 15.11.2013 року, [PERSON] було притягнуто до адміністративної відповідальності і накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу 255 грн. З даною постановою позивач не погоджується так як свідомо даного правопорушення не вчиняв, вимушено не надав переваги іншому учаснику транспортного засобу, який їхав попереду, та почав різко гальмувати, оскільки уникав зіткнення з автомобілем, та змінив полосу руху на правий ряд, під час маневру змушений збільшити швидкість. Дані обставини незважаючи на прохання позивача інспектором ДАІ не були враховані при складанні протоколу та винесенні постанови. Згідно ст. 280 КУпАП вказано, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненням особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Враховуючи вищенаведене, суд визнає дії [PERSON] малозначимими, які не потребують застосування до нього заходів адміністративного впливу. Згідно ст. 22 КУпАП при малозначності вчиненого правопорушення орган (посадова особа), уповноважена вирішувати справу, може звільнити правопорушника від адмінвідповідальності і обмежитись усним зауваженням. Оскільки адміністративне правопорушення, яке здійснене [PERSON] є малозначним, не представляє великої суспільної небезпеки, не заподіяло скільки-небудь значної (істотної) шкоди суспільними або державним інтересам, враховуючи факт, що [PERSON] раніш не був притягнутий до адміністративної відповідальності, та відповідно до ст. 22 КУпАП можливо звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням. В іншій частині позовних вимог суд вважає необхідним відмовити за необґрунтованістю.

Результат розгляду: partial