Рішення адміністративного суду від 2014-01-21 00:00:00+02

Позивач звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовною заявою, в якій просить суд: визнати не чинним та скасувати податкове повідомлення - рішення №0001012206 від 09.07.2013 року, видане Харківською об'єднаною Державною податковою інспекцією Головного управління Міндоходів у Харківській області. В обґрунтовування позову зазначив, що оскаржуване податкове повідомлення-рішення Харківської об'єднаної Державної податкової інспекція Головного управління Міндоходів у Харківській області №0001012206 від 09.07.2013 року, прийняте відповідачем без достатніх правових підстав, з перевищенням ним своїх повноважень, а отже, є повністю незаконним і підлягає скасуванню. В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги в повному обсязі та просив позов задовольнити. Представник відповідача в судовому засіданні вимоги адміністративного позову не визнав, надав суду письмові заперечення, позиція яких повністю збігається з викладеною в судовому засіданні, де вказав, що порушення, встановлені в ході перевірки позивача, зафіксовані належним чином в акті перевірки, а оскаржуване податкове повідомлення-рішення прийняте на цілком законних підставах та відповідає чинному законодавству, у зв'язку із чим просив у задоволенні позову відмовити. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд дійшов наступного висновку. Товариство з обмеженою відповідальністю "Торговий будинок "Надія" як юридична особа зареєстроване Харківською районною державною адміністрацією Харківської області 26.06.1998 року, згідно виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців (т. а.с. 55). Згідно довідки АА №675444 Позивач за КВЕД-10 займався такими видами діяльності: 22.23 Виробництво будівельних виробів із пластмас, 24.33 Холодне штампування та гнуття, 46.73 Оптова торгівля деревиною, будівельними матеріалами та санітарно-технічним обладнанням, 22.21 Виробництво плит, листів, труб і профілів із пластмас, 43.32 Установлення столярних виробів, 47.52 Роздрібна торгівля залізними виробами, будівельними матеріалами та санітарно-технічними виробами в спеціалізованих магазинах (т. 1 а.с. 54). Відповідачем була проведена планова виїзна перевірка Позивача з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.01.2012 року по 31.12.2012 року, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2012 року по 31.12.2012 року, за результатами якої складено акт від 23.05.2013 року №995/220/25612905 (т. 1 а.с. 7-42). На підставі вказаного акту перевірки контролюючим органом було прийняте податкове повідомлення - рішення від 09.07.2013 року 23.08.2012 року №0001012206, яким збільшено суму грошового зобов'язання за платежем податок на прибуток підприємств на загальну суму 1204230,00 грн., за основним платежем +802820 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) 401410 грн. (т. а.с. 43). Як вказано Відповідачем у висновках акту перевірки від 23.05.2013 року №995/220/25612905 Позивачем порушено п.138.4 ст. 138 Податкового кодексу України від 02.12.2010 року №2755-VI, в результаті чого занижено податок на прибуток в періоді, що перевірявся, на загальну суму 802820 грн., в т.ч. у 1 кварталі 2012 року у сумі 319328 грн., у 2 кварталі 2012 року у сумі 7258 грн., у 3 кварталі 2012 року у сумі 340678 грн., у 4 кварталі 2012 року у сумі 135556 грн., аб. "б"п.п.170.9.1 п.170.9 ст. 170 Податкового кодексу України від 02.12.2010 року №2755-VI, в результаті чого занижено податок з доходів фізичних осіб у сумі 898,57 грн.. Суд не погоджується з вищенаведеними висновками Відповідача, виходячи з наступного. Судовим розглядом встановлено, що Позивач є виробником віконних блоків, дверей та профілів з полівінілхлориду, що регламентується відповідними ДСТУ (т. 1 а.с 164-208). З пояснень наданих представник позивача в судовому засіданні встановлено, що для реалізації основного виду діяльності товариства, Позивач здійснює закупівлю різноманітних складових, що підтверджуються договорами поставки, договорами купівлі - продажу, контрактами укладеними між товариством з обмеженою відповідальністю "Торговий будинок "Надія" та компанією "VINMAR OVERSEAS LTD", США (т. 1 а.с. 225-230), ТОВ "Лізинг Інвест" (т. 2 а.с. 1-3), ТОВ "Промислова-фінансова група "Нафтахім" (т. 2 а.с. 17-19), ТОВ "Хілал Алюмініум Юкрейн" (т.2 а.с. 31-34), ПАТ "Кримський Титан" (т. 2 а.с. 42-45, 53-56), ПП "Вітромак" (т. 2 а.с. 69-70), ПАТ "Інтерєкопласт" (т. 2 а.с. 79-80), ТОВ "АКСОР" (т. 2 а.с. 105-109). Виготовлений товар Позивачем зберігається на орендовану складі за адресою: смт. Пісочин, вул. Крупської, 15-А, загальною площею 26930,9 кв. м., на підставі договору оренди №3/01 від 01.01.2012 року, акту приймання - передачі (т. 2 а.с. 97-104). Суд зазначає, що відповідно до оборотно-сальдових відомостей собівартість придбаних, вироблених та реалізованих товарів (робіт, послуг) згідно даних бухгалтерського обліку за 1 квартал 2012 року складає -17 483 319,06 грн.: Дт90Кт26 14718751,31 грн.; Дт 90 Кт 28 2421072,31 грн.; Дт 90 Кт 25 97198,78 грн.; Дт90Кт91 246696,56 грн. (т. 2-3). В податковому обліку в декларацію з податку на прибуток до ряд.5.1 включено -15 555 662 грн. додаток ТП ряд.А2 - 219426 грн.. Всього включено витрат на суму - 15 775 088 грн. Відповідно до даних витягу частково невраховані загально-виробничі витрати в сумі - 1 708 231 грн.. Дохід від операційної діяльності (від реалізації товарів, робіт, послуг) згідно бухгалтерського та податкового обліку складає - 1 4 249 81 0,46 грн. ( ряд.2 -14006649 та додаток ТП ряд. АІ - 243161 грн): Дт 70 Кт 791 14 249 810,46 грн.. Собівартість придбаних, вироблених та реалізованих товарів (робіт, послуг) згідно даних бухгалтерського обліку за півріччя складає - 25 619 461,59 грн.: Дт 90 Кт 26 21 062 080,01 грн.; Дт 90 Кт 28 4 040 790,46 грн.; Дт 90 Кт 25 97 198,78 грн.; Дт 90 Кт 91 419 392,24 грн.. В податковому обліку в декларацію на прибуток ряд.5.1 включено - 20 421946грн., додаток ТП ряд.А2 - 1110154 грн. Всього включено витрат на суму -21 532 100 грн.. Відповідно до даних витягу частково невраховані загально-виробничі витрати в сумі - 4087361грн. Дохід від операційної діяльності (від реалізації товарів, робіт, послуг) згідно бухгалтерського та податкового обліку складає - 21 653 248 грн. (ряд.02 -20 432 010 та додаток ТП ряд. АІ - 1 230 238 грн): Дт 70 Кт 791 21 653 248,42 грн.. Собівартість придбаних, вироблених та реалізованих товарів (робіт, послуг) згідно даних бухгалтерського обліку за дев'ять місяців складає -43 460 042,95 грн.: Дт 90 Кт 26 31 337 549,34; Дт 90 Кт 28 11 447 526,62; Дт 90 Кт 25 97 198,78; Дт 90 Кт 91 577 768,11. В податковому обліку в декларацію на прибуток ряд.5.1 включено - 35 827 089грн. додаток ТП ряд.А2 - 2 842 860грн. Всього включено витрат на суму - 38 669 949 грн.. Частково невраховані загально-виробничі витрати в сумі - 4 790 094грн.. Дохід від операційної діяльності (від реалізації товарів, роби, послуг) згідно бухгалтерського та податкового обліку складає - 39 052 416грн. (ряд.02 -35 906 574 та додаток ТП ряд. АІ - 3 145 842 грн): Дт 70 Кт 791 39 052 416,08 грн.. Собівартість придбаних, вироблених та реалізованих товарів (робіт, послуг) згідно даних бухгалтерського обліку за 2012 рік складає -55 539 210,04 грн.: Дт90Кт26 41 583 393,85; Дт 90 Кт 28 12 895 435,16; Дт 90 Кт 25 123 051,52; Дт 90 Кт 91 937 329,41. В податковому обліку в декларацію на прибуток ряд.5.1 включено - 38 743 015грн., додаток ТП ряд.А2 - 8 768 194грн. Всього включено витрат на суму - 47 511 209 грн.. Частково невраховані загально-виробничі витрати в сумі - 8 028 001 грн.. Дохід від операційної діяльності (від реалізації товарів, робіт, послуг) згідно бухгалтерського та податкового обліку складає - 49 259 140грн. (ряд.02 -39 600 726 та додаток ТП ряд. АІ - 9 658 414 грн.): Дт70 Кт791 - 49 259 140,12 грн.. Тобто, згідно декларацій з податку на прибуток ТОВ "ТБ "Надія" за результатами звітних періодів протягом 2012 року було задекларовано прибуток до оподаткування. Оцінивши наявні в справі докази, суд зазначає, що копії витребуваних судом і долучених до матеріалів справи документів бухгалтерського обліку не мають дефектів форми, змісту або походження, котрі в силу ст.9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", п.2.4 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку (затверджено наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 року №88, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 05.06.1995 року за №168/704; далі за текстом - Положення №88) спричиняють втрату первинними документами юридичної сили і доказовості. Згідно п.п.14.1.56 п.14.1 ст. 14 Податкового кодексу України доходи - загальна сума доходу платника податку від усіх видів діяльності, отриманого (нарахованого) протягом звітного періоду в грошовій, матеріальній або нематеріальній формах як на території України, її континентальному шельфі у виключній (морській) економічній зоні, так і за їх межами. Відповідно до п.п.14.1.228 п.14.1 ст. 14 вищевказаного Кодексу собівартість реалізованих товарів, виконаних робіт, наданих послуг для цілей розділу III цього Кодексу - витрати, що прямо пов'язані з виробництвом та/або придбанням реалізованих протягом звітного податкового періоду товарів, виконаних робіт, наданих послуг, які визначаються відповідно до положень (стандартів) бухгалтерського обліку, що застосовуються в частині, яка не суперечить положенням цього розділу. Об'єктом оподаткування є: прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом зменшення суми доходів звітного періоду, визначених згідно зі статтями 135 - 137 цього Кодексу, на собівартість реалізованих товарів, виконаних робіт, наданих послуг та суму інших витрат звітного податкового періоду, визначених згідно зі статтями 138 - 143 цього Кодексу, з урахуванням правил, встановлених статтею 152 цього Кодексу (п.п.134.1.1 п.134.1 ст. 134 Податкового кодексу України). У відповідності до п.п.135.1, 135.2 ст. 135 Податкового кодексу України доходи, що враховуються при обчисленні об'єкта оподаткування, включаються до доходів звітного періоду за датою, визначеною відповідно до статті 137, на підставі документів, зазначених у пункті 135.2 цієї статті, та складаються з: доходу від операційної діяльності, який визначається відповідно до пункту 135.4 цієї статті; інших доходів, які визначаються відповідно до пункту 135.5 цієї статті, за винятком доходів, визначених у пункті 135.3 цієї статті та у статті 136 цього Кодексу. Доходи визначаються на підставі первинних документів, що підтверджують отримання платником податку доходів, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку, та інших документів, встановлених розділом II цього Кодексу. Підпунктом 135.4.1 п.135.1 ст. 135 ПК України передбачено, що дохід від операційної діяльності визнається в розмірі договірної (контрактної) вартості, але не менше ніж сума компенсації, отримана в будь-якій формі, в тому числі при зменшенні зобов'язань, та включає: дохід від реалізації товарів, виконаних робіт, наданих послуг, у тому числі винагороди комісіонера (повіреного, агента тощо); особливості визначення доходів від реалізації товарів, виконаних робіт, наданих послуг для окремих категорій платників податків або доходів від окремих операцій встановлюються положеннями цього розділу. Згідно п.п..138.1.1 п.138.1 ст. 138 вищевказаного Кодексу витрати, що враховуються при обчисленні об'єкта оподаткування, складаються із: витрат операційної діяльності, які визначаються згідно з пунктами 138.4, 138.6 - 138.9, підпунктами 138.10.2 - 138.10.4 пункту 138.10, пунктом 138.11 цієї статті: інших витрат, визначених згідно з пунктом 138.5, підпунктами 138.10.5, 138.10.6 пункту 138.10, пунктами 138.11, 138.12 цієї статті, пунктом 140.1 статті 140 і статтею 141 цього Кодексу; крім витрат, визначених у пунктах 138.3 цієї статті та у статті 139 цього Кодексу. Витрати операційної діяльності включають: собівартість реалізованих товарів, виконаних робіт, наданих послуг та інші витрати беруться для визначення об'єкта оподаткування з урахуванням пунктів 138.2, 138.11 цієї статті, пунктів 140.2 - 140.5 статті 140, статей 142 і 143 та інших статей цього Кодексу, які прямо визначають особливості формування витрат платника податку; витрати банківських установ, до яких відносяться: а) процентні витрати за кредитно-депозитними операціями, в тому числі за кореспондентськими рахунками та коштами до запитання, цінними паперами власного обігу; б) комісійні витрати, в тому числі за кредитно-депозитними операціями, розрахунково-касове обслуговування, інкасацію та перевезення цінностей, операціями з цінними паперами, операціями на валютному ринку, операціями з довірчого управління; в) від'ємний результат (збиток) від операцій з купівлі/продажу іноземної валюти та банківських металів; г) від'ємне значення курсових різниць від переоцінки активів та зобов'язань у зв'язку зі зміною офіційного курсу національної валюти до іноземної валюти відповідно до підпункту 153.1.3 пункту 153.1 статті 153 цього Кодексу; ґ) суми страхових резервів, сформованих у порядку, передбаченому статтею 159 цього Кодексу; д) суми коштів (зборів), внесені до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб; е) витрати з придбання права вимоги на виконання зобов'язань у грошовій формі за поставлені товари чи надані послуги (факторинг); є) витрати, пов'язані з реалізацією заставленого майна; ж) інші витрати, прямо пов'язані зі здійсненням банківських операцій та наданням банківських послуг; з) інші витрати, передбачені цим розділом. Положеннями п.138.4 ст. 138 Податкового кодексу визначено, що витрати, що формують собівартість реалізованих товарів, виконаних робіт, наданих послуг, крім нерозподільних постійних загальновиробничих витрат, які включаються до складу собівартості реалізованої продукції в періоді їх виникнення, визнаються витратами того звітного періоду, в якому визнано доходи від реалізації таких товарів, виконаних робіт, наданих послуг. Суд також зазначає, що Харківським науково дослідним інститутом Судових експертиз ім. Засл. проф. М.С. Бокаріуса було досліджено первинну документацію товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий будинок "Надія". Висновком судового експерта №9965 від 17.12.2013 року, яким встановлено, що витрати ТОВ "ТБ "Надія", що формують собівартість виробленої та реалізованої готової продукції за період з 01.01.2012 року по 31.12.2012 року в розмірі 47 511 209 грн. підтверджуються наданими на дослідження документами, а висновки акту перевірки від 23.05.2013 року №995/220/25612905 документально не підтверджуються та не відповідають вимогам Податкового кодексу України (т. 3 а.с. 121-127). Таким чином, суд доходить до висновку, що документами бухгалтерського обліку товариство з обмеженою відповідальністю "Торговий будинок Надія" (код ЄДРПОУ 25612905) підтвердило правомірність формування собівартість виробленої та реалізованої готової продукції (метало пластикових вікон, дверей, профілів та інше), за період з 01.01.2012 року по 31.12.2012 року та правомірність віднесення цих сум до валових витрат, а тому податкове повідомлення-рішення №0001012206 від 09.07.2013 року, видане Харківською об'єднаною Державною податковою інспекцією Головного управління Міндоходів у Харківській області підлягає скасуванню. Поряд із цим суд зауважує, що позовні вимог позивача про визнання не чинним та скасування податкового повідомлення - рішення №0001012206 від 09.07.2013 року є однорідними та передбачають один і той самий спосіб захисту прав позивача. Тобто, поняття скасування податкового повідомлення-рішення передбачає, тим самим, визнання його протиправним. А отже, у задоволенні позовної вимоги про визнання неправомірним податкового повідомлення - рішення №0001012206 від 09.07.2013 року, видане Харківською об'єднаною Державною податковою інспекцією Головного управління Міндоходів у Харківській області, слід відмовити, оскільки дана позовна вимога є похідною. Згідно п. 2 ст. 71 КАСУ в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Суд дійшов до висновку, що відповідач ні документально, ні нормативно не довів правомірність прийнятого ними спірного рішення. При розгляді даної справи судом встановлено, що оскаржуване податкове повідомлення-рішення №0001012206 від 09.07.2013 року прийняте без належного обґрунтування та не на підставах, передбачених чинним законодавством України, тому підлягає скасуванню, а позовні вимоги частковому задоволенню.

Результат розгляду: partial