Рішення адміністративного суду від 2014-02-25 00:00:00+02

Позивач, Державна податкова інспекція у м. Сумах Головного управління Міндоходів у Сумській області, звернувся до Сумського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до фізичної особи-підприємця [PERSON], в якому просить суд стягнути з відповідача податковий борг в сумі 89,31 грн. Позовні вимоги обґрунтовуються наступним. Відповідач, відповідно знаходиться на спрощеній системі оподаткування та не виконуючи обов'язок зі сплати податків, закріплений у Податковому кодексі, має заборгованість з єдиного податку за січень 2011 року 744,95 грн. У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав та просив суд задовольнити позов. Відповідач у судовому засіданні проти позову заперечував з підстав викладених у письмових заперченнях на адміністративний позов (а.с. 18, 44). Суд, заслухавши представника позивача, відповідача, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши докази у їх сукупності, вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Фізична особа-підприємець [PERSON] зареєстрований як фізична особа-підприємець, що підтверджується копією витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців (а.с. 10-11). ФОП [PERSON] у 2010-2011 роках працював за спрощеною системою оподаткування, обліку та звітності. Зазначене підтверджується заявою про право застосування спрощеної системи оподаткування, обліку та звітності (а.с. 8). Відповідачем було отримано свідоцтво платника єдиного податку серії [NUMBER] та визначено суму до сплати в розмірі 200,00 грн., що підтверджується копією корінця свідоцтва (а.с. 8 зворотній бік). В позовній заяві позивач зазначив, що у зв'язку з частковою сплатою відповідачем суми єдиного податку за січень 2011 року в розмірі 110,69 грн., розмір несплаченого податкового зобов'язання по розрахунку складає 89,31 грн. Однак, суд не погоджується із твердженням позивача та вважає, що позовні вимоги необгрунтовані з огляду на наступне. Статтею 67 Конституції України передбачено, що кожен зобов'язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом. Відповідно до п.п. 16.1.4 п. 16.1 ст. 16 Податкового кодексу України, платник податків зобов'язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи. Відповідно до п.п. 291.1.4. п. 291.1. ст. 291 Податкового кодексу України, суб'єкти господарювання, які застосовують спрощену систему оподаткування, обліку та звітності, поділяються на такі групи платників єдиного податку, зокрема, перша група - фізичні особи - підприємці, які не використовують працю найманих осіб, здійснюють виключно роздрібний продаж товарів з торговельних місць на ринках та/або провадять господарську діяльність з надання побутових послуг населенню і обсяг доходу яких протягом календарного року не перевищує 150000 гривень. Відповідно до п.п. 14.1.175 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України, податковий борг - сума узгодженого грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання. Суд зазначає, що податкове зобов'язання з єдиного податку за січень 2011 року було сплачено відповідачем в сумі 200,00 грн. згідно платіжного доручення № 176 від 13.12.2010р. (а.с. 20). Також, суд неоднаразово зобов'язував представника ДПІ у м. Сумах надати суду будь-які докази наявності у відповідача податкового боргу за січень 2011 року, однак, позивачем не були надані такі докази З огляду на зазначене, суд доходить висновку, що позовні вимоги є необгрунтованими, а позов не підлягає задоволенню.

Результат розгляду: denied