Рішення адміністративного суду від 2014-02-06 00:00:00+02

27.01.2014 Добропільська об'єднана державна податкова інспекція Головного управління Міндоходів у Донецькій області звернулась до Донецького окружного адміністративного суду з позовом до фізичної особи-підприємця [PERSON] про припинення підприємницької діяльності, мотивуючи свої вимоги тим, що зазначена фізична особа зареєстрована як фізична особа-підприємець і перебуває на обліку у податковій інспекції як платник податків. З моменту реєстрації відповідачем не подавалась звітність щодо обчислення і сплати податків і інших обов'язкових платежів. Просили припинити підприємницьку діяльність фізичної особи-підприємця [PERSON]. Представник позивача у судове засідання не з'явився, про дату час та місце слухання справи повідомлявся судом належним чином,, причини неявки не повідомив, заяв про відкладення або про розгляд справи за відсутності представника позивача суду не надавав. Відповідач у судове засідання не з'явилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялась судом шляхом надсилання рекомендованим листом з повідомленням судової повістки за її юридичною адресою. З урахуванням положень частини 4 статті 33 Кодексу адміністративного судочинства України, суд приходить до висновку, що відповідач була належним чином повідомлена про дату, час та місце судового розгляду. Враховуючи викладене, суд вважає за можливе розглянути дану адміністративну справу за відсутності представника позивача та відповідача за наявними у справі матеріалами. Перевіривши матеріали справи, вивчивши доводи позову, дослідивши зібрані по справі докази в їх сукупності, проаналізувавши зміст норм матеріального і процесуального права, які врегульовують спірні правовідносини, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що фізична особа-підприємець [PERSON] зареєстрована у встановленому законом порядку в якості фізичної особи-підприємця 01.01.2001 (ідентифікаційний номер [NUMBER], адреса: [ADDRESS]), що підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців (арк. справи 6 - 7). Відповідач знаходиться на обліку у Добропільській об'єднаній державній податковій інспекції Головного управління Міндоходів у Донецькій області з 23.05.2003 за № 44, що підтверджується довідкою про взяття на облік платника податків від 17.12.2013 № 1305071400060 (арк. справи 3). Відповідно до частини 6 статті 59 Господарського кодексу України суб'єкт господарювання ліквідується, у тому числі, у разі скасування його державної реєстрації у випадках, передбачених законом. Частиною 9 цієї ж статті передбачено, що суб'єкт господарювання вважається ліквідованим з дня внесення до державного реєстру запису про припинення його діяльності. Підпунктом 20.1.37 статті 20 Податкового кодексу України передбачено право контролюючих органів звертатися до суду щодо припинення юридичної особи та припинення фізичною особою - підприємцем підприємницької діяльності та/або про визнання недійсними установчих (засновницьких) документів суб'єктів господарювання. Відповідно до підпункту 19-1.1.2 статті 19-1 цього ж кодексу, до функцій контролюючих органів належить контроль своєчасності подання платниками податків та платниками єдиного внеску передбаченої законом звітності (декларацій, розрахунків та інших документів, пов'язаних з обчисленням і сплатою податків, зборів, платежів), своєчасність, достовірність, повноту нарахування та сплати податків, зборів, платежів. Підпунктами 16.1.2 та 16.1.3 статті 16 Податкового кодексу України встановлений обов'язок платників податків вести в установленому порядку облік доходів і витрат, складати звітність, що стосується обчислення і сплати податків та зборів та подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством, декларації, звітність та інші документи, пов'язані з обчисленням і сплатою податків та зборів. Частиною 2 статті 247 Господарського кодексу України визначено, що скасування державної реєстрації суб'єкта господарювання провадиться за рішенням суду, що є підставою для ліквідації даного суб'єкта господарювання відповідно до статті 59 цього Кодексу. Згідно з частиною 8 статті 19 Господарського кодексу України, усі суб'єкти господарювання, відокремлені підрозділи юридичних осіб, виділені на окремий баланс, зобов'язані вести первинний (оперативний) облік результатів своєї роботи, складати та подавати відповідно до вимог закону статистичну інформацію та інші дані, визначені законом, а також вести (крім громадян України, іноземців та осіб без громадянства, які провадять господарську діяльність і зареєстровані відповідно до закону як підприємці) бухгалтерський облік та подавати фінансову звітність згідно із законодавством. Як передбачено статтею 46 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців» підставою для постановлення судового рішення про припинення підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця, в тому числі, є неподання протягом року органам доходів і зборів податкових декларацій, документів фінансової звітності відповідно до закону. Отже, з урахуванням наведених норм, контролюючі органи у випадку неподання фізичною особою-підприємцем протягом року податкових декларацій, документів фінансової звітності відповідно до закону мають право звернутись до суду із позовом щодо припинення підприємницької діяльності фізичної особи-підприємця. Згідно з актом складеним Добропільською об'єднаною державною податковою інспекцією Головного управління Міндоходів у Донецькій області, відповідач не подає податкову звітність з 2011 року, тобто більше одного року (арк. справи 5). З довідки Добропільської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Донецькій області вбачається про відсутність заборгованості з податків і зборів від 24.01.2013 № 792/10/05-07-11-11-2 вбачається, що відповідач станом на 24.01.2013 заборгованості з платежів перед бюджетом не має (арк. справи 4). Таким чином, оскільки судом встановлено, що фізична особа-підприємець [PERSON] не подає протягом року контролюючим органам документи фінансової звітності відповідно до закону, суд приходить до висновку про необхідність припинення його підприємницької діяльності. Згідно частини 1 статті 49 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців», суд, який постановив рішення про припинення підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця, у тому числі рішення про визнання фізичної особи - підприємця недієздатною або про обмеження її цивільної дієздатності, в день набрання таким рішенням законної сили направляє його копію державному реєстратору за місцем реєстрації фізичної особи - підприємця для внесення до Єдиного державного реєстру запису про судове рішення щодо припинення підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця. Відповідно до частини 4 статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України, судові витрати з відповідача не підлягають стягненню. На підставі вищевикладеного, статтями 8 - 11, 40, 94, 158 - 163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

Результат розгляду: granted