Рішення адміністративного суду від 2014-01-22 00:00:00+02

21 листопада 2013 року позивач звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просив визнати дії відповідача незаконними, скасувати постанову Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Дніпропетровській області по справі про адміністративне правопорушення від 25 червня 2013р. про накладення адміністративного стягнення, а також поновити строки на її оскарження. В обґрунтування заявлених вимог зазначив, що оскаржуваною постановою був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.5 ст. 96 КУпАП та на нього накладені адміністративні стягнення у вигляді штрафу у розмірі 5 950,00 грн. Зазначену постанову позивач вважає необґрунтованою, безпідставною, так як придбав у власність будинок у 2005 році, що розташований за адресою:[ADDRESS] На земельній ділянці попереднім власником було розпочато самовільне будівництво прибудови до житлового будинку, а саме було зроблено фундамент зі шлаку. Факт самовільного будівництва підтверджено приписом №588 від 19.10.2001р. наданим Державною інспекцією архітектурно-будівельного контролю у зв'язку з чим вважає, що постанова підлягає скасуванню. Позивач [PERSON] та представники позивача [PERSON] та [PERSON], заявлені позовні вимоги підтримали в повному обсязі, та просили задовольнити. Відповідач явку свого представника до суду не забезпечив, про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Суд вислухавши пояснення позивача, його представників, вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що т.в.о. начальника Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Дніпропетровській області Садовий І.Д. на підставі протоколу від 11.12.12 р., акта від 11.12.2012р. та припису від 11.12.12 р. було винесено постанову від 25.06.2013 р., якою позивач [PERSON] був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.5 ст. 96 КУпАП та на нього накладене адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 5950, 00 грн. (а.с. 14-16,20). У згаданій постанові у справі про адміністративне правопорушення зазначено, що правопорушником було допущене порушення вимоги законодавства, будівельних норм, державних стандартів і правил, а саме розпочав виконувати будівельні роботи без відповідного документу, який дає право виконувати такі роботи, чим порушив вимоги ст.34 ЗУ «Про регулювання містобудівної діяльності». Також, судом встановлено, що згідно припису №558 від 19.10.2001р.наданим Державною інспекцією архітектурно-будівельного контролю, було встановлено факт самовільного будівництва по [ADDRESS], який був вчинений попереднім власником (а.с.13), так як позивач даний будинок придбав у 2005 р. Згідно ст. 289 КУпАП, скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу. Відповідно до ст. 100 КАС України адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд за заявою особи, яка його подала, не знайде підстав для поновлення строку. Оскільки з матеріалів адміністративного позову вбачається, що позивач просить суд скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення від 25.06.2013 р., а до суду за захистом своїх прав звернувся лише 26.11. 2013 року, тобто з пропуском строку визначеного ст. 289 КУпАП, а також враховуючи те, що про зазначені обставини позивачу стало відомо лише 18.11.2013р. та він звернувся з відповідним клопотанням про його поновлення у позовній заяві з причин, які є поважними, суд вважає за необхідне поновити пропущений ним строк. Аналізуючи спірні правовідносини, суд приходить до наступного. Так, згідно ч. 2 ст. 41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється інспекціями державного архітектурно-будівельного контролю в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Відповідно до ч. 3 ст. 41 вищезазначеного Закону України інспекції державного архітектурно-будівельного контролю розглядають відповідно до закону справи про правопорушення у сфері містобудівної діяльності. Згідно зі ст. ст. 3, 4 Закону України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності» справи про правопорушення, передбачені цим Законом, розглядаються Державною архітектурно-будівельною інспекцією України та її територіальними органами. Накладати штраф від імені Державної архітектурно-будівельної інспекції України та її територіальних органів мають право керівник Державної архітектурно-будівельної інспекції України та його заступники, керівники територіальних органів та їх заступники. Порядок накладення штрафів за правопорушення у сфері містобудівної діяльності визначається Кабінетом Міністрів України. Так, згідно Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю» затвердженого постановою КМУ від 23.05.2011р. №553 передбачено, що позапланова перевірка проводиться у разі виявлення факту самочинного будівництва об'єкта; державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється у присутності суб'єктів містобудування або їх представників, які будують або збудували об'єкт будівництва; за результатами здійснення контролю складається акт перевірки, у разі виявлення порушень, крім акту, складається протокол разом з приписом про усунення порушення або припис про зупинення підготовчих та будівельних робіт, які виконуються без повідомлення, реєстрації декларації про початок їх виконання або дозволу на виконання будівельних робіт; у разі відмови суб'єкта містобудування від отримання акту, протоколу та припису, вони надсилаються йому рекомендованим листом з повідомленням. Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління, і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. Обов'язковою ознакою адміністративного правопорушення як мови адміністративної відповідальності є наявність в діях правопорушника вини у форми умислу чи необережності. Згідно ч. 2 ст. 71 КАС України у справах про протиправність рішень, дій, бездіяльності суб'єктів владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Заперечуючи оскаржувану постанову, позивач послався зокрема на те, що протокол про адміністративне правопорушення та акт відносно нього були складені за його відсутності, а також суд враховує той факт, що самовільне будівництво відбулося 19.10.2001р., в свою чергу підтверджується приписом №558 наданим Державною інспекцією архітектурно-будівельного контролю, а сам будинок по пр.. Свободи. м.Дніпропетровська був придбаний позивачем лише у 2005р. . Враховуючи, що доводи позивача відповідачем в порядку ст. 71 КАС України не спростовані, суд доходить висновку про необґрунтованість оскаржуваної постанови та вважає за необхідне позов задовольнити. На підставі викладеного,

Результат розгляду: granted