Рішення адміністративного суду від 2014-02-11 00:00:00+02

Позивачка звернулася до суду з вказаним позовом, в якому просила зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в м. Красноармійську та Красноармійському районі Донецької області прийняти нову довідку про складові заробітної плати, здійснити перерахунок та виплату пенсії з 13.12.2012 року згідно вимог ч. 5 ст. 37 З.У. «Про державну службу» в розмірі 88% від заробітної плати. На виконання постанови суду відповідач здійснив перерахунок пенсії та виніс розпорядження від 13.11.2013 року № 165068 згідно якого здійснено перерахунок та застосовано відсоток розрахунку в розмірі 80 % заробітної плати на підставі ст.. 37 З.У. «Про державну службу» замість - 88 відсотків, зменшуючи тим самим пенсію на 8%. Не погодившись з розпорядженням про перерахунок пенсії в цій частині вона звернулася до Начальника УПФУ з вимогою надати роз'яснення. 24.12.2013 року вона отримала відповідь, що при перерахунку пенсії застосовано положення ст.. 37 Закону України «Про державну службу» (у редакції чинній на момент виникнення спірних відносин), у відповідності до якої, пенсія державним службовцям призначається в розмірі 80 % від сум їх заробітної плати, на яку нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування. Позивачка вважає, що їй, як державному службовцеві, повинна бути перерахована пенсія згідно вимог ч. 5 ст. 37 З.У. «Про державну службу» в розмірі 88% від заробітної плати. Оскільки ч. 2 ст. 33 Закону № 3723 передбачено, що заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій доплат за ранги, надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок. В судове засідання позивач, який був належним чином повідомлений про час розгляду справи, не з'явився, надав суду заяву, в якій просить розглянути справу у його відсутність. Відповідач, який був належним чином повідомлений про час розгляду справи, в судове засідання не з'явився, надав суду заяву, зазначивши, що позов не визнає та просить розглянути справу у його відсутність. Відповідно до положень ч.4 ст. 122 КАС України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження. Суд, дослідивши матеріали адміністративної справи, вважає, що позов задоволенню не підлягає з наступних підстав. Судом встановлено, що позивачка [PERSON] перебуває на обліку в м. Красноармійську та Красноармійському районі Донецької області та отримує пенсію за віком, згідно з Законом України «Про державну службу» з 07.09.2010 року. Працювала на посаді начальника відділу культури, туризму та культурної спадщини Красноармійської міської ради в Донецькій області. Стаж державного службовця - 18 років 11 місяців 16 днів. На виконання постанови суду відповідач здійснив перерахунок пенсії та виніс розпорядження від 13.11.2013 року № 165068 згідно якого здійснено перерахунок та застосовано відсоток розрахунку в розмірі 80 % заробітної плати на підставі ст.. 37 З.У. «Про державну службу» замість - 88 відсотків, зменшуючи тим самим пенсію на 8%. Не погодившись з розпорядженням про перерахунок пенсії в цій частині вона звернулася до Начальника УПФУ з вимогою надати роз'яснення. 24.12.2013 року вона отримала відповідь, що при перерахунку пенсії застосовано положення ст.. 37 Закону України «Про державну службу» (у редакції чинній на момент виникнення спірних відносин), у відповідності до якої, пенсія державним службовцям призначається в розмірі 80 % від сум їх заробітної плати, на яку нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування. (а.с 10-12). За приписами ст.. 37 Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 року № 3723-12 (надалі Закон № 3723), із змінами та доповненнями внесеними Законом України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» від 08.07.2011 року № 3668-VI, яка регулює пенсійне забезпечення державних службовців, пенсія державним службовцям призначається в розмірі 80 відсотків суми їх заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 80 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування. 01 жовтня 2011 року набрав чинності Закон України « Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» від 08 липня 2011 року № 3668-VI, яким внесено зміни до деяких законодавчих актів України, у тому числі в статті 37 Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 року № 3723-12 викладеної у новій редакції, максимальний розмір пенсії (крім пенсійних виплат, що здійснюються з Накопичувального пенсійного фонду) або щомісячного довічного грошового утримання з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною, призначених (перерахованих) відповідно до законів України «Про державну службу» не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність. Вирішуючи питання про застосування статті 37 Закону України «Про державну службу» у часі, суд виходить із того, що згідно зі статтею 22 Конституції України закріплені нею права і свободи не є вичерпними, гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийняті нових законів або внесенні змін до чинних законодавчих актів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод. Відповідно до частини першої статті 66 цього Закону до заробітку для обчислення пенсії включаються всі види оплати праці (виплат, доходу), на які відповідно до Закону України «Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування» нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, в межах максимальної величини фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, оподатковуваного доходу (прибутку), сукупного оподатковуваного доходу (граничної суми заробітної плати (доходу), з яких справляються страхові внески (збори) до соціальних фондів, що діяла на день одержання зазначеного заробітку (виплат, доходу). Стаття 41 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» визначає виплати (доходи), що враховуються в заробітну плату (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії. Так, зокрема до такого доходу (заробітної плати) враховуються: суми виплат, отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно з цим Законом були фактично нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески; суми виплат, отримуваних застрахованою особою до набрання чинності цим Законом, у межах сум, на які відповідно до законодавства, що діяло раніше, нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування. Відповідачем правомірно застосований граничний розмір встановлений державним службовцям на момент проведення перерахунку виходячи з положень Закону якими чітко встановлено обов'язкові умови призначення та перерахунку пенсії, зокрема те що її розмір дорівнює 80 відсотків від суми місячної (чинної) заробітної плати, до якої включаються всі види оплати праці, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування. Застосовувати непередбачений Законом розмір пенсії на момент перерахунку вбачається неможливим.

Результат розгляду: denied