Рішення адміністративного суду від 2014-03-13 00:00:00+02

Відповідач - [PERSON] (ідентифікаційний номер [NUMBER]) зареєстрований як фізична особа-підприємець 31 січня 2006 року виконавчим комітетом Маріупольської міської ради Донецької області, що підтверджується свідоцтвом про державну реєстрацію та витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців(а.с. 3, 4). Як платник податків відповідач перебуває на обліку в Маріупольській об'єднаній державній податковій інспекції Головного управління Міндоходів у Донецькій області з 01 лютого 2006 року за № 2667, що підтверджується довідкою форми № 4-ОПП від 01 лютого 2006 року № 2667/10/29-014-8 (а. с. 16). Позивач є органом державної влади, уповноваженим здійснювати функцію контролю за визначенням та сплатою платником податків, повноваження якого на звернення до суду із позовом про стягнення податкового боргу прямо визначені законодавством України. Згідно з підпункту 16.1.4. пункту 16.1 статті 16 Податкового кодексу України платник податків зобов'язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи. Відповідно до підпункту 14.1.175. пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України податковим боргом є сума узгодженого грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання. Податкова декларація подається за звітний період в установлені цим Кодексом строки контролюючому органу, в якому перебуває на обліку платник податків, як передбачено пунктом 49.1 вказаного кодексу. Згідно з підпунктом 49.18.5 пункту 49.18 статті 49 Податкового кодексу України податкові декларації подаються за базовий звітний (податковий) період, що дорівнює календарному року для платників податку на доходи фізичних осіб - підприємців - протягом 40 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) року. Маріупольською об'єднаною державною податковою інспекцією Головного управління Міндоходів у Донецькій області було проведено камеральну перевірку відповідача з питання неподання податкової звітності, за наслідками якої складено акт № 00123/17-1/[NUMBER] від 12 липня 2012 року (а.с. 6-7), один примірник якого надіслано відповідачу поштою та 17 липня 2012 року отримано (а.с. 8). Перевіркою встановлено неподання відповідачем до податкового органу податкової декларації про майновий стан і доходи за 2011 рік по строку 09 лютого 2012 року. 25 липня 2012 року на підставі зазначеного акту перевірки позивачем прийняте податкове повідомлення-рішення № 0005801701 (а.с. 9), яким нараховано штрафних (фінансових) санкцій в сумі 170,00 гривень, яке направлено відповідачу поштою рекомендованим листом з повідомленням та отримане відповідачем 28 липня 2012 року (а.с. 10). Підпунктом 20.1.19 пункту 20.1 статті 20 Податкового кодексу України визначено, що контролюючі органи мають право застосовувати до платників податків передбачені законом фінансові (штрафні) санкції (штрафи) за порушення податкового чи іншого законодавства, контроль за додержанням якого покладено на контролюючі органи; стягувати до бюджетів та державних цільових фондів суми грошових зобов'язань та/або податкового боргу у випадках, порядку та розмірі, встановлених цим Кодексом та іншими законами України; стягувати суми недоїмки із сплати єдиного внеску; стягувати суми простроченої заборгованості суб'єктів господарювання перед державою (Автономною Республікою Крим чи територіальною громадою міста) за кредитами (позиками), залученими державою (Автономною Республікою Крим чи територіальною громадою міста) або під державні (місцеві) гарантії, а також за кредитами із бюджету в порядку, визначеному цим Кодексом та іншими законами України. Згідно з пунктом 57.3. статті 57 Податкового кодексу України у разі визначення грошового зобов'язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов'язаний сплатити нараховану суму грошового зобов'язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу. 25 липня 2012 року позивачем прийняте податкове повідомлення-рішення № 0005801701 (а.с. 9), яким нараховано штрафних (фінансових) санкцій в сумі 170,00 гривень, яке отримане відповідачем 28 липня 2012 року (а.с. 10). Документи, які свідчать про оскарження або сплату відповідачем штрафних (фінансових) санкцій, нарахованих зазначеним податковим повідомленням-рішенням в матеріалах справи відсутні. За відповідачем обліковується заборгованість зі сплати штрафних (фінансових) санкцій з податку на доходи фізичних осіб у сумі 170,00 гривень, що підтверджується зворотнім боком облікової картки відповідача (а.с. 12-13). Згідно з пунктом 59.1. статті 59 Податкового кодексу України у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення. Податкова вимога не надсилається (не вручається), якщо загальна сума податкового боргу платника податків не перевищує двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Відповідно до пункту 87.11 статті 87 Податкового кодексу України орган стягнення звертається до суду з позовом про стягнення суми податкового боргу платника податку - фізичної особи. Стягнення податкового боргу за рішенням суду здійснюється державною виконавчою службою відповідно до закону про виконавче провадження. З огляду на викладене вище, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення заявлених позивачем вимог у повному обсязі. Відповідно до частини 4 статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах, в яких позивачем є суб'єкт владних повноважень, а відповідачем - фізична чи юридична особа, судові витрати, здійснені позивачем, з відповідача не стягуються. Згідно з абз. 12 частини 1 статті 256 КАС України негайно виконуються постанови суду, прийняті в порядку скороченого провадження у адміністративних справах, передбачених пунктами 1, 3, 4, 5 частини першої статті 183-2 цього Кодексу. На підставі викладеного,

Результат розгляду: granted