Рішення адміністративного суду від 2014-01-20 00:00:00+02

До Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшов позов Відкритого акціонерного товариства «Південний гірничо-збагачувальний комбінат» до Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м.Дніпропетровську Міжрегіонального головного управління Міндоходів, в якому позивач просить: - визнати протиправними дії Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Дніпропетровську Міжрегіонального головного управління Міндоходів, щодо нарахування пені Відкритому акціонерному товариству «Південний гірничо-збагачувальний комбінат» по податку на прибуток в сумі 2936 582,00 грн.; - зобов'язати Спеціалізовану державну податкову інспекцію з обслуговування великих платників у м. Дніпропетровську Міжрегіонального головного управління Міндоходів вчинити певні дії, а саме: видалити суму незаконно нарахованої пені в сумі 2 936 582,00грн. з особового рахунку Відкритого акціонерного товариства «Південний гірничо-збагачувальний комбінат»; - зобов'язати Спеціалізовану державну податкову інспекцію з обслуговування великих платників у м. Дніпропетровську Міжрегіонального головного управління Міндоходів поновити в картці особового рахунку Відкритого акціонерного товариства «Південний гірничо-збагачувальний комбінат» кошти, які були зараховані в рахунок погашення незаконно нарахованої пені в сумі 2 936 582,00 грн. В обґрунтування позовних вимог, позивач зазначив, що відповідачем безпідставно нарахована пеня в розмірі 2 936 582,00 грн., оскільки п.6 підрозділу 10 розділу XX Податкового кодексу України не передбачено застосування фінансових санкцій за порушення податкового законодавства за наслідками діяльності у другому - четвертому календарних кварталах 2011 року. 13.01.2014р. відповідач надав заперечення, в яких вказав, що висновки стосовно фактів порушень, допущених Відкритим акціонерним товариством «Південний гірничо-збагачувальний комбінат», зроблено на підставі даних податкової звітності підприємства з урахуванням норм чинного податкового законодавства та є обґрунтованими і правомірними. В судовому засіданні представники позивача підтримали позовні вимоги, просили позов задовольнити, з підстав зазначених у позовній заяві. Представник відповідача у судове засідання 20.01.2014р. не з'явився, повідомлений належним чином, що підтверджується матеріалами справи. Заслухавши пояснення представників позивача, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків. В судовому засіданні встановлено, що Головним державним ревізором - інспектором відділу податкового супроводження підприємств гірничо-металургійної галузі Криворізького управління Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Дніпропетровську Міжрегіонального головного управління Міндоходів (далі по тексту - СДПІ з ОВП у м.Дніпропетровську МГУМД) Лященко В.А. на підставі п.86.2 ст.86 глави 8 розділу II Податкового кодексу України, у порядку ст.76 глави 8 розділу II Податкового кодексу України проведено камеральну перевірку податкової звітності з податку на прибуток за ІІ-ІV квартали 2011 року Відкритого акціонерного товариства «Південний гірничо-збагачувальний комбінат» (далі - ВАГ «ПівдГЗК»), про що складено акт від 16.08.2013р. № 5/32.3/00191000 камеральної перевірки даних, задекларованих у податковій звітності з податку на прибуток (уточнюючий) ВАТ «ПівдГЗК» за ІІ-ІV квартали 2011 року (далі по тексту - Акт). Перевіркою встановлено, що ВАТ «ПівдГЗК» до СДПІ з ОВП у м. Дніпропетровську МГУМД 19.07.13р. надано уточнюючу податкову декларацію з податку на прибуток підприємства за ІІ-ІV квартали 2011 року №9017226480, якою самостійно виправлено помилку та збільшено податкове зобов'язання звітного (податкового) періоду, що уточнюється на суму 22 335 842,00грн. (рядок 23 декларації) при цьому, в рядку 25 не зазначено нараховану суму пені. На підставі даних, викладених в Акті камеральної перевірки СДПІ з ОВП у м. Дніпропетровську МГУМД дійшла висновку про порушення ВАТ «ПівдГЗК» підпункту 129.1.2 пункту 129.1 ст.129 Податкового кодексу України (далі ПКУ), що призвело до не нарахування та не сплати пені в зв'язку з самостійним виправленням помилки при наданні уточнюючої податкової декларації з податку на прибуток підприємств за ІІ-ІV квартали 2011 року. 21.08.2013р. з дотриманням строків, передбачених законодавством, платник податків подав заперечення на Акт перевірки від 16.08.2013р. за № 5/32.3/00191000. 02.09.2013р. ВАТ «ПівдГЗК» отримало лист про результати розгляду заперечень від 29.08.2013р. № 6107/10/32.3, згідно якого, висновки викладені в Акті перевірки ВАТ «ПівдГЗК» від 16.08.2013р. за № 5/32.3/00191000 залишені без змін. На підставі акту камеральної перевірки від 16.08.2013р. № 5/32.3/00191000, з урахуванням результату розгляду заперечень, 05.09.2013р. ВАТ «ПівдГЗК» було повідомлено (лист від 02.09.2013р. № 6494/10/32.3), що СДПІ з ОВП у м. Дніпропетровську МГУМД буде проведено нарахування суми пені по особовому рахунку ВАТ «ПівдГЗК» по податку на прибуток. Листом від 25.10.2013р. №12677 СДПІ ОВП у м. Дніпропетровську МГУМД повідомило ВАТ «ПівдГЗК», що 22.10.2013р. по податку на прибуток приватних підприємств нарахована пеня у сумі 2 936 582,00грн., та запропоновано здійснити зарахування зазначеної пені за рахунок переплати по податку на прибуток приватних підприємств. 31.10.2013р. з метою уникнення виникнення боргу та відмови контролюючим органом в автоматичному відшкодуванні ПДВ з підстав передбачених п.200.19.7 ст.200 Податкового кодексу України, ВАТ «ПівдГЗК» надало згоду на погашення нарахованої пені з податку на прибуток у розмірі 2936582,00 грн. за рахунок наявної переплати з податку на прибуток приватних підприємств. Разом з тим ВАТ «ПівдГЗК» у листі від 31.10.2013р. № 52-06/8595 зазначило, що вважає протиправними дії контролюючого органу щодо нарахування та відображення в картці особового рахунку з податку на прибуток приватних підприємств суми пені в розмірі 2 936 582,00грн. та попереджає податковий орган про подальше оскарження незаконних дій податкового органу. За результатами розгляду скарги Міжрегіональним головним управлінням Міндоходів-центральним офісом з обслуговування великих платників, надано відповідь ВАТ «ПівдГЗК» про те, що лист від 02.09.2013р. № 6494/10/32.3 з пропозицією самостійно сплатити пеню, само по собі не породжує настання правових наслідків, а свідчить про сервісне обслуговування та вказує на наявність підстав для настання несприятливих наслідків для платника податків. Згідно з пп. 20.1.18 п. 20.1 ст. 20 Податкового кодексу України, контролюючі органи мають право визначати у порядку, встановленому цим Кодексом, суми податкових та грошових зобов'язань платників податків; застосовувати до платників податків передбачені законом фінансові (штрафні) санкції (штрафи) за порушення податкового чи іншого законодавства, контроль за додержанням якого, покладено на контролюючі органи (пп. 20.1.19 п. 20.1 ст. 20 ПКУ). Підпунктом 14.1.265 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України передбачено, що штрафна санкція (фінансова санкція, штраф) - плата у вигляді фіксованої суми та/або відсотків, що справляється з платника податків у зв'язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням яких, покладено на контролюючі органи, а також штрафні санкції за порушення у сфері зовнішньоекономічної діяльності. Згідно пп.14.1.162 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України, пеня - сума коштів у вигляді відсотків, нарахованих на суми грошових зобов'язань, не сплачених у встановлені законодавством строки. Відповідно до п.4.1 Розділу 4 Інструкції про порядок ведення органами державної податкової служби оперативного обліку платежів до бюджету, контроль за справлянням яких, здійснюється органами державної податкової служби України, затвердженою наказом Державної податкової адміністрації України 18 липня 2005р. за № 276, нарахуванню в особових рахунках платників підлягають податкові зобов'язання, штрафні санкції та пеня, нараховані органом державної податкової служби та узгоджені платником відповідно до чинного законодавства. Проте, суд зазначає, що відповідно до п.6 підрозділу 10 розділу XX Податкового кодексу України, не застосовуються фінансові санкції до платників податку на прибуток підприємств та платників податків, що перейшли на загальну систему оподаткування, за порушення податкового законодавства за наслідками діяльності у другому - четвертому календарних кварталах 2011 року. З огляду на вищевикладене, контролюючий орган не має правових підстав для вказаних донарахувань в даному випадку та їх зняття з особового рахунку платника. Також, відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Згідно ст.67 Конституції України, кожен зобов'язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом. Статтею 124 Конституції України передбачено, що юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі, водночас, частиною 2 статті 19 Конституції України визначено, що органи державної влади (до яких належать органи державної податкової служби) та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Щодо позовних вимог про зобов'язання Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Дніпропетровську Міжрегіонального головного управління Міндоходів вчинити певні дії, а саме: видалити суму незаконно нарахованої пені в сумі 2 936 582,00грн. з особового рахунку Відкритого акціонерного товариства «Південний гірничо-збагачувальний комбінат», суд зазначає наступне. Відмовляючи в задоволенні позовних вимог в цій частині, суд виходив з того, що вказані позовні вимоги, є похідними від позовних вимог про зобов'язання Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Дніпропетровську Міжрегіонального головного управління Міндоходів поновити в картці особового рахунку Відкритого акціонерного товариства «Південний гірничо-збагачувальний комбінат» кошти, які були зараховані в рахунок погашення незаконно нарахованої пені в сумі 2 936 582,00 грн. За змістом частин 4, 5 ст. 11 Кодексу адміністративного судочинства України суд повинен визначити характер спірних правовідносин та зміст правової вимоги, матеріальний закон, який їх регулює, а також факти, що підлягають встановленню і лежать в основі вимог та заперечень; з'ясувати, які є докази на підтвердження зазначених фактів. Таким чином, суд дійшов висновку, що поданих позивачем доказів достатньо для встановлення обставин справи та для ухвалення судового рішення. Одним з принципів адміністративного судочинства, передбачених ст.7 Кодексу адміністративного судочинства України, є принцип законності, який відповідно до ст.9 Кодексу адміністративного судочинства України, полягає в наступному, суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого, органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Відповідно до ч.1 ст.71 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу, а суд, згідно ст.86 цього Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Вирішуючи питання щодо судового збору, суд виходить з наступного. Відповідно до ч.3 ст. 94 КАС України, якщо адміністративний позов задоволено частково, судові витрати, здійснені позивачем, присуджуються йому відповідно до задоволених вимог, а відповідачу - відповідно до тієї частини вимог, у задоволенні яких, позивачеві відмовлено. У зв'язку з чим, стягнути з Державного бюджету України на користь ВАТ «Південий гірничо-збагачувальний комбінат» судовий збір в розмірі 260,81 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 162 КАС України, при вирішені справи по суті, суд може задовольнити адміністративний позов повністю або частково чи відмовити в його задоволенні повністю, або частково. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку щодо часткового задоволення позовних вимог.

Результат розгляду: partial