Рішення адміністративного суду від 2014-03-17 00:00:00+02

В жовтні 2011 року позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про визнання протиправними дії та зобов'язання вчинити дії . Постановою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 17.01.2012 року позов задоволено. Не погодившись з таким рішенням суду Відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати вказану постанову з підстав порушення судом першої інстанції матеріального та процесуального права, а також як таку, що винесена без врахування всіх обставин, що мають значення для вирішення справи. Згідно зі ст.ст.183-2, 197 КАС України суд апеляційної інстанції розглядає справу в порядку письмового провадження. Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду першої інстанції та доводи апеляційної скарги, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. В жовтні 2011 року позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про зобов'язання відповідача нарахувати і виплатити позивачу недоплачену частину пенсії з урахуванням премії у розмірі 90% посадового окладу, починаючи з 01 червня 2011 року. Постановою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 17.01.2012 року позов задоволено: зобов'язано Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області провести перерахунок та виплату пенсії [PERSON] з 01 червня 2011 року, з врахуванням премії у розмірі 90% посадового окладу у відповідності до наказу Міністра оборони України №355 від 25.06.2011 року та з врахуванням проведених виплат. Колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції виходячи з наступного. Як досліджено з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, апелянт перебуває на обліку в ГУПФУ та отримує пенсію за вислугу років відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб". Надаючи правову оцінку доводам скаржника, колегія суддів погоджується з посиланнями останнього, що згідно з п.2 Постанови Кабінету Міністрів України від 07.11.2007 року №1294 "Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу", Міністру оборони України надано право установлювати грошове забезпечення військовослужбовців, в тому числі і премії військовослужбовцям у межах асигнувань, що виділяються на їх утримання. Так, наказом Міністра оборони України №355 від 25.06.2011 року (який застосовується з 01.06.2011 року внесені зміни до п.8 Наказу Міністра оборони України №50 від 28.01.2011 року - абзац п'ятий викладений в новій редакції "премія особам рядового, сержантського та старшинського складу - 125 відсотків посадового окладу; науково-педагогічним працівникам з числа військовослужбовців науково-педагогічного складу вищих військових навчальних закладів, які мають статус національних, та військових навчальних підрозділів вищих навчальних закладів, які мають статус національних - 105 відсотків посадового окладу; іншим військовослужбовцям - 90 відсотків посадового окладу". Відповідно до вимоги ч.3 ст.63 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв'язку зі зміною розміру хоча б одною з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, або у зв'язку із введенням для зазначених категорій осіб нових щомісячних додаткових видів грошовою забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством. Перерахунок пенсій здійснюється на момент виникнення права на перерахунок пенсій і провадиться у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, у строки, передбачені ч.2 ст.51 цього Закону. Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що підставою для проведення перерахунку пенсії є фактична зміна хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, проведена на підставі належного рішення суб'єкта владних повноважень, наділеного правом встановлювати чи змінювати види грошового забезпечення військовослужбовців Відповідно до Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №45 від 13.02.2008 року, перерахунок раніше призначених пенсій проводиться у разі прийняття рішення Кабінетом Міністрів України про зміну розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення для відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за Законом, або у зв'язку із введенням для них нових щомісячних додаткових видів; грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, установлених законодавством. Підпунктом 2 п.5 Постанови Кабінету Міністрів України №1294 від 07.11.2007 року встановлено, що Міністр оборони України має право у межах асигнувань, що виділяються на утримання військовослужбовців, здійснювати преміювання військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової військової служби), відповідно до їх особистого вкладу в загальний результат служби у межах фонду преміювання, утвореного у розмірі не менш як 10 відсотків посадових окладів та економії фонду грошового забезпечення. Водночас, на думку суду апеляційної інстанції, виплата премії діючим військовослужбовцям у підвищеному розмірі не є підставою для перерахунку пенсії апелянта, оскільки виплата премії є змінною величиною та залежить від фінансового забезпечення військової установи, що в свою чергу свідчить про відсутність правових підстав для задоволення адміністративного позову [PERSON] Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваного рішення порушено норми матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, а тому оскаржувана постанова підлягає скасуванню в частині задоволених позовних вимог з прийняттям в цій частині нового рішення про відмову в задоволенні позову. Згідно зі ст. 202 КАС України підставами для скасування постанови або ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання.

Результат розгляду: denied