Рішення адміністративного суду від 2014-01-22 00:00:00+02

[PERSON] (далі - позивач) звернувся до Солом'янського районного суду міста Києва з позовною заявою до управління Пенсійного фонду України в Солом'янському районі міста Києва (далі - відповідач) про зобов'язання відповідача здійснити перерахунок та виплату призначеної йому пенсії з урахування виплаченої матеріальної допомоги на оздоровлення за період 2010-2011 рр. Солом'янський районний суд міста Києва своєю постановою від 28 лютого 2012 року в задоволенні адміністративного позову відмовив. Не погоджуючись з судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Солом'янського районного суду міста Києва від 28 лютого 2012 року та постановити нову про задоволення адміністративного позову. На думку апелянта, зазначену постанову суду прийнято з порушенням норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи. Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та дослідивши докази, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а постанова суду першої інстанції скасуванню, з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи, позивач з 18 липня 2011 року перебуває на обліку у відповідача та отримує пенсію за віком відповідно до вимог статті 37 Закону України «Про Державну службу» від 16 грудня 1993 року № 3723-ХІІ. Пенсія нараховується йому відповідно до довідки про складові заробітної плати (посадовий оклад, надбавка за ранг або кваліфікаційні класи, або класний чин, або спеціальні звання, або дипломатичний ранг, надбавку за вислугу років), що подається для призначення пенсії та довідки про складові заробітної плати (за останні 24 календарні місяці роботи або за будь-які 60 календарних місяців роботи підряд перед зверненням за пенсією), що подається для призначення пенсії. Позивач звертався до відповідача з проханням здійснити перерахунок пенсії, надавши всі необхідні документи, що визначені чинним законодавством. Відповідач листом від 24 жовтня 2011 року № 16422/09/Д-5497 в перерахунку пенсії позивачу відмовив, пославшись на те, що пенсія призначена йому згідно з вимогами чинного законодавства і при визначенні заробітної плати для її обчислення були включені складові заробітної плати, передбачені ст. 33 Закону України «Про Державну службу» та постановою Кабінету Міністрів України від 31.05.2000 року № 865 «Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітної плати для обчислення пенсії». З приводу даних правовідносин, колегія суддів звертає увагу на наступне. Відповідно до ч. 1 ст. 37 ЗУ «Про державну службу», пенсія державним службовцям призначається в розмірі 80 відсотків суми їх заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування. Крім того, відповідно до ч. 2 ст. 33 ЗУ «Про державну службу», заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплати за ранги, надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок. Згідно ст. 66 ЗУ «Про пенсійне забезпечення», до заробітку для обчислення пенсії включаються всі види оплати праці (виплат, доходу), на які відповідно до Закону України «Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування» (400/97-ВР) нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, в межах максимальної величини фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, оподатковуваного доходу (прибутку), сукупного оподатковуваного доходу (граничної суми заробітної плати (доходу), з яких справляються страхові внески (збори) до соціальних фондів, що діяла на день одержання зазначеного заробітку (виплат, доходу). Відповідно до п. 2 ч.1 ст. 41 ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», до заробітної плати (доходу) для обчислення пенсії враховуються суми виплат (доходу), отримуваних застрахованою особою до набрання чинності цим Законом, у межах сум, на які відповідно до законодавства, що діяло раніше, нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, а за періоди до запровадження обмеження максимального розміру заробітної плати (доходу), з якої сплачувалися зазначені внески (збір), - у межах сум, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, включалися до заробітної плати, з якої обчислювалася пенсія відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення» (1788-12), і не перевищують 5,6 розміру середньої заробітної плати в Україні на день отримання зазначених сум. Як вбачається з довідки про складові заробітної плати надбавки та премії в період з липня 2009 року по червень 2011 року «інші виплати» це виплати матеріальної допомоги на оздоровлення та на всі виплати, включені в довідку, нараховано страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, а з 01.01.2011 року - єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування. Виходячи з наведеного, колегія суддів апеляційної інстанції приходить до висновку, що суд першої інстанції порушив правила застосування норм права, надавши перевагу положенням Закону України «Про державну службу», які щодо спірних відносин є загальними. У той же час перевагу мають спеціальні норми, що визначають виплати (доходи) для обчислення пенсії, а саме ст. 41 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та ст. 66 Закону України «Про пенсійне забезпечення». Що стосується вимоги позивача про стягнення з відповідача різниці в пенсії за минулий час у розмірі 208 грн. 87 коп. за кожен місяць, починаючи з 18 липня 2011 року, то вона є необґрунтованою, оскільки дана сума повинна бути спочатку вирахувана відповідачем. За таких підстав апеляційна скарга підлягає задоволенню, а постанова суду першої інстанції - скасуванню з прийняттям нової про задоволення адміністративного позову. На підставі викладеного,

Результат розгляду: partial