Рішення адміністративного суду від 2014-02-04 00:00:00+02

У березні 2013 року управління праці та соціального захисту населення Калуської міської ради звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення переплати державної соціальної допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку. Позивач посилався на те, що відповідач зобов'язана була вказати відомості про доходи та майновий стан, однак не вказала про отримання нею соціальної пенсії інвалідам з дитинства 2 групи. В зв'язку з чим [PERSON] надміру виплачені кошти державної соціальної допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку у сумі 3348,12 грн. за періоди з 01.12.2010 року по 31.05.2011 року та з 01.04.2012 року по 30.09.2012 року. Позивач просив стягнути з [PERSON] надміру виплачені кошти допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку у сумі 3348,12 грн. за періоди з 01.12.2010 року по 31.05.2011 року та з 01.04.2012 року по 30.09.2012 року. Постановою Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 08.04.2013 року позов задоволено. Стягнуто з [PERSON] надмірно виплачені кошти допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку у сумі 3348,12 грн. за періоди з 01.12.2010 року по 31.05.2011 року та з 01.04.2012 року по 30.09.2012 року на користь управління праці та соціального захисту населення Калуської міської ради. Постанову суду першої інстанції оскаржила [PERSON], подавши на неї апеляційну скаргу. В апеляційній скарзі апелянт зазначає, що постанова суду першої інстанції є необґрунтована та винесена з порушенням норм матеріального права. Апелянт звертає увагу на те, що їй не було роз'яснено про порядок надання інформації про доходи. Вважає, що позивачем порушений шестимісячний строк звернення до суду. Апелянт просить скасувати постанову Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 08.04.2013 року та прийняти нове рішення, яким відмовити позивачу у повному обсязі заявлених позовних вимог. Оскільки, клопотань від осіб, які беруть участь у справі, про розгляд справи за їх участю не поступило, тому, суд апеляційної інстанції розглядає справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, оскільки таку може бути вирішено на основі наявних у ній доказів (ч. 1 ст. 197 КАС України із змінами і доповненнями, внесеними згідно із Законом України від 07.07.2010 року N 2453-VI), що є достатнім для розгляду даної справи. Вислухавши суддю-доповідача, дослідивши обставини справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційну скаргу слід задовольнити частково з таких підстав. Встановлено, що [PERSON] була призначена державна допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трьох років на період з 01.12.2010 року по 31.05.2011 року та з 01.04.2012 року по 30.09.2012 року. Також встановлено, що [PERSON] паралельно отримувала соціальну пенсію інвалідам з дитинства 2 групи. Ч. 1 та ч. 2 ст. 99 КАС України встановлено, що адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 100 КАС України адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд за заявою особи, яка його подала, не знайде підстав для поновлення строку, про що постановляється ухвала. Позивач пропустив строк звернення до суду, оскільки звернувся з позовом у березні 2013 року. За таких обставин, колегія суддів приходить до переконання про підставність позовних вимог управління праці та соціального захисту населення Калуської міської ради Івано-Франківської області в межах строку звернення до суду, тобто за вересень 2012 року. Позовні вимоги за період з 01.12.2010 року по 31.05.2011 року та з 01.04.2012 року по 31.08.2012 року належить залишити без розгляду. З огляду на наведене, колегія суддів приходить до висновку про неправомірність постанови суду першої інстанції щодо не врахування пропуску строку звернення до суду позивача, тому оскаржувану постанову належить скасувати та прийняти нову постанову про часткове задоволення позовних вимог з наведених вище підстав.

Результат розгляду: partial