Рішення адміністративного суду від 2014-02-19 00:00:00+02

Управління Пенсійного фонду України в Виноградівському районі (далі - позивач, УПФУ у Виноградівському районі) звернулося до Закарпатського окружного адміністративного суду з позовною заявою Приватного підприємства «Нива» (далі - відповідача, ПП «Нива») про стягнення заборгованості по збору на обов'язкове державне пенсійне страхування по відшкодуванню фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених відповідно до п.п. «б»-«з» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» у розмірі 2468,75 грн. Свої вимоги позивач мотивує наступним, приватне підприємство «Нива» зареєстроване в управлінні Пенсійного фонду України Виноградівському районі, як платник збору на обов'язкове державне пенсійне страхування, відповідно до статті 1 Закону України «Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування» № 400/97 від 26 червня 1997 року, а з 01 січня 2004 року також як платник страхових внесків відповідно до статті 15 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 09 липня 2003 року № 1058 разом з тим, відповідачем допущено виникнення заборгованості по відшкодуванню фактичних витрат на виплату і доставку пенсії в сумі 2468,75 грн. перед позивачем яка станом на день розгляду справи є непогашеною. Представником позивача до суду направлено заяву про розгляд справи за його відсутності, на підставі наявних матеріалів у справі та у відповідності до ст. 122 КАС України, розгляд проведено за відсутності представника позивача, на підставі наявних у матеріалах справи доказів. Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча належним чином був повідомлений про дату, час та місце судового засідання, що підтверджується наявними а матеріалах справи повідомленнями Укрпошти про вручення відповідачу судових повісток. Сторони в судове засідання не з'явилися, хоча про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, а відтак у відповідності до ч. 1 ст. 41 КАС України фіксація судового процесу технічними засобами не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про задоволення адміністративного позову, виходячи з наступного: Постановою Закарпатського окружного адміністративного суду від 20 серпня 2013 року в адміністративні справі № 807/2652/13-а (а.с.8) встановлено, що громадянка [PERSON] працювала працівником зерноскладу у виробництві сільськогосподарської продукції на ПП «Нива» їй була призначена пенсія з 03.07.2009 року, відповідно до п. «ж» ст.13 ЗУ «Про пенсійне забезпечення». Відповідно до статті 72 частини 1 Кодексу адміністративного судочинства України, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлені ці обставини. За період з жовтня 2013 року по 25 грудня 2013 року, згідно розрахунків сум фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій ПП «Нива» підлягає відшкодуванню 2468,75 грн., вказані розрахунки були надіслані відповідачеві рекомендованим листом з повідомленням про вручення. Відповідно до наказу Державного комітету зв'язку та інформатизації України, від 22.07.2004 року № 166 «Про затвердження тарифів на оплату послуг, пов'язаних з виплатою і доставкою державних пенсій та грошової допомоги» тарифи на оплату послуг, пов'язаних з виплатою і доставкою державних пенсій та грошової допомоги, застосовуються підприємствами (операторами) зв'язку, що надають ці послуги, у відсотках від суми отриманої пенсії: у місті - 0,79%, у селі та смт. - 1,56%. Згідно з абзацом 4 пункту 1 статті 2 Закону України «Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування» (№ 400/97) для платників збору, визначених пунктом 1 статті 1 цього Закону, об'єктом оподаткування є також фактичні витрати на виплату і доставку пенсій, призначених відповідно до пунктів «б»-«з» ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» до досягнення працівниками пенсійного віку, передбаченого ст. 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення», за ставкою 100% від об'єкта оподаткування. Частиною 2 Прикінцевих Положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» № 1058 від 09.07.2003 року, який набрав чинності з 01.01.2004 року встановлено, що зберігається порядок покриття витрат на виплату і доставку пенсій призначених відповідно до пунктів «б»-«з» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», який діяв до набрання чинності цим Законом. Ст.6 п.6.8 Інструкції від 19.12.2003 року №21-1 встановлено, що підприємства щомісяця до 25-го числа вносять до Пенсійного фонду місячну суму зазначену в повідомленні про розрахунок сум фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій. Проте в порушення зазначених вимог ПП «Нива» належного відшкодування сум виплаченої громадянці пільгової пенсії не здійснило. Ненадходження вказаної суми до бюджету Пенсійного фонду перешкоджає виконанню одного з основних завдань Фонду - забезпечення збирання та акумулювання коштів, призначених для повного та своєчасного фінансування виплати пенсій. Станом на час розгляду справи заборгованість відповідачем не погашена і становить 2468,75 грн. На підставі вище вказаного суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, позовні вимоги підтверджено належними та допустимими доказами. На підставі наведеного та

Результат розгляду: granted