Рішення адміністративного суду від 2014-01-14 00:00:00+02

14.06.2013 р. [PERSON] звернувся до суду з позовом до Інспекції Державного архітектурно-будівельного контролю в Миколаївській області. Свої вимоги мотивував тим, що 17.05.2013 р. відносно нього представником відповідача було складено протокол про адміністративне правопорушення, та 31.05.2013 р. винесено Постанову № 267 про притягнення його до адміністративної відповідальності за порушення ч. 7 ст. 96 КУпАП. Однак обставини, викладені в Постанові та в протоколі, не відповідають дійсності, вимог діючого законодавства позивач не порушував. Також [PERSON] посилався на те, що при винесенні протоколу та Постанови представником не було дотримано процедури, визначеної КУпАП, та порушено його права. В зв'язку з вищевикладеним позивач просив суд визнати неправомірною та скасувати постанову Інспекції Державного архітектурно-будівельного контролю в Миколаївській області № 267 від 31.05.2013 р. про притягнення його до адміністративної відповідальності та накладення адміністративного стягнення. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав. Представник відповідача в судовому засіданні заявлені вимоги не визнав. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши докази, суд встановив наступне. Повноваження Державної архітектурно-будівельної інспекції України визначені Положенням про Державну архітектурно-будівельну інспекцію України, затвердженим Указом Президента України від 08.04.2011 № 439/2011 (надалі - Положення про інспекцію). Згідно з пунктом 2 Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.05.2011 № 553 (надалі - Порядок № 553), державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється за дотриманням вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, проектної документації, будівельних норм, державних стандартів і правил, технічних умов, інших нормативних документів під час виконання підготовчих і будівельних робіт, архітектурних, інженерно-технічних і конструктивних рішень, застосування будівельної продукції; порядку здійснення авторського і технічного нагляду, ведення загального та (або) спеціальних журналів обліку виконання робіт, виконавчої документації, складення актів на виконані будівельно-монтажні та пусконалагоджувальні роботи; інших вимог, установлених законодавством, будівельними нормами, правилами та проектною документацією, щодо створення об'єкта будівництва. Пунктом 7 Порядку № 553 визначений перелік підстав для проведення позапланової перевірки, до яких зокрема віднесені звернення фізичних чи юридичних осіб про порушення суб'єктом містобудування вимог містобудівного законодавства і вимога правоохоронних органів про проведення перевірки. 10.04.2013 до Інспекції надійшов лист за підписом першого заступника прокурора Миколаївської області (від 04.04.2013 № (15)07/1/4-129вих-13, надалі - лист Прокуратури, т. с. 1, ар. 63). У листі Прокуратури вказано, що "… необхідно здійснити в межах … повноважень державний контроль за дотриманням вказаними вище суб'єктами господарювання вимог державних будівельних норм, стандартів і правил під час виконання підготовчих і будівельних робіт. В разі виявлення порушень вимог законодавства вирішити питання про заборону експлуатації об'єктів". [PERSON] є директором ТОВ «Нафтова будівельна компанія». 11.04.2013 Інспекція направила Товариству лист № 7/14-1666-13 (т. с. 1, ар. 11), яким повідомила про проведення з 17.04.2013 до 23.04.2013 позапланової перевірки на Об'єкті. У зазначений в повідомленні час перевірку здійснено не було. Про проведення перевірки у травні 2013 року Інспекція не повідомила позивача. На підставі викладеного суд дійшов висновку, що Інспекція не забезпечила можливість реалізації позивачем наданих йому прав і не дотрималась пункту 9 Порядку № 553. 17.05.2013 р. головним державним інспектором Південного інспекційного відділу Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Миколаївській області Шоломоном О.О. було складено Акт перевірки, Протокол про адміністративне правопорушення, відповідно до якого встановлено, що [PERSON] порушив ч. 8 ст. 36 ЗУ «Про регулювання містобудівної діяльності», а саме: наведено недостовірні дані в декларації про початок виконання будівельних робіт від 19.11.2012 р. № МК 08212222488 щодо найменування об'єкта будівництва та Припис № 208 від 17.05.2013 року. Відповідальність за встановлене правопорушення передбачена ч. 7 ст. 96 КУпАП. Відповідно до ст. ст. 254, 256 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається у двох екземплярах, один з яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності. Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності. При складанні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз'яснюються його права і обов'язки, про що робиться відмітка в протоколі. Як вбачається з матеріалів справи, представником відповідача при складанні протоколу про адміністративне правопорушення відносно [PERSON] було порушено вищезазначені вимоги законодавства, протокол складено за його відсутності. Проте, протокол було направлено позивачу відповідачем листом 18.05.2013 року, та отримано особисто позивачем 22.05.2013 року, відповідно до наданих суду відповідачем копії чека «Укрпошта» та довідки. Між іншим, протокол містить дату та час розгляду адміністративної справи та роз'яснення прав та обов'язків. Відповідно до ст. 280 КпАП України орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Згідно ст. 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитись з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; про розгляді справи користуватись юридичною допомогою. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи. Відповідно до Постанови начальника Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Миколаївській області Міхєєва І.Є. № 267 по справі про адміністративне правопорушення від 31.05.2013 р., за його відсутності та відсутності заперечень, [PERSON] притягнено до адміністративної відповідальності за ч. 7 ст. 96 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 8 500 грн. 00 коп. Проте, необхідно враховувати, що необхідність проведення перевірки достовірності даних, наведених у декларації про початок виконання будівельних робіт, є окремою підставою для проведення позапланової перевірки (пункт 7 Порядку № 553), при цьому строк для проведення такої перевірки обмежений 3 місяцями з дня подання такої декларації. Товариство подало декларацію у листопаді 2012 року, тому у лютому 2013 року Інспекція втратила право перевіряти дані, наведені у декларації, відповідно, право встановити порушення і право притягнути позивача до відповідальності . За таких обставин Постанова про притягнення до адміністративної відповідальності позивача відповідачем не може вважатись законною. Додатковою підставою для визнання Постанови про адміністративне правопорушення протиправною і її скасування є те, що, відповідно до частини 1 статті 38 КУпАП, адміністративне стягнення може бути накладено не пізніш як через два місяця з дня вчинення правопорушення. За змістом частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони відповідно до вимог статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України. Відповідно до статті 11 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Враховуючи вищевикладене судом встановлено, що постанову № 267 про притягнення [PERSON] до адміністративної відповідальності було винесено з порушенням вимог діючого законодавства, відтак позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню, а постанова - скасуванню.

Результат розгляду: granted