Рішення адміністративного суду від 2014-03-07 00:00:00+02

У квітні 2010 року позивач звернувся до суду з вказаним вище адміністративним позовом та, вказуючи на те, що висновки про: - не включення до валового доходу (рядків 01,1 та 001,6 декларації) погашеної дебіторської заборгованості ТОВ «Уніком-Грейн» є передчасним. Оскільки податковий орган не дослідив звітність підприємств за четвертий квартал 2007 року; - витрати на оплату консультаційних послуг по оцінці основних засобів на загальну суму 104254 грн., за договором №UA081806 від 30 квітня 2008 року укладеного з компанією American Appraisal (USA) не пов'язані з господарською діяльністю підприємства; не проведення утримання та перерахування до бюджету доходу під час виплати оподаткованого доходу за придбане рухоме майно (транспортні засоби) на користь платників податку: [PERSON] у січні 2008 року; [PERSON] у лютому 2008 року; донарахування податку з доходів іноземних підприємств безпідставні, оскільки контрагент позивача - нерезидент не веде на території України господарської діяльності, і дохід від надання консультаційних послуг по оцінці основних засобів не включено в перелік доходів нерезидентів, які оподатковуються в Україні - просив: визнати нечинними податкові повідомлення - рішення Державної податкової інспекції у м. Херсоні (надалі - ДПІ) від 22 січня 2010 року №0000232301/0, від 25 січня 2010 року №0000131702, №0000082200/ - нечинними. За наслідками розгляду адміністративного позову Херсонським окружним адміністративним судом 18 лютого 2011 року ухвалено постанову про часткове задоволення адміністративного позову публічного акціонерного товариства «Херсонський комбінат хлібопродуктів» (надалі - Товариство). Суд першої інстанції визнав нечинними податкові повідомлення-рішення: від 22 січня 2010 року №0000232301/0 від 08 квітня 2010 року №0000232301/1 про визначення податкового зобов'язання по податку на прибуток підприємств в сумі 429608 грн. та застосування штрафних санкцій в сумі 214804 грн.; - від 25 січня 2010 року №0000131702/0, від 14 квітня 2010 року №0000131702/1 про визначення податкового зобов'язання з податку з доходів найманих працівників в частині донарахування 22998 грн. 23 коп. податку та застосування штрафних санкцій в сумі 45996 грн. 46 коп.; від 25 січня 2010 року №0000082200/0 від 13 квітня 2010 року №0000082200/1 про визначення податкового зобов'язання з податку на прибуток іноземних юридичних осіб в сумі 31276 грн. 16 коп.. У задоволенні решти позовних вимог, а саме: донарахування податку у сумі 150 грн., що стосується заниження податку при виплаті оподаткованого доходу фізичним особам за придбане рухоме майно (транспортні засоби), при якому позивач не здійснював попереднього утримання, нарахування та сплату до бюджету податку з доходів фізичних осіб - відмовлено. Приймаючи означене рішення, суд першої інстанції виходив з того, що: - в декларації з податку на прибуток за 2007 рік позивач задекларував самостійно виявлену помилку минулих податкових періодів - 1841578 грн.. При прийнятті рішення ДПІ не врахувало тієї обставини, що Товариство самостійно виправило помилку в декларації за рік, тому сума в рядку 02.2 має відношення до доходів 4-го кварталу 2007 року. Заниження суми оподаткованого прибутку не вбачається; - податкова інспекція не навела зауважень до документального оформлення витрат на проведення оцінки основних засобів Товариства. Послуги по оцінці дійсно надавалися, їх вартість не є завищеною, експертів-оцінювачів немає в штаті підприємства, а тому, доводи відповідача щодо відсутності зв'язку між витратами і господарською діяльністю позивача є необґрунтованими; - узгоджена винагорода отримана компанією American Appraisal (USA), яка не здійснює постійної господарської діяльності на території України - є видом компенсації вартості послуги по проведенню оцінки основних засобів, наданої резиденту від нерезидента та не є доходом від здійснення господарської діяльності; - Державна податкова адміністрація України в своїх листах надала роз'яснення з питань застосування положень Закону, що стосуються визначення податкового агента платника податку - фізичної особи отриманих від продажу об'єктів нерухомого майна на товарній біржі. Позивач діяв виходячи з цих податкових роз'яснень. В апеляційній скарзі ДПІ, посилаючись на допущені судом порушення норм матеріального права, невідповідність висновків справи, просить рішення суду скасувати, повністю відмовити позивачу у задоволенні заявлених позовних вимог. Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги відповідач вказав на те, що в порушення вимог п. 12.4.1 п. 12.4 ст. 12 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств» позивачем не включено до складу валового доходу суму погашеної дебіторської заборгованості ТОВ «Унікум-Грейн» в розмірі 1614179 грн.. Також, ДПІ вважає, що оскільки міжнародні стандарти, які ухвалює комітет з Міжнародних стандартів бухгалтерського обліку, мають рекомендаційний характер і не домінують над національними положеннями, які регулюють ведення бухгалтерського обліку та складання фінансової звітності, надання послуг оцінки основних засобів контрагентом «компанія American Appraisal» не направлена на отримання доходу в грошовій, матеріальній або не матеріальній формах, та не є регулярною, постійною та суттєвою. ДПІ вважає, що підприємство в порушення п.п. 8.1.1 п. 8.1 ст. 8 Закону України «Про податок з доходів фізичних осіб», неправомірно під час виплати оподаткованого доходу фізичним особам не проведено попереднє утримання, нарахування та сплату до бюджету податку з доходів фізичних осіб у сумі 22998 грн. 23 коп.. Крім цього, оскільки позивачем не надано довідки, яка підтверджує, що нерезидент (компанія American Appraisal) є резидентом країни, з якою укладено міжнародний договір та враховуючи положення п. 1.21 ст. 1. п.п. «й» п. 13.2 ст. 13 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств», а господарська діяльність компанії American Appraisal на території України є постійною, доходи, отримані цією компанією від наданих послуг, згідно договору від 30 квітня 2008 року №UA081806, підлягають оподаткуванню, як доходи отримані нерезидентом на території України. Суд апеляційної інстанції заслухав суддю-доповідача, розглянув та обговорив доводи апеляційної скарги, перевірив матеріали справи та вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню. Перевіряючи повноту з'ясування судом першої інстанції обставин справи та правильність застосування правових норм, апеляційний суд звертає увагу на таке. Встановлено, що відповідачем проведено планову виїзну документальну перевірку позивача, за результатами якої складено акт № 81/23-5/00952367 від 15.01.2010 року «Про результати позапланової виїзної перевірки Відкритого акціонерного товариства «Херсонський комбінат хлібопродуктів» (код ЄДРПОУ 00952367) з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.07.2007 року по 30.09.2009 року, валютного та іншого законодавства за період з 01.07.2007 року по 30.09.2009 року. Перевіркою встановлено недодержання позивачем вимог п.1.32 ст.1, п.п.4.1.6 п. 4.1 ст.4, п.5.1, п.п.5.2.1 п.5.2 ст.5, п.п.12.4.1 п.12.4 ст.12 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств» що призвело до: - заниження податку на прибуток в розмірі 429608 грн., в т.ч. за 4-й квартал 2007 року на суму 403545 грн., 2-й квартал 2008 року - на суму 13292 грн., 3-й квартал 2008 року у сумі 12771 грн.; - завищення від'ємного значення об'єкта оподаткування за період 2008 року к сумі 104254 грн.; - заниження валового доходу за 4-й квартал 2007 року на суму 1614179 грн.. На підставі акту податковим органом були прийняті оскаржувані податкові повідомлення-рішення: - від 22.01.2010 року №0000232301/0, від 08.04.2010 року №0000232301/1 про визначення податкового зобов'язання по податку на прибуток підприємств в сумі 429608 грн. та застосування штрафних санкцій в сумі 214804 грн.; - від 25.01.2010 року №0000131702/0, від 14.04.2010 року №0000131702/1 про визначення податкового зобов'язання з податку з доходів найманих працівників в сумі 23148 грн. 23 коп., застосування 46296,46 грн. штрафних санкцій; - від 25.01.2010 року №0000082200/0, від 13.04.2010 року №0000082200/1 про визначення податкового зобов'язання з податку на прибуток іноземних юридичних осіб в сумі 15638 грн. 08 коп. та застосування штрафних санкцій в сумі 31276,16 грн.. Оскаржуване податкове повідомлення рішення від 22.01.2010 року №0000232301/0, від 08.04.2010 року №0000232301/1, яке за висновками акту перевірки було прийнято податковими органами на підставі порушення підприємством вимог Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств». Такі висновки ДПІ ґрунтуються на наступному. Сума дебіторської заборгованості в розмірі 1952206 грн., яка утворилась в наслідок несплати ТОВ «Уніком-Грейн» обумовленої суми по договору купівлі-продажу техніки у позивача та була стягнута в судовому порядку з урахуванням нарахованої пені та витрат з урахуванням індексу інфляції, а також 3% річних та витрат по сплаті держмита, була віднесена позивачем до складу валових витрат за 1 півріччя 2005 року. Станом на 01.07.2007 у ВАТ «Херсонський комбінат хлібопродуктів» рахується сума дебіторської заборгованості по ТОВ «Уніком-Грейн» в розмірі 1614179,25 грн.. Згідно договору від 01.12.2007 року №1180 про відступлення права вимоги та акту звірки взаємних розрахунків вказана вище сума дебіторської заборгованості в розмірі 1614179,25 грн. була направлена на погашення існуючої кредиторської заборгованості позивача перед «WJ Exsport Import», яка станом на 01.07.2007 року складала 1632135,76 грн.. За висновками акту ДПІ було зафіксовано, що позивачем не включена погашена дебіторська заборгованість в сумі 1614179,25 грн., а до складу валових витрат віднесена лише різниця перевищення кредиторської заборгованості над дебіторською в сумі 17956,51 грн.. Проте, апеляційний суд не може погодитись з таким висновком акту перевірки, виходячи з наступного. У декларації позивача за 4 квартал 2007 року у рядку 02.2 «коригування валових доходів самостійно виявлені помилки за результатами минулих податкових періодів» було відображено суму 1941833 грн. та у рядку 01.6 задекларовано 2070966 грн., у тому числі: 1614,2 тис. грн.. - погашення дебіторської заборгованості ТОВ «Уніком-Грейн», 191,2 тис. грн. - реалізація інших оборотних активів, 103,6 тис. грн. - доходи від оренди, 93,7 тис. грн. - безоплатно отримані активи, 10,0 тис. грн. - списання кредиторської заборгованості, 58,3 тис. грн. - інші доходи. Неприйняття до уваги органами ДПІ даних обставин є необґрунтованим, оскільки, як вбачається з декларації на прибуток за 2007 рік, позивачем було самостійно виправлено помилки, допущені при декларуванні доходів минулих періодів. Так, в декларації за 11 місяців 2007 року від 19.12.2007 року в рядку 01.1 виправлено 116603215 грн. на 1186032215 грн., а в рядку 01 виправлено 170916883 грн. на 172916883 грн., тобто, зазначена в рядку 02.2 сума безпосередньо відноситься до доходів 4-го кварталу 2007 року. Податковими органами не заперечувався факт того, що підсумовуючи усі показники в декларації, до яких ДПІ не мало зауважень із показниками рядків 01.1 та 01.6 скоригований валовий дохід в цьому випадку складає 45665045 грн., тобто аналогічну суму скоригованого валового доходу, заявлену позивачем. Отже, встановлюючи факт включення позивачем до складу валового доходу суму погашеної заборгованості органами ДПІ повинні були взяті до уваги усі показники валового доходу перевіреного періоду, а не лише рядки 01.6 та 01.1, оскільки при всебічному вивченні показників декларації вбачається, що дана сума була включена до складу скоригованого валового доходу 2007 року та заниження оподатковуваного прибутку не вбачається. Колегія суддів доводи апеляційної скарги вважає необґрунтованими в частині правомірності прийняття податкового повідомлення-рішення від 22 січня 2010 року №0000232301/0 про визначення позивачу податкового зобов'язання по податку на прибуток в сумі 429608 грн. та застосування штрафних санкцій в сумі 214804 грн. та податкового повідомлення-рішення від 08.04.2010 року №0000232301/1, яким були змінені суми податкових зобов'язань та штрафних санкцій. Апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції стосовно того, що органами ДПІ було порушено процесуальний порядок оформлення акту перевірки, як того вимагає Порядок оформлення результатів невиїзних документальних, виїзних планових та позапланових перевірок з питань дотримання податкового, валютного та іншого законодавства, затвердженого наказом ДПА України від 10.08.2005 року №327, який діяв на час перевірки, оскільки податковими органами не наведено в акті переліку документів, вивчення яких стало підставою для прийняття відповідного висновку. З урахуванням цього, можна зробити висновок про недоведеність органами ДПІ обґрунтування своїх вимог та заперечень. Апеляційний суд не погоджується з висновками суду першої інстанції стосовно визнання нечинними податкових повідомлень рішень від 25.01.2010 року №0000082200/0 та від 13.04.2010 року №0000082200/1 про визнання податкового зобов'язання з податку на прибуток іноземних юридичних осіб в сумі 15638 грн. 08 коп. та застосування штрафних санкцій в сумі 31276,16 грн.. Вивчивши підстави, згідно яких органами ДПІ були зроблені висновки щодо порушення позивачем вимог податкового законодавства, що призвело до безпідставного включення до складу валових витрат за період 3 кв. 2008 року консультаційних послуг по оцінці основних фондів на загальну сум 104254, 0 грн. вважає такі висновки податкового органу обґрунтованими, виходячи з наступного. Правова позиція податкового органу в даному питанні ґрунтується на тому, що позивачем безпідставно сформовано податковий кредит по операціям з придбання консультаційних послуг в рамках укладеного договору № UA 081806 від 30.04.2008 року з Компанією «American Appraisal» (США) про виконання консультаційних послуг по оцінці основних засобів позивача, що призначена для підготовки фінансової звітності згідно з міжнародним стандартами. При цьому, навіть приймаючи до уваги той факт, що у податкової інспекції відсутні зауваження до документального оформлення умов укладеного договору про надання таких послуг, судом першої інстанції під час розгляду справи потрібно було встановити чи використовувались позивачем надані Компанією «American Appraisal» послуги в господарській діяльності та чи були вони спрямовані на отримання доходу підприємства. Відтак, отримані позивачем послуги не є обов'язковою операцією, яка направлена на здійснення господарської діяльності, а тому, оплата консультаційних послуг по оцінці основних засобів цілком може здійснюватись за рахунок прибутку, який знаходиться у розпорядженні підприємства. Апеляційний суд вважає помилковим твердження суду першої інстанції стосовно того, що отримані нерезидентом доходи з джерелом походження їх з України є доходами у вигляді виручки або інших видів компенсації вартості товарів (послуг, робіт) та не підлягають утриманню податку з таких доходів позивачем, а тому ДПІ у м. Херсоні неправомірно прийнято податкове повідомлення-рішення від 25.01.10 року №0000082200/0. Позиція апеляційного суду ґрунтується на наступному. За договором № UA 081806 від 30.04.2008 року укладеним між позивачем та Компанією «American Appraisal» (ААР) Инк., заснованою згідно з законодавством Штату Вісконсін в США. Від імені компанії, що проводила оцінку основних засобів позивача, діяв керуючий директор зазначеної компанії Олександр Миколайович Лопатніков на підставі довіреності. Оплата відповідних послуг нерезиденту здійснювалась позивачем з розрахунку 509071,86 рос. руб/104253,88 грн.. В обґрунтування прийнятого податкового повідомлення-рішення від 25.01.10 року №0000082200/0 (згідно якого позивачу визначено зобов'язання по податку на прибуток іноземних юридичних осіб в розмірі 15638 грн. 08 коп. основного платежу та 31276 грн. 16 коп. штрафних санкцій) податковими органами було зазначено, що позивачем порушено вимоги п.п. «й» п. 13.1 ст. 13 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств», в результаті чого не здійснено утримання доходу податку з даної виплати нерезиденту. Оподаткування будь-яких доходів, отриманих нерезидентом із джерелом їх походження з України, від провадження господарської діяльності (у тому числі на рахунки нерезидента, що ведуться в гривнях) оподатковується у порядку і за ставками. Визначеними ст. 13 Закону України від 28 грудня 1994 року №334/94-ВР «Про оподаткування прибутку підприємств». Відповідно до вимог п.1.21 ст.1 вказаного вище Закону України визначено, що доходами із джерелом їх походження в Україні визнаються будь-які доходи, отримані резидентами або нерезидентами від будь-яких видів їх діяльності на території України, включаючи проценти, дивіденди, роялті та будь-які інші види пасивних доходів, сплачених резидентами України та інші доходи від господарської діяльності на митній території України або на територіях, що перебувають під контролем митних служб України (у зонах митного контролю на спеціалізованих ліцензійних митних складах тощо). Також, в обґрунтування своєї позиції суд апеляційної інстанції зазначає, що відповідно до вимог ст.15 ПКУ нерезиденти є платниками українських податків, якщо вони (нерезиденти) є «джерелом виникнення чи створення» об'єкта оподаткування, тобто, якщо вони провадять діяльність (операції), що є об'єктом оподаткування згідно з ПКУ. Та, якщо вони отримують доходи, що походять з України, то з таких доходів мають бути сплачені українські податки. Не сплата таких податків передбачені лише у випадку угоди України з державою, з якою походить такий нерезидент спеціального порядку уникнення подвійного оподаткування. Таким чином, отримані компанією «American Appraisal» (ААР) Инк. доходи від наданих послуг згідно договору № UA 081806 від 30.04.2008 року підлягають оподаткуванню, тобто висновки в акті перевірки ДПІ є обґрунтованими, а прийняте податкове повідомлення-рішення від 25.01.10 року №0000082200/0 є правомірним. Стосовно питання, що ставиться у даній адміністративній справі, про визнання товарної біржі податковим агентом апеляційний суд наголошує на наступному. Частина перша статті 244-2 Кодексу адміністративного судочинства України зобов'язує суди привести свою судову практику у відповідність з рішенням Верховного Суду України. Так, Верховний Суд України вже неодноразово висловлював правову позицію що біржа не є податковим агентом при засвідченні договорів купівлі-продажу рухомого майна, і, відповідно, підстав для покладення на біржу як на податкового агента відповідальності за порушення вимог Закону України «Про податок з доходів фізичних осіб» немає. Зокрема, така позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 16.10.2012 у справі за позовом товарної біржі «Універсал-С» до Долинської міжрайонної державної податкової інспекції Кіровоградської області про скасування податкових повідомлень-рішень. На підставі викладеної вище позиції апеляційний суд погоджується з доводами апеляційної скарги та вважає необґрунтованим твердження суду першої інстанції щодо безпідставного донарахування за результатами перевірки податку з доходів фізичних осіб з сум виплачених доходів за придбані транспортні засоби згідно біржових договорів в сумі 22998, 23 грн., виходячи з чого ДПІ у м. Херсоні правомірно прийняті податкові повідомлення рішення від 25.01.10 №0000131702/0 та від 14.04.2010 року №0000131702/1. Згідно до п.4 ч.1 ст.202 КАС України: «Підставами для скасування постанови або ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання…». Зважаючи на те, що при прийнятті постанови від 18 лютого 2011 року Херсонським окружним адміністративним судом допущено порушення норм матеріального права, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне скасувати це рішення та ухвалити нову постанову суду.

Результат розгляду: partial