Рішення адміністративного суду від 2014-03-03 00:00:00+02

Позивач звернувся до суду із адміністративним позовом до відповідача, в якому просить скасувати винесену останнім постанову про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу за порушення Правил дорожнього руху України. В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги в повному обсязі, посилаючись на те, що він був зупинений інспектором ДАІ, йому повідомили, що причиною зупинки було те, що він рухався у лівій смузі дороги при вільній правій. Пояснив, що на частині правій смуги стояв автомобіль БМВ Х6, який був зупинений Павлюковим І.М. за кілька хвилин до нього та саме він знаходився на проїжджій правій смузі. Враховуючи дуже складні умови, великі опади у вигляді дуже сильного снігу, велику слизькість траси, та поривчастого вітру переїхав до лівої смуги. Коли він під'їжджав до інспектора Павлюкова І.М. автомобіль який він зупинив раніше від'їхав з місця, а інспектор який знаходився на правій смузі зупинив його. Відповідач в судове засідання не з'явився, але надіслав заперечення до суду де просив відмовити у задоволенні адміністративного позову. Згідно ч.4 ст.128 КАС України у разі неприбуття відповідача - суб'єкта владних повноважень, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, без поважних причин або без повідомлення про причини неприбуття розгляд справи не відкладається і справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів. Враховуючи неявку відповідача, суд вважав за можливе розглянути справу без його участі на підставі наявних у справі доказів. Вислухавши позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Постановою відповідача від 28.11.2013 року позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 122 ч.2 КУпАП за те, що рухався в крайній лівій смузі при вільній правій. Згідно ч. 1 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. Згідно ч.2 цієї ж статті в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Під час судового розгляду відповідачем не подано жодних доказів в обґрунтування правомірності рішення суб'єкта владних повноважень, при цьому з доводів позовної заяви вбачається, що позивач зазначеного у оскаржуваній постанові правопорушення не вчиняв, вимоги Правил дорожнього руху не порушував, тому підстави для накладення адміністративного стягнення були відсутні. Відповідачем під час розгляду справи жодним належним доказом не підтверджено факту вчинення позивачем зазначеного в оскаржуваній постанові правопорушення, свідки подій не вказані, тому суд вважає, що всупереч вимогам ч.2 ст.71 КАС України відповідач не довів правомірності своїх дій. Доводи позивача про рух в крайній правій смузі, та часткове перестроювання у крайню ліву лише поблизу наряду ДАІ для об'їзду перешкоди - іншого автомобіля, що був зупинений працівниками ДАІ, відповідачем не спростовані, будь-які підтвердження доводів заперечення відповідача суду не подані. В матеріалах справи відсутні дані, які б спростовували доводи позову про недотримання при винесення оскаржуваної постанови приписів ст.ст. 7, 9, 23, 33, 245, 247, 268 ч.1, 280 КУпАП, чим порушено законні права позивача. Відомості в поясненнях позивача у протоколі про адміністративне правопорушення узгоджуються із доводами позову, дані про свідків правопорушення та обставин складення протоколу в ньому не вказано та суду не повідомлено, будь-які докази обґрунтованості дій відповідача в матеріалах справи відсутні, тому з врахуванням положень ч.2 ст.71 КАС України дії та рішення відповідача як суб'єкта владних повноважень щодо складення протоколу та винесення оскаржуваної постанови суд вважає неправомірними. За таких обставин позов слід визнати обґрунтованим, тому він підлягає задоволенню в частині вимог про скасування постанови та закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення. Поряд з тим, позовні вимоги в частині визнання неправомірними дій відповідача залишились неконкретизованими і недоведеними, під час судового розгляду позивач не повідомив обставин, які б свідчили про факт вчинення відповідачем неправомірних дій, про співвіднесення цієї позовної вимоги із іншими вимогами, що стосуються чітко визначеного рішення суб'єкта владних повноважень. За таких обставин, підстав для задоволення цієї вимоги позивача суд не вбачає, а задоволенні інших вимог позову суд вважає достатнім способом захисту порушених прав та інтересів позивача. Таким чином, позов слід задовольнити частково.

Результат розгляду: partial