Рішення адміністративного суду від 2014-01-22 00:00:00+02

Управління Пенсійного фонду України у Ворошиловському районі міста Донецька (надалі позивач, УПФУ) звернулося до Донецького окружного адміністративного суду з позовом до відділу Державної виконавчої служби Ленінського районного управління юстиції у місті Донецьку (надалі відповідач, ВДВС Ленінського РУЮ у м. Донецьку) про скасування постанови про повернення виконавчого документу стягувачу від 26.11.2013 року № 34051763. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що оспорювана постанова органу ДВС прийнята на підставі п.2 ч.1 ст.47 Закону України «Про виконавче провадження», яким передбачено повернення виконавчого документу стягувачу у разі, якщо у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернуто стягнення, а здійснені державним виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними. Проте, всупереч положенням ч.4 ст.47 Закону України «Про виконавче провадження» у даній постанові відсутнє мотивування підстав її винесення. Разом із вказаною постановою державний виконавець до органу ПФУ направив лише акт державного виконавця від 11.09.2013 року. Посилаючись на зазначене, позивач просив про задоволення позову. Будучи належними чином повідомленими про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання, призначене на 22.01.2014 року, сторони не з'явились. До відділу діловодства та документообігу Донецького окружного адміністративного суду надали заяви про розгляд справи за відсутності їх представників. Крім того, відповідачем подані письмові заперечення на позов, в яких, посилаючись на необґрунтованість позовних вимог, вказуючи на наведення державним виконавцем в оскаржуваній постанові майже всього переліку заходів, вжитих задля стягнення з боржника боргу, ВДВС Ленінського РУЮ у м. Донецьку просило у задоволенні позовних вимог відмовити. Відповідно до ч.4 ст. 122 КАС України справа розглядається у порядку письмового провадження, на підставі наявних в ній доказів,. Дослідивши матеріали справи, встановивши обставини, що мають значення для вирішення спору та перевіривши їх доказами, наявними у справі, визначившись із правовою нормою, що підлягає застосуванню до спірних правовідносин, суд приходить до висновку про необґрунтованість позовних вимог з огляду на таке. Судом встановлено, що на примусовому виконанні у ВДВС Ленінського РУЮ у м. Донецьку перебувало виконавче провадження № 34051763, відкрите 28.08.2012 року за виконавчим листом № 2а-26889/10/0570, виданим 11 липня 2012 року Донецьким окружним адміністративним судом про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Донецьке шахтобудівельне управління № 2» на користь управління Пенсійного фонду України у Ворошиловському районі міста Донецька заборгованості з відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій в сумі 2238,01 грн. Постановою державного виконавця Ленінського РУЮ у м. Донецьку Гензьори І.В. від 02.11.2012 року зазначене виконавче провадження приєднане до зведеного виконавчого провадження № 35039253 про стягнення з ТОВ «Донецьке шахтобудівельне управління № 2» заборгованості. У межах виконавчого провадження № 34051763 постановою від 28.08.2012 року державним виконавцем накладений арешт на кошти боржника, що містяться на рахунках в ГУ ПІБ в Донецькій області та КРД ВАТ «Райффайзен Банк «Аваль». Проте зазначена постанова з банківських установ повернулась без виконання у зв'язку з відсутністю у ТОВ «Донецьке шахтобудівельне управління № 2» відкритих рахунків . Постановою державного виконавця від 28.08.2012 року накладено арешт на все майно, що належить боржнику. На підставі вказаної постанови в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна зареєстроване відповідне публічне обтяження, в Єдиному реєстрі заборони відчуження об'єктів нерухомого майна внесено відповідний запис про обтяження всього нерухомого майна, належного ТОВ «Донецьке шахтобудівельне управління № 2». У межах зведеного виконавчого провадження, з метою виявлення зареєстрованого за боржником майна, коштів на рахунках в банківських установах державним виконавцем були направлені запити до відповідних органів державної податкової служби України, ВРЕР при Управлінні Державтоінспекції Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Донецькій області, технічної інвентаризації. На вказані запити отримані відповіді про те, що зареєстрованого за боржником нерухомого майна, в тому числі земельних ділянок, не значиться, автомототранспортних засобів не зареєстровано. Згідно з інформацією з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців боржник - товариство з обмеженою відповідальністю "Донецьке шахтобудівельне управління №2" (код ЄДРПОУ 31709301) перебуває в стані припинення на підставі судового рішення Донецького окружного адміністративного суду від 16.05.2008 року №2-а-7436/08 у зв'язку з неподанням протягом року органам державної податкової служби податкових декларацій, документів фінансової звітності. 11.09.2013 року з метою перевірки майнового стану боржника державним виконавцем здійснено вихід за юридичною адресою, за результатами чого встановлено, що за вказаною адресою боржник не знаходиться, майно, на яке відповідно до закону може бути звернуто стягнення, відсутнє, про що складено відповідний акт. Зважаючи на викладене, суд приходить до висновку, що державним виконавцем під час здійснення виконавчого провадження №34051763 були вжиті усі можливі заходи, спрямовані на реальне виконання судового рішення та стягнення з ТОВ Донецьке шахтобудівельне управління №2" на користь УПФУ боргу. 26.11.2013 року державним виконавцем на підставі п. 2 ч. 1 ст. 47 Закону України "Про виконавче провадження" винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу. Позивач оскаржує вищезазначену постанову, посилаючись на відсутність мотивування підстав її винесення. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 47 Закону України "Про виконавче провадження» виконавчий документ, на підставі якого відкрито виконавче провадження, за яким виконання не здійснювалося або здійснено частково, повертається стягувачу у разі, якщо у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернуто стягнення, а здійснені державним виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними. Згідно з ч. 4 ст. 47 Закону України "Про виконавче провадження" про повернення стягувачу виконавчого документа та авансового внеску державний виконавець виносить постанову з обов'язковим мотивуванням підстав її винесення, яка затверджується начальником відділу, якому він безпосередньо підпорядкований. Копія постанови у триденний строк надсилається сторонам і може бути оскаржена в десятиденний строк у порядку, встановленому цим Законом. Із змісту оскаржуваної постанови судом встановлено, що вона містить мотивування підстав її винесення, оскільки в ній наведені заходи, здійснені державним виконавцем при виконанні виконавчого документу, у тому числі спрямовані на розшук майна боржника, вказано про результат вжитих заходів - встановлено відсутність у боржника майна, на яке можливо звернути стягнення. Зазначена постанова затверджена начальником відділу державної виконавчої служби Ленінського районного управління юстиції у місті Донецьку. З урахуванням наведеного, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог про скасування постанови про повернення виконавчого документу стягувачу від 26.11.2013 року № 34051763. При цьому, суд звертає увагу позивача, що відповідно до ч. 5 ст. 47 Закону України "Про виконавче провадження" повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених цією статтею, не позбавляє його права повторно пред'явити виконавчий документ до виконання протягом строків, встановлених статтею 22 цього Закону. Оскаржуваною постановою державного виконавця також роз'яснено позивачу це право. Відповідно до положень ст.94 КАС України судові витрати відшкодуванню не підлягають.

Результат розгляду: denied