Рішення адміністративного суду від 2014-03-04 00:00:00+02

14.02.2014 року позивачка [PERSON] звернулася до Першотравневого районного суду Донецької області із адміністративним позовом до Управління праці та соціального захисту населення Першотравневої райдержадміністрації про визнання неправомірними дій Управління праці та соціального захисту населення та зобов'язання вчинити певні дії. В обґрунтування своїх позовних вимог зазначила наступне. З 24.10.2012 року позивачка перебуває на обліку в управлінні праці та соціального захисту населення Першотравневої райдержадміністрації як отримувач допомоги по догляду за дитиною - сином, [PERSON], [INFO], до досягнення ним трирічного віку. Розмір призначеної їй допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку значно менший ніж це передбачено ст.15 Закону України «Про державну допомогу сім'ям з дітьми» та ст. 43 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами зумовленими народженням та похованням» (далі Закон України № 2240-ІП). Позивачка є особою застрахованою в системі загальнообов'язкового державного соціального страхування. Згідно пункту 1 частини 1 статті 6 Закону України № 2240-ІІІ від 18.01.2001року «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням» із змінами та доповненнями, позивачка [PERSON] має статус особи, застрахованої у системі загальнообов'язкового державного соціального страхування. Згідно Закону України № 2240-ІП позивачці, як застрахованій особі, надано право на отримання допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку (ст.ст. 42-44). З 01.01.2007 року згідно Постанови Кабінету Міністрів України № 32 від 16.01.2007 року «Питання виплати застрахованим особам допомоги при народженні дитини та по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку» - зазначена допомога призначається органами праці та соціального захисту населення за місцем проживання застрахованих осіб. З 24.10.2012 року по 26.08.2015 року позивачка знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею 3 років. 20.01.2014 року позивачка звернулася до Управління праці та соціального захисту населення з заявою про перерахування і доплату їй допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку за нормами ст.43 Закону України № 2240-ІП. В перерахунку допомоги їй було безпідставно відмовлено. Позивачка, враховуючи діюче законодавство, вважає, що допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку за період з 24.10.2012 року по 31.01.2014 року повинна була їй виплачуватись у розмірі прожиткового мінімуму, встановленому для працездатних осіб. Загальна сума недоотриманої нею допомоги становить різницю між розміром прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб, на відповідні періоди (з 24.10.2012 року по 31.01.2014 року) та фактично виплаченими розмірами допомоги за відповідні періоди. Враховуючи викладене, позивачка була змушена звернутися до суду із даною позовною заявою та у своїх позовних вимогах просила суд: стягнути з управління праці та соціального захисту населення Першотравневої райдержадміністрації на користь [PERSON] недоплачену допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку за період з 24.10.2012 року по 31.01.2014 року, розмір якої розраховується як різниця між встановленим законом прожитковим мінімумом для працездатних осіб за відповідні періоди, та фактично виплаченими розмірами допомоги; Зобов'язати управління праці та соціального захисту населення Першотравневої райдержадміністрації призначити позивачці, [PERSON], допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку відповідно до ст.43 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та виплатами, зумовленими народженням та похованням», в розмірі прожиткового мінімуму встановленому для працездатних осіб, з 01.02.2014 року, з наступним підвищенням, у разі підвищення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, до закінчення строку передбаченого законом виплати по 26.08.2015 року; Звернути до негайного виконання рішення суду за позовом до Управління праці та соціального захисту населення Першотравневої райдержадміністрації про визнання неправомірними дій Управління праці та соціального захисту населення та зобов'язання вчинити певні дії. Позивачка [PERSON] у судове засідання не з'явилася, у позовній заяві просила розглянути справу за її відсутністю. Представник відповідача у судове засідання також не з'явився, хоча про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Проте, 24.02.2014 року представником відповідача було надано до суду заперечення до позовної заяви [PERSON], в яких зазначив, що дії УПСЗН з нарахування та виплати позивачці допомоги, відповідають чинному законодавству та є правомірними, а вимоги позивача безпідставними, що не підлягають задоволенню. Просив у задоволенні позову відмовити. Дослідивши матеріали адміністративної справи та докази, у їх взаємній сукупності, суд приходить до наступних висновків: Як вбачається з листа першого заступника начальника управління праці та соціального захисту населення Першотравневої райдержадміністрації Донецької області, УПСЗН Першотравневої райдержадміністрації виконувало свої функції та обов'язки по призначенню [PERSON] допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку у відповідності з діючими нормативно-правовими актами (а.с.10). Як вбачається з довідки № 224 від 28.01.2014 року, позивачка [PERSON] у жовтні 2012 року отримала допомогу у розмірі 33,55 гривень, з листопада 2012 року по грудень 2013 року - по 130 гривень щомісяця (а.с. 11). Як вбачається зі свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 31.08.2012 року, позивачка [PERSON] має малолітню дитину [PERSON], [INFO] (а.с.14). Як вбачається з витягу з наказу № 19, [PERSON] була надана відпустка по догляду за дитиною до досягнення нею трьох років (а.с.9). До 1 січня 2008 року - дати набрання чинності Законом України від 28.12.2007 № 107-VI "Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України" (далі - Закон № 107-VI) - правовідносини щодо виплати допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку регулювалися Законом України "Про державну допомогу сім'ям з дітьми", дія якого поширювалася на осіб, не застрахованих в системі загальнообов'язкового державного соціального страхування (стаття 13) та Законом України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням», який поширював свою дію на застрахованих у зазначеній системі осіб. Пунктами 23, 25 розділу II Закону № 107-УІ були внесені відповідні зміни до Закону України "Про державну допомогу сім'ям з дітьми" та Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням». Зокрема, змінами до Закону України "Про державну допомогу сім'ям з дітьми" його дію поширено на застрахованих осіб, а із Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням» було виключено статті 40-44. Однак, рішенням Конституційного Суду України від 22.05.2008 року № 10-рп/2008 (далі - рішення № 10-рп/2008) визнано неконституційними низку положень Закону № 107-УІ, в тому числі й пункту 25 розділу II Закону № 107-УІ щодо виключення статей 40-44 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням». Крім того, відповідно до Прикінцевих положень Закону України «Про державний бюджет України на 2008 рік» Розділ І цього Закону набирає чинності з 01.01.2008 року і діє по 31.12.2008 року. Таким чином, з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення № 10-рп/2008 відновили свою дію вищезазначені положення Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням», а з 1 січня 2009 року - статті 13, 15 Закону України "Про державну допомогу сім'ям з дітьми". Оскільки у даній справі, спір виник щодо виплати допомоги особі, яка застрахована у системі соціального загальнообов'язкового державного соціального страхування, то за таких обставин суд вважає, що на відносини щодо виплати допомоги такій особі у зазначеному періоді поширюються норми спеціального Закону (яким є Закон № 2240-ПІ), відповідно до статті 43 якого допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку надається застрахованій особі у розмірі, що встановлюється правлінням Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, але не менше розміру прожиткового мінімуму, встановленого законом. Приймаючи до уваги, що іншими законами не встановлювалось інший ніж у Законі розмір допомоги, а положення Постанови Кабінету Міністрів України № 1751 від 27.12.2001 року в тій частині, в якій воно суперечить закону, що стосується розміру допомоги застосовуватись не може, позивачка є особою застрахованою в системі загальнообов'язкового державного соціального страхування, тому відповідач повинен здійснювати виплату державної допомоги в розмірі, передбаченому Законом України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням» до досягнення дитиною трирічного віку. Також, як передбачено ст.. 99 КАС України, для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст.. 100 КАС України, адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд на підставі позовної заяви та доданих до неї матеріалів не знайде підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, про що постановляється ухвала. Таким чином, позов позивачки підлягає частковому задоволенню. Так, позовні вимоги [PERSON] щодо зобов'язання управління праці та соціального захисту населення Першотравневої райдержадміністрації здійснити перерахунок та виплату [PERSON] недоплаченої допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, розмір якої розраховується як різниця між встановленим законом прожитковим мінімумом для працездатних осіб за відповідні періоди, та фактично виплаченими розмірами допомоги, підлягають задоволенню, однак цей перерахунок та виплату необхідно здійснювати з 14 серпня 2013 року і до дати винесення постанови. В задоволенні решти позовних вимог [PERSON] слід відмовити оскільки вони не ґрунтуються на законі.

Результат розгляду: partial