Рішення адміністративного суду від 2014-02-11 00:00:00+02

Товариство з обмеженою відповідальністю «САВ-ДІСТРИБЬЮШН» звернулося до суду з позовом до Інспекції з питань захисту прав споживачів у Донецькій області про визнання незаконним та скасування наказу про проведення перевірки від 14.11.2013 року № 587, про визнання незаконними дії щодо проведення перевірки магазину «Фокстрот», м. Красноармійськ, вул. Горького, ТЦ «Явір» та складення акту перевірки № 006784 від 15 листопада 2013 року, про визнання протиправною (незаконною) та скасування постанови про накладення стягнень № 3101 від 02 грудня 2013 року. Позивач в обґрунтування позовних вимог посилається на те, що 15.11.2013р. за результатами позапланової виїзної перевірки ТОВ «САВ-ДІСТРИБЬЮШН», магазину «Фокстрот», розташованого за адресою м. Красноармійськ, вул. Горького, ТЦ «Явір» відповідачем був складений акт перевірки дотримання законодавства про захист прав споживачів № 006784, в якому зазначені такі порушення, як створення перешкод у проведенні перевірки. На підставі акту перевірки, відповідачем прийнята постанова від 02.12.2013р. № 3101 про накладення стягнень, якою застосовано штраф у розмірі 31182240,00 грн. Позивач не погоджується зі спірною постановою, оскільки ніяких перешкод при перевірці магазину не було створено. Також, зазначив, що Порядком здійснення державного контролю посадовими особами Державної інспекції з питань захисту прав споживачів України та його територіальних органів у сфері захисту прав споживачів в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі за додержанням законодавства про захист прав споживачів суб'єктами господарювання сфери торгівлі і послуг, у тому числі ресторанного господарства (далі - Порядок) визначено, що у разі створення перешкод посадовим особам у проведені перевірки складається відповідний акт, яким фіксується створення перешкод у проведенні перевірки. Проте, на думку позивача, такий акт відповідачем не складений, а тому постанова про стягнення штрафу є протиправною та безпідставною. Вказував, що магазин «Фокстрот» не є відокремленим підрозділом Товариства з обмеженою відповідальністю «САВ-ДІСТРИБЬЮШН», а є окремим об'єктом торгівлі, а тому розмір штрафу повинен вираховуватися, виходячи із вартості реалізованої продукції магазину «Фокстрот», а не Товариства з обмеженою відповідальністю «САВ-ДІСТРИБЬЮШН» в цілому. До того ж, відповідач не вірно визначив попередній календарний місяць від якого вираховується вартість реалізованої продукції. Так, інспекція при накладені штрафу, відповідач взяв дані про обсяг реалізованої продукції за жовтень 2013р., проте приписами п. 8 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про захист прав споживачів» штрафні санкції накладені постановою від 02.12.2013р. повинні обраховуватися за листопад 2013р., а саме за місяць, який є попереднім моменту (даті) винесення зазначеної постанови. З урахуванням уточнень, позивач просив визнати незаконним (протиправним) та скасувати наказ про проведення перевірки № 587 від 14.11.2013р. в частині проведення перевірки магазину «Фокстрот» ТОВ «САВ-ДІСТРИБЬЮШН», м. Красноармійськ, вул. Горького, ТЦ «Явір»; визнати незаконними дії щодо проведення перевірки магазину «Фокстрот», м. Красноармійськ, вул. Горького, ТЦ «Явір» та складення акту перевірки № 006784 від 15 листопада 2013 року; визнати протиправною (незаконною) та скасувати постанову про накладення стягнень № 3101 від 02 грудня 2013 року. В судовому засіданні представник позивача надав пояснення аналогічні змісту позовних вимог з урахуванням уточнень, та просив задовольнити їх у повному обсязі. В судовому засіданні представник відповідача заперечував проти задоволення позовних вимог, просив у задоволенні позову відмовити у повному обсязі, надав письмові заперечення. Перевіривши матеріали справи, вирішивши питання чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються, та яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин, суд дійшов висновку про те, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Товариство з обмеженою відповідальністю «САВ-ДІСТРІБЬЮШН» зареєстровано як юридична особа з 06 грудня 2007 року, про що свідчить свідоцтво про державну реєстрацію серії А01 № 456852 та довідка органів статистики АА № 633552 від 12 червня 2012 року (а.с. 11, 12). Відповідач - інспекція з питань захисту прав споживачів у Донецькій області, є юридичною особою, код ЄДРПОУ 37968139 та є територіальним органом спеціально уповноваженого центрального органу виконавчої влади у сфері захисту прав та інтересів споживачів. Відповідно до статті 26 Закону України «Про захист прав споживачів» від 12 травня 1991 року № 1023-ХІІ передбачені повноваження спеціально уповноваженого центрального органу виконавчої влади у сфері захисту прав та інтересів споживачів і його територіальних органів. Так, відповідно до пунктів 1-2 частини 1 статті 26 Закону України «Про захист прав споживачів» спеціально уповноважений центральний орган виконавчої влади у сфері захисту прав споживачів та його територіальні органи в областях, містах Києві та Севастополі, а на території Автономної Республіки Крим - орган виконавчої влади Автономної Республіки Крим у сфері захисту прав споживачів здійснюють державний контроль за додержанням законодавства про захист прав споживачів, забезпечують реалізацію державної політики щодо захисту прав споживачів і мають право: давати суб'єктам господарювання обов'язкові для виконання приписи про припинення порушень прав споживачів; перевіряти у суб'єктів господарювання сфери торгівлі і послуг, у тому числі ресторанного господарства, якість продукції, додержання обов'язкових вимог щодо безпеки продукції, а також додержання правил торгівлі та надання послуг; безперешкодно відвідувати та обстежувати відповідно до законодавства будь-які виробничі, складські, торговельні та інші приміщення цих суб'єктів. Порядок проведення таких перевірок визначається спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади у сфері захисту прав споживачів. Законом України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» визначені правові та організаційні засади, основні принципи і порядок здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, повноваження органів державного нагляду (контролю), їх посадових осіб і права, обов'язки та відповідальність суб'єктів господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю). Згідно з вимогами статті 6 цього Закону підставами для здійснення позапланових заходів є: подання суб'єктом господарювання письмової заяви до відповідного органу державного нагляду (контролю) про здійснення заходу державного нагляду (контролю) за його бажанням; виявлення та підтвердження недостовірності даних, заявлених у документах обов'язкової звітності, поданих суб'єктом господарювання; перевірка виконання суб'єктом господарювання приписів, розпоряджень або інших розпорядчих документів щодо усунення порушень вимог законодавства, виданих за результатами проведення планових заходів органом державного нагляду (контролю); звернення фізичних та юридичних осіб про порушення суб'єктом господарювання вимог законодавства. Позаплановий захід у цьому разі здійснюється тільки за наявності згоди центрального органу виконавчої влади на його проведення; неподання у встановлений термін суб'єктом господарювання документів обов'язкової звітності без поважних причин, а також письмових пояснень про причини, які перешкоджали поданню таких документів; настання аварії, смерті потерпілого внаслідок нещасного випадку або професійного захворювання, що було пов'язано з діяльністю суб'єкта господарювання. Під час проведення позапланового заходу з'ясовуються лише ті питання, необхідність перевірки яких стала підставою для здійснення цього заходу, з обов'язковим зазначенням цих питань у посвідченні (направленні) на проведення державного нагляду (контролю). Проведення позапланових заходів з інших підстав, крім передбачених цією статтею, забороняється, якщо інше не передбачається законом або міжнародним договором України, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України. Суб'єкт господарювання повинен ознайомитися з підставою проведення позапланового заходу з наданням йому копії відповідного документа. Строк здійснення позапланового заходу не може перевищувати десяти робочих днів, а щодо суб'єктів малого підприємництва - двох робочих днів, якщо інше не передбачено законом. Продовження строку здійснення позапланового заходу не допускається. Відповідно до вимог ст.16 Закону України «Про статус народного депутата України» 11.10.2013 року народний депутат Бойко В.Б. звернувся до Генерального прокурора України В.П. Пшонки з депутатським зверненням № 216-к з метою вжиття заходів прокурорського реагування для припинення порушень прав споживачів та здійснення перевірки торгівельної мережі магазинів побутової техніки «Фокстрот» на факт продажу контрафактної продукції та не сертифікованої продукції (а.с. 13). Суд зазначає що відповідно до ч. 5 ст. 17 Закону України «Про статус народного депутата України» народний депутат як представник державної влади у разі порушення прав, свобод і інтересів людини та громадянина, що охороняються законом, та інших порушень законності має право на місці вимагати негайного припинення порушення або звертатися з вимогою до відповідних органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових осіб, керівників підприємств, установ та організацій припинити такі порушення. У разі порушення законності народний депутат може звернутися з депутатським зверненням до відповідних посадових осіб правоохоронних органів чи органів виконавчої влади, що здійснюють державний контроль у відповідній галузі. Суд не бере до уваги зауважень позивача стосовно незаконності цього депутатського звернення, оскільки народний депутат як представник державної влади у разі порушення прав, свобод і інтересів людини та громадянина, що охороняються законом, та інших порушень законності має право на місці вимагати негайного припинення порушення або звертатися з вимогою до відповідних органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових осіб, керівників підприємств, установ та організацій припинити такі порушення. У разі порушення законності народний депутат може звернутися з депутатським зверненням до відповідних посадових осіб правоохоронних органів чи органів виконавчої влади, що здійснюють державний контроль у відповідній галузі (ч. 5 ст. 17 Закону України «Про статус народного депутата України»). В свою чергу, Держспоживінспекція України на підставі листа Генеральної прокуратури України від 21 жовтня 2013 року № 07/1/3-16314-13 та депутатського звернення народного депутата України В.Б. Бойка від 11 жовтня 2013 року № 216-к доручила територіальним органам Держспоживінспекції України за списком провести позапланові заходи та повідомити про результати перевірок Держспоживінспекцію України в термін до 11.11.2013 р. (а.с. 14). Тобто, Держспоживінспекція України надала згоду, передбачену законом, на проведення перевірки. Позивач вказує, що згода Держспоживінспекція України не відповідає нормативним документам у цієї сфері, а саме Додатку № 1 до наказу Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 07.03.2012 року № 310 «Про затвердження Порядку проведення перевірок у суб'єктів господарювання сфери торгівлі і послуг, у тому числі ресторанного господарства, якості продукції, додержання обов'язкових вимог щодо безпеки продукції, а також додержання правил торгівлі та надання послуг» (далі по тексту - Порядок) З цього приводу суд зазнає, що відповідно до п. 1.3 дія цього Порядку не поширюється на відносини, пов'язані із здійсненням державного ринкового нагляду і контролю нехарчової продукції. Як вбачається з матеріалів справи, перевірки була проведена контролюючим органом в рамках здійсненням державного ринкового нагляду і контролю саме нехарчової продукції. Отже, оскільки форма такої згоди законодавчо не затверджена, суд вважає що ця згода відповідає вимогам закону. Направленням від 14 листопада 2013 року № 03-2937 згідно з приписами Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності», Закону України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції», Закону України «Про загальну безпечність нехарчової продукції» на підставі наказу від 14 листопада 2013 року № 587 посадовим особам відповідача доручено здійснити позапланову виїзну перевірку позивача у період з 14 по 15 листопада 2013 року (а.с. 15, 21). Підставою проведення перевірки вказано згоду Держспоживінспекції України від 06 листопада 2013 року № 03/7-10135-2013 по листу Генеральної прокуратури України від 21.10.2013р. № 07/1/3/16314-13 та депутатському зверненню народного депутата України Бойка В.Б. від 11.10.2013р. за № 216. Таким чином, стосовно вимог позивача про визнання незаконним (протиправним) та скасування наказу про проведення перевірки № 587 від 14.11.2013р. в частині проведення перевірки магазину «Фокстрот» ТОВ «САВ-ДІСТРИБЬЮШН», м. Красноармійськ, вул. Горького, ТЦ «Явір», суд вважає, що вказаний наказ прийнятий відповідачем на підставі в межах повноважень та у спосіб, що передбачені законом. Щодо протиправності (незаконності) дій посадових осіб інспекції з питань захисту прав споживачів по проведенню позапланової виїзної перевірки магазину «Фокстрот» ТОВ «САВ-ДІСТРИБЬЮШН», м. Красноармійськ, вул. Горького, ТЦ «Явір», суд зазначає наступне. Посадова особа позивача допустила до проведення перевірки посадових осіб контролюючого органу тому 15 листопада 2013 року спеціалістами Держспоживінспекції розпочато проведення позапланової виїзної перевірки позивача з питань перевірки характеристик продукції, за результатами якої було складено акт № 006784 (а.с. 16-19). В акті перевірки вказано, що підставою перевірки є згода Держспоживінспекції України від 06 листопада 2013 року № 03/7-10135-2013р. Тобто, Держспоживінспекція України, будучи юридичною особою, діючи на підставі листа Генеральної прокуратури України від 21 жовтня 2013 року № 07/1/3-16314-13 та депутатського звернення народного депутата України В.Б. Бойка від 11 жовтня 2013 року № 216-к, звернулася до Держспоживінспекції у Донецькій області з вимогою проведення позапланового заходу певних магазинів позивача. Таким чином, у відповідача були законні підстави, передбачені статтею 6 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» для здійснення позапланової перевірки позивача. Актом позапланової перевірки позивача від 15 листопада 2013 року № 006784 зафіксовані порушення вимог законодавства, які виявлені під час перевірки, а саме на момент перевірки було створено перешкоду службовим особам центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державного контролю за додержанням законодавства про захист прав споживачів, та структурного підрозділу з питань захисту прав споживачів органу місцевого самоврядування у проведенні перевірки якості продукції (а.с. 16-19). Зазначений акт перевірки підписаний керуючим магазина [PERSON] та продавцем [PERSON], та отриманий у день перевірки. Свідком керуючим магазина [PERSON] у судовому засіданні було пояснено, що вони допустили до перевірки посадових осіб відповідача. На вимогу відповідача надати документи до перевірки, співробітники почали їх шукати, проте з урахуванням великого обсягу документації, знадобився на це певний час. Поки здійснювався пошук документів, перевіряючи пішли. Судом було поставлено питання до свідка керуючого магазином [PERSON] щодо того, чи надавалися позивачем документи у період після перевірки та до винесення спірної постанови про накладення стягнень, на що свідок відповіла, що такі документи не надавалися до Інспекції з питань захисту прав споживачів у Донецькій області. Крім того, суд зазначає, що документи, які витребувалися під час перевірки, позивачем також не надані під час судового розгляду справи. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 26 Закону України «Про захист прав споживачів» та п. 1.5 Порядку № 310, спеціально уповноважений центральний орган виконавчої влади у сфері захисту прав споживачів та його територіальні органи в областях, містах Києві та Севастополі, а на території Автономної Республіки Крим - орган виконавчої влади Автономної Республіки Крим у сфері захисту прав споживачів здійснюють державний контроль за додержанням законодавства про захист прав споживачів, забезпечують реалізацію державної політики щодо захисту прав споживачів і мають право: перевіряти у суб'єктів господарювання сфери торгівлі і послуг, у тому числі ресторанного господарства, якість продукції, додержання обов'язкових вимог щодо безпеки продукції, а також додержання правил торгівлі та надання послуг; безперешкодно відвідувати та обстежувати відповідно до законодавства будь-які виробничі, складські, торговельні та інші приміщення цих суб'єктів. Порядок проведення таких перевірок визначається центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері захисту прав споживачів. Згідно до вимог ст. 11 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності», суб'єкт господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю) зобов'язаний: допускати посадових осіб органу державного нагляду (контролю) до здійснення заходів державного нагляду (контролю) за умови дотримання порядку здійснення державного нагляду (контролю), передбаченого цим Законом; виконувати вимоги органу державного нагляду (контролю) щодо усунення виявлених порушень вимог законодавства; надавати документи, зразки продукції, пояснення, довідки, відомості, матеріали з питань, що виникають під час державного нагляду (контролю), відповідно до закону; одержувати примірник припису або акта органу державного нагляду (контролю) за результатами проведеного планового чи позапланового заходу. Відповідно до п. 1.12 Порядку № 310, суб'єкт господарювання під час проведення перевірок зобов'язаний: допускати посадових осіб до проведення перевірок за умови дотримання порядку здійснення державного нагляду (контролю), передбаченого Законом України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності", цим Порядком, іншими нормативно-правовими актами; виконувати вимоги органу з питань захисту прав споживачів та його посадових осіб щодо усунення виявлених порушень вимог законодавства; надавати документи, зразки продукції, пояснення, довідки, відомості, матеріали з питань, що виникають під час проведення перевірок, відповідно до закону; одержувати примірник припису або акта органу з питань захисту прав споживачів за результатами проведеного планового чи позапланового заходу. За порушення наведених вимог Законом України «Про захист прав споживачів» передбачена відповідальність (п. 8 ч. 1 ст. 23 Закону). Як вже зазначалося судом, за результатами перевірки було складено акт перевірки, підписаний представника позивача та відповідача, внаслідок чого твердження позивача щодо не складання посадовими особами Інспекції відповідного акту створення перешкод є безпідставними та такими, що не відповідають фактичним обставинам. Стосовно посилань позивача на проведену перевірку Держспоживінспекцією у Луганській області, суд зазначає, що відсутність порушень при проведенні перевірки відповідними органами у іншого суб'єкта господарювання не спростовує факту виявлено у позивача. Посилання позивача стосовно того, що Інспекція не вірно обрахувала суму штрафу та визначила попередній календарний місяць від якого вираховується вартість реалізованої продукції, суд зазначає наступне. На підставі акту перевірки, відповідачем прийнята постанова від 02.12.2013р. № 3101 про накладення стягнень, якою застосовано штраф у розмірі 31182240,00 грн. Відповідно до торгового патенту № 085594 за адресою м. Красноармісйьк, вул. Горького, ТЦ «Явір» розташований структурний (відокремлений) підрозділ ТОВ «САВ-ДІСТРИБЬЮШН» (а.с. 23). Відповідно до п. 26 ст. 1 Закону України «Про захист прав споживачів» торговельне приміщення - майновий комплекс, який займає окрему споруду (офісне приміщення) або який розміщено у спеціально призначеній та обладнаній для торгівлі споруді, де суб'єкт господарювання здійснює діяльність з реалізації товару. Згідно до п. 8 ч. 1 ст. 23 «Про захист прав споживачів» створення перешкод службовим особам центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державного контролю за додержанням законодавства про захист прав споживачів, та структурного підрозділу з питань захисту прав споживачів органу місцевого самоврядування у проведенні перевірки якості продукції, а також правил торговельного та інших видів обслуговування - у розмірі від одного до десяти відсотків вартості реалізованої продукції за попередній календарний місяць, але не менше десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а у разі, коли відповідно до закону суб'єкт господарської діяльності не веде обов'язковий облік доходів і витрат, - у розмірі десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. З урахуванням того, що перевірка проводилася у листопаді, то попередній календарний місць для відрахування вартості реалізованої продукції є саме жовтень. Відповідно до інформації податкової інспекції (наявна в матеріалах справи) загальний обсяг постачання за жовтень 2013 року відповідно до декларації з ПДВ Товариства з обмеженою відповідальністю «САВ-ДІСТРИБЬЮШН» склала 623644,80 грн. Таким чином, інспекція при винесенні спірної постанови діяла на підставі, у спосіб та в межах свої повноважень та передбачених чинним законодавством. Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Згідно з пунктом 1 частини 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Перевіривши матеріали справи, вирішивши питання чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин, суд приходить до висновку про те, що позов не підлягає задоволенню. Враховуючи наведене, наказ від 14.11.2013 року № 587 про проведення перевірки в частині проведення перевірки магазину «Фокстрот» ТОВ «САВ-ДІСТРИБЬЮШН» м. Красноармійськ, вул. Горького, ТЦ «Явір», дії представників Інспекції з питань захисту прав споживачів у Донецькій області по проведенню позапланової виїзної перевірки, прийняті в результаті таких дій постанова № 3101 від 02 грудня 2013 року, є правомірними. Позивачем не надано доказів, що спростовували б доводи відповідача, а тому позовні вимоги задоволенню не підлягають. Таким чином, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «САВ-ДІСТРИБЬЮШН» до Інспекції з питань захисту прав споживачів у Донецькій області про визнання незаконним та скасування наказу про проведення перевірки від 14.11.2013 року № 587, про визнання незаконними дії щодо проведення перевірки магазину «Фокстрот», м. Красноармійськ, вул. Горького, ТЦ «Явір» та складення акту перевірки № 006784 від 15 листопада 2013 року, про визнання протиправною (незаконною) та скасування постанови про накладення стягнень № 3101 від 02 грудня 2013 року. Відповідно до ст. 94 Кодексу адміністративного судочинства України, судові витрати позивачеві не повертаються. Згідно до ч. 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 № 3674-VI (в редакції, яка діє з 28.11.2013 року), судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі. У відповідності до Закону України «Про Державний бюджет України на 2013 рік» від 06.12.2012 № 5515-VI, розмір мінімальної заробітної плати на 2013 рік складав 1147,00 грн. Згідно до ч. 3 ст. 6 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 № 3674-VI (в редакції, яка діє з 23.10.2013 року) за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру. Відповідно до п.п. 3 п. 1 ч. 3 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 № 3674-VI (в редакції, яка діє з 23.10.2013 року), ставки судового збору за подання до адміністративного суду адміністративного позову немайнового характеру складає 0,06 розміру мінімальної заробітної плати. Як вбачається з позову, одними з вимог є визнання незаконним та скасування наказу про проведення перевірки від 14.11.2013 року № 587 та визнання незаконними дії щодо проведення перевірки магазину і складення акту перевірки № 006784 від 15 листопада 2013 року. Таким чином, за подання позову в частині немайнових вимог в даній справі потрібно було сплатити судовий збір у розмірі 68,82 грн. Іншою вимогою позивача є визнання протиправною (незаконною) та скасування постанови про накладення стягнень № 3101 від 02 грудня 2013 року на суму 31182240,00 грн. Тобто, позивачем оскаржуються рішення суб'єкта владних повноважень, на підставі яких ним може бути заявлено вимогу про стягнення грошових коштів, що складає в загальній сумі 31182240,00 грн. безпосереднім наслідком яких є зміна складу майна позивача. Таким чином, звернені до суду вимоги про скасування постанови відповідача - суб'єкта владних повноважень, безпосереднім наслідком яких є зміна складу майна позивача, є майновими. Згідно до п.п. 1 п. 1 ч. 3 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 № 3674-VI (в редакції, яка діє з 28.11.2013 року), ставки судового збору за подання до адміністративного суду адміністративного позову майнового характеру складає 2 відсотки розміру майнових вимог, але не менше 1,5 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 4 розмірів мінімальної заробітної плати. В даному випадку судовий збір за майновий спір складає у розмірі 4588,00 грн. Відповідно до ч. 3 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 № 3674-VI (в редакції, яка діє з 28.11.2013 року), під час подання адміністративного позову майнового характеру сплачується 10 відсотків розміру ставки судового збору. Решта суми судового збору стягується з позивача або відповідача пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимоги. При цьому, позивачем були надані до позову квитанції № 8692 від 18 грудня 2013 року у розмірі 172,05 грн. та 8709 від 18 грудня 2013 року у розмірі 68,82 грн. Тобто, до ч. 3 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» позивачу потрібно сплатити до Державнеого бюджету України судовий збор за подання майнових вимог у розмірі 4415,95 грн.

Результат розгляду: granted