Рішення адміністративного суду від 2014-02-05 00:00:00+02

в жовтні 2013 року [PERSON] звернулася до Хмельницького окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Відділу державної реєстрації актів цивільного стану по м. Кам'янець-Подільському реєстраційної служби Кам'янець-Подільського міськрайонного управління юстиції у Хмельницькій області про визнання дій протиправними та зобов'язання відповідача внести зміни до актового запису про народження № 398, складеного 08.06.2005 року у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану по місту Кам'янець-Подільському реєстраційної служби Кам'янець-Подільського міськрайонного управління юстиції Хмельницької області на [PERSON], змінивши прізвища дитини та батьків з "[PERSON]" на "[PERSON]". Постановою Хмельницького окружного адміністративного суду від 20 листопада 2013 року у задоволенні адміністративного позову відмовлено. Не погодившись з прийнятим рішенням, позивач подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Хмельницького окружного адміністративного суду від 20 листопада 2013 року та прийняти нову, якою позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. Сторони в судове засіднання не з'явилися, повноважних представників до суду не направили, хоча про дату, час та місце апеляційного розгляду справи повідомлені належним чином, що підтверджується матеріалами справи. До початку судового розгляду справи відповідач подав до суду заяву, в якій просить розглядати справу без присутності його представника. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 197 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на основі наявних у ній доказів, у разі неприбуття жодної з осіб, які беруть участь у справі, у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання. Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо доказів для правильного вирішення апеляційної скарги, колегія суддів визнала за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження. Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити, постанову суду першої інстанції скасувати та прийняти нову, якою позовні вимоги задовольнити частково. Так, як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, в серпні 2013 року позивач звернулася до Відділу державної реєстрації актів цивільного стану по м. Кам'янець-Подільському реєстраційної служби Кам'янець-Подільського міськрайонного управління юстиції у Хмельницькій області із заявою про внесення змін до актового запису про народження її доньки № 398, складеного 08.06.2005 року, де прізвища дитини та батьків змінити з "[PERSON]" на "[PERSON]". 31.08.2013 року відповідачем було складено висновок № 104/02.1.1-03-44 про відмову у внесенні змін до актового запису цивільного стану у зв'язку з тим, що при державній реєстрації народження вказано прізвище матері (дитини та батька) відповідно до пред'явленого паспорта заявниці серії [NUMBER], виданого Кам'янець-Подільським МВ УМВС України 29.05.1996 року на прізвище "[PERSON]". Відмовляючи у задоволенні адміністративного позову, суд першої інстанції виходив з того, що відповідно до норм чинного законодавства, зокрема ст. ст. 125, 135, 148 Сімейного кодексу України та п. 2.13.7 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 12.01.2011 року № 69/5, зміна прізвища дитини у разі зміни прізвища батьків або одного з них можливе лише за наявності згоди обох батьків та дитини, яка досягла семирічного віку, а в матеріалах справи згода [PERSON] відсутня. Окрім того, суд першої інстанції зазначив, що твердження позивача, що їй помилково було видано паспорт на прізвище "[PERSON]", він не вважає достатнім для внесення змін в актовий запис про народження [PERSON] № 398 від 08.06.2005 року, оскільки позивачем було добровільно вказано прізвище "[PERSON]", а не "[PERSON]". Колегія суддів частково не погоджується з висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного. Відповідно до ч. 2 ст. 2 Закону України "Про державну реєстрацію актів цивільного стану" державній реєстрації відповідно до цього Закону підлягають народження фізичної особи та її походження, шлюб, розірвання шлюбу у випадках, передбачених законом, зміна імені, смерть. Стаття 4 вказаного Закону визначає органи державної реєстрації актів цивільного стану, якими є, зокрема, відділи державної реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції Міністерства юстиції України в Автономній Республіці Крим, головних управлінь юстиції в областях, містах Києві та Севастополі, районних, районних у містах, міських (міст обласного значення), міськрайонних управлінь юстиції. Відповідно до ст. 6 цього Закону відділи державної реєстрації актів цивільного стану проводять державну реєстрацію народження фізичної особи та її походження, шлюбу, розірвання шлюбу, зміни імені, смерті, вносять зміни до актових записів цивільного стану, поновлюють та анулюють їх; формують Державний реєстр актів цивільного стану громадян, ведуть його, зберігають архівний фонд; здійснюють відповідно до законодавства інші повноваження. Згідно зі ст. 125 СК України (в редакції, чинній на момент державної реєстрації народження) якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від матері визначається на підставі документа закладу охорони здоров'я про народження нею дитини. В силу ч. 1 ст. 135 СК України (в редакції, чинній на момент державної реєстрації народження) при народженні у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем матері, а ім'я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою. Таким чином, відповідно до вказаної норми прізвище батька дитини вказане на підставі паспорта позивача серії [NUMBER], виданого Кам'янець-Подільським МВ УМВСУ 29.05.1996 року на прізвище "[PERSON]", а ім'я та по батькові дитини записані за її вказівкою. Разом з тим, в адміністративному позові позивач вказує, що зазначений паспорт був виданий їй помилково на її дівоче прізвище "[PERSON]", а не на "[PERSON]", оскільки після розірвання шлюбу її прізвище залишилося "[PERSON]", що підтверджується актовим записом про розірвання шлюбу № 212 від 25.04.1996 року (а.с. 17) та свідоцтвом про розірвання шлюбу серії [NUMBER] (а.с. 9). Однак, 25.09.1996 року Кам'янець-Подільський МВ УДМСУ в Хмельницькій області видав паспорт серії [NUMBER] на прізвище "[PERSON]", що, на думку апелянта, є помилковим. Окрім того, довідкою № 1530 від 31.07.2013 року Кам'янець-Подільського МВ УДМСУ в Хмельницькій області підтверджується, що паспорт серії [NUMBER] виданий Кам'янець-Подільським МВ УМВСУ 29.05.1996 року на прізвище "[PERSON]" помилково. Вказана вище довідка міститься в переліку документів, які [PERSON] подала відповідачу в обґрунтування заяви про внесення змін. Відповідно до п. 2. 20 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання висновок відділу державної реєстрації актів цивільного стану про відмову у внесенні змін до актових записів цивільного стану складається у двох примірниках, один з яких разом із усіма матеріалами залишається у відділі державної реєстрації актів цивільного стану, внаслідок чого судова колегія робить висновок, що позивач об'єктивно не могла долучити її до матеріалів справи. Окрім того, із висновку відповідача про відмову у внесенні змін до актового запису про народження № 398 судом встановлено, що зміст зазначеної довідки йому відомий. Відповідно до абз. 1 ч. 1 ст. 22 Закону України "Про державну реєстрацію актів цивільного стану" внесення змін до актового запису цивільного стану проводиться відповідним органом державної реєстрації актів цивільного стану за наявності достатніх підстав. Ч. 2 цієї статті вказує, що внесення змін до актового запису цивільного стану проводиться за заявою одного з батьків, опікуна, піклувальника дитини. Згідно з абз. 2 ч. 1 ст. 22 Закону України "Про державну реєстрацію актів цивільного стану" за наслідками перевірки зібраних документів орган державної реєстрації актів цивільного стану складає обґрунтований висновок про внесення змін до актового запису або про відмову в цьому. Разом з тим, відповідно до п. 2.15.9 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання висновок відділу державної реєстрації актів цивільного стану складається, якщо під час державної реєстрації акту цивільного стану були допущені помилки (перекручення, пропуск відомостей, окремих слів або граматичні помилки чи вказані неправильні відомості). Згідно з п. 2.16.14 Правил на підставі висновку відділу державної реєстрації актів цивільного стану про виправлення помилок, доповнення запису відомостями тощо виправляються або доповнюються відповідні відомості в актових записах, які зазначено у висновку. Відповідно до п. 2. 13. 3 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання підставою для внесення змін в актові записи цивільного стану є висновок відділу державної реєстрації актів цивільного стану районного, районного в місті, міського (міст обласного значення), міськрайонного, міжрайонного управління юстиції або дипломатичного представництва чи консульської установи України. Отже, чинним законодавством України, що стосується спірних правовідносин, передбачені підстави внесення змін до актового запису у зв'язку із зазначенням неправильних відомостей. Враховуючи зазначені норми Законів та підзаконних нормативно-правових актів, а також обставини справи, колегія суддів вважає обґрунтованими позовні вимоги про зміну прізвища позивача в актовому записі про народження № 398 з "[PERSON]" на "[PERSON]". Окрім того, згідно з положеннями ст. 135 СК України запис про прізвище батька у випадку народження дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, провадиться за прізвищем матері. Враховуючи, що на час народження доньки апелянт перебувала на прізвищі, яке залишилося у неї після розірвання шлюбу, що підтверджується актовим записом про розірвання шлюбу № 212 від 25.04.1996 (а.с. 17) та свідоцтвом про розірвання шлюбу серії [NUMBER] (а. с. 9), тобто "[PERSON]", однак паспорт був помилково виданий на прізвище "[PERSON]", судова колегія дійшла висновку про обґрунтованість внесення до актового запису про народження № 398 правильних відомостей і щодо прізвища батька з "[PERSON]" на "[PERSON]". Таким чином, судова колегія вважає, що позовні вимоги позивача про визнання дій відповідача протиправними в частині відмови у внесенні змін до актового запису про народження № 398, складеного 08.06.2005 року, та зобов'язання внести зміни до актового запису про народження [PERSON] № 398 від 08.06.2005 року, змінивши прізвища батьків з "[PERSON]" на "[PERSON]", необхідно задовольнити. Разом з тим, позовні вимоги про визнання дій протиправними та зобов'язання відповідача внести зміни до актового запису про народження № 398 щодо прізвища дитини з "[PERSON]" на "[PERSON]" задоволенню не підлягають, оскільки внесення таких змін призводить до зміни прізвища самої дитини, що порушує її права та інтереси. Так, відповідно до ст. 148 СК України у разі зміни прізвища обома батьками змінюється прізвище дитини, яка не досягла семи років. У разі зміни прізвища обома батьками прізвище дитини, яка досягла семи років, змінюється за її згодою. У разі зміни прізвища одного з батьків прізвище дитини може бути змінене за згодою обох батьків та за згодою дитини, яка досягла семи років. За заявою батьків або одного з них, якщо другий помер, оголошений померлим, визнаний недієздатним або безвісно відсутнім, дитині, яка не досягла чотирнадцяти років та якій при реєстрації народження присвоєне прізвище одного з батьків, може бути змінено прізвище на прізвище другого з батьків. У разі заперечення одним із батьків щодо зміни прізвища дитини спір між ними щодо такої зміни може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. При вирішенні спору беруться до уваги виконання батьками своїх обов'язків щодо дитини, а також інші обставини, які засвідчують відповідність зміни прізвища інтересам дитини. Як видно із вказаної норми, для зміни прізвища дитини, яка досягла семи років, необхідна її згода. Із наявних в адміністративній справі матеріалів суд встановив, що донька позивачки на момент вирішення даного спору досягла восьмирічного віку. З огляду на зазначене, судова колегія вважає, що зміна прізвища дитини без наявності її згоди суперечить вимогам чинного законодавства України. Тому у задоволенні адміністративного позову в цій частині слід відмовити. Одночасно, колегія суддів Вінницького апеляційного адміністративного суду звертає увагу на те, що у разі наявності відповідно оформленої згоди дитини позивачки така зміна можлива в установленому законодавством порядку. Враховуючи викладене, колегія суддів Вінницького апеляційного адміністративного суду вважає, що суд першої інстанції не в повному обсязі з'ясував усі обставини справи та порушив норми матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, у зв'язку з чим оскаржуване рішення необхідно скасувати. Згідно зі ст. 202 КАС України підставами для скасування постанови або ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання.

Результат розгляду: partial