Рішення адміністративного суду від 2014-02-28 00:00:00+02

Коростенська об'єднана державна податкова інспекці Головного управління Міндоходів у Житомирській області звернулась до суду з адміністративним позовом до фізичної особи-підприємця [PERSON], в якому просила стягнути з відповідача податковий борг у сумі 1648,70 грн. В обґрунтування позову позивач посилається на те, що фізична особа-підприємець [PERSON] перебуває на спрощеній системі оподаткування, обліку та звітності. За відповідачем рахується борг зі сплати єдиного податку в сумі 1648,70 грн., який в добровільному порядку не сплачений. Ухвалу про відкриття відкриття провадження у справі відповідач отримав 18.02.2014 року. Заперечень проти позову не надіслав. Оскільки немає перешкод для розгляду справи в судовому засіданні, але прибули не всі сторони, які беруть участь у справі, суд відповідно до ч.6 ст.128 КАС України розглядає дану справу у письмовому провадженні.. Судом встановлено, що [PERSON], як фізична особа-підприємець зареєстрований згідно рішення Коростенського міськрайонного управління юстиції у Житомирській області №22890000000000948 від 09.01.2013 року і як платник податків знаходиться на обліку в Коростенській ОДПІ. На підставі заяви [PERSON], останній переведений на спрощену систему оподаткування, обліку та звітності, обрав ставку єдиного податку - 10 відсотків розміру мінімальної заробітної плати та належить до платників податків І - ої групи. Відповідно до п.291.2 ст. 291 Податкового кодексу України, спрощена система оподаткування, обліку та звітності - особливий механізм справляння податків і зборів, що встановлює заміну сплати окремих податків і зборів, встановлених пунктом 297.1 статті 297 цього Кодексу, на сплату єдиного податку в порядку та на умовах, визначених цією главою, з одночасним веденням спрощеного обліку та звітності. Згідно із п.291.3 ст. 291 Податкового кодексу України юридична особа чи фізична особа - підприємець може самостійно обрати спрощену систему оподаткування, якщо така особа відповідає вимогам, встановленим цією главою, та реєструється платником єдиного податку в порядку, визначеному цією главою. Пунктом 293.2 статті 293 Податкового кодексу України, визначено, що фіксовані ставки єдиного податку встановлюються сільськими, селищними та міськими радами для фізичних осіб - підприємців, які здійснюють господарську діяльність, залежно від виду господарської діяльності, з розрахунку на календарний місяць, зокрема, для другої групи платників єдиного податку у межах від 2 до 20 відсотків розміру мінімальної заробітної плати. Згідно із пунктом 294.1 статті 294 Податкового кодексу України, податковим (звітним) періодом для платників єдиного податку першої та другої груп є календарний рік. Платники єдиного податку першої групи, як визначено пунктом 295.1 статті 295 Податкового кодексу України, сплачують єдиний податок шляхом здійснення авансового внеску не пізніше 20 числа (включно) поточного місяця. У порушення наведених правових норм, відповідач у встановлені строки не сплатив єдиний податок з фізичних осіб, у зв'язку з чим за відповідачем обліковується податковий борг у сумі 1648,70 грн. Крім того, відповідачу позивачем була сформована та надіслана податкова вимога форми "Ф" № 478-14 від 02 вересня 2013 р. на суму 387,00 грн., яка в добровільному порядку виконана не була. Доказів її оскарження судом не встановлено. Відповідно до п. 300.1 ст. 300 Податкового кодексу України, платники єдиного податку несуть відповідальність відповідно до цього Кодексу за правильність обчислення, своєчасність та повноту сплати сум єдиного податку, а також за своєчасність подання податкових декларацій. Згідно з вимогами п. 95.1 ст. 95 названого Кодексу орган державної податкової служби здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі. Враховуючи викладене та беручи до уваги, що відповідач заперечень проти позову та доказів про сплату податкового боргу в розмірі 1648,70 грн. не надав, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню. Судові витрати, відповідно до частини 4 статті 94 КАС України, не стягуються.

Результат розгляду: granted