Рішення адміністративного суду від 2014-03-25 00:00:00+02

09 січня 2014 року до Одеського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява товариства з обмеженою відповідальністю «Стеркор-Трейд» до Державної податкової інспекції у Приморському районі м. Одеси Головного управління Міндоходів в Одеській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що під час проведення перевірки ТОВ «Стекор-Трейд», за результатами якої складено 26 вересня 2013 року Акт №1808/15-53-22-10/31207041 про результати документальної позапланової виїзної перевірки правомірності нарахування ТОВ «Стеркор-Трейд», код ЄДРПОУ 31207041, від'ємного значення різниці між сумою податкового зобов'язання та сумою податкового кредиту за липень 2013 року, контролюючим органом було надано невірної правової оцінки господарським взаємовідносинам між позивачем та ДП «Агроцентр Єврохім-Україна» та ТОВ «Транссервіс 2008», а відтак - винесено протиправні податкові повідомлення-рішення. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві (а.с. 5-14) та наданих доказах. Представник відповідача - Державної податкової інспекції у Приморському районі м. Одеси Головного управління Міндоходів в Одеській області - позов не визнав, до суду надав письмові заперечення проти адміністративного позову, у яких, зокрема зазначив, що оскаржувані повідомлення-рішення від 15.10.2013 року № 0000342210 та від 15.10.2013 року № 0000332210 винесені на підставі Акту № 1808/15-53-22-10/31207041 від 26 вересня 2013 року. Під час проведення перевірки встановлено порушення п.2 ст. 3, п.п. 1, 2 ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», із змінами та доповненнями, п.п. 14.1.181 п.14.1 ст. 14, п.189.1 ст.189, п.п. 198.1, 198.2,198.3., 198.5, 198.6 ст.198 Податкового кодексу України, внаслідок чого завищено у декларації за липень 2013 року від'ємне значення з ПДВ у сумі 511 013 грн., занижено ПДВ, що належить сплаті до бюджету, за липень 2013 року на 117 095 грн. Суд, заслухавши пояснення позивача та відповідача, дослідивши матеріали справи та надані докази, дійшов висновку про необґрунтованість адміністративного позову та відсутність підстав для його задоволення. ТОВ «Стеркор-Трейд» (стара назва ТОВ «ГРИНВУД») зареєстровано Виконавчим комітетом Одеської міської ради первинна реєстрація 02.11.2000року, 01.03.2012 року остання реєстрація №15561070020012074. Відповідно до свідоцтва №200050729, ТОВ «Стеркор-Трейд» зареєстровано платником податку на додану вартість, з індивідуальним податковим номером 312070415536. Як вбачається з матеріалів справи, на підставі направлення від 11.09.2013 та наказу ДПІ у Приморському районі м. Одеси ГУ Міндоходів в Одеській області від 11.09.2013 №660 Головним державним ревізором-інспектором відділу перевірок платників податків управління податкового аудиту ДПІ у Приморському районі м.Одеси ГУ Міндоходів в Одеській області Вінковською Оленою Юріївною на підставі п.п.78.1.8 п.78.1 ст.78 Податкового кодексу України, із змінами та доповненнями, проведено документальну позапланову виїзну перевірку правомірності нарахування ТОВ «Стеркор-Трейд» від'ємного значення різниці між сумою податкового зобов'язання т а сумою податкового кредиту, у сумі 511 013 грн., відображених у податковій декларації з ПДВ, поданій за липень 2013 року (вх. № 9051677069 від 20.08.2013). За наслідками вказаної перевірки складено Акт № 1808/15-53-22-10/31207041 Про результати документальної позапланової виїзної перевірки правомірності нарахування ТОВ «Стеркор-Трейд», код ЄДРПОУ 31207041, від'ємного значення різниці між сумою податкового зобов'язання та сумою податкового кредиту за липень 2013 року. На підставі Акта перевірки ДПІ у Приморському районі м. Одеси винесено ТОВ «СТЕРКОР-ТРЕЙД» податкові повідомлення-рішення: - від 15.10.2013 року № 0000342210 (форма «Р») про збільшення суми грошового зобов'язання по податку на додану вартість 117 095 грн. за основним платежем та 29 274 грн. за штрафними санкціями; - від 15.10.2013 року № 0000332210 (форма «В4») про зменшення розміру від'ємного значення суми податку на додану вартість у розмірі - 212 733 грн. Матеріалами справи встановлено, що між ТОВ «Стеркор-Трейд» та ДП «Агроцентр Єврохім-Україна» укладено договір постачання продукції № 057-0015300 від 10.01.2013 року. Предметом договору є постачання мінеральних добрив на умовах СРТ ст. Іллічівськ (Інкотермс-2000). На виконання умов договору ДП «Агроцентр Єврохім-Україна» реалізовано ТОВ «Стеркор-Трейд» 2 575, 70 тон продукції на суму 10 491 489 гривень. На виконання Додатку № 17 від 09.07.2013 року до вказаного договору від ДП «Агроцентр Єврохім-Україна» одержано азотно-фосфатно-калійного добрива 989 т на суму 4 095 835, 0 гривень, що підтверджено Актами приймання вантажів № б/н від 10.07.2013 року, 13.07.2013 року, 14.07.2013 року та 15.07.2013 року. Між ТОВ «Стеркор-Трейд» та ТОВ «Транссервіс 2008» (код ЄДРПОУ 35818770), у відповідності до договору № 02/07-12 від 02.07.2012 року, останнім надано послуги по навантажувально-розвантажувальним роботам та зберіганню товарів, що належать ТОВ «Стеркор-Трейд», та проведенню інвентаризації цих товарів на складах ТОВ «Транссервіс 2008». Відповідно до оборотно-сальдової відомості з ТМЦ за період з 12.01.2013 року по 31.10.2013 року, одержано азотно-фосфатно-калійне добриво у біг-бегах у кількості 1021,25 тон на загальну суму 1 210 980,50 грн. (без ПДВ) та суперфосфату подвійного амонізованого кількістю 6,70 тон на загальну суму 31 298,00 грн. (без ПДВ). Але за даними бухгалтерського обліку по рахунку 281 встановлено оприбуткування від ДП «Агроцентр Єврохім-Україна» азотно-фосфатно-калійного добрива у кількості 1001,25 т на суму 3 414 195,83 грн. (без ПДВ) та 2 т суперфосфату подвійного амонізованого на суму 7 783,34 грн. (без ПДВ). Згідно додатку №17 від 09.07.2013 до договору з ДП «Агроцентр Єврохім-Україна» ціна за 1 т азотно-фосфатно-калійного добрива комплексного марки 16-16-16 в біг-бегах складає 4 080 грн. з ПДВ. Тобто фактично від постачальника одержано азотно-фосфатно- калійного добрива на суму 4 035 120,0 грн., в т.ч. ПДВ від вартості фактично отриманого товару - 672 520,0 грн. За даними Додатку 5 та реєстру отриманих податкових накладних за липень 2013 року віднесено до податкового кредиту по операціям з придбання товару від ДП «Агроцентр Єврохім-Україна» на загальну суму 684 288,32 грн. При цьому, у відповідності до актів приймання вантажів б/н від 13.07.2013 року, 14.07.2013 року та 15.07.2013 року, підписаних директором ТОВ «Транссервіс 2008» Здирко І.В. та комісією у складі [PERSON], [PERSON], [PERSON], розвантажено із залізничних вагонів на ст. Молодіжне азотно-фосфатно-калійне добриво, що належить на праві власності ТОВ «Стеркор-Трейд», у кількості лише 989 тон. Згідно акту виконаних робіт № ОУ-000045 від 31.07.2013 року ТОВ «Транссервіс 2008» виконано навантажувально-розвантажувальних робіт з 5 т вантажу на суму 340,0 грн. (з ПДВ). Але оплата робіт проведена не була. Тобто за документами від ДП «Агроцентр Єврохім-Україна» одержано азотно-фосфатно- калійного добрива на суму 4 035 120,0 грн. (4080,0 грн. х 989 т), в т.ч. ПДВ від вартості фактично отриманого товару - 672 520,0 грн. Таким чином ТОВ «Стеркор-Трейд» завищено податковий кредит у липні 2013 року на 10 212 грн. Згідно з пунктом 44.1 статті 44 Податкового кодексу України для цілей оподаткування платники податків зобов'язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов'язаних з визначенням об'єктів оподаткування та/або податкових зобов'язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов'язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством. Статтею 1 Закону «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», визначено загальне поняття та характеристика документу, на підставі якого виникає право та обов'язок в платника податків на формуються показників податкової, бухгалтерської та фінансової звітності. Таким документом є первинний документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення. Відповідно до ч. 1 ст. 9 цього Закону, первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Вимоги до первинного документу встановлені ст. 9 цього ж Закону та повинні мати такі обов'язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції. Відповідно до ч. 3 тієї ж статті, інформація, що міститься у прийнятих до обліку первинних документах, систематизується на рахунках бухгалтерського обліку в регістрах синтетичного та аналітичного обліку шляхом подвійного запису їх на взаємопов'язаних рахунках бухгалтерського обліку. Відповідно до ч. 2 ст. 3 Закону «Про бухгалтерський облік», на даних бухгалтерського обліку базуються фінансова, податкова, статистична та інші види звітності. Отже, первинні документи по відображенню господарської операції є підставою й для податкового обліку. Відповідно до п. 1.2 ст.1, п. 2.1 ст. 2 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 року № 88. первинні документи - це письмові свідоцтва, що фіксують та підтверджують господарські операції, включаючи розпорядження та дозволи адміністрації суб'єкта господарювання на їх проведення. Відповідно до п. 2.4. того ж Положення, первинні документи повинні мати такі обов'язкові реквізити: найменування підприємства, установи, від імені яких складений документ, назва документа (форми), дата і місце складання, зміст та обсяг господарської операції, одиниця виміру господарської операції (у натуральному та/або вартісному виразі), посади і прізвища осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення, особистий чи електронний підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції. Відповідно до ч. 2 ст. 6 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», на даних бухгалтерської звітності базуються зокрема фінансова, податкова та інші звітності. Таким чином, проведення будь-якої господарської операції підприємства фіксується та підтверджується первинними документами, на підставі яких ведеться бухгалтерський облік. Згідно пп.14.1.178 п.14.1 ст. 14 Податкового кодексу України із змінами та доповненнями, податок на додану вартість - непрямий податок, який нараховується та сплачується відповідно до норм розділу V цього Кодексу. Відповідно до пп.14.1.181 п.14.1, ст. 14 Податкового кодексу України, податковий кредит - сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов'язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу. У відповідності до п.187.1 ст.187 Податкового Кодексу України, датою виникнення податкових зобов'язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше: а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку; б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку. За операціями з виконання підрядних будівельних робіт суб'єкти підприємницької діяльності можуть застосовувати касовий метод податкового обліку відповідно до підпункту 14.1.266 пункту 14.1 статті 14 цього Кодексу. Згідно з п.201.4 ст. 201 Податкового кодексу України, податкова накладна складається у двох примірниках у день виникнення податкових зобов'язань продавця. Відповідно п.198.1 ст.198 Податкового Кодексу України право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг. Відповідно п.198.2 ст.198 Податкового Кодексу України датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: - дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; - дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною. Суд зауважує, що на час проведення перевірки, так само, як і до матеріалів судової справи позивачем не були надані первинні документи, що підтверджують факт зберігання на складі (власному або орендованому) придбаних ТМЦ, що можуть бути використані у подальшій господарській діяльності. Втім, як зазначає сам позивач, у відповідності до даних бухгалтерського обліку ТОВ «Стеркор-Трейд» по рахунку 281 станом на 01.08.2013 року залишки товарів на складах, а саме: - азотно-фосфатно-калійне добриво у кількості 58, 717 т на суму 217 617, 88 грн.; - азотно-фосфатно-калійне добриво у кількості 1006,25 т на суму 3432695, 83 грн.; - азотно-фосфорне складне у кількості 1, 95 т на суму 6956, 43 грн.; - амофос в мішках у кількості 11,3 т на суму 55 093, 79 грн.; - добриво азотно-вапнякове у кількості 38,4 т на суму 85 947, 06 грн.; - карбамід у кількості 18, 5 т на суму 54 198, 17 грн.; - селітра аміачна у кількості 150, 313 т на суму 344 053, 19 грн.; - селітра аміачна (Україна) у кількості 1, 788 т на суму 4753, 12 грн.; - суперфосфат подвійний амонізований у кількості 1 т на суму 3891, 67 грн. Тобто залишок вартості товарів на складі на кінець липня 2013 року складає 4 204 207,14 грн. Відповідно до п. 189.1. ст. 198 Податкового кодексу України, у разі здійснення операцій відповідно до пункту 198.5 статті 198 цього Кодексу база оподаткування за необоротними активами визначається виходячи з балансової (залишкової) вартості, що склалася станом на початок звітного (податкового) періоду, протягом якого здійснюються такі операції (у разі відсутності обліку необоротних активів - виходячи із звичайної ціни), а за товарами/послугами - виходячи з вартості їх придбання. П. 198.3. ст. 198 Податкового кодексу України передбачає, що податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку... Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду. Відповідно до п. 198.5. ст. 198 Податкового кодексу України, платник податку зобов'язаний нарахувати податкові зобов'язання виходячи з бази оподаткування, визначеної відповідно до пункту 189.1 статті 189 цього Кодексу, за товарами/послугами, необоротними активами, під час придбання або виготовлення яких суми податку були включені до складу податкового кредиту, у разі якщо такі товари/послуги, необоротні активи починають використовуватися: а) в операціях, що не є об'єктом оподаткування (крім випадків проведення операцій, передбачених підпунктом 196.1.7 пункту 196.1 статті 196 цього Кодексу); б) в операціях, звільнених від оподаткування відповідно до цього Кодексу, міжнародних договорів (угод) (крім випадків проведення операцій, передбачених підпунктом 197.1.28 пункту 197.1 статті 197 цього Кодексу); в) в операціях, що здійснюються платником податку в межах балансу платника податку, у тому числі передача для невиробничого використання, переведення виробничих необоротних активів до складу невиробничих необоротних активів; г) в операціях, що не є господарською діяльністю платника податку. Матеріалами справи та первинними документами позивача не підтверджено залишків ТМЦ на складах ТОВ «Стеркор-Трейд» та/або третіх осіб. Це, в свою чергу, не дає змогу встановити використання вказаних ТМЦ у виробничій діяльності позивача. До матеріалів справи також не надано доказів отримання послуг зі зберігання ТМЦ від ТОВ «Транссервіс 2008» за липень, а також факт відвантаження товарів іншим суб'єктам господарської діяльності. Згідно зі ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Згідно з частиною 3 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, зокрема, чи прийняті вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо. Статтею 71 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. Згідно з ч. 1 ст. 69 та ч. 1 ст. 70 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Відповідно до ст. 86 Кодексу адміністративного судочинства України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Згідно зі ст. 159 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Враховуючи вищевикладене та оцінюючи наявні у матеріалах справи докази в сукупності, суд дійшов висновку, що позивач у судовому засіданні не довів неправомірності оскаржуваних податкових повідомлень-рішень від 15.10.2013 року №0000342210 про збільшення суми грошового зобов'язання по податку на додану вартість 117 095 грн. за основним платежем та 29 274 грн. за штрафними санкціями та від 15.10.2013 року № 0000332210 про зменшення розміру від'ємного значення суми податку на додану вартість у розмірі - 212 733 грн. На підставі вимог частини 3 статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України, в судовому засіданні 19 березня 2014 року проголошено вступну та резолютивну частини постанови.

Результат розгляду: denied