Рішення адміністративного суду від 2014-01-21 00:00:00+02

Позивачка звернулась до суду з зазначеним позовом посилаючись на те, що постановою інспектора ДПС Відділу ДАІ з обслуговування адміністративної території м. Дніпродзержинська Іванова В.М. від 24.10.2013р. за вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП її притягнуто до адміністративної відповідальності та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 255 грн. на користь держави. У зв'язку з тим, що зазначене у постанові правопорушення вона не вчиняла, вважає, що рішення про притягнення її до адміністративної відповідальності було прийнято суб'єктом владних повноважень не обґрунтовано, без урахування усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, на підставі чого просить суд визнати його протиправним та скасувати. В обґрунтування своїх вимог позивачка послалась на те, що правопорушення, за яке її було притягнуто до адміністративної відповідальності, а саме перевищення швидкості руху у населеному пункті вона не вчиняла, так як дійсно, 24.10.2013р. приблизно о 17.45 год., керуючи автомобілем Шкода Фабія р/№ [NUMBER], рухалась по Мостовому переходу через р. Дніпро у м. Дніпродзержинську, але зі швидкістю, передбаченою ПДР України, а саме не більш ніж 75 км/год. Рухалась вона у правій смузі автошляху, у загальному потоці машин, тому коли була зупинена відповідачем Івановим В.М., вона пояснила останньому, що рухалась зі швидкістю, передбаченою ПДР України й так, як вона рухалась у щільному потоці машин, застосований відповідачем технічний прилад не міг зафіксувати швидкість руху саме її автомобілю. Проте, відповідач Іванов С.М., не зважаючи на її пояснення, посилаючись лише на показники швидкості, встановлені приладом «Візир-0812545», склав відносно неї протокол про адміністративне правопорушення, на підставі якого й виніс оскаржувану постанову, тобто прийняв рішення про притягнення її до адміністративної відповідальності лише на підставі показників приладу, який не є технічним засобом або приладом, за допомогою якого можливо встановити автентичність та належність зафіксованої швидкості руху саме її автомобілю. Крім того, оскаржуване рішення відповідач прийняв без урахування її пояснень, як особи яка притягається до адміністративної відповідальності, та без залучення будь-яких свідків, які могли б підтвердити факт скоєння нею правопорушення, та свідчити б про порушення саме нею правил дорожнього руху України. Тому, вважаючи, що оскаржуване рішення було прийнято відповідачем без повного та об'єктивного з'ясування обставин даної справи, просить суд визнати оскаржуване рішення протиправним та скасувати. В судове засідання позивачка не з'явилась, надала суду письмове клопотання, у якому просила суд провести розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримувала у повному обсязі. Інспектор ДПС Відділу ДАІ з обслуговування адміністративної території м. Дніпродзержинська Іванов В.М. в судове засідання не з'явився, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку, причини неявки суду не повідомив, письмових заперечень проти позову не надав, що дозволило суду провести розгляд справи без його участі, на підставі наявних у справі доказів. Вивчивши матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. В ході судового розгляду справи, з урахуванням наданих суду доказів, судом встановлено, що згідно постанови по справі про адміністративне правопорушення серії АА2 № 902303 від 24.10.2013р., інспектором ДПС Відділу ДАІ з обслуговування адміністративної території м. Дніпродзержинська Івановим В.М. позивача [PERSON] за перевищення встановленої швидкості руху у населеному пункті на 27 км/год притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 255 грн. на користь держави. Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії АБ2 № 835548, складеного 24.10.2013р. відповідачем Івановим В.М. відносно позивачки [PERSON], адміністративне правопорушення, за вчинення якого позивачку притягнуто до адміністративної відповідальності, відповідач Іванов В.М. встановив за допомогою та на підставі показників вимірювача швидкості «Візир-0812545». Фото-, відео-, або інших матеріалів, на яких було б зафіксовано показання зазначеного приладу - до протоколу про адміністративне правопорушення не долучено. Як вбачається з письмових пояснень позивачки, 24.10.2013р. приблизно о 17.45 год., керуючи автомобілем Шкода Фабія р/№ [NUMBER], вона рухалась по Мостовому переходу через р. Дніпро у м. Дніпродзержинську зі швидкістю, передбаченою ПДР України, тобто не більш ніж 75 км/год. Згідно розділу Ш Інструкції з діяльності підрозділів дорожньо-патрульної служби Державтоінспекції МВС України, затвердженої Наказом МВС України №1111 від 13.11.2006р. (далі Інструкція), завданням ДПС є нагляд за дорожнім рухом з метою забезпечення його безпеки; збереження життя, здоров'я та майна учасників дорожнього руху, захист їх законних прав та інтересів, а також інтересів суспільства і держави; забезпечення безпечного й безперебійного руху транспортних засобів; попередження та припинення злочинів і адміністративних правопорушень у сфері дорожнього руху. Відповідно до п.12.11 Інструкції одним з основних методів несення дорожньо-патрульної служби є втручання при правопорушеннях, яке полягає в обов'язковому реагуванні на дії громадян з метою запобігання правопорушенням та їх притягнення, застосуванні до порушників установлених заходів впливу. Згідно п.12.12.6 Інструкції при порушенні учасником дорожнього руху Правил дорожнього руху працівник ДПС складає протокол, а також здійснює перевірку водія і транспортного засобу за наявними інформаційними базами. Згідно п.13.2 Інструкції забороняється застосування засобів вимірювання, які не пройшли метрологічної повірки або мають свідоцтво про таку повірку, термін дії якого минув. До роботи зі спеціальними технічними засобами допускаються працівники, які вивчили інструкції з їх експлуатації та склали заліки з правил їх застосування. Працівники, які не склали заліків, до роботи з такими засобами не допускаються. Згідно п. 22.9 Інструкції при несенні служби працівник ДПС може застосовувати необхідні технічні засоби для виявлення відповідного правопорушення. При цьому слід пам'ятати, що відповідно до ст.251 КУпАП показання технічних приладів, які використовуються при нагляді за виконанням правил (у тому числі Правил дорожнього руху) належать до сукупності доказів у справі про адміністративне правопорушення. Згідно ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи та, відповідно до закону, ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Згідно п. 2.7 Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення, затвердженої Наказом МВС України №185 від 22.02.2001р., на підтвердження факту вчинення адміністративного правопорушення до протоколу долучаються відповідні матеріали (рапорти посадових осіб, заяви, пояснення правопорушників, потерпілих, свідків правопорушення, протоколи виявлення, знищення тощо). Кожний документ має свої реквізити (дату, адресу, назву, підпис, штампи, печатки тощо) і повинен відповідати своєму призначенню, містити достовірну інформацію, відповідати вимогам законодавства. Як вбачається зі змісту оскаржуваної постанови, відповідач Іванов В.М. при розгляді справи про адміністративне правопорушення та прийнятті рішення щодо притягнення позивачки [PERSON] до адміністративної відповідальності, прийняв оскаржуване рішення лише на підставі складеного ним протоколу про адміністративне правопорушення, у якому, на підтвердження факту вчинення позивачем адміністративного правопорушення, послався лише на показання вимірювача швидкості «Візир-0812545», який не являється технічним засобом або приладом, за допомогою якого можливо встановити автентичність та належність зафіксованої швидкості руху автомобілю саме вказаного у постанові правопорушника, не зазначивши при цьому також відомості щодо допуску даного технічного приладу для його застосування, повірки та терміну її дії, що дає підстави припустити можливість невідповідності вказаного приладу нормам, передбаченим Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність», а також не зазначивши, чи мала особа, яка застосовувала даний технічний прилад, допуск до роботи з вказаним технічним засобом. Згідно положення ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом. Відповідно до вимог ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Таким чином, як передбачає діюче законодавство, відповідач - інспектор ДПС Відділу ДАІ з обслуговування адміністративної території м. Дніпродзержинська Іванов В.М., являючись органом (посадовою особою), який безпосередньо здійснює провадження в справах про адміністративні правопорушення, завданням якого є своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, повинен був, враховуючи вимоги ст. 280 КУпАП, з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Проте, як вбачається зі змісту оскаржуваної постанови, відповідач Іванов В.М. при розгляді справи про адміністративне правопорушення та прийнятті рішення щодо притягнення позивача до адміністративної відповідальності, в порушення вимог ст.251 КУпАП, не прийнявши до уваги пояснення позивачки, як особи яка притягається до адміністративної відповідальності, прийняв оскаржуване рішення лише на підставі складеного ним протоколу про адміністративне правопорушення, у якому, виклавши суть правопорушення, не зазначив, на підставі яких фактичних даних ним було встановлено порушення позивачем правил дорожнього руху України, а також, на підтвердження факту вчинення даного адміністративного правопорушення, не долучив до протоколу передбачені Інструкцією з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення, затвердженої Наказом МВС України №185 від 22.02.2001р., матеріали, на яких було б зафіксовано вчинення позивачем вказаного правопорушення технічними приладами та технічними засобами, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху. Відповідно до ч.3 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті вони обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення. Згідно ч.2 ст.71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Відповідно до п.3 ч.1 ст.288 КУпАП постанову органу (посадової особи) про накладення адміністративного стягнення може бути оскаржено у вищестоящий орган (вищестоящий посадовій особі) або в районний, районний у місті, міській чи міськрайонний суд, у порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України, з особливостями, встановленими КУпАП. Враховуючи, що судом, в ході розгляду справи встановлено факт не обґрунтованого прийняття суб'єктом владних повноважень - інспектором ДПС Відділу ДАІ з обслуговування адміністративної території м. Дніпродзержинська Івановим В.М. рішення щодо притягнення позивачки [PERSON] до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП,

Результат розгляду: granted