Рішення адміністративного суду від 2014-03-11 00:00:00+02

Відповідно до статті 160 частини 3 КАС України 11 березня 2014 року було проголошено вступну та резолютивну частини постанови. Повний текст постанови виготовлено та підписано 14 березня 2014 року. Управління Пенсійного фонду України в м. Мукачевому та Мукачівському районі Закарпатської області звернулася до Закарпатського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Мукачево про стягнення заборгованості. Позовні вимоги обгрунтовані тим, що з набранням чинності Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності" від 23.09.99 р. № 1105-ХІУ, обовязок відшкодування шкоди, заподіяної працівникові внаслідок ушкодження його здоров"я або в разі його смерті при настанні страхового випадку, зокрема, виплати йому або особам, які перебували на його утриманні пенсії по інвалідності в зв'язку із втратою годувальника покладено на Фонд соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань (далі-Фонд). Фонд соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України зобов'язаний співпрацювати з фондами з інших видів соціального страхування у фінансуванні заходів, пов'язаних з матеріальним забезпеченням та наданням соціальних послуг застрахованим, у кожному конкретному випадку спільно приймаючи рішення щодо того, хто з них братиме участь у фінансуванні цих заходів. У відповідності до ст.21,28 Закону України " Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності" та ст.ст.37, 39, 92 Закону України " Про пенсійне забезпечення " Фонд соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України забов"язаний своєчасно, щомісяця та в повному обсязі відшкодовувати витрати,понесені Пенсійним фондом, пов"язані з виплатою пенсій по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві. Відповідно до ст.2 Закону України " Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності" особи , право яких на отримання відшкодування шкоди раніше було встановлено згідно із законодавством СРСР про відшкодування шкоди, завданої працівниками внаслідок травмування на виробництві, мають право на забезпечення по страхуванню від нещасного випадку на виробництві. Тобто, витрати управління Пенсійного фонду з виплати пенсій по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання, пенсій у зв'язку з втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання громадянам, каліцтво на підприємствах, розташованих на території країн Співдружності Незалежних Держав, повинні відшкодовуватися Фондом соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України. Для врегулювання даного питання, управління щомісяця надає для підписання Акт щомісячної звірки витрат особових справ потерпілих, яким виплачено пенсії по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання та пенсій у зв'язку з втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання, з врахуванням щомісячної суми виплаченої громадянам: [PERSON], [PERSON] та [PERSON]. Фонд постійно надає відмову посилаючись на те, що вказані громадяни отримали травму внаслідок нещасного випадку, який стався під час виконання ним трудових обов'язків в Казахстані, Бурятській АРСР, тобто відсутність Угоди між Україною та Казахстаном, Бурятській АРСР, яка ратифікована Верховною Радою України . Потерпілі не є суб'єктами страхування і за них не сплачуються до Фонду страхові внески. Такі причини відмови позивач вважає неправомірними. В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги та просив суд задовольнити позов. Представник відповідача заперечив проти задоволення адміністративного позову з підстав наведених у письмових запереченнях. Зокрема зазначив, що на забезпечення по страхуванню від нещасного випадку на виробництві відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності" мають право громадяни України, які працюють на умовах трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях, незалежно від форм власності та господарювання. Працівники вважаються застрахованими з моменту набрання чинності цим Законом, тобто з 01 квітня 2001 року. Як зазначає відповідач, у своїй вимозі позивач спирається на Порядок відшкодування Фондом соціальною страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України Пенсійному Фонду України витрат, пов'язаних з виплатою пенсій по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання та пенсій у зв'язку із втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, затвердженого постановою Правлінь Пенсійного фонду України та Фонду соціального страхування від нещасних випадків па виробництві та професійних захворювань України від 04.03.2003 р. № 5-44 . Але цей нормативний акт не встановлює права та обов'язки по взаєморозрахункам між робочими органами Фондів, а встановлює процедуру погодження тих виплачених позивачем сум. котрі будуть використані Фондами позивача та відповідача, при взаєморозрахунках на централізованому рівні. Таким чином, примус здійснити певні дії, на думку відповідача, означає примусити відповідача взяти участь у складанні акта звіряння сум, які підлягають взаємозаліку між Фондами. Відповідач звертає увагу суду на те, що відділення виконавчої дирекції Фонду у м.Мукачеві, обласні Управління Фонду , відділення в районах та містах обласного значення є лише робочими органами виконавчої дирекції Фонду і не наділені повноваженнями щодо вирішення проблемних питань, які належить вирішувати на централізованому рівні, лише органами Фонду, які здійснюють безпосереднє управління ним. Єдиним документом, який передбачає відшкодування позивачу коштів на виплату пенсій по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності, є Порядок відшкодування витрат (далі - Порядок), який затверджено спільною постановою правління Пенсійного фонду України від 03.03.2003 р. № 5-4 та правління Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України від 04.03.2003 р. № 4 та зареєстровано в Міністерстві юстиції України 16.05.2003 р. за № 376/7697, відповідно до його положень не передбачено відшкодування адресної допомоги, а лише пенсій та цільової допомоги на прожиття. Аналогічні звернення, про відшкодування Фондом соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України Пенсійному фонду витрат, пов'язаних з виплатою пенсій внаслідок нещасного випадку на виробництві, отриманих за межами України, та витрат з виплата щомісячної державної адресної допомоги мають місце по всій Україні. Відповідач наголошує на тому, що Управління Пенсійного фонду України в м.Мукачеві та Мукачівському районі починаючи з 2007 року вже вчетверте звертається з одним і тим же позовом в суди , але ні один позов не доведений до логічного кінця. Враховуючи наведене, беручи до уваги неоднозначність норм чинного законодавства України, позицію Верховного суду України та Вищого Адміністративного суду України у аналогічних справах ,

Результат розгляду: granted