Рішення адміністративного суду від 2014-01-15 00:00:00+02

09 грудня 2013 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому просить визнати протиправною та скасувати постанову серії АБ2 № 011314 від 30 листопада 2013 року, винесену інспектором ДПС батальйону супроводження РДПС ДАІ УМВС України в Чернігівській області сержантом міліції Шемендюком С.М. у справі про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 121 КУпАП, посилаючись на відсутність події правопорушення. Позивач в судовому засіданні підтримав позовні вимоги. Відповідач до суду не з'явився, про час та місце розгляду справи оповіщений у встановленому законом порядку, у поданих запереченнях просив справу розглядати без його участі. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. В судовому засіданні встановлено, що 30 листопада 2013 року інспектором ДПС батальйону супроводження РДПС ДАІ УМВС України в Чернігівській області сержантом міліції Шемендюком С.М. винесено постанову серії АБ2 № 011314 по справі про адміністративне правопорушення, якою [PERSON] притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 121 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 51 грн., оскільки він 30 листопада 2013 року о 10 год. 15 хв. у м. Чернігові по вул. Князя Чорного керуючи автомобілем ВАЗ 2107 д.н.з. [NUMBER] не був пристебнутий паском безпеки, передбаченим конструкцією автомобіля, чим порушив п. 2.3 «в» Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 (надалі за текстом - ПДР). Відповідно до п. 2.3 «в» ПДР, для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов'язаний на автомобілях, обладнаних засобами пасивної безпеки (підголовники, ремені безпеки), користуватися ними і не перевозити пасажирів, не пристебнутих ременями безпеки. Дозволяється не пристібатися особі, яка навчає водінню, якщо за кермом учень, а в населених пунктах, крім того, водіям-інвалідам, водіям і пасажирам оперативних та спеціальних транспортних засобів і таксі. Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення є: всебічне, повне та об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховування громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності. Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчинені та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Згідно облікової картки державного транспортного засобу, автомобіль, на якому рухався позивач, належить АТГ при УМВС України в Чернігівській області, проте відмітки про те, що є оперативним транспортним засобом не містить, а сам позивач до жодної категорії осіб, яким дозволяється під час керування транспортним засобом бути не пристебнутим ременем безпеки, не відноситься. Як вбачається з оглянутого судом відеозапису правопорушення, позивач дійсно порушив правила користування ременем безпеки та вчинив зазначене в оскаржуваній постанові правопорушення. Інші доводи адміністративного позову не спростовують факту вчинення [PERSON] адміністративного правопорушення, а тому суд приходить до висновку, що дії відповідача були правомірними і підстав для скасування оскаржуваної постанови не вбачається.

Результат розгляду: denied