Рішення адміністративного суду від 2014-02-20 00:00:00+02

30.12.2013 року позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до відповідача, в якому вказав, що постановою АН № АА2 №873019 від 24.12.2013 року складеною посадовою особою, старшим державтоінспектором відділення ДАІ Приазовського РВГУ МВС України в Запорізькій області, капітаном міліції Балановським М.В. його визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 510 грн. за порушення п. 12.6 г ПДР України. Позивач також зазначив, що 24.12.2013 року при здійсненні руху по трасі Одеса-Маріуполь-Новоазовськ в районі пгт. Приазовське він був зупинений співробітником ДАІ , який повідомив йому, що він скоїв адміністративне правопорушення за ч.3 ст. 122 КУпАП, оскільки перевищив допустиму швидкість руху на 71 км/час. , а саме рухався зі швидкістю 161 км/ час, чим порушив п. 12.6 г ПДР України. З вказаних підстав, інспектором ДАІ було складено адміністративний протокол, в якому було зазначено, що швидкість вимірювалась приладом «TruCAM» №TC000059. В той же день, 24.12.2013 року, інспектором ДАІ було складено постанову про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за порушення правил дорожнього руху серії АН №АА2 №873019 від 24.12.2013 року, відповідно до якої, на позивача було накладено адміністративне стягнення в сумі 510 грн. Позивач не згоден з протоколом та постановою інспектора ДАІ, вважає її незаконною та просить скасувати її з тих підстав, що правопорушення інспектором було не доведено. Як зазначено у протоколі про адміністративне правопорушення, до нього не додано жодного доказу вини позивача у тому числі і даних фіксації приладом «TruCAM» №TC000059. До протоколу не додано і документів, що дозволяють користування даним вимірювальним приладом, а також те, що показники приладу «TruCAM» №TC000059 можуть бути використані доказом по справі. Позивач вважає постанову незаконною через відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення. Висновки інспектора ДАІ про порушення позивачем ПДР України не підтверджені належними доказами. Позивач вважає, що інспектор упереджено та не об'єктивно поставився до з'ясування обставин справи, незаконно визнав його винним у вчиненні адміністративного правопорушення та піддав адміністративному стягненню. При винесені постанови у відношенні позивача не було враховано дані про його особу, ступінь провини, матеріальне становище, обставини, що пом'якшують та обтяжують відповідальність. Крім того, порушені права позивача на захист, можливість дати пояснення, заявити клопотання, надавати докази, бути присутнім при розгляді справи. Просив задовольнити його позов, та скасувати складену відносно нього постанову про адміністративне правопорушення. Позивач до судового засідання не з'явився, надав до суду заяву в якій просив провести розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав, просив задовольнити. Відповідач, державтоінспектор відділення ДАІ Приазовського РВ ГУ МВС України в Запорізькій області, капітан міліції Балановський М.В., що діє за дорученням, в судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, проти позову [PERSON] заперечував, надав письмові заперечення, а також у якості доказу у скоєні позивачем правопорушення надав фотоматеріали до протоколу відносно [PERSON], на якому знято дії позивача під час керування ним автомобілем Тайота-Камри д/н [NUMBER], 24.12.2013 року об 11:51 год. Згідно до показника приладу «TruCAM» №TC000059 зафіксована швидкість руху - 161 км/ год. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що постановою інспектора ДАІ АН № АА2 №873019 від 24.12.2013 року складеною посадовою особою, старшим державтоінспектором відділення ДАІ Приазовського РВГУ МВС України в Запорізькій області, капітаном міліції Балановським М.В. [PERSON] визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 510 грн. за порушення п. 12.6 г ПДР України. Згідно ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Згідно ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, їхніх посадових і службових осіб, інших субьєктів при здійсненні ними вдадних повноважень. Так, згідно ст. 254 КУпАП, про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те особами. У разі його оформлення, протокол складається у двох екземплярах, один з яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності. Не складається протокол у випадках, передбачених ст. 258 КУпАП. Відповідно до положень КУпАП, Закону України „Про дорожній рух", у разі порушення Правил дорожнього руху України, водій повинен бути зупинений, постанову складено на місці, у випадку незгоди с порушенням - повинен бути складений протокол, у порядку передбаченому ст. 256 КУпАП, із зазначенням відомостей про особу, що скоїла правопорушення, пояснень цієї особи, та роз'ясненням її права на правову допомогу та на право оскарження даної постанови. Виходячи зі змісту ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, обставини що пом'якшують та обтяжують відповідальність, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Згідно до ст.. 251 КУпАП, доказами по справі є будь які фактичні данні на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винуватість особи у його скоєнні та інші обставини, що мають значення для вірного розглядання справи. Ці данні встановлюються зокрема, показниками технічних приладів та технічних заходів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм та стандартів, що стосуються для забезпечення безпеки дорожнього руху. З фотоматеріалів, наданих представником відповідача, досліджених в судовому засіданні, вбачається, що позивач скоїв правопорушення, внаслідок якого був правомірно складений протокол та оскаржена постанова, і що при складанні протоколу його права не були порушені, а він мав можливість заявити свої міркування щодо скоєння ним факту правопорушення. Позивач не надав суду жодного доказу, який би спростовував законність постанови, не навів законних підстав для її скасування. У позові не виклав докладно обставини правопорушення, що були зазначені у протоколі, не вказаввши навіть марку та державний номер його автомобілю. Через вказані причини позов не підлягає задоволенню, а оскаржена постанова повинна зилишитися чинною.

Результат розгляду: denied