Рішення адміністративного суду від 2014-03-25 00:00:00+02

03 березня 2014 року о 15 год. 05 хв. до Запорізького окружного адміністративного суду надійшло подання Вільнянської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Запорізькій області до Товариства з обмеженою відповідальністю «ІНТЕР ТЕХ-99» про стягнення коштів за податковим боргом у розмірі 2024,55грн. Ухвалою суду від 03.03.2014 відкрито провадження в адміністративній справі №808/1415/14 у порядку пункту 3 частини 1 статті 183-3 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), та призначено судове засідання на 04.03.2014 року о 14 год. 00 хв., у зв'язку з чим вжито заходи для повідомлення сторін про дату та час судового засідання. Ухвалою суду від 04.03.2014 на підставі клопотання представника позивача провадження за подання було зупинено до 25.03.2014. Представник заявника подання у судове засідання не з'явився, проте направив на адресу суду клопотання про підтримання позовних вимог у повному обсязі та про розгляд подання без участі представника. Представник відповідача у судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Відповідно до пункту 3 частини 7 статті 183-3 КАС України неявка сторін у судове засідання не перешкоджає розгляду подання. У зв'язку із неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, на підставі приписів частини 6 статті 12 та частини 1 статті 41 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суддя, оцінивши повідомлені заявником та особою, відносно якої подано подання, обставини та наявні у справі докази у їх сукупності, встановив наявність достатніх підстав для прийняття законного та обґрунтованого рішення. Підпунктом 16.1.4 пункту 16.1 статті 16 Податкового кодексу України від 02.12.2010 року № 2755-VІ (далі - ПК України) передбачено обов'язок платників податків сплачувати податки та збори у строки та в розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи. Органи державної податкової служби відповідно до пп. 20.1.18 пункту 20.1 статті 20 ПК України мають право звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, обслуговуючих такого платника, на суму податкового боргу або його частини. Товариство з обмеженою відповідальністю «ІНТЕР ТЕХ - 99» відповідно до довідки Головного управління статистики у Запорізькій області від 12.05.2005 за № 15/1998 включене до ЄДРПОУ за номером 30240973. Відповідно до виписки з Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України місцезнаходження платника податків: 69068, м. Запоріжжя, Шевченківський р-н, вул. Уральська, буд.3. Відповідно до Виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, серія А00 №199276 Вільнянської районної державної адміністрації, датою проведення державної реєстрації Товариства з обмеженою відповідальністю «ІНТЕР ТЕХ-99» є 13.01.1999, номер запису свідоцтва №11031200000005198. Статут Товариства з обмеженою відповідальністю «ІНТЕР ТЕХ-99» первинно зареєстровано у відділі реєстрації та єдиного реєстру Шевченківської районної адміністрації Запорізької міської ради від 13.01.1999 р. та в подальшому перереєстровано 28.04.2005 за № 1103105000145198. Державною податковою інспекцією у Шевченківському районі м. Запоріжжя взято на облік платника податків 20.01.1999 № 99/0008 (довідка за № 216 від 04.09.2003 ). Станом на 03.03.2014 року відповідач має податковий борг перед бюджетом по орендній платі з юридичних осіб у розмірі 2024,55 грн. Сума зазначеного податкового боргу утворилась у зв'язку з наступним. Товариство є платником плати за землю (орендної плати з юридичних осі). На виконання Податкового кодексу України від 02.12.2010 р. за № 2755-VІ, платником подано 31.01.2014 № 1400001824 податкову декларацію з плати за землю (земельний податок та/або орендна плата за земельні ділянки державної або комунальної власності), по терміну сплати 02.03.2014 задекларовано до сплати у бюджет та не сплачено 2024,55 грн. Відповідно до пункту 286.2 статті 286 Податкового кодексу, платники плати за землю самостійно обчислюють суму податку щороку станом на 1 січня поточного року і не пізніше 20 лютого поточного року подають до органу державної податкової служби за місцезнаходженням земельної ділянки податкову декларацію на поточний рік за формою, встановленою у порядку, передбаченому статтею 46 Податкового кодексу, з розбивкою річної суми рівними частками за місяцями. Подання такої декларації звільняє від обов'язку подання щомісячних декларацій Пунктом 46.1 ст. 46 Податкового кодексу визначено, що податкова декларація, розрахунок (далі - податкова декларація) - документ, що подається платником податків (у тому числі відокремленим підрозділом у випадках, визначених цим Кодексом) контролюючому органу у строки, встановлені законом, на підставі якого здійснюється нарахування та/або сплата податкового зобов'язання, чи документ, що свідчить про суми доходу, нарахованого (виплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, суми утриманого та/або сплаченого податку. Податкова декларація подається за звітний період в установлені цим Кодексом строки органу державної податкової служби, в якому перебуває на обліку платник податків (п. 49.1 ст. 49 Податкового кодексу). Відповідно до п. 57.1 ст. 57 Податкового кодексу України, платник податків зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Підпунктом 16.1.4 п. 16.1 ст. 16 Податкового кодексу передбачено обов'язок платників податків сплачувати податки та збори у строки та в розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи. Відповідно до п. 287.3 ст. 287 Податкового кодексу України, податкове зобов'язання щодо плати за землю, визначене у податковій декларації на поточний рік, сплачується рівними частками власниками та землекористувачами земельних ділянок за місцезнаходженням земельної ділянки за податковий період, який дорівнює календарному місяцю, щомісяця протягом 30 календарних днів, що настають за останнім календарним днем податкового (звітного) місяця. При цьому, підпунктами 95.1 - 95.3 ст. 95 Податкового кодексу встановлено, що орган державної податкової служби здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі. Стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання органам державної податкової служби, у розмірі суми податкового боргу або його частини. Органи державної податкової служби відповідно до пп. 20.1.18 п. 20.1 ст.20 Податкового кодексу мають право звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, обслуговуючих такого платника, на суму податкового боргу або його частини. У зв'язку з виникненням у ТОВ «ІНТЕР ТЕХ-99» податкового боргу податкову вимогу було направлено боржнику на підставі Податкового кодексу України за №2755-VІ від 02.12.2010 (далі - ПКУ), яким регулювався порядок адміністрування податків, зборів (обов'язкових платежів) під час виникнення початкового податкового боргу по товариству: Податкову вимогу від 27.08.2013 за № 23-15/16 було направлено рекомендованим листом з повідомленням, яку вручено під розписку керівнику 07.10.2013 , відповідно до п. 59.1 ст. 59 Податкового кодексу. Пунктом 59.3 ст. 59 ПКУ встановлено, що податкова вимога надсилаються не раніше першого робочого дня після закінчення граничного строку сплати узгодженої суми грошового зобов'язання. Вище наведеними нормативними актами не передбачено направлення податкових вимог в інших випадках у разі виникнення додаткового боргу. Відповідно до статті 183-3 Кодексу адміністративного судочинства України, провадження у справах за зверненням органів державної податкової служби при здійсненні ними передбачених законом повноважень здійснюється на підставі подання таких органів, зокрема, щодо стягнення коштів за податковим боргом. Подання подається до суду першої інстанції протягом двадцяти чотирьох годин з моменту встановлення обставин, що зумовлюють звернення до суду, за загальними правилами підсудності, встановленими цим Кодексом. Строки, встановленні цією статтею, обчислюються годинами і закінчуються із закінченням години, на яку припадає таке закінчення. У даному випадку, необхідна наявність сукупності обставин, які дають підставу для висновку щодо правомірності такого подання: - сплив термін 60 днів з дня направлення податкової вимоги; - виникнення податкового боргу. Окрім вищевикладеного слід вказати наступне відповідно до п.95.4 ст.95 Податкового Кодексу - орган державної податкової служби на підставі рішення суду здійснює стягнення коштів у рахунок погашення податкового боргу за рахунок готівки, що належить такому платнику податків. Стягнення готівкових коштів здійснюється у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Постановою Кабінету Міністрів України, від 29.12.2010, № 1244 «Про Деякі питання реалізації статті 95 Податкового кодексу України» встановлений Порядок, яким визначений механізм стягнення готівки, яка належить платникові податків, у рахунок погашення його податкового боргу, а саме: згідно п.2 - «Вилучення готівки у платника податків у рахунок погашення його податкового боргу здійснюється працівниками органу державної податкової служби (далі - працівники) з урахуванням вимог пунктів 95.2 - 95.4 статті 95 Податкового кодексу України». згідно п.3 - «Під час вилучення готівки працівники рахують наявні кошти. У разі коли обсяг готівки у платника податків перевищує суму його податкового боргу, вилученню підлягає готівка на суму боргу». згідно п.4. - «У рахунок погашення податкового боргу спрямовується також готівка, виявлена працівниками у касі платника податків, у тому числі в скриньці реєстратора розрахункових операцій, та в інших місцях зберігання коштів». згідно п.5,6 - «За результатами вилучення готівки складається акт встановленої форми. Вилучена готівка в національній валюті вноситься працівником до банку для перерахування до відповідного бюджету в день її стягнення, а в разі неможливості такого внесення - на наступний робочий день. Готівка в іноземній валюті передається банку або іншій фінансовій установі, що має право на реалізацію іноземної валюти, у зазначений строк для її продажу відповідно до законодавства та подальшого перерахування згідно з вимогами абзацу першого цього пункту». Зважаючи на вищевикладене погашення податкового боргу згідно чинного законодавства здійснюється за рішенням суду, як з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника так і за рахунок готівки. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що податковий борг у розмірі 2024,55 грн. відповідачем не сплачено, відтак вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Згідно ч.4 ст.94 КАС України, у справах, в яких позивачем є суб'єкт владних повноважень, а відповідачем - фізична чи юридична особа, судові витрати, здійснені позивачем, з відповідача не стягуються. Враховуючи вищезазначене,

Результат розгляду: granted