Рішення адміністративного суду від 2014-03-18 00:00:00+02

[PERSON] звернулась до суду з позовом до комунального підприємства «Чернігівське міжміське бюро технічної інвентаризації» Чернігівської обласної ради про скасування рішення про державну реєстрацію прав власності на нерухоме майно - ? частини квартири [ADDRESS]. Свої позовні вимоги мотивувала тим, що 14 липня 2004 року, її чоловік - [PERSON], подарував їй 3/4 частини квартири [ADDRESS] на підставі договору дарування. В жовтні 2013 року позивач звернулася до Реєстраційної служби Чернігівського міського управління юстиції Чернігівської області з проханням зареєструвати її право власності на 3/4 частини квартири [ADDRESS], але Реєстраційна служба відмовила їй в реєстрації, пославшись на те, що право власності на 3/4 частини квартири було зареєстровано Комунальним підприємством «Чернігівське міжміське бюро технічної інвентаризації» Чернігівської обласної ради 03.03.2007 року на ім'я чоловіка позивача [PERSON] на підставі дубліката свідоцтва про право на спадщину № 1-319 від 23.02.2007 року та свідоцтва про право власності від 03.06.1993 року, вказане рішення порушує її права, як власника. Заявою від 26.02.2014 року, позивач уточнила свої вимоги та просила скасувати запис від 03.03.2007 року про державну реєстрацію права власності за [PERSON] на нерухоме майно - 3/4 частини квартири [ADDRESS] та вважати його недійсним. В судовому засіданні позивач просила задовольнити подану заяву. Представник відповідача просив розглянути справу без його участі, в заяві від 03.03.2014 року зазначив, що внести зміни в тому числі щодо скасування державної реєстрації до Реєстру прав власності на нерухоме майно у підприємства немає можливості, оскільки з 01.01.2013 року припинений доступ до Реєстру прав власності на нерухоме майно. Третя особа [PERSON]в судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, оглянувши матеріали інвентарної справи № 14576 на квартиру [ADDRESS], суд приходить до висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, з огляду на наступне. Згідно із договором дарування від 14.07.2004 року, [PERSON] подарував [PERSON] 3/4 частини квартири [ADDRESS], що підтверджується договром дарування, посвідченим державним нотаріусом Першої Чернігівської нотаріальної контори (а.с. 7). Державний реєстратор прав на нерухоме майно відмовив в державній реєстрації права власності на 3/4 частини квартири [ADDRESS] за [PERSON], оскільки було знайдено інформацію з Реєстру прав власності на нерухоме майно згідно із якою право власності на ці ? частини майна були зареєстровані за попереднім власником 03.03.2007 року. [PERSON] звернулась з позовом до [PERSON] про визнання права власності на нерухоме майно - спірну частину квартири, рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 10.12.2013 року у задоволенні позову було відмовлено та рішенням суду встановлено, що у позивача виникло право власності на 3/4 частини квартири [ADDRESS] на підставі нотаріально посвідченого договору, зареєстрованого в реєстрі за №2-3935. Згідно із матеріалами інвентарної справи на квартиру [ADDRESS], рішення про державну реєстрацію 03.03.2007 року про реєстрацію права власності на ? частини квартириза [PERSON] на квартиру [ADDRESS] не приймалося. Згідно із договором № 361 від 01.03.2007 року [PERSON] замовив КП «Чернігівське МБТІ» виконання наступних робіт: провести первинну технічну інвентаризацію об'єкту та підготувати базу даних та видати витяг з Реєстру прав на об'єкт нерухомості, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], не пізніше 15 години 03.03.2007 року. Згідно із заявою від 01.03.2007 року, [PERSON] просив надати витяг з Реєстру прав власності на нерухоме майно для укладання договору конкретного користування. Отже 03.03.2007 року не відбувалася державна реєстрація, а надавався витяг з реєстру прав власності на нерухоме майно 03.03.2007 року для укладання договору конкретного користування. Відповідно до п. 1.4. Тимчасового положення про порядок державної реєстрації прав власності та інших речових прав на нерухоме майно, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 07.02.2002 року №7/5, що діяла на станом на 03.03.2007 року. державна реєстрація прав власності на нерухоме майно - це внесення запису до Реєстру прав власності на нерухоме майно у зв'язку з виникненням, існуванням або припиненням права власності на нерухоме майно, що здійснюється БТІ за місцезнаходженням об'єктів нерухомого майна на підставі правовстановлювальних документів коштом особи, що звернулася до БТІ. Відповідно до п. 7.1 «Тимчасового положення про порядок реєстрації права власності та інших речових прав на нерухоме майно», інформація з Реєстру прав надається у формі витягу та інформаційної довідки, отже по своїй суті, витяг з реєстру прав власників є інформацією, а не рішенням органу владних повноважень в розумінні статті 6 КАС України, що можуть бути оскаржені в порядку адміністративного судочинства. Як вбачається із матеріалів інвентарної справи № 14576, рішення про реєстрацію права власності на ? частину квартири [ADDRESS] за [PERSON] на підставі дубліката свідоцтва про право на спадщину від 23.02.2007 року, виданого державним нотаріусом Першої Чернігівської державної нотаріальної контори Чуприненко О. В., приймалося реєстратором Макішвілі Г. А. 27.02.2007 року. Оскільки рішення про державну реєстрацію не приймалося державним реєстратором 03.03.2007 року, а надавався [PERSON] витяг з реєстру прав власників, як інформація, то у суду відсутні підстави для задоволення позову.

Результат розгляду: denied