Рішення адміністративного суду від 2014-03-03 00:00:00+02

[PERSON] в інтересах [PERSON] звернувся до суду з позовом до Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Вінницькій області, Головного управління Державної казначейської служби України у Вінницькій області про визнання незаконними та скасування рішення, стягнення моральної шкоди, зазначивши, що державним виконавцем при примусовому виконання виконавчого листа, виданого 06.09.2013 року Вінницьким міським судом Вінницької області по справі № 2-а-4174/11, було винесено постанову ВП № 39734173 від 15.11.2013 року про закінчення виконавчого провадження, при цьому, на думку представника позивача, відповідне рішення суду не було виконане, а відповідна постанова є передчасною, оскільки не було дотримано процедуру щодо повного та належного виконання судового рішення. Посилається на завдання довірителю моральної шкоди, оскільки одержувана ним пенсія не забезпечує можливості купівлі необхідних ліків, оплати житлово-комунальних послуг, купівлю продуктів харчування тощо, в результаті чого, просить суд визнати незаконною та скасувати постанову державного виконавця про закінчення виконавчого провадження ВП № 39734173 від 15.11.2013 року та стягнути з відповідача 30000 грн. 00 коп. завданої моральної шкоди. В судовому засіданні представник позивача повністю підтримав позовні вимоги, обгрунтувавши їх обставинами, викладеними в позовній заяві, при цьому посилався на наявність ще одного рішення суду про перерахунок та стягнення пенсії за участю його довірителя, постановленого по справі № 2-а-4692, яке, на його думку, і виконувало Управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Вінниці, при цьому не виконане залишається рішення суду, постановлене по справі № 2-а-4174/11. Зазначив, що 06.09.2013 одержав виконавчий лист по справі № 2-а-4174/11 та 09.09.2013 року звернувся до органів ДВС з заявою про примусове виконання рішення суду, при цьому 16.09.2013 року звернувся також до Управління Пенсійного фонду із заявою про добровільне виконання рішення суду, на що одержав відповідь про надходження на адресу управління 17.05.2011 року відповідної постанови державного виконавця про відкриття виконавчого провадження від 19.04.2011 року за № 2-а-4174/11, в силу якої управління виконало рішення суду. Вважає, що дане рішення суду не виконане, оскільки в 2011 році ніхто не звертався до органів ДВС з заявою про примусове виконання відповідного рішення, а звернувся лише 09.09.2013 року. Просив позов задовольнити повністю. Представники відповідача Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Вінницькій області - Плахотнюк Н.Ю. та Левицький О.В. в судовому засіданні заперечували проти позовних вимог, посилаючись на те, що Управління Пенсійного фонду в своїй відповіді позивачу помилково зазначило про надходження 17.05.2011 року постанови державного виконавця про відкриття виконавчого провадження від 19.04.2011 року за № 2-а-4174/11, оскільки такої постанови не існувало, як не існувало відповідного виконавчого провадження, а оскаржувана постанова винесена законно, оскільки боржник підтвердив виконання судового рішення, а тому просила в позові відмовити повністю. Представник відповідача Головного управління Державної казначейської служби України у Вінницькій області - Іскра С.М. заперечував проти позову. Дослідивши матеріали справи, взявши до уваги пояснення сторін, суд встановив, визначив та дослідив слідуючі обставини, докази та відповідні правовідносини: Зміст виконавчого листа, виданого 06.09.2013 року Вінницьким міським судом Вінницької області по справі № 2-а-4174/11, зазначає, що Ленінський районний суд м. Вінниці розглянувши справу за позовом [PERSON] до управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Вінниці про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинення дій, вирішив: Зобов'язати управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Вінниці провести перерахунок так виплату пенсії [PERSON], як інваліду ІІІ групи, постраждалому 1 категорії внаслідок Чорнобильської катастрофи, захворювання якого пов'язано з наслідками аварії на ЧАЕС відповідно до ст.ст. 49, 50, 54, 67 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» в розмірі не нижчому шести мінімальних пенсій за віком та додаткової пенсії за шкоду заподіяну здоров'ю громадян у розмірі 50% мінімальної пенсії за віком, а також здійснити перерахунок пенсії з урахуванням положень ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та зобов'язати виплатити різницю між перерахованою та фактично виплаченою пенсією з 30.09.2010 року. Рішення набрало чинності 15.04.2013 року (а.с. 4). Заява [PERSON] до відділу примусового виконання рішень УДВС ГУЮ у Вінницькій області від 09.09.2013 року вказує, що заявник просить виконати рішення Ленінського районного суду м. Вінниці по справі № 2-а-4174/11 в примусовому порядку. (а.с. 3). Заява [PERSON] до Управління Пенсійного фонду України в м. Вінниці від 16.09.2013 року вказує, що заявник просить виконати рішення Ленінського районного суду м. Вінниці по справі № 2-а-4174/11 в добровільному порядку. (а.с. 5). Відповідь Управління Пенсійного фонду України в м. Вінниці № 283/К-1 від 30.09.2013 року вказує, що рішення Ленінського районного суду м. Вінниці по справі № 2-а-4174/11 виконане, перерахунок проведений та виплачено у липні 2011 року кошти в сумі 37100,98 грн., при цьому позиція обгрунтовується нормами чинного законодавства України, в тому числі постановою Кабінету Міністрів України від 23 листопада 2011 року № 1210 «Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» (а.с. 8-12). Зміст відповіді Управління Пенсійного фонду України в м. Вінниці № 256/06-33-3/09 від 28.01.2014 року, наданої Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Вінницькій області, вказує, що постанова Ленінського районного суду м. Вінниці по справі № 2-а-4174/11 допущена була до негайного виконання. При виконанні даної постанови управління здійснило перерахунок розміру пенсії, що підтверджується розпорядженням № 167194 від 31.05.2011 року, а також виплатила кошти [PERSON] в сумі 37100,98 грн., що становить різницю між нарахованою за рішенням суду та раніше виплаченою сумою пенсії, що підтверджується протоколом № 167194 від 09.06.2011 року. при цьому позиція також обгрунтовується нормами чинного законодавства України, в тому числі постановою Кабінету Міністрів України від 23 листопада 2011 року № 1210 «Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» (а.с. 30-32). Розпорядження № 167194 від 31.05.2011 року вказує, що [PERSON] зроблено перерахунок пенсії згідно рішення суду через зміну надбавки в період з 30.09.2010 року по 31.12.2054 (а.с. 33). Протокол № ОР 167194 від 09.06.2011 року відділення зв'язку 21027 вказує, що [PERSON] всього до виплати - 37100 грн. 98 коп.(а.с. 34). Таким чином судом встановлено, що постанова Ленінського районного суду м. Вінниці по справі № 2-а-4174/11 допущена була до негайного виконання та була виконана 31.05.2011 року з перерахунком пенсії [PERSON] згідно рішення суду в період з 30.09.2010 року по 31.12.2054 рік та виплатою протягом жовтня 2010 року по червень 2011 року 37100 грн. 98 коп., що становить різницю між нарахованою за рішенням суду та раніше виплаченою сумою пенсії з врахуванням положень постанови Кабінету Міністрів України від 23 листопада 2011 року № 1210 «Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». Позиція представника позивача про те, що Управління Пенсійного фонду виконувало інше судове рішення - спростовується тим, що зміст розпорядження № 167194 від 31.05.2011 року вказує про перерахунок пенсії [PERSON] саме в період з 30.09.2010 року, тобто з того періоду, який вказаний в постанові Ленінського районного суду м. Вінниці по справі № 2-а-4174/11. Дані обставини підтверджуються оглянутими та дослідженими в судовому засіданні доказами, які знаходились в матеріалах виконавчого провадження № 1404/9, де наявна заява [PERSON] від 09.09.2013 року про прийняття до примусового виконання виконавчого листа за рішенням Ленінського районного суду м. Вінниці по справі № 2-а-4174/11; постанова державного виконавця про відкриття виконавчого провадження ВП № 39734173 від 11.03.2013 року; відповідь Управління Управління Пенсійного фонду України в м. Вінниці від 08.11.2013 року № 1693/06-44-2/09 про виконання рішення суду по справі № 2-а-4174/11 на підставі відповідного розпорядження № 167194 від 31.05.2011 року та протоколу № 167194 від 09.06.2011 року, згідно яких було проведено перерахунок пенсії [PERSON] з 30.09.2010 року та виплачено борг в сумі 37100,98 грн. Постанова про закінчення виконавчого провадження ВП № 39734173 від 15.11.2013 року вказує, що старшим державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Вінницькій області Плахотнюк Н.Ю. було закінчено виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа, виданого 06.09.2013 року Вінницьким міським судом Вінницької області по справі № 2-а-4174/11, оскільки рішення суду боржником виконано, що підтверджується копіями відповідних документів, наданих боржником державному виконавцю. Суд критично ставиться та відхиляє в якості доказу при постановленні рішення обставини, зазначені в абзаці 2 відповіді Управління Пенсійного фонду України в м. Вінниці № 283/К-1 від 30.09.2013 року, наданої [PERSON] щодо надходження до управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі 17.05.2011 року постанови державного виконавця про відкриття виконавчого провадження від 19.04.2011 року за № 2-а-4174/11, та сприймає таке зазначення помилковим, оскільки оглянуті та дослідженні в судовому засіданні матеріали виконавчого провадження № 1404/9 не містять такої постанови, натомість містять постанову державного виконавця про відкриття виконавчого провадження ВП № 39734173 від 11.03.2013 року, при цьому представником позивача в судовому засіданні було зазначено, що із сторони стягувача з заявою до органів ДВС про примусове виконання відповідного рішення суду було лише одне звернення, яке датоване 09.09.2013 роком. При постановленні рішення та оцінці доказів, в тому числі відповіді управління Пенсійного фонду України у м. Вінниці № 283/к-1 від 30.09.2013 року та № 256/06-33-3/09 від 28.01.2014 року, суд враховує, що 14 червня 2011 року Розділ VІІ «Прикінцевих положень» Закону України "Про Державний бюджет України на 2011 рік" доповнено п.4, згідно з яким установлено, що у 2011 році норми і положення, зокрема, статей 39, 50, 51, 52, 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України виходячи з наявного фінансового ресурсу бюджету Пенсійного фонду України на 2011 рік. Цей пункт визнано конституційним згідно з Рішенням Конституційного Суду № 20-рп/2011 від 26 грудня 2011 року. Таким чином, Кабінету Міністрів України, відповідно до п.4 Розділу VІІ «Прикінцевих положень» Закону України "Про Державний бюджет України на 2011 рік", надано право визначати розмір пенсій, передбачених Законом України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи". На реалізацію цього права Кабінетом Міністрів України прийнято Постанову "Про встановлення деяких розмірів виплат, що фінансуються за рахунок коштів державного бюджету" від 06 липня 2011 року №745 (набрала чинності з 23 липня 2011 року), якою встановлені нові розміри виплат особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи. Отже, з набранням чинності постановою Кабінету Міністрів України від 06 липня 20112011 року фактично внесено зміни у законодавство, що регулює розміри пенсійних виплат громадянам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи. Зважаючи на зазначене, нарахування та виплата основної та додаткової пенсії у розмірах, встановлених ст. 50, 54 Закону № 796-ХІІ повинна здійснюватись по момент набрання чинності постановою Кабінету Міністрів України від 06 липня 2011 року, тобто до 23.07.2011 року. В свою чергу, згідно п. 3 Прикінцевих положень Закону України «Про Державний бюджет України на 2012 рік», який набрав чинності з 1 січня 2012 року, було установлено, що у 2012 році норми і положення статей 20, 21, 22, 23, 30, 31, 37, 39, 48, 50, 51, 52 та 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України виходячи з наявних фінансових ресурсів Державного бюджету України та бюджету Пенсійного фонду України на 2012 рік. Відповідно до п. 4 Прикінцевих положень Закону України «Про Державний бюджет України на 2013 рік», який набрав чинності з 1 січня 2013 року, було установлено, що у 2013 році норми і положення статей 20, 21, 22, 23, 30, 31, 37, 39, 48, 50, 51, 52 та 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України виходячи з наявних фінансових ресурсів Державного бюджету України та бюджету Пенсійного фонду України на 2013 рік. Постановою Кабінету Міністрів України від 23 листопада 2011 року № 1210 «Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», яка набрала чинності з 01.01.2012 року, встановлено розміри основної та додаткової пенсії особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи. З матеріалів справи, а саме: відповіді управління Пенсійного фонду України у м. Вінниці № 283/к-1 від 30.09.2013 року та № 256/06-33-3/09 від 28.01.2014 року (а.с. 8, 30), вбачається, що виконуючи рішення суду управління Пенсійного фонду України в м. Вінниці керувалось саме зазначеним вище нормативно-правовими актами, в тому числі постановою Кабінету Міністрів України від 23 листопада 2011 року № 1210 «Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», яка видана на основі і на виконання Бюджетного кодексу України, законів про Державний бюджет України на відповідні роки та інших законів України. Таким чином, судом встановлено, що в державного виконавця не було підстав не брати до уваги та ігнорувати офіційні документи, надіслані йому суб'єктом владних повноважень - управлінням Пенсійного фонду України у м. Вінниці, зміст яких вказував про виконання рішення Ленінського районного суду м. Вінниці по справі № 2-а-4174/11 у межах повноважень та у спосіб, передбачений законом. Відповідно до ч.1 ст. 17 Закону України «Про виконавче провадження» примусове виконання рішень здійснюється державною виконавчою службою на підставі виконавчих документів, визначених цим Законом. Зміст ч.3 ст. 27 Закону України «Про виконавче провадження» вказує, що у разі отримання документального підтвердження про повне виконання рішення боржником до початку його примусового виконання державний виконавець закінчує виконавче провадження в порядку, встановленому цим Законом. Виконавчий збір та витрати, пов'язані з організацією та проведенням виконавчих дій, у такому разі з боржника не стягуються. Норма п.8 ч.1, ч.3 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження» зазначає, що виконавче провадження підлягає закінченню у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом. Про закінчення виконавчого провадження державний виконавець виносить постанову з обов'язковим мотивуванням підстав її винесення, яка затверджується начальником відділу, якому він безпосередньо підпорядкований. Копія постанови у триденний строк надсилається сторонам і може бути оскаржена в десятиденний строк у порядку, встановленому цим Законом. За даних обставин, оцінивши докази у їх сукупності, суд вважає, що у старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Вінницькій області Плахотнюк Н.Ю. при винесені 15.11.2013 року постанови про закінчення виконавчого провадження ВП № 39734173, не було підстав не брати до уваги та ігнорувати офіційні документи, надіслані суб'єктом владних повноважень - управлінням Пенсійного фонду України у м. Вінниці, зміст яких вказував про виконання рішення Ленінського районного суду м. Вінниці по справі № 2-а-4174/11, в результаті чого, суд вважає, що державний виконавець діяв у межах повноважень та у спосіб, передбачений Законом України «Про виконавче провадження», а тому в задоволенні позову в частині позовних вимог щодо визнання незаконними та скасування рішення слід відмовити. Щодо позовних вимог про стягнення моральної шкоди, то суд виходить із того, що згідно норми п.4 ч.4 ст. 105 КАС України такі вимоги можуть мати місце і є похідними лише при наявності шкоди, завданої незаконним рішенням суб'єкта владних повноважень, однак останнє не знайшло свого підтвердження в судовому засіданні, а відтак в задоволенні вимоги про стягнення моральної шкоди слід відмовити. Враховуючи вищевикладене,

Результат розгляду: denied