Рішення адміністративного суду від 2014-01-14 00:00:00+02

Судді Дніпропетровського окружного адміністративного суду Ількову В.В. відповідно до розпорядження голови суду «Щодо призначення повторного автоматичного розподілу справ» від 19.12.2011р. за № 205д була передана адміністративна справа № 2а-11962/10/0470 за позовом відкритого акціонерного товариства «Дніпропетровський трубний завод» до Спеціалізованої державної податкової інспекції по роботі з великими платниками податків у м.Дніпропетровську, за участю Прокурора Ленінського району м.Дніпропетровська, про визнання недійсними податкових повідомлень-рішень. Судом було встановлено, що ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 21.03.2011р. було зупинено провадження в зазначеній адміністративній справі до набрання законної сили судовим рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду по справі за позовом відкритого акціонерного товариства «Дніпропетровський трубний завод» до Спеціалізованої державної податкової інспекції по роботі з великими платниками податків у м.Дніпропетровську про визнання недійсними податкових повідомлень-рішень. Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 19.12.2011р. зазначену справу було прийнято до провадження. Ухвалами Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 14.01.2014р. у справі поновлено провадження та здійснено заміну первісних позивача та відповідача на належних у зв'язку із реорганізацією юридичних осіб. У обґрунтування позову зазначено, що на підставі висновків, викладених в акті перевірки від 11.06.2010р. за № 1319/08-02/2-05393122, відповідачем були прийняті оскаржувані податкові повідомлення-рішення №0000568812/0 від 18.06.2010р. на загальну суму 874 975,00 гривень, №0000568812/1 від 08.07.2010р. на загальну суму 874 975,00 гривень, №0000568812/2 від 23.09.2010 року. У Акті перевірки відповідач робить висновки щодо порушення п.п 7.4.4 п. 7.4 ст. 7 Закону України «Про податок на додану вартість» (був чинним на момент виникнення спірних правовідносин), внаслідок чого позивачем завищено суму податкового кредиту по матеріальним запасам, які використано не у господарській діяльності, тобто сума податкового кредиту підлягає зменшенню враховуючи суму отриманих підприємством збитків у частині їх матеріальної складової, що, на думку податкового органу, призвело до порушення абз. «б» п.п.7.7.2 п.7.7 ст. 7 Закону України «Про податок на додану вартість» (був чинним на момент виникнення спірних правовідносин), внаслідок чого завищено від'ємне значення, яке після бюджетного відшкодування включається до складу податкового кредиту наступного податкового періоду на загальну суму 2500824,00 гривень. Відповідач стверджує, що позивачем порушено порядок ведення податкового обліку по відображенню результатів перевірки у рядку 23.4 поточної декларації, а саме: позивачем не зменшено залишок від'ємного значення, яке після бюджетного відшкодування включається до складу податкового кредиту березня 2010 року. На думку відповідача, валові витрати та податковий кредит позивача повинні бути зменшені на суму збитків, отриманих позивачем від операцій продажу власної продукції за цінами, нижчими собівартості, оскільки відповідач вважає, що такі операції не належать до господарської діяльності, проте, позивач зазначає, що жодна з норм законодавства не обмежує період часу, у якому підприємств повинно досягти цілей щодо отримання доходу і не вказує на необхідність коригування валових витрат та застосування штрафних санкцій у разі недосягнення мети для реалізації, якої здійснюється господарська діяльність. При цьому у законодавстві визначено господарську або підприємницьку діяльність не як діяльність по отриманню доходу та/або прибутку, а як діяльність, направлену на отримання доходу або/та прибутку. Позивач вважає вищезазначені висновки відповідача безпідставними та необґрунтованими. На підставі вищевикладених обставин, оскаржувані податкові повідомлення-рішення підлягає визнанню недійсними. Прокурор у судове засідання не прибув, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив позов задовольнити. Представник відповідача у судовому засіданні заперечував проти позову та просив відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі, в обґрунтування своєї позиції зазначив, що під час проведення перевірки та винесення оскаржуваних рішень відповідач діяв у межах законодавства. За даних обставин суд,

Результат розгляду: partial