Рішення адміністративного суду від 2014-02-12 00:00:00+02

24 грудня 2010 року Центр зайнятості Суворовського району м. Одеси звернувся до Суворовського районного суду м. Одеси з позовом до [PERSON], в якому просив суд стягнути з відповідача 16 163,59 грн. допомоги по безробіттю, отриманої обманним шляхом за період з 11 вересня 2007 року по 29 березня 2010 року. Постановою від 12 травня 2011 року Суворовський районний суд м. Одеси задовольнив позов, стягнув з відповідача заборгованість в розмірі 16 163,59 грн. Не погоджуючись з постановою суду [PERSON] подав апеляційну скаргу в якій просить скасувати оскаржену постанову та ухвалити нову, якою відмовити у задоволенні адміністративного позову Центра зайнятості Суворовського району м. Одеси. Вимоги апеляційної скарги апелянт обґрунтовує тим, що суду першої інстанції допустив порушення норм матеріального і процесуального права, оскільки, з 23 лютого 2009 року від був зареєстрований у позивача як особа, яка шукає роботу, з 02 березня 2009 року йому надано статус безробітного, а 17 березня 2009 року державним реєстратором внесений запис про припинення підприємницької діяльності фізичною особою-підприємцем [PERSON]. Центр зайнятості Суворовського району м. Одеси письмових заперечень на апеляційну скаргу не надав. Ухвалюючи постанову про задоволення позовних вимог суд першої інстанції встановив, що відповідач зареєстрований в якості суб'єкта підприємницької діяльності як фізична особа-підприємець з 07 квітня 2006 по 17 березня 2009 року Наказом позивача № НТ100330 від 30 березня 2010 року позивач знятий з обліку як безробітний, на якому він перебував з 02 березня 2009 року. За час перебування відповідача на обліку у позивача у якості безробітного, відповідачу безпідставно було виплачено допомогу по безробіттю в розмірі 16 163,59 грн., оскільки на час набуття статусу безробітного відповідач був зареєстрований як фізична особа-підприємець. Суд першої інстанції встановив, що на час розгляду справи відсутні докази погашення відповідачем заборгованості, у зв'язку з чим адміністративний позов підлягає задоволенню. Справа призначена до апеляційного розгляду в порядку письмового провадження, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 197 КАС України. Заслухавши суддю доповідача, розглянувши та обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права в межах доводів апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга може бути задоволена частково. Апеляційний суд встановив, що [PERSON] з 07 квітня 2006 року зареєстрований як фізична особа-підприємець, та державну реєстрацію припинено 17 березня 2009 року (а.с. 8). 03 березня 2009 року [PERSON] подав заяву про надання йому статусу безробітного з виплатою допомоги по безробіттю (а.с. 4). Згідно наданого позивачем витягу по наказам про прийняття рішень по [PERSON] (а.с. 5): - наказом позивача від 02 березня 2009 року № НТ090302 [PERSON] надано статус безробітного; - наказом від 02 березня 2009 року № НТ090302 призначено допомогу по безробіттю на період з 02 березня 2009 року по 24 лютого 2010 року; - наказом від 02 березня 2009 року № НТ090302 скорочено виплату допомоги по безробіттю на період з 03 березня 2009 року по 30 травня 2009 року; - наказом від 01 червня 2009 року № НТ090601 розпочато (поновлено) виплату допомоги по безробіттю з 31 травня 2009 року: - наказом від 25 лютого 2010 року № НТ100225 припинено виплату допомоги по безробіттю з 25 лютого 2010 року; - наказом від 30 березня 2010 року № НТ100330 [PERSON] знято з обліку з 29 березня 2010 року; - наказом від 10 вересня 2010 року № НТ100910 зобов'язано [PERSON] повернути кошти, які були виплачені як допомога по безробіттю. Наказ про повернення коштів прийнятий позивачем на підставі Акту розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплати матеріального забезпечення відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» від 10 вересня 2010 року за № 456 (а.с. 6-7), відповідно до якого за період перебування відповідача на обліку в якості з 23 лютого 2009 року по 23 березня 2010 року, відповідач був зареєстрований як фізична особа-підприємець в період з 07 квітня 2006 року по 17 березня 2009 року, внаслідок чого обманним шляхом отримав допомогу по безробіттю в розмірі 16 163,59 грн. (а.с. 10). Згідно з пунктом 2 Порядку розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплати матеріального забезпечення безробітним, затвердженого наказом Мінпраці та соціальної політики України, ДПА України від 13 лютого 2009 року № 60/62, постановою правління Пенсійного фонду України від 13 лютого 2009 року № 7-1, погодженого Головою правління Фонду загальнообов'язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 12 березня 2009 року за № 232/16248 (далі - Порядок) розслідування згідно з цим Порядком здійснюється шляхом проведення перевірки достовірності даних, які є підставою для надання особі статусу безробітної та виплати їй матеріального забезпечення, що зазначені в документах, поданих особою до державної служби зайнятості під час її реєстрації та протягом періоду її перебування на обліку як безробітної. У пункті 5 Порядку передбачено, що перевірка достовірності даних, які є підставою для надання особі статусу безробітного та виплати їй матеріального забезпечення, проводиться центрами зайнятості. За результатами звірки або перевірки оформлюється акт, який підписується посадовими особами, що її проводили. У разі встановлення недостовірності даних, на підставі яких особі надано статус безробітної та право на виплату матеріального забезпечення, особа ознайомлюється з актом, про що засвідчує власним підписом. У разі відмови особи підписати акт про це робиться відповідна відмітка спеціалістом центру зайнятості. Пункт 7 Порядку зазначає, що рішення про повернення коштів особою чи роботодавцем оформлюється наказом. Протягом двох робочих днів після прийняття рішення центр зайнятості надсилає особі чи роботодавцю рекомендованим листом повідомлення про необхідність протягом 15 календарних днів з дня отримання повідомлення повернути незаконно виплачені кошти. Системний аналіз нормативно-правового акту, що регулює спірні правовідносини, доводить, що всі заходи, які повинні бути вжиті центром зайнятості для обґрунтованості виплати матеріального забезпечення безробітним, повинні бути вчинені як при взятті на облік і протягом перебування на обліку. Іншого Порядок не передбачає. Розслідування страхового випадку було проведено центром зайнятості 10 вересня 2010 року, тобто після зняття відповідача з обліку. З актом відповідач не був ознайомлений, наказ про відшкодування коштів до відома доведений не був, оскільки відсутні відомості про отримання відповідачем наказу. Таким чином, апеляційний суд дійшов висновку, що позивач, не виконавши приписи Порядку розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплати матеріального забезпечення безробітним, діяв безпідставно і не у спосіб, передбачений законом, а тому позовні вимоги не підлягають задоволенню. Таким чином, апеляційний суд частково погоджується з доводами апеляційної скарги про порушення судом першої інстанції норм матеріального права, та безпідставність заявлених позовних вимог. При цьому апеляційний суд не приймає доводи апелянта про те, що протягом 15 днів з дні взяття апелянта на облік як безробітного, внесений запис про припинення підприємницької діяльності апелянта. Апеляційний суд дійшов висновку, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з порушенням норм матеріального права, у зв'язку з чим, відповідно до ст. п. 4 ч. 1 ст. 202 КАС України, апеляційна скарга має бути задоволена частково, а оскаржена постанова - скасована та ухвалена нова постанова про відмову у задоволенні позовних вимог..

Результат розгляду: partial