Рішення адміністративного суду від 2014-03-18 00:00:00+02

21 січня 2014 року позивач звернувся з позовом про визнання протиправними дій інспектора ДПС взводу ДПС відділу ДАІ Дніпропетровського МВ ГУМВС України в Дніпропетровській області Іванова Дениса Геннадійовича та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення серії ПС1 №003773. Позов обґрунтовано протиправністю дій відповідача по складанню постанови. Позивач зазначає, що вказуючи в постанові про порушення позивачем вимог п.8.11 Правил дорожнього руху, відповідачем не враховано того, що позивач в`їхала на перехрестя на зелений миготливий сигнал світлофора і під час того, коли сигнал світлофора переключився на жовтий змушена була з метою завершення маневру проїхати далі. В судовому засіданні підтримала заявлений позов в повному обсязі. Відповідач заперечував проти задоволення позовних вимог посилаючись на законність та обґрунтованість складеної постанови. Зазначав, що ділянка місцевості, на якій скоєно порушення не є перехрестям, а регулює пішохідний перехід дороги і позивач повинна була зупинитися для пропуску пішоходів. Дослідивши наявні в матеріалах справи докази та заслухавши пояснення сторін, суд вважає адміністративний позов таким, що не підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління, і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. У відповідності до ч.2 ст.122 КУпАП, порушення водіями транспортних засобів правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз'їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування водієм під час руху транспортного засобу засобами зв'язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди тягнуть за собою накладення штрафу від двадцяти п'яти до тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. У відповідності до п.8.7.3 Правил дорожнього руху України (надалі - ПДР України), сигнали світлофора мають такі значення:в) зелений миготливий дозволяє рух, але інформує про те, що незабаром буде ввімкнено сигнал, який забороняє рух. ґ) жовтий забороняє рух і попереджає про наступну зміну сигналів; д) жовтий миготливий сигнал або два жовтих миготливих сигнали дозволяють рух і інформують про наявність небезпечного нерегульованого перехрестя або пішохідного переходу; е) червоний сигнал, у тому числі миготливий, або два червоних миготливих сигнали забороняють рух. Згідно п.8.10 ПДР України, у разі подання світлофором (крім реверсивного) або регулювальником сигналу, що забороняє рух, водії повинні зупинитися перед дорожньою розміткою 1.12 (стоп-лінія), дорожнім знаком 5.62 "Місце зупинки", якщо їх немає - не ближче 10 м до найближчої рейки перед залізничним переїздом, перед світлофором, пішохідним переходом, а якщо і вони відсутні та в усіх інших випадках - перед перехрещуваною проїзною частиною, не створюючи перешкод для руху пішоходів. У відповідності до п.8.11 ПДР України, водіям, які в разі ввімкнення жовтого сигналу або підняття регулювальником руки вгору не можуть зупинити транспортний засіб у місці, передбаченому пунктом 8.10 цих Правил, не вдаючись до екстреного гальмування, дозволяється рухатися далі за умови забезпечення безпеки дорожнього руху. Як вбачається з матеріалів справи, 10 січня 2014 до інспектора ДПС взводу ДПС відділу ДАІ Дніпропетровського МВ ГУМВС України в Дніпропетровській області Іванова Дениса Геннадійовича відносно позивача винесено постанову серії ПС1 № 003773, якою позивача притягнуто його до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП та накладено на неї адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425 грн. Згідно означеної постанови, 10 січня 2014 року о 18.20 годин в м. Дніпропетровську на проспекті Перемоги, [PERSON], керуючи автомобілем «Honda CRV» державний номерний знак [NUMBER], проїхала регульований пішохідний перехід на заборонений сигнал світлофора, чим скоїла адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.122 КУпАП України. Вищевказана постанова, винесена на підставі протоколу про адміністративне правопорушення від 10 січня 2014 року, яким зафіксоване порушення позивачем вимог п.8.7.3 ПДР України. Правопорушник зазначив, що проїхала на починаючий мигати жовтий. Так, ч.2 ст. 283 КУпАП передбачено, що постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення. Відповідно до ст. 280 КпАП України - орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. При розгляді справ зазначеної категорії необхідно з'ясовувати всі обставини, перелічені у статтях 247 і 280 КУпАП, у тому числі шляхом допиту свідків та призначення експертиз. Зміст постанови по справі про адміністративне правопорушення має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У постанові по справі про адміністративне правопорушення, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів. Так, у відповідності до ч.2 ст.71 КАС України в адміністративних справах проти протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти позову. Ст. 251 КУпАП передбачає, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Відповідачем на підтвердження своєї позиції надано фотознімки місця пригоди, згідно яких вбачається, що місцем пригоди є регульований світлофором пішохідний перехід, оздоблений дорожніми знаками, дорожньою розміткою, пішохідними світлофорами. Відповідно до п.1.10 ПДР України, пішохідний перехід - ділянка проїзної частини або інженерна споруда, призначена для руху пішоходів через дорогу. Пішохідні переходи позначаються дорожніми знаками 5.35.1-5.37.2, дорожньою розміткою 1.14.1-1.14.3, пішохідними світлофорами. За відсутності дорожньої розмітки межі пішохідного переходу визначаються відстанню між дорожніми знаками або пішохідними світлофорами, а на перехресті за відсутності пішохідних світлофорів, дорожніх знаків та розмітки - шириною тротуарів чи узбіч. Регульованим вважається пішохідний перехід, рух по якому регулюється світлофором чи регулювальником, нерегульованим - пішохідний перехід, на якому немає регулювальника, світлофори відсутні або вимкнені чи працюють у режимі миготіння жовтого сигналу. Згідно, п.1.10 ПДР України встановлено, що безпечна швидкість - швидкість, за якої водій має змогу безпечно керувати транспортним засобом та контролювати його рух у конкретних дорожніх умовах. Згідно п.1.5 ПДР України, дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров'ю громадян, завдавати матеріальних збитків. П. 2.3 б) ПДР України, передбачає, що для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов'язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі. Таким чином, наданими доказами відповідачем спростовуються посилання позивача на виконання нею вимог п.8.11 ПДР України під час проїзду перехрестя. Перевіряючи правомірність накладення адміністративного стягнення, суд враховує пояснення позивача, що правопорушення скоєне нею під впливом сильного душевного хвилювання, викликаного знаходженням її дитини в лікарні, не оскаржене відповідачем, в якості обставини, що пом`якшує відповідальність. обставин, які обтяжують відповідальність не встановлено. Також суд враховує і те, що відповідач не працює, внаслідок чого накладення відповідачем адміністративного стягнення в межах нижньої межі санкції ч.2 ст.122 КУпАП вважає правомірним.

Результат розгляду: denied