Рішення адміністративного суду від 2014-03-03 00:00:00+02

[PERSON] звернувся в суд з адміністративним позовом до Управління Пенсійного фонду України в Богородчанському районі Івано-Франківській області про визнання неправомірними дій Управління Пенсійного фонду України в Богородчанському районі та зобов"язання вчинити дії, просить визнати дії відповідача щодо відмови нарахування та виплати на його користь, як інваліду III групи захворювання, пов"язаного з наслідками Чорнобильської катастрофи, пенсії у відповідності до вимог ст.50,54,67 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" з врахуванням ч.1 ст.28 Закону України "Про загальнообов"язкове державне пенсійне страхування" протиправними та зобов'язати відповідача провести перерахунок та виплатити на його користь пенсію у вигляді недоплаченої державної (основної) пенсії по інвалідності з розрахунку 6 (шість) мінімальних пенсій за віком та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров"ю, з розрахунку 50 відсотків мінімальної пенсії за віком починаючи з 01 червня 2013 року та надалі проводити відповідні нарахування та виплату пенсії по інвалідності. Позовні вимоги мотивовані тим, що він є інвалідом III групи, інвалідність пов"язана з наслідками аварії на ЧАЕС. Відповідно до посвідчення серії [NUMBER] віднесений до 1 категорії громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи. Як інвалід III групи, отримує пенсію в Управлінні Пенсійного фонду України в Богородчанському районі. Пенсія призначена відповідно до Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи". Письмово звертався до відповідача про призначення державної та додаткової пенсії у розмірі встановленому Законом №796-XII, однак відповідачем в задоволенні заяви відмовлено. Вважає дії відповідача щодо відмови протиправними. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав з наведених у позовній заяві підстав. Представник відповідача заперечення на позов підтримала, просить в позові відмовити, врахувавши, що з 01.01.2012 року набрала чинності Постанова Кабінету Міністрів України від 23.11.2011 року №1210 "Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" якою передбачено порядок обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи. Розмір пенсії обчислено відповідно до вищезазначеної постанови, а тому відсутні підстави для задоволення позову. Вислухавши сторони, дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що адміністративний позов підлягає до часткового задоволення. Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Відповідно до вимог ст.8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України та повинні їй відповідати. В судовому засіданні встановлено, що позивач віднесений до першої категорії осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, з 12.04.2006 року до 22.04.2009 року був визнаний інвалідом II групи, а після 22.04.2009 року являється інвалідом III групи, захворювання пов"язане з наслідками Чорнобильської катастрофи, що підтверджується копіями відповідних посвідчень.(а.с. 8-9) Позивач отримує пенсію відповідно до ч.4 ст.54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" по III групі інвалідності, захворювання пов"язане з наслідками Чорнобильської катастрофи, а також додаткову пенсію за шкоду заподіяну здоров"ю. Позивач у грудні 2013 року звернувся до відповідача із заявою про проведення перерахунку спірних пенсій відповідно до вимог ст.ст.50,54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", на яку останній надав відповідь №53/к-7 від 06.12.2013 року про відсутність підстав для перерахунку пенсій, встановлених відповідно до вищезазначеного Закону. (а.с.10 ) Відповідно до ч.4 ст.54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" ( в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), яка визначає підстави та умови призначення державних пенсій особам, віднесеним до категорії 1 та у зв"язку з втратою годувальника, у всіх випадках розміри пенсії для інвалідів III групи, щодо яких встановлено зв"язок з Чорнобильською катастрофою, не можуть бути нижчими шести мінімальних пенсій за віком. Згідно ст.50 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", особам, віднесеним до категорії 1, зокрема інвалідам III групи призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю, у розмірі 50 процентів мінімальної пенсії за віком. Виплата додаткової пенсії відповідно до ст.53 зазначеного закону здійснюється повністю незалежно від заробітку, пенсії чи іншого доходу. Таким чином, вихідним критерієм обрахунку державної та додаткової пенсії виступає мінімальна пенсія за віком. Мінімальний розмір пенсії за віком згідно до ст.28 Закону України "Про загальнообов"язкове державне пенсійне страхування" встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом. Будучи інвалідом III групи захворювання пов"язане з наслідками Чорнобильської катастрофи, а також особою, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи 1 категорії, позивач одержує пенсію по інвалідності на підставі ч.4 ст.54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" та додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоров'ю, на підставі ст.50 цього Закону. Розрахунок пенсії позивачу проведено відповідачем на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 23.11.2011 року №1210 "Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи". При розрахунку державної та додаткової пенсій, передбачених ст.ст.50,54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", застосуванню підлягає розмір прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, встановлений в законі про Державний бюджет України на відповідний рік, із якого визначається мінімальний розмір пенсії за віком. Постановою Кабінету Міністрів України від 23.11.2011 року №1210 "Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" всупереч положенням ст.ст.50,54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" установлено розміри сум, з яких проводиться розрахунок пенсій, при тому, що ці суми не відповідають розмірам мінімальної пенсії за віком. Виходячи із загальних засад пріоритетності законів над підзаконними актами, враховуючи вимоги Законів "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", "Про загальнообов"язкове державне пенсійне страхування", суд приходить до висновку, що при розрахунку державної та додаткової пенсій, передбачених ст.ст. 50,54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", застосуванню підлягає розмір прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, встановлений в законі про Державний бюджет України на відповідний рік, із якого визначається мінімальний розмір пенсії за віком. Положення ч.3 ст.28 Закону України "Про загальнообов"язкове державне пенсійне страхування" не є перешкодою для застосування даної величини до обрахування інших пенсій чи доплат, пов"язаних з мінімальною пенсією за віком, оскільки чинним законодавством не встановлено іншого, крім передбаченого ч.1 цієї статті мінімального розміру пенсії за віком. З урахуванням наведеного, позивач має право на призначення пенсії в розмірі, не нижчому шести мінімальних пенсій за віком, та щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров"ю, у розмірі 50 відсотків мінімальної пенсії за віком. Суд приходить до висновку, що новий мінімальний розмір пенсії за віком залежить від нового розміру прожиткового мінімуму, оскільки позивачеві слід визначати пенсію, виходячи з мінімальної пенсії за віком, яка встановлюється в розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, то в разі збільшення розміру цього прожиткового мінімуму перерахунок пенсії позивачеві повинен проводитися, виходячи з нового розміру мінімальної пенсії за віком. Дані висновку відповідають ч.3 ст.67 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" , яка передбачає, що у разі збільшення розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом, підвищується розмір пенсії, визначений відповідно до ст.54 цього Закону, а також розмір додаткової пенсії за шкоду заподіяну здоров"ю, особам віднесеним до 1,2,3,4 категорії та розмір щомісячної компенсації сім"ям за втрату годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи. Перерахунок пенсії здійснюється з дня встановлення нового розміру прожиткового мінімуму. Таким чином відповідач зобов"язаний був виплатити позивачу державну та додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоров"ю, відповідно до ст.ст.50,54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" , виходячи із розміру мінімальної пенсії за віком, відповідно до ч.1 ст.28 Закону України "Про загальнообов"язкове державне пенсійне страхування" . Враховуючи, що спірні щомісячні пенсійні виплати здійснюються на постійній основі, один раз на місяць протягом невизначеного періоду часу, а тому у разі виникнення підстав для перерахунку розмірів таких пенсій визначається лише дата, з якої особа має право на її перерахунок чи отримання пенсії у певному розмірі. Обмеження періоду, протягом якого суб"єкт владних повноважень має здійснювати обчислення пенсії відповідно до вимог закону, є безпідставним. При цьому понесені судові витрати, пов'язані із розглядом справи, слід віднести в порядку ст.94 КАС України за рахунок держави. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про часткову обгрунтованість та підставність заявленого позову, через що останній підлягає до часткового задоволення. На підставі ст.ст. 8,19 Конституції України, Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", Закону України "Про загальнообов"язкове державне пенсійне страхування",

Результат розгляду: denied