Рішення адміністративного суду від 2014-02-25 00:00:00+02

[PERSON] звернувся до суду з позовом до інспектора взводу ДПС ВДАІ СМВ УМВС України в Сумській області Гордієнко Ю.В. про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення АА2 №222178 від 04.12.2013 року вважає, що в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.122 КУпАП, а тому просить суд скасувати постанову про притягнення до адміністративної відповідальності. Позивач в судовому позов підтримав повністю і просить його задоволити, пояснив суду, що інспектором не залучені свідки, які могли б підтвердити факт порушення, не дотримано інших вимог закону. Відповідач інспектор взводу ДПС ВДАІ СМВ УМВС України в Сумській області Гордієнко Ю.В. позов не визнав. Суд, заслухавши сторони по справі, дослідивши докази, встановив наступне. 04.12.2013 року відносно позивача інспектором Гордієнко Ю.В. було складено адміністративний протокол №155036, про скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП. 04.12.2013 року за цим протоколом було винесено постанову АА2 №222178 про накладення на позивача адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 425 гривень. Згідно цих матеріалів було зафіксовано, що 04.12.2013 року о 13-50 год. у м. Суми по вул. Харківській позивач керував транспортним засобом ВАЗ 2103 д.н. [NUMBER] та проїхав перехрестя вул. Харківська - вул. П. Комуни на заборонений (червоний) сигнал світлофора. В судовому засіданні інспектором ДАІ надано відеозапис дорожньої ситуації, демонстрацію відеозапису проведено в залі судового засідання, з якого встановлено, що водій проїхав перехрестя на заборонений (червоний) сингал світлофора. Відповідно до п.1.10 Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року N1306, дати дорогу - вимога до учасника дорожнього руху не продовжувати або не відновлювати рух, не здійснювати будь-яких маневрів (за винятком вимоги звільнити займану смугу руху), якщо це може примусити інших учасників дорожнього руху, які мають перевагу, змінити напрямок руху або швидкість. Головними критеріями для руху учасників дорожньої обстановки повинно бути положення п.1.5. Правил: дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров'ю громадян, завдавати матеріальних збитків. Тому, суд вважає, що у випадку початку руху водій зобов'язаний неухильно дотримуватись п.п.1.5, 16.11, 16.12 Правил. В силу п.16.11 Правил дорожнього руху, на перехресті рівнозначних доріг водій нерейкового транспортного засобу зобов'язаний дати дорогу транспортним засобам, що наближаються праворуч. Отже, суд доходить висновку, що право на перевагу в русі виникає власне з самого початку руху транспортного засобу, який має перевагу, інші учасники руху незалежно на якій відстані перебуває транспортний засіб, який розпочав рух, зобов'язані надати йому дорогу. Позивач зобов'язаний самостійно оцінювати дорожню ситуацію навіть за несприятливих погодних умов, можливе перевищення швидкості іншим учасником руху жодним чином не виключає відповідальність позивача. В зв'язку з цим, суд критично оцінює доводи позивача, щодо відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення, які спростовані наданим інспектором відеозаписом. З приводу порушення відповідачем ст.ст.278-280 КУпАП суд зазначає наступне. Згідно зі ст.276 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення. Справи про адміністративні правопорушення, передбачені статтями 80, 81, 121 - 126, 127 1 - 129, частинами першою, другою, третьою і четвертою статті 130 і статтею 139 (коли правопорушення вчинено водієм) цього Кодексу, можуть також розглядатися за місцем обліку транспортних засобів або за місцем проживання порушників. На підставі п.4.1. Інструкції з оформлення працівниками Державтоінспекції МВС матеріалів про адміністративні порушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, затвердженої наказом МВС України від 26.02.2009 року N77, за адміністративні правопорушення, передбачені частинами першою, другою, третьою, п'ятою та шостою статті 121, статтями 121-1, 121-2, частинами першою, другою статті 122, частинами першою, другою статті 123, статтею 125, частиною першою статті 126, частинами першою, другою статті 127 та частинами третьою, восьмою, дев'ятою статті 133-1 КУпАП працівники Державтоінспекції МВС, які мають спеціальні звання, відповідно до своїх функціональних обов'язків самостійно виносять постанови в справах про адміністративні правопорушення. Тобто, відповідач мав право самостійно на місці винести постанову про притягнення до адміністративної відповідальності. Таким чином, суд вважає факт скоєння [PERSON] правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП, доведеним, а протокол та постанову інспектора ДАІ, про накладення адміністративного стягнення, винесеною відповідно до вимог чинного законодавства та ст.ст. 256, 283 КУпАП. З огляду на це, позов не підлягає задоволенню. На підставі ст. ст. 33, ч. 1 ст. 122, ст.ст. 251, 256, 280, 283, 293 КУпАП,

Результат розгляду: denied