Рішення адміністративного суду від 2014-01-14 00:00:00+02

Фізична особа - підприємець [PERSON] звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва в грудні 2013 року з позовом до Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Київській області, в якому просив визнати протиправною та скасувати постанову Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Київській області №3-0606/3 від 06 червня 2013 року про накладення штрафу на фізичну особу-підприємця [PERSON] в розмірі 103230,00 грн. Окрім того, позивач просив поновити йому строк для оскарження вказаної постанови, мотивуючи клопотання своєю обізнаністю з наявністю постанови Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Київській області №3-0606/3 від 06 червня 2013 року лише 11 грудня 2013 року. Позовні вимоги мотивовані тим, що 26 квітня 2013 року Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю у Київській області було проведено перевірку дотримання вимог містобудівного законодавства на об'єкті будівництва, розташованого за адресою: [ADDRESS], де здійснюється реконструкція з розширенням виробничо-складських приміщень. За результатами перевірки відповідачем винесено постанову №3-0606/4 про накладення на позивача штрафу за порушення вимог ст. 39 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», яку позивач оскаржив в судовому порядку. Проте, ані постанови №3-0606/3 від 06 червня 2013 року, ні інших документів, на підставі яких винесена оскаржувана постанова №3-0606/3 від 06 червня 2013 року, позивач не отримував. Перевірка проведена без участі позивача, без запрошення позивача на перевірку, чим позбавлено останнього надати пояснення та відповідні документи. В судовому засіданні представник позивача підтримав заявлений позов, посилаючись на обґрунтування, викладені в позовній заяві, та просив задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. Відповідач позов не визнав. В обґрунтування своїх заперечень посилався на відповідність дій посадових осіб Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Київській області вимогам чинного законодавства у сфері містобудівної діяльності. При цьому зазначив, що позивачу направлена постанова №3-0606/3 від 06 червня 2013 року рекомендованим поштовим повідомленням та була вручена 18 червня 2013 року. Оскільки позивач заперечував, що 18 червня 2013 він отримав постанову №3-0606/3 від 06 червня 2013 року, а наполягав, що отримано ним було лише постанову №3-0606/4 від 06 червня 2013 року, яку він оскаржив, а відповідач, в свою чергу, посилаючись на відсутність у нього обов'язку направлення кореспонденції адресатам з описом вкладення, не довів, що кореспонденція, яка отримана позивачем 18 червня 2013 року містила постанову №3-0606/3 від 06 червня 2013 року, - суд визнав поважними причини пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду. Заслухавши доводи та заперечення представників сторін, суд, за згодою представників сторін, завершив розгляд справи у письмовому провадженні. Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані сторонами докази, пояснення та заперечення сторін, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог. Так, з матеріалів справи вбачається та встановлено судом, що 26 квітня 2013 року на підставі направлення від 15 квітня 2013 року Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю у Київській області проведено планову перевірку дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, державних будівельних норм, стандартів і правил при реконструкції з розширення виробничо-складських приміщень на об'єкті, розташованому по вул. Радгоспній, 4-Б, с. Зазим'я Броварського району Київської області. За результатами перевірки складено акт перевірки від 26 квітня 2013 року. Перевіркою встановлено, що замовником будівництва ФОП [PERSON] надано недостовірні дані у декларації про початок виконання будівельних робіт від 08 червня 2012 року №КС08312103367 з реконструкції з розширенням виробничо-складських приміщень по [ADDRESS], а саме зазначену інформацію в п. п. 4-12, 14-16 (основні показники об'єкту) документально не підтверджено, чим порушено вимоги п. 8 ст. 36 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності». Крім того, в акті перевірки від 26 квітня 2013 року стосовно ФОП [PERSON] зазначено, що замовником будівництва ФОП [PERSON] станом на 18 квітня 2013 року самовільно експлуатуються побудовані будівлі: гараж-майстерня, три будівлі охорони, цех по металообробці та склад з офісними приміщеннями, цех по виробництву профілю з офісними приміщеннями та складом, складська будівля, цех по виробництву вікон та офісні приміщення, котельня. Зазначені дії порушують вимоги ст. 39 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності». За результатами перевірки 26 квітня 2013 року, крім акту перевірки від 26 квітня 2013 року, видано припис від 26 квітня 2013 року №С-2604/17 про зупинення підготовчих та будівельних робіт, які не відповідають законодавству, будівельним нормам, державним стандартам і правилам, архітектурним вимогам, затвердженим проектним рішенням, технічним умовам та іншим нормативно-правовим актам, виконуються без повідомлення, реєстрації декларації про початок їх виконання або без отримання дозволу на виконання будівельних робіт. Пунктом 1 резолютивної частини припису від 26 квітня 2013 року зобов'язано замовника об'єкта будівництва ФОП [PERSON] з моменту отримання припису зупинити експлуатацію реконструкції з розширенням виробничо-складських приміщень по [ADDRESS] та будівельні роботи з будівництва будівлі до усунення порушень в установленому порядку. Пунктом 3 припису зобов'язано ФОП [PERSON] про виконання вимог п. 1 припису повідомити письмово Інспекцію ДАБК у Київській області в термін до 30 травня 2013 року. Крім того, за результатами проведеної 26 квітня 2013 року перевірки, стосовно ФОП [PERSON] Інспекцією 30 травня 2013 року складено протокол №2-Л-З-3005/2 про правопорушення у сфері містобудівної діяльності, за виявлене порушення щодо надання замовником будівництва ФОП [PERSON] недостовірних даних у декларації про початок виконання будівельних робіт від 08 червня 2012 року №КС08312103367 реконструкції з розширенням виробничо-складських приміщень по [ADDRESS], а саме, що зазначену в п. п. 4-12, 14-16 (основні показники об'єкту) інформацію документально не підтверджено, чим порушено вимоги п. 8 ст. 36 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності». На підставі акту перевірки від 26 квітня 2013 року, припису від 26 квітня 2013 року, протоколу про правопорушення у сфері містобудівної діяльності від 30 травня 2013 року, начальником Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Київській області 06 червня 2013 року за вчинене порушення застосовано до ФОП [PERSON] штрафну санкцію, про що винесено постанову №3-0606/3 про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності. Не погоджуючись з вказаною постановою, на підставі викладених в позовній заяві обґрунтувань, позивач звернувся до суду з заявленими позовними вимогами. Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд виходив з наступного. Статтею 10 Закону України «Про архітектурну діяльність» встановлено, що для забезпечення під час забудови територій, розміщення і будівництва об'єктів архітектури, додержання суб'єктами архітектурної діяльності затвердженої містобудівної та іншої проектної документації, вимог вихідних даних, а також з метою захисту державою прав споживачів будівельної продукції здійснюється в установленому законодавством порядку державний архітектурно-будівельний контроль та нагляд. Державний архітектурно-будівельний контроль та нагляд здійснює центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю. Відповідно до ст. 41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється інспекціями державного архітектурно-будівельного контролю в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Порядок здійснення державного архітектурно-будівельного контролю затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 23 травня 2011 року №553 (далі - Порядок). Згідно з пунктом 5 Порядку державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється за територіальним принципом (у межах областей) у порядку проведення планових та позапланових перевірок. Відповідно до пункту 9 Порядку державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється у присутності суб'єктів містобудування або їх представників, які будують або збудували об'єкт будівництва. Пунктом 16 Порядку встановлено, що за результатами державного архітектурно-будівельного контролю посадовою особою інспекції складається акт перевірки відповідно до вимог, установлених цим Порядком. Відповідно до пункту 17 Порядку у разі виявлення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, крім акта перевірки, складається протокол разом з приписом про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил або приписом про зупинення підготовчих та будівельних робіт, які виконуються без повідомлення, реєстрації декларації про початок їх виконання або дозволу на виконання будівельних робіт. Пунктом 21 Порядку визначено, що якщо суб'єкт містобудування, щодо якого здійснюється державний архітектурно-будівельний контроль, не погоджується з актом перевірки, він підписує його із зауваженнями, які є невід'ємною частиною такого акта. У разі відмови суб'єкта містобудування, щодо якого здійснюється державний архітектурно-будівельний контроль, підписати акт перевірки та припис, посадова особа інспекції робить у акті відповідний запис. У разі відмови суб'єкта містобудування, щодо якого здійснюється державний архітектурно-будівельний контроль, від отримання акта та припису, вони надсилаються йому рекомендованим листом з повідомленням. В свою чергу, права та обов'язки суб'єкта містобудування, щодо якого здійснюється державний архітектурно-будівельний контроль, визначені пунктами 13, 14 Порядку. У позовній заяві та у судовому засіданні позивач наголошував на порушенні відповідачем його прав бути присутнім під час перевірки та надавати відповідні документи та пояснення, ознайомлюватися із документами, які складені за наслідками перевірки і, відповідно, бути обізнаним за яке порушення та на підставі яких доказів його притягнуто до відповідальності. Суд критично ставиться до таких тверджень позивача. По-перше, Порядком здійснення державного архітектурно-будівельного контролю не визначено обов'язку для контролюючого органу, що здійснює державний архітектурно-будівельний контроль завчасно повідомляти суб'єкта містобудування, щодо якого здійснюватиметься державний архітектурно-будівельний контроль про проведення перевірки. По-друге, з акту перевірки від 26 квітня 2013 року вбачається, що перевірка об'єкта, по [ADDRESS], замовником будівництва якого є ФОП [PERSON], здійснювалась у присутності інженера технічного нагляду Землинського Г.Б. Посадові особи Інспекції ДАБК у Київській області були допущені до перевірки і документація, яка була наявна на об'єкті, надавалась контролюючому органу, про що відповідачем звернуто увагу у судовому засіданні. Про відсутність іншої документації та про виявлені інші порушення, посадовими особами Інспекції зазначено в акті перевірки від 26 квітня 2013 року. Крім того, як вбачається із відповідного запису в акті перевірки від 26 квітня 2013 року, примірник акта перевірки від 26 квітня 2013 року надісланий позивачу поштою 21 травня 2013 року. Відповідно до рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, копія якого наявна у матеріалах справи, позивачем отримано кореспонденцію 07 червня 2013 року. Як вже було зазначено вище, позивач стверджував, що він не отримував жодних документів за наслідками перевірки 26 квітня 2013 року, зокрема і акта перевірки від 26 квітня 2013 року. Проте, твердження позивача щодо неотримання ним, зокрема акта перевірки від 26 квітня 2013 року, спростовується наявними у справі доказами. До того ж, з аналізу положень Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю слідує, що за наслідками перевірки складається один акт перевірки, в якому фіксуються виявлені порушення. Інші документи: приписи, протоколи, постанови складаються стосовно окремих видів порушень. Позивач стверджував, що ним отримані були документи та постанова №3-0606/4 від 06 червня 2013 року, яку він оскаржив у судовому порядку. Водночас, суд звертає увагу, що акт перевірки від 26 квітня 2013 року складений Інспекцією ДАБК за наслідками проведеної однієї і тієї ж перевірки 26 квітня 2013 року, та в якому зафіксовані виявлені порушення, за вчинення яких позивача притягнуто до відповідальності і постановою Інспекції №3-0606/4 від 06 червня 2013 року, яку позивач оскаржив, і постановою №3-0606/3 від 06 червня 2013 року, яка є предметом спору в даній адміністративній справі. Таким чином, отримавши 07 червня 2013 року акт перевірки від 26 квітня 2013 року позивач обізнаний був з встановленими Інспекцією порушеннями, а саме, що замовником будівництва ФОП [PERSON] надано недостовірні дані у декларації про початок виконання будівельних робіт від 08 червня 2012 року №КС08312103367 з реконструкції з розширенням виробничо-складських приміщень по [ADDRESS], а саме зазначену інформацію в п. п. 4-12, 14-16 (основні показники об'єкту) документально не підтверджено, чим порушено вимоги п. 8 ст. 36 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», і не позбавлений був можливості, згідно з пунктом 13 Порядку, подати у письмовій формі свої пояснення, зауваження або заперечення до акта перевірки, складеного інспекцією за результатами перевірки, та відповідні документи. Матеріалами справи підтверджується, що складений Інспекцією протокол №2-Л-З-3005/2 від 30 травня 2013 року про правопорушення у сфері містобудівної діяльності за виявлене порушення щодо надання замовником будівництва ФОП [PERSON] недостовірних даних у декларації про початок виконання будівельних робіт від 08 червня 2012 року №КС08312103367 реконструкції з розширенням виробничо-складських приміщень по [ADDRESS], а саме, що зазначену в п. п. 4-12, 14-16 (основні показники об'єкту) інформацію документально не підтверджено, чим порушено вимоги п. 8 ст. 36 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» направлений позивачу відповідачем рекомендованим поштовим повідомленням. В протоколі №2-Л-З-3005/2 від 30 травня 2013 року, поміж іншого, зазначено, що розгляд справи про правопорушення у сфері містобудівної діяльності відбудеться о 15 год. 00 хв. 06.06.2013 року у приміщенні Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Київській області за адресою: 01133, м. Київ, бульвар Лесі Українки, 26. Проте, поштове повідомлення не отримано адресатом і повернулось з відміткою поштового органу «За закінченням встановленого строку зберігання». Разом з тим, Порядком накладення штрафів за правопорушення у сфері містобудівної діяльності, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 6 квітня 1995 року №244 передбачено, що надіслання рекомендованим листом з повідомленням документів, які є підставою для притягнення до відповідальності, за адресою місцезнаходження (місця проживання) суб'єкта містобудування, що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, вважається належним врученням зазначених документів незалежно від факту їх отримання суб'єктом містобудування. Статтею 1 Закону України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності» визначено, що правопорушення у сфері містобудівної діяльності є протиправні діяння (дії чи бездіяльність) суб'єктів містобудування - юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, що призвели до невиконання або неналежного виконання вимог установлених законодавством, будівельними нормами, державними стандартами і правилами. Вчинення суб'єктами містобудування правопорушень у сфері містобудівної діяльності тягне за собою відповідальність, передбачену цим та іншими законами України. Абз. 4 п. 4 ч. 2 ст. 2 Закону України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності» передбачено, що суб'єкти містобудування, які є замовниками будівництва об'єктів (у разі провадження містобудівної діяльності), або ті, що виконують функції замовника і підрядника одночасно, несуть відповідальність у вигляді штрафу за виконання будівельних робіт без реєстрації декларації про початок виконання таких робіт, а також наведення недостовірних даних у зазначеній декларації на об'єктах III категорії складності - у розмірі дев'яноста мінімальних заробітних плат. Таким чином, відповідачем правомірно постановою №3-0606/3 від 06 червня 2013 року притягнуто позивача до відповідальності за правопорушення у сфері містобудівної діяльності та застосовано штрафні санкції у розмірі 103230,00 грн. При цьому, суд звертає увагу, що позивачем так і не надано ні відповідачу на час розгляду справи в суді, так і суду для огляду документацію, про відсутність якої, як на порушення у сфері містобудівної діяльності, вказував відповідач, та за відсутність якої позивача притягнуто до відповідальності. В судовому засіданні представник позивача лише з'ясовував з відповідачем яку саме документацію необхідно надати. Відповідно до ч. 1 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. Відповідно до ч. 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Відповідач, як суб'єкт владних повноважень, виконав покладений на нього ч. 2 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України обов'язок. Враховуючи викладене, позов ФОП [PERSON] суд вважає необґрунтованим, а відтак відмовляє у його задоволенні у повному обсязі. Судові витрати, які підлягають стягненню відповідно до ч. 2 ст. 94 Кодексу адміністративного судочинства України - відсутні.

Результат розгляду: denied