Рішення адміністративного суду від 2014-02-28 00:00:00+02

31 січня 2014 року позивач звернувся до суду з позовом до Управління Пенсійного фонду України в Печерському районі м. Києва, в якому просив визнати дії відповідача протиправними та зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в Печерському районі м. Києва здійснити перерахунок та виплату щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці з 3 червня 2013 року по день ухвалення постанови у відповідності до ст. 138 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», виходячи із розміру суддівської винагороди та довідки Верховного Суду України в розмірі 90% суддівської винагороди працюючого судді. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що він є суддею у відставці, перебуває на обліку у відповідача, одержуючи щомісячне грошове утримання у розмірі 17 994 грн. 79 коп. Оскільки з 1 січня 2013 року розмір заробітної плати працюючого судді відповідно до Закону України «Про судоустрій і статус суддів» підвищився, вважає, що відповідач зобов'язаний був здійснити перерахунок щомісячного довічного грошового утримання у розмірі згідно з вимогами вказаного закону. Однак, звернувшись 23 липня 2013 року до відповідача із заявою про перерахунок щомісячного довічного грошового утримання, відповідач відмовив у вказаному перерахунку, у зв'язку з відсутністю законодавчо обґрунтованих підстав. Тому, позивач отримує щомісячне довічне грошове утримання у нижчому розмірі, ніж це передбачено вказаним законом. До суду надійшли письмові заперечення від відповідача Управління Пенсійного фонду України в Печерському районі м. Києва, відповідно до яких позов не визнає, оскільки згідно зі ст. 138 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у розмірі 80 відсотків грошового утримання судді з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 01 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, який працює на відповідній посаді. Одночасно зазначає, що перерахунок щомісячного довічного грошового утримання здійснюється з усієї суми заробітної плати діючих суддів Конституційного Суду України з дня виникнення права на відповідний перерахунок. Таким чином на думку представника відповідача здійснення перерахунку щомісячного довічного грошового утримання суддям судів загальної юрисдикції, зокрема, Верховного Суду України, законом не передбачено. Крім того органами Пенсійного фонду України передбачено лише призначення і виплата грошового утримання суддям у відставці. Суд розглянув вказану справу в порядку скороченого провадження відповідно до п.2 ч. 1 ч. 4 ст. 183-2 КАС України без проведення судового засідання та виклику осіб, які беруть участь у справі. Враховуючи наведене та дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про задоволення позову з наступних підстав. Відповідно до ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень. У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди, перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, з використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дій). Судом встановлено, що позивач [PERSON] був звільнений з посади судді Верховного Суду України та на даний час перебуває на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України в Печерському районі м. Києва і отримує щомісячне довічне грошове утримання у розмірі 17 994 грн. 79 коп. Вказана обставина згідно письмових заперечень не заперечується відповідачем. 23 липня 2013 року позивач звернувся до відповідача з письмовою заявою провести перерахунок та здійснити виплату щомісячного довічного грошового утримання з 3 червня 2013 року, виходячи з розрахунку 90% суддівської винагороди працюючого судді Верховного Суду України, в сумі 28 330 грн. 90 коп. відповідно до Закону України «Про судоустрій і статус суддів» та на підставі довідки Верховного Суду України від 16 липня 2013 року № 489/0/21-13. Разом з тим листом відповідача від 30 липня 2013 року позивачу відмовлено у зв'язку з відсутністю на те законодавчо обґрунтованих підстав. Відповідно до ст. 129 Закону України»"Про судоустрій і статус суддів» суддівська винагорода регулюються цим Законом, Законом України «Про Конституційний Суд України» та не може визначатися іншими нормативно-правовими актами. Згідно вказаної норми закону посадовий оклад судді Верховного Суду України суду встановлюється у розмірі 15 мінімальних заробітних плат, визначених законом з встановленням коефіцієнту - 1,3 та передбачене поетапне підвищення посадового окладу на період до 2015 року. Положеннями розділу Х Закону України «Про судоустрій і статус суддів» визначається статус судді у відставці, зокрема, і порядок обчислення пенсії або щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці (ст. 138 вказаного Закону). Відповідно до ч. 3 ст. 138 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у розмірі 80 відсотків грошового утримання судді, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, який працює на відповідній посаді. Частина третя статті 138 вказаного Закону № 2453 до внесених Законом № 3668 змін передбачала: «Щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у розмірі 80 відсотків грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки заробітку, але не більше ніж 90 відсотків заробітної плати судді, без обмеження граничного розміру щомісячного довічного грошового утримання». Рішенням Конституційного Суду України від 3 червня 2013 року у справі № 3-рп/2013 визнано частину третю, перше, друге, третє речення частини п'ятої статті 138 Закону України «По судоустрій і статус суддів» від 7 липня 2010 року № 2453-VI у редакції Закону України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» від 8 липня 2011 року № 3668-VI, оскільки визначений Законом № 2453 порядок нарахування щомісячного довічного грошового утримання було змінено Законом № 3668, внаслідок чого зменшено розмір щомісячного довічного грошового утримання суддів. Залишивши незмінним зміст права на щомісячне довічне грошове утримання суддів, Закон № 3668 звузив обсяг цього права, встановивши обмежену базу для нарахування суддям щомісячного довічного грошового утримання, та скасував право суддів на одержання щомісячного довічного грошового утримання без обмеження граничного розміру, чим знизив і досягнутий рівень гарантій незалежності суддів. Окрім того, Конституційний Суд України в п. 8 мотивувальної частини вказаного рішення суду у справі № 3-рп/2013,

Результат розгляду: granted