Рішення адміністративного суду від 2014-03-19 00:00:00+02

Постановою Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 10 січня 2014 року по адміністративній справі № 233/7897/13-а позов задоволений частково (а.с.33-34). Визнані неправомірними дії Управління Пенсійного фонду України в м. Костянтинівці та Костянтинівському районі Донецької області щодо неврахування при обчисленні пенсії [PERSON] сум матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань та індексації. Зобов'язано Управління Пенсійного фонду України в м. Костянтинівці та Костянтинівському районі Донецької області здійснити перерахунок пенсії [PERSON] з урахуванням отриманих сум матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань з 22 березня 2011 року. Зобов'язано Управління Пенсійного фонду України в м. Костянтинівці та Костянтинівському районі Донецької області здійснити перерахунок пенсії [PERSON] з урахуванням отриманих сум індексації заробітної плати з 01 жовтня 2013 року. В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено. Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідач звернувся з апеляційною скаргою, пославшись на незаконність та необґрунтованість постанови суду першої інстанції, яка прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права, просив постанову суду першої інстанції скасувати і прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову. (а.с.37-39). Розгляд справи здійснювався в порядку письмового провадження, з урахуванням положень п.2 ч.1 ст.197 КАС України. Колегія суддів заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, встановила наступне. Судами першої та апеляційної інстанції встановлено, що [PERSON] перебувала у трудових відносинах з Костянтинівською державною податковою інспекцією та була звільнена 21 березня 2011 року на підставі п.2 ст. 40 КЗпП України (а.с.10-12). З 22 березня 2011 року [PERSON] перебуває на обліку в УПФУ м. Костянтинівці та Костянтинівському районі Донецької області як отримувач пенсії, призначеної згідно ст. 37 Закону України «Про державну службу». Згідно довідки про складові заробітної плати, що подається для призначення пенсії відповідно Закону України «Про державну службу» № 2390/09/05-013-6 від 22 березня 2011 року (за формою, затвердженою Постановою правління ПФУ від 30 жовтня 2008 року № 19-11) (а.с.16), заробітна плата позивача [PERSON] станом на 21 березня 2011 року становила - 2044 грн., з урахуванням посадового окладу - 1340 грн., надбавок за ранг - 120 грн., за вислугу років - 584 грн. Відповідно до довідки про складові заробітної плати, що подається для призначення пенсії № 3802/10/05-013-06 від 26 квітня 2011 року (за формою, затвердженою Постановою правління ПФУ від 14 лютого 2011 року № 5-1), сума премій, сплачених [PERSON] за період з 01 березня 2009 року по 28 лютого 2011 року становили 15183 грн. 78 коп. та 39283 грн. 74 коп.; надбавки - 24099 грн. 96 коп.; крім того, на користь [PERSON] були виплачені інші виплати: матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань: у листопаді 2009 року та травні 2010 року у загальній сумі 7800 грн. 95 коп. Як вбачається з довідки № 2059/10/05-14-05-13-6 від 10 жовтня 2013 року, виданої Костянтинівською ОДПІ Головного управління Міндоходів у Донецькій області [PERSON] у період з 01 березня 2009 року по 28 лютого 2011 року було виплачено окрім вказаних у довідці №3802/10/05-013-06 від 26 квітня 2011 року матеріальної допомоги на оздоровлення та матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань індексація заробітної плати (а.с.18). Рішенням УПФУ в м. Костянтинівці та Костянтинівському районі Донецької області від 17 жовтня 2013 року (а.с.14-15) [PERSON] відмовлено у задоволенні заяви від 11.10.2013 року щодо перерахунку пенсії з врахуванням виплат матеріальної допомоги до відпустки, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань та індексації заробітної плати з посиланням на вимоги ст. ст. 33,37 Закону України «Про державну службу». Виходячи з положень ст.37 Закону України «Про державну службу» №3723-ХІІ пенсія державним службовцям призначається виходячи із сум їх заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування. Згідно ч.2 ст.33 Закону № 3723-ХІІ заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплати за ранг, надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок. Частина 7 ст.33 Закону № 3723-ХІІ встановлює, що умови оплати праці державних службовців, розміри їх посадових окладів, надбавок, доплат і матеріальної допомоги визначаються Кабінетом Міністрів України. Згідно Постанови КМУ від 31 травня 2000 року №865 «Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсії» посадовий оклад, надбавка за ранг або кваліфікаційні класи, класний чин або спеціальне звання, вислугу років при призначенні пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу» враховується в розмірах, що виплачуються на день звільнення з роботи, що дає право на відповідний вид пенсії. Постановою КМУ від 09.03.2006 р. № 268 встановлено, що керівникам надано право в межах установленого фонду оплати праці надавати працівникам матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань та допомогу на оздоровлення в розмірі середньомісячної заробітної плати. Згідно частини 2 ст.37-1 Закону № 3723-ХІІ перерахунок пенсії здійснюється виходячи із сум заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування працюючого державного службовця відповідної посади та рангу на момент виникнення права на перерахунок пенсії. У частині 1 статті 1 Закону України від 24.03.1995 року «Про оплату праці» встановлено, що заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу. Статтею 2 цього ж Закону визначено структуру заробітної плати, до якої входить: основна та додаткова заробітна плата, а також заохочувальні та компенсаційні виплати. Враховуючи, що джерелом виплати матеріальної допомоги є фонд заробітної плати, то матеріальна допомога, яка виплачувалася до щорічної відпустки, відповідно до ст.35 Закону України «Про державну службу» і з якої нараховувався збір на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, є складовою частиною фонду заробітної плати, а тому є об'єктом для призначення і перерахунку пенсії відповідно до ст. 37 цього Закону. Аналогічні положення містяться й в Інструкції по статистиці заробітної плати, затвердженої наказом Державного комітету статистики України від 13.01.2004 року № 5, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 27 січня 2004 р. за № 114/8713, де відповідно п. 2.3.3 ст. 2 цієї інструкції матеріальна допомога, що має систематичний характер, надана всім або більшості працівників (на оздоровлення, у зв'язку з екологічним станом) входить до складу фонду оплати праці. Крім того, статтею 66 Закону України «Про пенсійне забезпечення» врегульовано види оплати праці, що враховуються при обчисленні пенсій. Відповідно до частини 1 статті 66 цього Закону до заробітку для обчислення пенсії включаються всі види оплати праці (виплат, доходу), на які відповідно до Закону України «Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування» нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, в межах максимальної величини фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, оподатковуваного доходу (прибутку), сукупного оподатковуваного доходу (граничної суми заробітної плати (доходу), з яких справляються страхові внески (збори) до соціальних фондів, що діяла на день одержання зазначеного заробітку (виплат, доходу). Стаття 41 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» визначає виплати (доходи), що враховуються в заробітну плату (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії. Так, зокрема до такого доходу (заробітної плати) враховуються: суми виплат, отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно з цим Законом були фактично нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески; суми виплат, отримуваних застрахованою особою до набрання чинності цим Законом, у межах сум, на які відповідно до законодавства, що діяло раніше, нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування. За змістом наведених норм отримувані застрахованою особою суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, враховуються в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати. Для вирішення спірних правовідносин слід застосовувати спеціальні норми, що визначають виплати (доходи) для обчислення пенсії, зокрема, стаття 41 Закону України від 09 липня 2003 року «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та стаття 66 Закону України «Про пенсійне забезпечення», натомість положення Законів України «Про державну службу» та «Про оплату праці», норми яких є загальними. Такі висновки викладено в постанові Верховного Суду України від 20 лютого 2012 року в справі за аналогічним позовом фізичної особи до Державної податкової інспекції у м. Харцизьку Донецької області, Управління Пенсійного фонду України в м. Харцизьку Донецької області про визнання неправомірними дій та зобов'язання вчинити дії. Згідно частини першої статті 244-2 Кодексу адміністративного судочинства України (цією статтею Кодекс доповнено Законом України від 06.07.2010 № 2747-IV) рішення Верховного Суду України, прийняте за результатами розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначені норми права, та для всіх судів України. Суди зобов'язані привести свою судову практику у відповідність з рішенням Верховного Суду України. Те саме стосується і сум індексації заробітної плати, на які також було нараховано страхові внеси на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, а з 01.01.2011 - єдиний внесок на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування. Крім того, колегія суддів звертає увагу, щодо форми довідки про заробітну плату, що подається для призначення (перерахунку) пенсії були внесені зміни постановою правління Пенсійного фонду України від 27.09.2010 р. № 21-7 та в цій довідці передбачено надання також довідки про розмір інших виплат, які враховуються при обчисленні пенсій відповідно до Закону України "Про державну службу" та з яких сплачено страхові внески, а з 01.01.2011 - єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, додається. Таким чином, пенсія позивачки повинна обчислюватись із заробітної плати, яку вона фактично отримувала на день звільнення, в тому числі з урахуванням матеріальної допомоги на оздоровлення та для вирішення соціально-побутових питань, надбавки за високі досягнення у праці або за виконання особливо важливої роботи, надбавки за вислугу років, індексації грошових доходів громадян, на які нараховувалися страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування. Позиція відповідача викладена в рішенні від 17 жовтня 2013 року, що матеріальна допомога та суми індексації грошових доходів громадян не включаються до складу заробітної плати державного службовця, не враховуються при обчисленні розміру його пенсії, є безпідставною, а таке рішення є протиправним. Таким чином, колегія суддів погоджується із висновками суду першої інстанції щодо часткового задоволення позовних вимог. В той же час, суд першої інстанції правильно вирішивши спір по суті, невірно визначився з нормою матеріального права, яка регулює питання строку, з якого підлягає захист порушеного права позивача. В наслідок чого, з урахуванням правил ст. 45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» позивачу слід перерахувати пенсію з 01.10.2013 року. Висновки суду про необхідність здійснити перерахунок пенсії позивачу з часу призначення - 22.03.2011 року, а не з часу звернення із заявою до відповідача та з наданням відповідних довідок - з 01.10.2013 року, колегія суддів вважає безпідставними. В даному випадку не можна вважати дії, або рішення відповідача неправомірними, який на час призначення пенсії позивача користувався тими показниками заробітної плати (доходу), які були надані з місця роботи позивача до пенсійного фонду. Крім того, позивач не оскаржує рішення (розпорядження) відповідача, на підставі якого позивачу призначено пенсії та в якому зафіксовані дані, які враховувались при обчисленні розміру пенсії. Колегія суддів погоджується із висновками суду першої інстанції щодо задоволення позовних вимог, та до самої суті наявності права позивача на перерахунок пенсії з відповідними показниками складових, з яких були сплачені внески, але ж судом помилково визначений час з якого повинен бути здійснений такий перерахунок. З врахуванням викладеного, колегія суддів дійшла до висновку про наявність підстав для зміни постанови суду першої інстанції згідно статті 201 Кодексу адміністративного судочинства України.

Результат розгляду: partial