Рішення адміністративного суду від 2014-02-20 00:00:00+02

[PERSON] звернувся до суду з адміністративним позовом до Славутської міської ради Хмельницької області про визнання протиправними дій і бездіяльность, скасування рішення і зобов'язання вчинити дії. Постановою Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 25.12.2013 року позов задоволено. Визнано протиправними дії та бездіяльність Славутської міської ради щодо відмови [PERSON] в наданні дозволу на проведення експертної грошової оцінки земельної ділянки несільськогосподарського призначення, що підлягає продажу площею 300 кв.м по [ADDRESS]. Рішення сесії Славутської міської ради № 8.4-31/2013 від 27.06.2013 року про відмову [PERSON] в наданні дозволу на проведення експертної грошової оцінки земельної ділянки несільськогосподарського призначення, що підлягає продажу площею 300 кв.м по [ADDRESS] скасовано. Зобов'язано Славутську міську раду Хмельницької області надати дозвіл [PERSON] на проведення експертної грошової оцінки земельної ділянки несільськогосподарського призначення, що підлягає продажу площею 300 кв.м по [ADDRESS]. Не погоджуючись з таким рішенням суду, Славутська міська рада Хмельницької області подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а також на неповне з'ясування судом всіх обставин, що мають значення для вирішення справи, просила змінити частково постанову Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 25.12.2013 року та відмовити в задоволенні позовних вимог [PERSON] в частині зобов'язання Славутської міської ради надати [PERSON] дозвіл на проведення експертної грошової оцінки земельної ділянки несільськогосподарського призначення, що підлягає продажу площею 300 кв.м. по [ADDRESS]. В судовому засіданні представник апелянта підтримала доводи викладені в апеляційній скарзі та просила щодо її задоволення. Від позивача до суду апеляційної інстанції надійшли письмові заперечення проти апеляційної скарги Славутської міської ради. В обґрунтування доводів позивач посилався на правомірність висновків суду першої інстанції, зроблених в постанові від 25.12.2013 року, апеляційний розгляд справи просив проводити без його участі. Розглянувши матеріали справи, заслухавши суддю-доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга Славутської міської ради підлягає задоволенню з таких підстав. Судом першої інстанції встановлено та знайшло своє підтвердження при апеляційному розгляді справи, що [PERSON] є власником об'єкту нерухомого майна, яким є кафе «[INFO]» по [ADDRESS], що розміщене на земельній ділянці, якою [PERSON] користується на підставі договору оренди від 24.02.2007 року та додаткової угоди до договору оренди землі від 26.03.2007 року. В травні 2013 року позивач звернувся до Славутської міської ради з заявою про надання дозволу на проведення експертної грошової оцінки земельної ділянки несільськогосподарського призначення, що підлягає продажу площею 300 кв.м по [ADDRESS], де знаходиться належний йому на праві власності об'єкт нерухомого майна, додавши до заяви перелік необхідних для її розгляду документів, передбачений ч.3 ст.128 Земельного кодексу України. Однак, рішенням сесії Славутської міської ради № 8.4-31/2013 від 27.06.2013 року [PERSON] відмовлено у задоволенні заяви з посиланням на те, що вказана земельна ділянка перебуває у незадовільному санітарному стані, непроведено роботи по благоустрою протягом дії терміну договору оренди землі, нездійснення підприємницької діяльності за місцезнаходження земельної ділянки та наявність на земельній ділянці лісових насаджень. Незгода позивача з зазначеним рішенням слугувала зверненню з цим позовом до суду. Відповідно до вимог ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади, місцевого самоврядування, їхні посадові та службові особи повинні діяти в порядку та у спосіб, передбачений Конституцією та законами України. Порядок продажу земельних ділянок державної та комунальної власності громадянам та юридичним особам встановлений положеннями статті 128 Земельного кодексу України. А саме, продаж громадянам і юридичним особам земельних ділянок державної (крім земельних ділянок, на яких розташовані об'єкти, які підлягають приватизації) та комунальної власності для потреб, визначених цим Кодексом, провадиться місцевими державними адміністраціями, Радою міністрів Автономної Республіки Крим або органами місцевого самоврядування в межах їх повноважень за заявою (клопотанням), в якій зазначається місце розташування земельної ділянки, її цільове призначення, розміри та площа, а також згода на укладення договору про оплату авансового внеску в рахунок оплати ціни земельної ділянки. До заяви (клопотання) додаються: документ, що посвідчує право користування земельною ділянкою (у разі його наявності), та документи, що посвідчують право власності на нерухоме майно(будівлі та споруди), розташоване на цій земельній ділянці(у разі наявності на земельній ділянці будівель, споруд); копія установчих документів для юридичної особи, а для громадянина - копія документа, що посвідчує особу. Частиною 5 цієї ж статті передбачено виключний перелік підстав для відмови у продажі земельної ділянки, а саме, такими підставами є: неподання документів, необхідних для прийняття рішення щодо продажу такої земельної ділянки; виявлення недостовірних відомостей у поданих документах; якщо щодо суб'єкта підприємницької діяльності порушена справа про банкрутство або припинення його діяльності; встановлена цим Кодексом заборона на передачу земельної ділянки у приватну власність; відмова від укладення договору про оплату авансового внеску в рахунок оплати ціни земельної ділянки. За вказаних вище обставин апеляційний суд вважає обґрунтованим висновок суду першої інстанції про те, що відповідач відмовив позивачу [PERSON] в задоволенні його заяви з підстав, не передбачених вичерпним переліком підстав для відмови у продажі земельної ділянки, які зазначені в ч.5 ст.128 Земельного кодексу України. Суд апеляційної інстанції погоджує висновок суду першої інстанції про те, що рішення сесії Славутської міської ради № 8.4-31/2013 від 27.06.2013 року прийняте всупереч вимогам ч.3 ст.2 КАС України, оскільки прийнявши оскаржуване рішення, відповідач діяв не на підставі та не у спосіб, передбачений законами України, необґрунтовано, тобто без урахування всіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, упереджено. Відтак, вимоги позивача про визнання протиправними дії та бездіяльність Славутської міської ради та скасування рішення міської ради № 8.4-31/2013 від 27.06.2013 pоку є обґрунтованими та такими, що мають бути задоволені, що підставно знайшло своє відображення в оскарженій постанові суду першої інстанції. Колегія суддів суду апеляційної інстанції вважає вказані висновки суду першої інстанції правильними і такими, що відповідають вимогам чинного законодавства. Разом з тим, Вінницький апеляційний адміністративний суд вважає за необхідне зазначити наступне. Відповідно до ст.ст. 13, 14 Конституції України земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави, яка полягає в забезпеченні раціонального використання земельних ресурсів, реалізації громадянами, юридичними особами та державою їхніх прав власності та землекористування відповідно до закону. Від імені Українського народу права власника земельної ділянки здійснюють органи державної влади та місцевого самоврядування в межах, визначених Конституцією. Стаття 12 ЗК України визначає виключні повноваження міських рад у галузі земельних відносин на території міст, зокрема пункт "а" передбачає розпорядження землями територіальних громад, а пункт "б" передбачає передачу земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб відповідно до цього кодексу. Статтею 128 ЗК встановлено, що особи, зацікавлені у придбанні земельних ділянок у власність, подають заяву (клопотання) до відповідного органу виконавчої влади або сільської, селищної, міської ради чи державного органу приватизації. Орган державної влади або місцевого самоврядування у місячний строк розглядає заяву (клопотання) і приймає рішення про проведення експертної грошової оцінки земельної ділянки чи про відмову в продажу із зазначенням обґрунтованих причин відмови. Рішення сільської, селищної, міської ради про продаж земельної ділянки є підставою для укладання договору купівлі-продажу земельної ділянки. Відповідно до п.п.34 п.1 ст. 26 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішується питання регулювання земельних відносин, у тому числі і у випадку продажу земельних ділянок. Ця норма є одним із засобів забезпечення провідної ролі міських рад як органів місцевого самоврядування, які покликані представляти відповідні територіальні громади та здійснювати від їх імені та в їх інтересах функції та повноваження місцевого самоврядування. Виключна компетенція місцевих рад передбачає, що ніякі інші органи чи посадові особи не мають права приймати рішення з питань, віднесених до виключної компетенції рад. Згідно ст. 60 Закону «Про місцеве самоврядування в Україні» територіальним громадам сіл, селищ, міст, районів у містах належить право комунальної власності на рухоме і нерухоме майно, доходи місцевих бюджетів, інші кошти, землю, природні ресурси, підприємства, установи та організації, в тому числі банки, страхові товариства, а також пенсійні фонди, частку в майні підприємств, житловий фонд, нежитлові приміщення, заклади культури, освіти, спорту, охорони здоров'я, науки, соціального обслуговування та інше майно і майнові права, рухомі та нерухомі об'єкти, визначені відповідно до закону як об'єкти права комунальної власності, а також кошти, отримані від їх відчуження. Органи місцевого самоврядування від імені та в інтересах територіальних громад відповідно до закону здійснюють володіння, користування та розпорядження об'єктами права комунальної власності, в тому числі виконують усі майнові операції, можуть передавати об'єкти права комунальної власності у постійне або тимчасове користування юридичним та фізичним особам, здавати їх в оренду, продавати і купувати, використовувати як заставу, вирішувати питання їхнього відчуження, визначати в угодах та договорах умови використання та фінансування об'єктів, що приватизуються та передаються у користування і оренду. Доцільність, порядок та умови відчуження об'єктів права комунальної власності визначаються відповідною радою. Із наведеного слідує, що право комунальної власності територіальної громади захищається законом на рівних умовах з правами власності інших суб'єктів. Об'єкти права комунальної власності не можуть бути вилучені у територіальних громад і передані іншим суб'єктам права власності без згоди безпосередньо територіальної громади або відповідного рішення ради чи уповноваженого нею органу, за винятком випадків, передбачених законом. Таким чином, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне постанову суду першої інстанції в частині задоволення позовних вимог щодо зобов'язання Славутської міської ради надати позивачу дозвіл на проведення експертної грошової оцінки земельної ділянки несільськогосподарського призначення, що підлягає продажу площею 300 кв.м. по [ADDRESS] скасувати і відмовити повністю в задоволенні вимог позивача в цій частині. В решті постанова Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 25.12.2013 року підлягає залишенню без змін у відповідності з вимогами ст. 200 КАС України, як така, що ухвалена з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Результат розгляду: denied