Рішення адміністративного суду від 2014-01-25 00:00:00+02

16 грудня 2013 року Лубенська об'єднана державна податкова інспекція Головного управління Міндоходів у Полтавській області звернулася до Полтавського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Фізичної особи - підприємця [PERSON] про стягнення коштів в сумі 44 519,15 грн. В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на те, що за відповідачем рахується заборгованість з податку на додану вартість та з податку на доходи фізичних осіб яка виникла у зв'язку з несплатою сум податкових зобов'язань визначених податковими повідомленнями-рішеннями. Представник позивача в судове засідання не з'явився надавши до суду заяву про розгляд справи за його відсутності. До суду повернулися конверти з ухвалами про відкриття провадження по справі, закінчення підготовчого провадження та призначення справи до розгляду та судовими повістками направленні відповідачу за адресою яка згідно Довідки з Єдиного державного реєстру юридичної особи та фізичних осіб-підприємців вказана як місце проживання відповідача. Відповідно до частини 11 статті 35 Кодексу адміністративного судочинства України, розписку про одержання повістки (повістку у разі неможливості вручити її адресату чи відмови адресата її одержати) належить негайно повернути до адміністративного суду. У разі повернення поштового відправлення із повісткою, яка не вручена адресату з незалежних від суду причин, вважається, що така повістка вручена належним чином. Відповідно до частини 6 статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених даною статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта. Враховуючи достатність наданих сторонами доказів та відсутність потреби допитати свідка чи експерта, суд, зважаючи на положення частини шостої статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України, в судовому засіданні 21 січня 2014 року перейшов до розгляду справи у порядку письмового провадження. Дослідивши матеріали справи, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні факти та відповідні до них правовідносини. [PERSON] (ідентифікаційний номер [NUMBER], місце проживання [ADDRESS]) 14.02.2003 зареєстрований, як фізична особа - підприємець Пирятинською районною державною адміністрацією та перебуває на обліку як платник податків в Пирятинському відділенні Лубенської ОДПІ. В період з 19.01.2012 по 25.01.2012 Лубенською ОДПІ проведено документальну позапланову виїзну перевірку дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства фізичною особою-підприємцем [PERSON] за період з 01.01.2009 по 31.03.2010. За результатами перевірки складено акт № 272/17-[NUMBER] від 01.02.2012, яким зафіксовано порушення ФОП [PERSON] вимог частини п'ятої статті 203, частин першої, другої статті 215, статті 216 Цивільного кодексу України в частині недотримання вимог зазначених статей в момент вчинення правочинів, які не спрямовані на реальне настання наслідків, що обумовлені ними по правочинах, здійснених ФОП [PERSON] з ТОВ "ТЕК "Київ - Логістикс" при придбанні товарів (робіт/послуг) та зазначено, що товар (послуги) по вказаних правочинах не був переданий, в порушення статей 662, 655, 656 Цивільного кодексу України. Також перевіркою встановлено відсутність об'єктів оподаткування при придбанні та продажу товарів (послуг) по проведеним фінансово - господарським операціям між ФОП [PERSON] з ТОВ "ТЕК "Київ - Логістикс" та ІП "Агріком Україна", що підпадають під визначення статей 1, 3, 4, 7 Закону України "Про податок на додану вартість", статті 13 Декрету Кабінету Міністрів України від 26 грудня 1992 року №13-92 "Про прибутковий податок з громадян" та пункту 5.1 статті 5 Закону України "Про оподаткування прибутків підприємств", безпідставне включення до складу податкового кредиту сум ПДВ, чим порушено підпункт 7.4.5 пункту 7.4 статті 7 Закону України "Про податок на додану вартість", в результаті чого контролюючий орган дійшов висновку про: - завищення позивачем податкового зобов'язання по податковій декларації з ПДВ за травень 2009 року в розмірі 21 666 грн., завищення податкового кредиту за травень 2009 року на суму 27 992 грн., лютий 2010 року - 17 482 грн., березень 2010 року - 8 012 грн., що призвело до заниження податкового зобов'язання з ПДВ в розмірі 31 820 грн. (травень 2009 року - 6 326грн., лютий 2010 року - 17 482 грн., березень 2010 року - 8 012 грн.); - завищення ФОП [PERSON] валового доходу на суму 108 333 грн. 33 коп. та валових витрат на суму 139 960 грн. 45 коп., що призвело до заниження позивачем податкового зобов'язання зі сплати податку з доходів фізичних осіб за 2009 рік в розмірі 4 744 грн. 07 коп. На підставі даних висновків Лубенською ОДПІ 17 лютого 2012 року винесено податкові повідомлення-рішення: - №0000031701, яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання зі сплати податку на додану вартість в розмірі 39 775 грн. (в т.ч., 31 820 грн. - основний платіж, 7 955 грн. - штрафні (фінансові) санкції); - №0000041701, відповідно до якого платнику податків збільшено суму грошового зобов'язання зі сплати податку на доходи фізичних осіб в розмірі 4 744 грн. 07 коп. основного платежу без застосування штрафних (фінансових) санкцій. Не погоджуючись із даними податковими повідомленнями-рішеннями позивач оскаржив їх Полтавського окружного адміністративного суду. Постановою полтавського окружного адміністративного суду від 10.04.2013 залишеною без змін ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 10.07.2013 в задоволенні адміністративного позову Фізичної особи - підприємця [PERSON] до Лубенської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Полтавській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень відмовлено. Згідно з ч. 5 ст. 254 КАС України постанова або ухвала суду апеляційної чи касаційної інстанції за наслідками перегляду, постанова Верховного Суду України набирають законної сили з моменту проголошення, а якщо їх було прийнято за наслідками розгляду у письмовому провадженні, - через п'ять днів після направлення їх копій особам, які беруть участь у справі. Відповідно до ч. 1 ст. 72 КАС України обставини, встановлені рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Відповідно до абз. 4 п. 56.18 с.т 56 Податкового кодексу України при зверненні платника податків до суду з позовом щодо визнання недійсним рішення контролюючого органу грошове зобов'язання вважається неузгодженим до дня набрання судовим рішенням законної сили. Таким чином, грошове зобов'язання, визначене вказаними рішеннями, вважається узгодженим. Крім того, 17.05.2013 Лубенською ОДПІ проведено камеральну перевірку податкової звітності Фізичної особи - підприємця [PERSON] за звітний період 2012 рік. Результати проведеної перевірки оформлені актом № 93/Д/17-[NUMBER], яким зафіксовано порушення терміни подання податкової звітності, а саме податкову декларацію про майновий стан та доходи за 2012 рік з граничним строком подання 11.02.2013 подано 15.05.2013. За результатами розгляду вказаного акту Лубенською ОДПІ винесено податкове повідомлення-рішення № 0000441700 від 17.05.2013 яким до відповідача застосовано штрафну санкцію в сумі 170 грн. Вказане рішення отримано відповідачем 17.05.2013 про що свідчить його підпис на корінці податкового повідомлення-рішення. Крім того, за несвоєчасну сплату узгодженого податкового зобов'язання відповідачу було нараховано пеню в сумі 3,94 грн. З урахуванням часткової сплати за відповідачем рахується заборгованість по податку на додану вартість в сумі 39 771,14 грн. та по податку на доходи фізичних осіб в сумі 4 748,01 грн. Підпунктом 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України встановлено, що податковий борг - сума узгодженого грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання. В силу вимог пункту 59.1 статті 59 Податкового кодексу України, у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, орган державної податкової служби надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення. Згідно пункту 59.3 статті 59 Податкового кодексу України податкова вимога надсилається не раніше першого робочого дня після закінчення граничного строку сплати суми грошового зобов'язання та повинна містити відомості про факт виникнення грошового зобов'язання та права податкової застави, розмір податкового боргу, який забезпечується податковою заставою, обов'язок погасити податковий борг та можливі наслідки його непогашення в установлений строк, попередження про опис активів, які відповідно до законодавства можуть бути предметом податкової застави, а також про можливі дату та час проведення публічних торгів з їх продажу. У зв'язку з несплатою відповідачем зобов'язання зі сплати податку на додану вартість та зі сплати податку з доходів фізичних осіб Лубенською ОДПІ винесено податкову вимогу № 1 від 28.01.2013, яка була отримана 31.01.2013 про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення. Згідно з підпунктом 20.1.28 пункту 20.1 статті 20 Податкового кодексу України органи державної податкової служби мають право застосовувати до платників податків фінансові (штрафні) санкції, стягувати до бюджетів та державних цільових фондів суми грошових зобов'язань та/або податкового боргу у випадках, порядку та розмірі, встановлених цим Кодексом, стягувати суми простроченої заборгованості суб'єкта господарювання перед державою (Автономною Республікою Крим чи територіальною громадою міста) за кредитом (позикою), залученим державою (Автономною Республікою Крим чи територіальною громадою міста) або під державну (місцеву) гарантію, а також за кредитом з бюджету в порядку, визначеному цим Кодексом. З огляду на викладене та враховуючи доведеність факту, що відповідач має непогашену податкову заборгованість по податку на додану вартість в сумі 39 771,14 грн. та по податку на доходи фізичних осіб в сумі 4 748,01 грн. суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог. На підставі викладеного,

Результат розгляду: granted