Рішення адміністративного суду від 2014-02-13 00:00:00+02

14.01.2014 Управління Пенсійного фонду України в м. Коломиї та Коломийському районі (надалі - позивач, УПФ України в м. Коломиї та Коломийському районі) звернулося з адміністративним позовом до Закритого акціонерного товариства "Степан Мельничук" (надалі - відповідач, ЗАТ "Степан Мельничук") про стягнення заборгованості у сумі 12 588,00 грн. Позовні вимоги мотивувало тим, що відповідач у порушення Закону України "Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування", Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, допустив заборгованість по відшкодуванню витрат на виплату та доставку пенсії, призначеної на пільгових умовах відповідно до пункту "в"-"з" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення", [PERSON] у сумі 12 588,00 грн. Представник позивача у судове засідання не з'явився, подав суду клопотання про розгляд справи за його відсутності. Позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Просив позов задовольнити повністю (а.с.18). Представник відповідача у судове засідання повторно не з'явився з невідомих суду причин, хоча про дату, час та місце розгляду справи відповідач був належним чином повідомлений в обох випадках, що підтверджується наявними у матеріалах справи повідомленнями про вручення поштового відправлення (а.с.17, 23). Наданим правом на подання заперечення проти позову не скористався. Заяв чи клопотань про відкладення розгляду справи чи про причини неявки суду не подав. Статтею 128 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що у разі неприбуття відповідача, належним чином повідомленого про дату, час та місце судового розгляду, без поважних причин розгляд справи може не відкладатися і справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів (частина 4). Враховуючи вищевикладене, а також наявність у матеріалах справи достатньої кількості доказів, необхідних для вирішення справи по суті, суд вбачає за можливе розглянути справу на підставі наявних у ній доказів за відсутності представників сторін. Розглянувши матеріали адміністративної справи, з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, дослідивши і оцінивши докази, суд дійшов висновку про те, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що 30.01.1995 року ЗАТ "Степан Мельничук" зареєстроване Коломийською районною державною адміністрацією як юридична особа (код ЄДРПОУ - 3341938203751971) та відповідно до статті 14 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" являється страхувальником, який зареєстрований в УПФ України в м. Коломиї та Коломийському районі як платник страхових внесків (а.с.10-12). Виключно Законом України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" визначаються: принципи та структура системи загальнообов'язкового державного пенсійного страхування; коло осіб, які підлягають загальнообов'язковому державному пенсійному страхуванню; перелік платників страхових внесків, їх права та обов'язки; порядок нарахування, обчислення та сплати страхових внесків; стягнення заборгованості за цими внесками. Згідно статті 1 вказаного Закону страхові внески - кошти відрахувань на соціальне страхування, збір на обов'язкове державне пенсійне страхування та страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, сплачені (які підлягають сплаті) згідно із законодавством, що діяло раніше; надходження від сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, що спрямовуються на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування. Статтею 1 Закону України "Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування" встановлено, платниками збору на обов'язкове державне пенсійне страхування є суб'єкти підприємницької діяльності незалежно від форм власності, їх об'єднання, бюджетні, громадські та інші установи та організації, об'єднання громадян та інші юридичні особи, а також фізичні особи - суб'єкти підприємницької діяльності, які використовують працю найманих працівників. Пунктом 1 статті 2 вказаного Закону визначено, що для платників збору, визначених пунктами 1 та 2 статті 1 цього Закону, крім тих, які є платниками фіксованого сільськогосподарського податку, об'єктом оподаткування є також фактичні витрати на виплату і доставку пенсій, призначених відповідно до пунктів "б" - "з" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" до досягнення працівниками пенсійного віку, передбаченого статтею 12 Закону України "Про пенсійне забезпечення". Згідно абзацу 1 частини 2 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком N 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком N 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди. До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсій призначаються за нормами цього Закону в разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбаченого Законом України «Про пенсійне забезпечення». При цьому зберігається порядок покриття витрат на виплату і доставку цих пенсій, що діяв до набрання чинності цим Законом. У відповідності до вимог абзацу 6 частини 2 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" підприємства та організації з коштів, призначених на оплату праці, вносять до Пенсійного фонду плату, що покриває фактичні витрати на виплату і доставку пенсій особам, які були зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, крім тих, що були безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт та рудників за списком робіт і професій, затвердженим Кабінетом Міністрів України, починаючи з дня набрання чинності цим Законом, у розмірі 20 відсотків з наступним збільшенням її щороку на 10 відсотків до 100-відсоткового розміру відшкодування фактичних витрат на виплату і доставку цих пенсій до набуття права на пенсію за віком відповідно до цього Закону. Порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України врегульовано Інструкцією, затвердженою Постановою правління Пенсійного фонду України від 19.12.2003 року за № 21-1, зареєстрованою у Міністерстві юстиції України № 64/8663 від 16.01.2004 року, яка розроблена відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" та Закону України "Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування". Таким чином, частиною 2 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" та розділом 6 Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, встановлено обов'язок підприємств відшкодовувати витрати органу Пенсійного фонду України на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах, особам, що здобули стаж, який дає право на даний вид пенсії на цьому підприємстві. У судовому засіданні встановлено, що [PERSON] на підприємстві відповідача здобув спеціальний стаж роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах згідно пунктів "б" - "з" статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення». 16.11.2012 року УПФ України в м. Коломиї та Коломийському районі призначено [PERSON] пенсію за віком на пільгових умовах у відповідності до пункту "в" статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» , виплату та доставку якої позивачем здійснено за період з 16.11.2012 року по 30.11.2013 року. . З урахуванням наведеного, суд приходить до висновку, що відповідач зобов'язаний здійснювати відшкодування витрат Пенсійного фонду на виплату і доставку пенсії, призначеної на пільгових умовах громадянину [PERSON]. Пунктом 6.4 Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України встановлено, що розмір сум до відшкодування на поточний рік визначається відділами надходження доходів органів Пенсійного фонду України щорічно у розрахунках фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до частини 2 «Прикінцевих положень» Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», які надсилаються підприємствам до 20-го січня поточного року та протягом десяти днів з новопризначених (перерахованих пенсій). Згідно абзацу 2 пункту 6.8 даної Інструкції у разі зміни розміру пенсії або настання обставин, які впливають на суму відшкодування (смерть пенсіонера, зміна місця проживання та ін.), органи Пенсійного фонду повідомляють про це підприємства в місячний термін з моменту виникнення цих обставин. З матеріалів справи вбачається, що позивач 23.09.2013 року направив ЗАТ "Степан Мельничук" розрахунок фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до частини 2 «Прикінцевих положень» Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» в частині пенсій, призначених відповідно до пунктів "б" - "з" статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» на 2013 рік. Згідно вказаного розрахунку місячний розмір фактичних витрат на виплату та доставку пенсії, призначеної на пільгових умовах громадянину [PERSON] за списком № 2 з 01.01.2013 року становить 1 007,04 грн. (а.с.8). Даний розрахунок отримано відповідачем 18.10.2013 року, що підтверджується наявною у матеріалах справи копією повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с.9). Крім того, у судовому засіданні також встановлено, що позивачем, у зв'язку із зміни розміру пенсії, проведено перерахунок фактичних витрат на виплату та доставку пенсії, призначеної на пільгових умовах громадянину [PERSON], за період з дати призначення пенсії вказаному громадянину до дати формування розрахунку, за результатами якого відповідачу донараховано для відшкодування 10 573,92 грн., про що ЗАТ "Степан Мельничук" належним чином повідомлено (графа 15 розрахунку) (а.с.8). Відповідно до абзацу 1 пункту 6.8 Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, підприємства щомісячно до 25-го числа вносять до Пенсійного фонду зазначену в повідомленні місячну суму фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах. Однак, відповідачем, визначений Законом та даною Інструкцією обов'язок по відшкодуванню фактичних витрат на виплату та доставку пенсії, призначеної на пільгових умовах громадянину [PERSON], за списком № 2 не виконано, наслідок чого станом на 27.11.2013 року виникла заборгованість по сплаті вказаних виплат у загальній сумі 12 588,00 грн. Наявність заборгованості підтверджується розрахунком заборгованості по відшкодуванню фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за списком № 2 за період з 01.11.2013 року по 27.11.2013 року (а.с.7) та іншими матеріалами справи. Доказів сплати вищевказаної заборгованості суду не представлено, доводів позивача не спростовано. Обставин, які б були підставою для звільнення відповідача від сплати вищевказаних коштів, судом не встановлено. За таких обставин, суд вважає вимоги позивача обґрунтованими, а позов таким, що підлягає до задоволення. На підставі ст. 124 Конституції України,

Результат розгляду: granted