Рішення адміністративного суду від 2014-02-25 00:00:00+02

Постановою Залізничного районного суду м. Сімферополь (суддя Корогодіна О.Е. ) від 19.12.13 у справі № 122/17419/13-а в задоволенні адміністративного позову Публічного акціонерного товариства "Сізакор" до Сімферопольської міської ради АР Крим про визнання протиправним та скасування рішення та спонукання до вчинення певних дій, - відмовлено. Не погодившись з даним рішенням суду, позивач звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати постанову Залізничного районного суду м. Сімферополь від 19.12.2013 та прийняти нове рішення по справі. Апеляційна скарга мотивована порушенням судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права. В судовому засіданні 25.02.2014 року представник позивача доводи апеляційної скарги підтримав та просив скасувати постанову суду першої інстанції та ухвалити нове рішення по справі про задоволення позовних вимог в повному обсязі. Представник відповідача у судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином та своєчасно. Чинне законодавство не обмежує коло представників осіб, які беруть участь у справі, при апеляційному розгляді адміністративної справи. На підставі та за правилами статті 195 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Матеріалами справи встановлено, що 02.07.2013 року Публічне акціонерне товариство "Сізакор" звернулось до Залізничного районного суду м. Сімферополь з адміністративним позовом до відповідача Сімферопольської міської ради АР Крим, в якому просить визнати протиправним та скасувати рішення Сімферопольської міської ради АР Крим від 28.03.2013 року № 663 «Про питання щодо врегулювання земельних відносин з юридичними особами та фізичними особами, які здійснюють підприємницьку діяльність» в частині п. 11, щодо скасування підпункту 1.17 пункту 2 рішення Сімферопольської міської ради АР Крим віл 27.12.2012 року № 586 «Про питання щодо врегулювання земельних відносин з юридичними особами, які здійснюють підприємницьку діяльність»; зобов'язати відповідача, в особі голови м. Сімферополя вчинити дії передбачені чинним законодавством України з виконання рішення Сімферопольської міської ради від 27.12.2012 року № 586 «Про питання щодо врегулювання земельних відносин з юридичними особами та фізичними особами, які здійснюють підприємницьку діяльність» щодо укладення з позивачем договору оренди земельної ділянки, площею 0,0450 га строком на 5 років. Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що Сімферопольська міська рада АР Крим, в момент скасування п.п. 17 п. 2 рішення 53 сесії 6 скликання віл 27.12.2012 року № 586, діяла в межах повноважень щодо усунення порушень норм чинного законодавства, встановлених поданням в.о. прокурора м. Сімферополя Судова колегія не погоджується з зазначеним висновком суду першої інстанції з огляду на наступне. Як вбачається з матеріалів справи, наказом Фонду державного майна України № 17-АТ від 22.06.1995 року на базі орендного підприємства «Сізакор» створено Відкрите акціонерне товариство «Сізакор», яке є правонаступником ОП «Сізакор». Позивач звернувся до Сімферопольської міської ради АР Крим з заявою стосовно надання в оренду земельної ділянки, розташованої за адресою: вул. Крилова, 180 з метою експлуатації магазину. 27.09.2007 року рішенням 27 сесії 5 скликання Сімферопольської міської ради АР Крим ВАТ «Сізакор» надано дозвіл на розробку землеустрою з відведення земельної ділянки приблизною площею 0,0450 га по вул.. Крилова, 180 для експлуатації магазину.(а.с. 9) Рішенням 25 сесії 6 скликання Сімферопольської міської ради АР Крим № 258 від 20.10.2011 рокуПАТ «Сізакор» надано дозвіл на виготовлення та розробку проекту землеустрою з відведення земельної ділянки площею 0,0450 га по вул.. Крилова, 180 для експлуатації магазину, для подальшого надання в оренду строком на 5 років. (а.с. 10) Відповідно до висновку № 360 а-03/22 від 20.09.2012 року ПАТ «Сізакор» узгоджено проект землеустрою з відведення земельної ділянки в оренду строком на 5 років для експлуатації магазину по вул.. Крилова, 180, Центрального району м. Сімферополя. Рішенням 53 сесії 6 скликання Сімферопольської міської ради АР Крим від 27.12.2012 року № 586 про питання щодо врегулювання земельних відносин із юридичними та фізичними особами-підприємцями, які здійснюють підприємницьку діяльність, ПАТ «Сізакор» затверджено проект землеустрою та надана в оренду строком на 5 років земельна ділянка площею 0,0450 га по вул. Крилова,180, м. Сімферополь з метою експлуатації магазина. Разом х тим, зобов'язано позивача в тримісячний строк після прийняття зазначеного рішення здійснити оформлення в встановленому порядку правовстановлюючих документів на право користування земельною ділянкою. (а.с. 11). Судовою колегією встановлено, що рішенням 57 сесії 6 скликання Сімферопольської міської ради АР Крим № 663 від 28.03.2013 року про питання щодо врегулювань земельних відносин із юридичними та фізичними особами-підприємцями, які здійснюють підприємницьку діяльність, скасовано підпункт 1.17. пункту 2 рішення 53 сесії 6 скликання Сімферопольської міської ради від 27.12.2012 року в частині затвердження проекту землеустрою з відведення ПАТ «Сізакор» земельної ділянки площею 0,0450 га по вул.. Крилова, 180, м. Сімферополь в оренду на п'ять років з метою експлуатації магазину. (а.с. 12). Підставою для прийняття оскаржуваного рішення встановлено подання в.о. прокурора м. Сімферополя від 22.03.2013 року, відповідно якого вбачається, що за підсумком проведеної перевірки в порушення ч. 2 ст. 124, ч.ч. 1,2 ст. 134 Земельного кодексу України п.п. 1.17 п. 2 оскаржуваного рішення затверджено проект землеустрою та надано позивачу земельну ділянку площею 0,0450 га, розташовану по вул.. Крилова, 180, м. Сімферополь для експлуатації магазину в оренду строком на 5 років, без врахування того, що на земельній ділянці розташоване майно-магазин (металевий павільйон), право власності на яке, як на готове (здане) до експлуатації, не зареєстровано, та заявником необґрунтована необхідність отримання у користування саме ділянки зазначеної площі, оскільки загальна площа магазину складає 303,8 кв.м. Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Згідно з абзацем 1 пункту 12 Перехідних Положень Земельного кодексу України визначено, що до розмежування земель державної та комунальної власності повноваження щодо розпорядження землями (крім земель, переданих у приватну власність, та земель, зазначених в абзаці третьому цього пункту) в межах населених пунктів здійснюють відповідні сільські, селищні, міські ради, а за межами населених пунктів - відповідні органи виконавчої влади. Відповідно до пункту «б» статті 12 Земельного кодексу України, до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст належить передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб відповідно до цього Кодексу. Закон України «Про місцеве самоврядування» № 280/97-ВР від 21.05.1997 року відповідно до Конституції України визначає систему та гарантії місцевого самоврядування в Україні, засади організації та діяльності, правового статусу і відповідальності органів та посадових осіб місцевого самоврядування. Відповідно до пункту 31 частини першої статті 26 Закону України «Про місцеве самоврядування» встановлено, що виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються питання регулювання земельних відносин. Відповідно до частини десятої статті 59 Закону України «Про місцеве самоврядування» визначено, що акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування з мотивів їхньої невідповідності Конституції або законам України визнаються незаконними в судовому порядку. Аналізуючи зазначені норми чинного законодавства, судова колегія встановила, що рішення органу місцевого самоврядування є ненормативним актом, оскільки передбачає конкретні приписи, звернені до окремого суб'єкта, застосовується одноразово і після реалізації вичерпує свою дію. Крім того, нормами чинного законодавства не передбачено право органів та посадових осіб місцевого самоврядування скасовувати прийняті рішення, оскільки зазначена процедура здійснюється в судовому порядку . Разом з тим, відповідно до частини першої статті 122 Земельного кодексу України встановлено, що сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб. Відповідно до частини першої статті 123 Земельного кодексу України визначено, що надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування здійснюється Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування. Рішення зазначених органів приймається на підставі проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок у разі:надання земельної ділянки із зміною її цільового призначення; формування нової земельної ділянки (крім поділу та об'єднання). Згідно до частин першої та другої статті 124 Земельного кодексу України, передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування згідно з їх повноваженнями, визначеними статтею 122 цього Кодексу, чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки (у разі продажу права оренди) шляхом укладення договору оренди земельної ділянки чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки. Передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється за результатами проведення земельних торгів, крім випадків, встановлених частинами другою, третьою статті 134 цього Кодексу. Відповідно до пункту 1 частини другої статті 134 Земельного кодексу України, не підлягають продажу на конкурентних засадах (земельних торгах) земельні ділянки державної чи комунальної власності або права на них у разі розташування на земельних ділянках об'єктів нерухомого майна (будівель, споруд), що перебувають у власності фізичних або юридичних осіб Судова колегія зазначає, що право власності на нежитлову будівлю (магазин), розташовану на земельній ділянці за адресою: вул.. Крилова, 180, м. Сімферополь, АР Крим підтверджується Витягом про державну реєстрацію прав № 34220290 від 22.05.2012 року. Таким чином, судова колегія вважає безпідставними посилання в.о. прокурора м. Сімферопля на порушення відповідачем ч. 2 ст. 124 та ч.ч. 1,2 ст. 134 Земельного кодексу України, оскільки положення зазначених норм чинного законодавства не містять вимог стосовно того, що нежитлова будівля має бути здана до експлуатації. На підставі викладеного, позовні вимоги в частині визнання протиправним та скасування рішення Сімферопольської міської ради АР Крим від 28.03.2013 року № 663 «Про питання щодо врегулювання земельних відносин з юридичними особами та фізичними особами, які здійснюють підприємницьку діяльність» в частині п. 11, щодо скасування підпункту 1.17 пункту 2 рішення Сімферопольської міської ради АР Крим віл 27.12.2012 року № 586 «Про питання щодо врегулювання земельних відносин з юридичними особами, які здійснюють підприємницьку діяльність» підлягає задоволенню. Разом з тим позовні вимоги в частині щодо зобов'язання відповідача, в особі голови м. Сімферополя вчинити дії передбачені чинним законодавством України з виконання рішення Сімферопольської міської ради від 27.12.2012 року № 586 «Про питання щодо врегулювання земельних відносин з юридичними особами та фізичними особами, які здійснюють підприємницьку діяльність» щодо укладення з позивачем договору оренди земельної ділянки, площею 0,0450 га строком на 5 років, задоволенню не підлягають, оскільки зазначена вимога є виключною компетенцією уповноваженого органу та втручання в дискреційні повноваження відповідача виходить за межі завдань адміністративного судочинства. Відповідно до п. 1, 4 ч.1 ст. 202 Кодексу адміністративного судочинства України підставами для скасування постанови або ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи; порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання. На підставі викладеного, апеляційна скарга Публічного акціонерного товариства "Сізакор" на постанову Залізничного районного суду м. Сімферополь від 19.12.13 у справі № 122/17419/13-а підлягає частковому задоволенню.

Результат розгляду: partial