Рішення адміністративного суду від 2014-03-05 00:00:00+02

26.02.2014 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до інспектора ДПС взводу з ОСП №2 сержанта міліції Чащина І.В. про визнання дій суб'єкта владних повноважень незаконними та скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення. Свої позовні вимоги позивач обґрунтував тим, що він не порушував правила дорожнього руху, а постанова винесена безпідставно та з порушенням чинного законодавства. В судовому засіданні позивач адміністративний позов підтримав і підтвердив викладені в позовній заяві обставини. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та дату розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином. Дослідивши докази по справі суд вважає, що адміністративний позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що 22.02.2014 року інспектором Чащиним І.В. винесено спірну постанову серії ПС1 № 304693, якою позивача притягнуто до адміністративної відповідальності і на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255.00 грн. В даній постанові зазначено, що [PERSON], 22.02.2014 року по автодорозі Ульянівка-Миколаїв поблизу с.Благодатне перевищив встановлену швидкість руху 60 км/год та рухався зі швидкістю - 810 км/год. Швидкість вимірювалася приладом "Візир". Чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП.(а.с. 9) З метою фіксації адміністративного правопорушення відповідачем 22.02.2014 року складено протокол про адміністративне правопорушення серії АВ2 № 527679. В даному протоколі маються пояснення позивача про його незгоду з викладеними обставинами. (а.с. 8). Відповідно до ч.1 ст.11 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок по доказуванню правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Частиною четвертою даної статті передбачено, що суб'єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані, як докази у справі. За ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами тощо. Постанова про притягнення до адміністративної відповідальності [PERSON] була винесена лише на підставі протоколу про адміністративне правопорушення, без наявності інших доказів вчинення правопорушення та наявності свідків. Аналізуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про те, що матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно [PERSON] містять суперечливі дані щодо вчиненого ним правопорушення, а також самого факту вчинення правопорушення. За таких обставин, суд приходе до висновку, що у суб'єкта владних повноважень відсутні докази скоєння позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП. Суд вважає, що позивача необґрунтовано притягнуто до адміністративної відповідальності, у зв'язку з чим вважає за необхідне постанову у справі про адміністративне правопорушення серії ПС1 № 304693 від 22.02.2014 року - скасувати.

Результат розгляду: granted