Рішення адміністративного суду від 2014-01-31 00:00:00+02

13.01.2014 р Криворізький міський центр зайнятості (надалі - позивач) звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Скалар» (надалі - відповідач) про стягнення заборгованості зі сплати страхових внесків на випадок безробіття в розмірі 339,58 грн. В обґрунтування позову зазначено, що внаслідок порушення вимог Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» відповідач має заборгованість в сумі 339,58 грн., яка підлягає стягненню. Представник позивача надав до суду клопотання про розгляд справи в письмовому провадженні, просив позов задовольнити. Відповідач до суду не з'явився, про дату та час судового засідання повідомлявся належним чином, що підтверджується матеріалами справи. Відповідач процесуальним правом на участь у судовому засіданні не скористався, причини неявки суду не повідомив. Згідно ч. 4 ст. 122 Кодексу адміністративного судочинства України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Частиною 4 ст. 128 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у разі неприбуття відповідача, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, без поважних причин розгляд справи може не відкладатися і справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів. Відповідно до ч. 6 ст. 128 Кодексу адміністративного судочинства України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта. З огляду на викладене, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи за відсутності сторін, в порядку письмового провадження. Розглянувши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, з наступних підстав. Судом встановлено, матеріалами справи підтверджено, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Скалар» 28.01.2002 р. взято на облік в Центрально-Міському районному центрі зайнятості як юридична особа та роботодавець, що використовує найману працю (а.с.6). Згідно наказу Дніпропетровського обласного центру зайнятості № 152 від 23.06.2011 р. «Про реорганізацію Криворізького міського центру зайнятості» проведена реорганізація Саксаганського, Жовтневого, Центрально-Міського та Довгинцівського районних центрів зайнятості м. Кривого Рогу шляхом злиття в Криворізький міський центр зайнятості. Відповідно до абз. 5 п. 7 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» стягнення заборгованості із сплати страхових внесків за діючими видами загальнообов'язкового державного соціального страхування та сум штрафних санкцій, нарахованих та/або не сплачених у період до 1 січня 2011 року, в тому числі страхових внесків, строк сплати яких на 1 січня 2011 року не настав, здійснюється фондами загальнообов'язкового державного соціального страхування відповідно до законодавства, що діяло на момент виникнення такої заборгованості або застосування штрафних санкцій. Відповідно до пп. 2 п. 2 ст. 35 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» роботодавець зобов'язаний своєчасно та в повному розмірі сплачувати страхові внески до Фонду загальнообов'язкового державного соціального страхування на випадок безробіття. Страхування на випадок безробіття є самостійним видом загальнообов'язкового державного соціального страхування, за допомогою якого здійснюється соціальний захист громадян у процесі їх трудової діяльності. Згідно із п. 1 ст.8 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» фонд загальнообов'язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття створюється для управління страхуванням на випадок безробіття, провадження збору та акумуляції страхових внесків, контролю за використанням коштів, виплати забезпечення та надання соціальних послуг, здійснення інших функцій згідно із цим Законом і статутом Фонду. Функції робочих органів виконавчої дирекції Фонду покладаються на органи державної служби зайнятості (п. 1 ст. 12 Закону). Судом встановлено, що згідно розрахункової відомості про нарахування та перерахування страхових внесків до Фонду за 1-й квартал 2010 р. борг зі сплати страхових внесків на випадок безробіття перед Фондом становить в 339,58 грн. (а.с. 12). Заборгованість відповідачем в установлені законодавством терміни не сплачена. Згідно з п. 2 ст. 35 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» всі роботодавці до 01.01.2011 року зобов'язані своєчасно і в повному обсязі сплачувати страхові внески (з дня набуття статусу платника страхових внесків) та щоквартально подавати до центру зайнятості розрахункові відомості про нарахування та перерахування страхових внесків до Фонду. Відповідно до ст. 35 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття», роботодавець має право: брати участь в управлінні страхуванням на випадок безробіття через своїх представників відповідно до цього Закону і статуту Фонду; на судовий захист своїх прав. Роботодавець зобов'язаний: 1) під час перевірки правильності використання коштів Фонду та достовірності поданих роботодавцем даних, зазначених у пункті 2 цієї частини, надавати посадовим особам органів Фонду необхідні документи та пояснення з питань, що виникають під час перевірки; 2) подавати виконавчій дирекції Фонду в установленому порядку відповідно до законодавства відомості про: прийняття на роботу працівників; розмір заробітної плати, використання робочого часу працівників, у тому числі прийнятих за направленням державної служби зайнятості з наданням роботодавцю дотації за рахунок коштів Фонду на створення додаткових робочих місць для працевлаштування безробітних; виплату застрахованим особам допомоги по частковому безробіттю; використання коштів Фонду за іншими визначеними цим Законом напрямами. Роботодавці та застраховані особи сплачують страхові внески один раз на місяць в день одержання роботодавцями в установах банків коштів на оплату праці. Роботодавець зобов'язаний своєчасно та в повному розмірі сплачувати страхові внески. Роботодавець несе відповідальність за несвоєчасність сплати та неповну сплату страхових внесків, у тому числі страхових внесків, що сплачують застраховані особи через рахунки роботодавців. Враховуючи, що обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними конкретними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування, суд прийшов до висновку, що в позовній заяві наведені обставини, які підтверджуються достатніми доказами, які свідчать про обґрунтованість позовних вимог. Докази, подані позивачем, підтверджують обставини, на які позивач посилається на їх обґрунтування. З огляду на викладене вище, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, оскільки у позивача наявні докази існування боргу у відповідача, натомість відповідачем наявність податкового боргу не спростована. Відповідно до ч. 1 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Результат розгляду: granted