Рішення адміністративного суду від 2014-01-20 00:00:00+02

Позивач звернувся з адміністративним позовом до Управління Пенсійного фонду України в м. Первомайську та Первомайському районі Миколаївської області, в якому просив визнати незаконним рішення відповідача № 91 від 26.09.2013 року про зменшення позивачу розміру пенсії та нарахування заборгованості у зв'язку з переплатою пенсії за період з 07.04.2000 року по 30.09.2013 року в сумі 21 664 грн., зобов'язати відповідача повернути йому незаконно утримані з пенсії суми, визнати незаконною відмову відповідача в наданні достовірних документів для перевірки правильності нарахування позивачу пенсії в незалежних спеціалістів, та зобов'язати відповідача надати вищеназвані документи в повному обсязі. Свої позовні вимоги позивач обґрунтував тим, що 7 квітня 2000 року йому було призначено пенсію за віком відповідно до Закону України « Про пенсійне забезпечення». Розмір пенсії було розраховано з урахуванням довідки про заробітну плату від 07.04.2000 року, яку було видано АТВТ «Бетар», згідно якої для нарахування пенсії [PERSON] було зараховано період роботи з січня 1988 року по грудень 1995 року. 17.06.2013 року було проведено засідання комісії з призначення та виплати пенсій при Управлінні Пенсійного фонду України в м. Первомайську та Первомайському районі, в результаті якої позивачу було змінено коефіцієнт заробітної плати, встановлено коефіцієнт в розмірі 1,71124, в той час як до перевірки він складав 2,16662. Розмір пенсії таким чином було зменшено до 1217,68 грн. В подальшому рішенням вищевказаної комісії № 91 від 26.09.2013 року розмір пенсії позивача було зменшено до 1029,91 грн. та розраховано переплату за період з 07.04.2000 року по 30.09.2013 року в сумі 21664 грн., яку зараз відповідач стягує з позивача шляхом вирахування 20 % пенсії щомісячно. Вказане рішення позивач оскаржив до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області проте за наслідками розгляду скарги йому було відмовлено в скасуванні вищенаведених рішень, з тих підстав, що він надав для призначення пенсії довідки з місця роботи - АТВТ «Бетар», в яких було завищено розмір заробітної плати. Позивач не погодився з розрахунками відповідача і просив надати йому первинні документи та розрахунки, за якими йому було призначено пенсію, з метою перевірки правильності розрахунків в незалежних спеціалістів, проте і в цьому йому було відмовлено, а тому він вимушений був звернутись до суду. В судовому засіданні позивач уточнив свої позовні вимоги доповнивши їх вимогою про стягнення з відповідача вже утриманих з його пенсії в липні, серпні, вересні та жовтні 2013 року коштів в сумі 1412 грн. з нарахуванням на цю суму пені з розрахунку 120 % річних облікової ставки НБУ та вимогою про стягнення на його користь з відповідача судових витрат в сумі 368,88 грн., що складаються з витрат на послуги адвоката в сумі 300 грн. та судового збору. Представник відповідача - Управління Пенсійного фонду України в м. Первомайську та Первомайському районі Миколаївської області, в судовому засіданні позов не визнала та заперечувала проти його задоволення. Пояснила, що дійсно 7 квітня 2000 року [PERSON] призначено пенсію за віком відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.1 1.1991 року №1788 - XII. Розмір пенсійної виплати розраховано з урахуванням довідки про заробітну плату, яку видано АТВТ «Бетар» від 07.04.2000 року №11 за період з січня 1988 року по грудень 1995 року (по роках). 16 серпня 2013 року [PERSON] надав заяву про перерахунок розміру пенсійної виплати додавши до заяви довідки про заробітну плату, які видано АТВТ «Бетар» від 26.07.2013 року №26/01-1, №26/01-2 і №26/01-03 за період з січня 1981 року по квітень 2000 року. Після надання вищезазначених довідок з'ясовано, що довідки про заробітну плату від 07.04.2000 року № 11 та від 26.07.2013 року № 26/01-1, № 26/01-2, № 26/01-3 мають розбіжності у сумах заробітної плати за 1988, 1991 -1994 роки. На виконання вимог ч 1 ст. 40 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 року № 1058-IV (Далі - Закону № 1058) та п. 38 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону № 1058, затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України від 25.02.2005 року № 22-1, управлінням проведено перевірку правильності надання довідки про заробітну плату для обчислення пенсії в період з січня 1990 року по грудень 1996 року, про що складено акт від 29.08.2013 року № 413. Актом перевірки підтверджено розбіжності у сумах заробітної плати які зазначено у довідках від 07.04.2000 № 11 та від 26.07.2013 року № 26/01-1, № 26/01-2, № 26/01-3. З урахуванням акту перевірки від 29.08.2013 підприємством AТВТ «Бетар» видано довідку про заробітну плату від 30.08.2013 № 30/08 за період з січня 1990 по грудень 1996 року. Виходячи з результатів перевірки правильності надання довідки про заробітну плату для обчислення пенсії, розглянувши документи пенсійної справи і особового рахунку позивача, комісією з питань призначення пенсій та допомог прийнято рішення від 26.09.2013 року № 91, згідно якого у зв'язку із поданням страхувальником недостовірної довідки про заробітну плату утворилася сума переплати в розмірі 21664 грн. 74 коп. за період з 07.04.2000 по 30.09.2013 року. Згідно ч. І ст. 50 Закону № 1058 суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно і стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду чи в судовому порядку. Так як добровільно позивач повернути надміру виплачену суму відмовився, комісією було прийнято рішення від 26.09.2013 року № 91 про стягнення з пенсії позивача в розмірі 20% до повного відшкодування надміру виплаченої суми. Крім того представник відповідача зазначила, що письмове звернення від позивача щодо надання документів, розрахунків з пенсійної справи надійшло до управління лише 01.11.2013 р. за вх. № 22415/13, а тому і не розглядалось відповідачем. Представник третьої особи АТВТ «Бетар» в судове засідання не з'явився, хоча неодноразово повідомлявся судом про час та місце розгляду справи. Письмових заяв чи клопотань від нього не надходило. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази, суд дійшов висновку, що адміністративний позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав. Як встановлено у судовому засіданні та підтверджено матеріалами справи, 7 квітня 2000 року [PERSON] призначено пенсію за віком відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.1 1.1991 року № 1788 - XII, а розмір пенсійної виплати розраховано з довідки про заробітну плату, виданої АТВТ «Бетар» від 07.04.2000 року №11. 16 серпня 2013 року після того як позивач надав відповідачу заяву про перерахунок розміру пенсійної виплати, додавши до заяви довідки про заробітну плату, які видано АТВТ «Бетар» від 26.07.2013 року №26/01-1, №26/01-2 і №26/01-03 за період з січня 1981 року по квітень 2000 року, відповідачем було з'ясовано, що довідки про заробітну плату від 07.04.2000 року №11 та від 26.07.2013 року №26/01-1, №26/01-2, №26/01-3 мають розбіжності у сумах заробітної плати за 1988, 1991 -1994 роки. Актом перевірки від 29.08.2013 року, проведеної відповідачем було підтверджено розбіжності у сумах заробітної плати які зазначено у вищевказаних довідках і вже 30.08.2013 року підприємством AТВТ «Бетар» видано ще одну довідку про заробітну плату за № 30/08 за період з січня 1990 по грудень 1996 року. 26.09.2013 року комісією з питань призначення пенсій та допомог Управління Пенсійного фонду України в м. Первомайську та Первомайському районі Миколаївської області було прийнято рішення від 26.09.2013 року № 91, згідно якого відповідачем встановлено, що у зв'язку із поданням страхувальником недостовірної довідки про заробітну плату утворилася сума переплати в розмірі 21664 грн. 74 коп. за період з 07.04.2000 по 30.09.2013 року, а пенсія визначена позивачу у розмірі 1029,91 грн. Наведені обставини знайшли підтвердження в судовому засіданні на підставі поданих відповідачем письмових матеріалів пенсійної справи. За такого суд вважає, що оскаржуване позивачем рішення від 26.09.2013 року № 91 в частині встановленої переплати та визначення нового розміру пенсії [PERSON] є цілком правомірним. В той же час, приймаючи рішення про стягнення переплачених коштів з позивача шляхом відрахування 20 % його пенсії суд вважає таким, що не відповідає вимогам закону. Дійсно, згідно ч. І ст. 50 Закону № 1058, який набрав чинності з 01 січня 2004 року, суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно і стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду чи в судовому порядку. Проте, відповідно до ст. 101 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.1 1.1991 року №1788 - XII, за яким позивачу ще 07 квітня 2000 року було призначено пенсію, органи, що призначають пенсії, мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі. Підприємства та організації несуть матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну громадянам або державі внаслідок несвоєчасного оформлення або подання пенсійних документів, а також за видачу недостовірних документів, і відшкодовують її. Саме ця норма на переконання суду підлягає застосуванню в даному випадку, а тому відповідачем було неправомірно прийнято рішення про відрахування з пенсії позивача 20 % в рахунок відшкодування виявленої переплати. В цьому випадку вирішення питання стягнення переплачених коштів повинно проводитись в судовому порядку, що не суперечить і вимогам ст. 50 Закону № 1058. Отже, враховуючи вимоги ст. 162 КАС України, суд вважає, що слід визнати протиправним та скасувати рішення комісії з питань призначення пенсій та допомог Управління Пенсійного фонду України в м. Первомайську та Первомайському районі Миколаївської області № 91 від 26.09.2013 року в частині зобов'язання [PERSON] повернути 21664 грн. переплати, та поновити його права шляхом зобов'язання відповідача повернути позивачу незаконно утриманих з пенсії сум. У задоволенні решти позовних вимог слід відмовити з наступних підстав. Оскільки в даному випадку суд не має документальної можливості розрахувати суму незаконно утриманих з позивача коштів, тим більше, що такі утримання продовжувались протягом всього розгляду справи, така вимога не підлягає задоволенню. Суд поновлює порушені права позивача в цій частині шляхом зобов'язання відповідача повернути утримані кошти. Вимоги позивача щодо визнання незаконної відмови відповідача в наданні достовірних документів для перевірки правильності нарахування пенсії в незалежних спеціалістів, та зобов'язання відповідача надати вищеназвані документи в повному обсязі, а також вимоги про стягнення з відповідача витрат на правову допомогу в сумі 300 грн. не підлягають задоволенню, оскільки позивач не довів обставин, на яких ґрунтуються його вимоги, що в даному випадку є його обов'язком відповідно до ч. 1 ст. 72 КАС України. На підставі ст. 94 КАС України слід стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати в сумі 368,88 грн., що складаються з витрат на послуги адвоката в сумі 300 грн. та сплаченого позивачем судового збору.

Результат розгляду: partial