Рішення адміністративного суду від 2014-02-25 00:00:00+02

З позовом до суду звернулось товариство з обмеженою відповідальністю «Інвестиційно-промислова група «Майстер» до Південної митниці Міндоходів про визнання протиправним та скасування рішення №500060804/2013/000022/2 від 23.12.2013 року, визнання протиправними дії по видачі та скасування картки відмови в прийнятті митної декларації №500060804/2013/00154 від 23.12.2013 року, зобов'язання вчинити певні дії та стягнення судового збору. В судовому засіданні 19.02.2014 року представник позивача позовні вимоги підтримала в повному обсязі, зіславшись на обставини зазначені в позовній заяві та уточненнях до позову (а.с. 3-8, 223-224) в обґрунтування позовних вимог зазначила, що прийняті Південною митницею рішення не є обґрунтованими та не відповідають вимогам чинного законодавства. Представник Південної митниці Міндоходів України позовні вимоги не визнала у повному обсязі, в задоволенні позову просила відмовити, зіславшись на обставини зазначені у запереченнях до адміністративного позову (а.с 80-83), та пояснила, що Південна митниця під час здійснення контролю митної вартості товарів позивача та прийняття рішення про коригування заявленої позивачем митної вартості діяла у відповідності до вимог законів та інших нормативно-правових актів України, не порушувала права та законні інтереси позивача, а тому відсутні підстави для задоволення адміністративного позову. Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані учасниками судового процесу докази в їх сукупності, проаналізувавши положення чинного законодавства, заслухавши пояснення представника позивача, представника відповідача, суд встановив наступне. Судом встановлено, що 16.12.13 TOB «ІПГ «Майстер» подано митну декларацію за №500060804/2013/102023, довідковий номер 12883 (а.с. 17) з метою митного оформлення вантажу (акриловий герметик), що надійшов від SOUDAL ISIK YAPI KIMYASALLARI SAN. VE TIC.A.S. (Турція) за прямим контрактом № 29312 от 29/03/2012 (а.с. 19-23) інвойс № 339573 від 10.01.2013 року. Митна вартість товару визначена за основним методом - за ціною контракту. Фактурна вартість товару становить 0,82 євро/1кг. (0,41 євро/1 шт. згідно інвойсу № 339573 від 19.11.2013 року). А з урахуванням витрат на транспортування до кордону України, митна вартість становить 1,17 доларів США за 1 кг нетто продукції. Також судом встановлено, що 16.12.13 від інспектора ВМО № 2 п/к «Одеса-вантажний» Зброжко А.І. надійшло електронне повідомлення про необхідність подання додаткових документів, а саме: виписки з бухгалтерської документації, копії митної декларації країни відправлення (а.с. 15). Зазначені документи були відправленні позивачем у електронній формі на адресу митниці 19.12.2013 року та 20.12.2013 року, на вимогу Південної Митниці, ці ж документи надані на паперовому носії. В порядку пп.1 п. 3 ст. 52 та п. 3, 6 ст. 53 Митного кодексу України, позивачем до Південної митниці направлені додаткові документи, що підтверджують заявлену у МД митну вартість товару, а саме: оборотно-сальдову відомість, виписку з бухгалтерської документації постачальника; прайс-лист виробника з перекладом; довідку з Одеської регіональної торгово-промислової палати від 04.12.13; лист постачальника від 23.12.13 з перекладом щодо підтвердження страхування вантажу постачальником від ризиків пошкодження товару до моменту переходу товару через поручні судна у порту Стамбул та інші документи, що підтверджують якісні та кількісні характеристики та митну вартість товару. Судом встановлено, що 23.12.2013 року Південною митницею видано рішення про коригування митної вартості товарів №500060804/2013/000022/2 (а.с. 10-11), що на думку позивача винесено раніше спливу 10-денного строку (26.12.13 року), наданого декларанту для надання таких додаткових документів, та без проведення консультацій, що порушує права декларанта. Згідно з ч. 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. 29.03.2012 між позивачем та компанією SOUDAL ISIK YAPI KIMYASALLARI SAN. VE TIC.A.S. (Турція), укладено зовнішньоекономічний контракт № 29312 від 29.03.2012, відповідно до якого на адресу ТОВ «ІПГ «Майстер» здійснюється поставка товарів в асортименті, кількістю та за цінами, вказаними в інвойсах, які є невід'ємними частинами Контракту. Відповідно до п. 3.1 Контракту, п. 3.1 Контракту, умови поставки - FOB (Інкотермс-2010). Так, відповідно до п. А.6 вказаних FOB (Інкотермс-2010), продавець зобов'язаний нести усі витрати, пов'язані з товаром, до моменту переходу товару через поручні судна. Згідно з п. А.5 FOB (Інкотермс-2010), продавець зобов'язаний нести усі ризики втрати або пошкодження товару до моменту переходу товару в порту відвантаження. Тому, постачальник до калькуляції ціни товару має право включити витрати на страхування вантажу до моменту переходу товару через поручні судна в порту Стамбул (Туреччина), що підтверджується його відповідним листом від 23.12.13 (а.с. 62). Зазначений лист доданий вих. № 2133 від 24.12.13 до скарги декларанта, в порядку п. 3 пп.1 ст. 52 та п. 3, 6 ст. 53 МКУ. Позивач вважає, що оскільки страхування вантажу під час перевезення з порту Стамбул до порту Одеса, згідно довідки № 1579 від 03.12.13, не здійснювалось, тому: по-перше не могло бути враховано ним у калькуляції ціни товару, а будь-які суперечності з вказаною довідкою перевізника відсутні; по-друге вимоги митниці щодо підтвердження витрат на страхування до декларанта не були заявлені, оскільки у повідомленні інспектора митниці від 16.12.13 наведений вичерпний перелік вимог щодо надання додаткових документів, як то передбачено п.3 ст.53 МКУ; по-третє відсутні підстави вважати сумнівними та суперечливими подані декларантом калькуляцію ціни товару та довідку перевізника. Статтею 318 МК України встановлено, що митний контроль має передбачати виконання митними органами мінімуму митних формальностей, необхідних для забезпечення додержання законодавства України з питань державної митної справи. Це узгоджується з проголошеними у статті 8 МК України принципами здійснення державної митної справи на засадах законності та презумпції невинуватості, єдиного порядку переміщення товарів, транспортних засобів через митний кордон України, спрощення законної торгівлі, заохочення доброчесності. 3гідно з ч.3 статті 53 МК України передбачено обов'язок декларанта подавати додаткові документи (за наявності) до визначеного частиною другою цієї статті загального переліку. При цьому такий обов'язок виникає у декларанта виключно у разі, якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. Відповідно до ч. 4, 5 ст. 54 МК України, митний орган під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів зобов'язаний, зокрема, здійснювати контроль заявленої декларантом або уповноваженою ним особою митної вартості товарів шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості, наявності в поданих зазначеними особами документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. Згідно з ч. 2 ст. 54 МК України, контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 МК України. Послідовність дій посадових осіб митного органу при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості товарів під час здійснення їх митного контролю та митного оформлення визначено Методичними рекомендаціями щодо роботи посадових осіб митних органів з аналізу, виявлення та оцінки ризиків при здійсненні контролю правильності значення митної вартості товарів, які переміщуються через митний кордон України, затвердженими наказом Державної митної служби України від 13.07.2012 № 362. Згідно з приписами пункту 6 вищезазначеного наказу, при перевірці розрахунку, здійсненого декларантом або уповноваженою ним особою при визначенні митної ті товарів за основним методом, та чисельного значення заявленої митної вартості, зокрема, аналізується: включення всіх складових митної вартості; включення всіх платежів, які відповідають вимогам, встановленим частинами 5 - 8 статті 58 Кодексу, до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті; наявність помилок при перенесенні відомостей з документів, які підтверджують митну вартість товарів, до митної декларації та/або до декларації митної вартості; наявність арифметичних помилок в митній декларації, декларації митної ті або документах, які підтверджують митну вартість товарів; наявність помилок при розрахунку сум в іноземній та/або національній валютах; наявність помилок при здійсненні нарахувань (наприклад, знижок); наявність помилок при перерахуванні одиниць виміру оцінюваного товару на одиниці виміру товару відповідно до Митного тарифу України. При перевірці розрахунку та числового значення заявленої митної вартості товарів здійснюється перевірка наявності у підтверджуючих документах всіх відомостей в кількісному виразі, використаних при обчисленні митної вартості, а саме: ДМВ (якщо ДМВ подається); митної декларації графи 12, 20, 22, 31 (в частині зазначення характеристик товару, які впливають виключно на рівень його митної вартості), 42, 43, 44 (в частині наявності реквізитів документів, підтверджують митну вартість товарів), 45, 46; документах, поданих для здійснення митного контролю та митного оформлення товарів, для декларування яких не застосовується митна декларація (в частині зазначення характеристик товару, які впливають виключно на рівень його вартості); рахунку-фактурі або іншому документі, який визначає вартість товару (пункт 7 наказу №362 від 13.07.2012р.). Суд зазначає, що у разі незгоди митного органу із митною вартістю імпортованого товару він відповідно до вимог статті ст. 57 МК України зобов'язаний провести процедуру консультацій, у ході яких мав би дійти висновків щодо застосування того чи іншого методу визначення митної вартості товарів, при цьому кожний наступний метод застосовується у разі неможливості застосування попереднього із наведенням відповідних аргументів.

Результат розгляду: partial