Рішення адміністративного суду від 2014-03-12 00:00:00+02

01.06.2011 року [PERSON] звернувся до суду першої інстанції з позовом до Управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Миколаєва про визнання дій протиправними дій відповідача щодо перерахунку пенсії у 2010 році із застосуванням показника заробітної плати 1197,91 грн., зобов'язання здійснити з 01.07.2010 року перерахунок пенсії з урахуванням показника середньої заробітної плати працівників у середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, з якої сплачено страхові внески за календарний рік, що передує року перерахунку пенсії - 2009 рік із застосуванням показника заробітної плати 1653,43 грн., зобов'язання виплатити пенсію за віком відповідно до ст.ст. 40, 42 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" із застосуванням показника середньої заробітної плати працівників в середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні за 2009 рік, починаючи з 01.07.2010 року, з урахуванням виплачених сум та сплачувати її в подальшому щомісячно. Постановою Ленінського районного суду м. Миколаєва від 01.07.2011 року адміністративний позов [PERSON] задоволено. Визнано незаконними дії Управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Миколаєва щодо відмови проведення перерахунку пенсії за віком. Зобов'язано Управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Миколаєва провести перерахунок і виплату пенсії за віком [PERSON] згідно Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" з застосуванням показника середньої заробітної плати за календарний рік по Україні для призначення і перерахунку пенсії, що передує року звернення за перерахунком пенсії, починаючи з 01.07.2010 року. 18.02.2014 року Управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Миколаєва подало апеляційну скаргу на вказану постанову Ленінського районного суду м. Миколаєва. Не погоджуючись з зазначеною постановою суду першої інстанції, апелянт зазначає, що вказана постанова ухвалена з порушенням норм матеріального та процесуального права, неповним з'ясуванням всіх обставин справи. У зв'язку з викладеним в апеляційній скарзі ставиться питання про скасування постанови Ленінського районного суду м. Миколаєва від 01.07.2011 року та прийняття нової, якою відмовити у задоволенні адміністративного позову. Адміністративна справа розглянута судом першої інстанції в порядку скороченого провадження відповідно до вимог ст. 183-2 КАС України. Відповідно до вимог ч. 8 ст. 183-2 КАС України апеляційні скарги у справах, передбачених пунктами 1, 2 частини першої цієї статті, розглядаються апеляційними судами в порядку письмового провадження. Розглянувши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга Управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Миколаєва підлягає задоволенню з наступних підстав: Судом першої інстанції встановлено, що [PERSON] є пенсіонером, що підтверджується пенсійним посвідченням № [NUMBER] від 18.09.2008 року (а.с. 7). Після призначення пенсії позивач продовжував працювати. У 2010 році Управлінням Пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Миколаєва [PERSON] було здійснено перерахунок пенсії у зв'язку із збільшенням страхового стажу та застосовано при перерахунку показник заробітної плати в середньому на одну особу по Україні за 2007 рік, що становить 1197,91 грн. Не погоджуючись із вказаним перерахунком пенсії позивач звернувся до суду першої інстанції з вказаним позовом. Колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції стосовно задоволення позовних вимог [PERSON], зважаючи на наступне: Як вбачається із матеріалів справи спірні правовідносини виникли щодо здійснення перерахунку пенсії працюючому пенсіонеру та застосування показника середньої заробітної плати працівників відповідно статей 40, 42 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування. Перерахунок пенсій працюючим пенсіонерам, у зв'язку із збільшенням середньої заробітної плати працівників, зайнятих у галузях економіки України та страхового стажу регулюється пунктом 4 статті 42 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" від 9 липня 2003 року № 1058-IV (з наступними змінами та доповненнями). Вказана норма закону передбачає, що у разі якщо застрахована особа після призначення пенсії продовжувала працювати, провадиться перерахунок пенсії з урахуванням страхового стажу після призначення пенсії. Кожний наступний перерахунок пенсії провадиться не раніш як через 2 роки після попереднього перерахунку з урахуванням страхового стажу після призначення пенсій. Перерахунок пенсій здійснюється із заробітної плати (доходу), з якої була обчислена пенсія, або за періоди страхового стажу зазначені в частині 1 статті 40 цього Закону. Дана редакція існує після визнаних такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), згідно з Рішенням Конституційного Суду України від 22 травня 2008 року № 10-рп/2008 змін, внесених підпунктом "б" підпункту 10 пункту 35 Розділу 2 Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України»від 28 грудня 2007 року № 107-6. Скасовані зміни надавали можливість перераховувати пенсію із заробітної плати за періоди страхового стажу, зазначені в частині 1 статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати працівників в середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, з якої сплачено страхові внески та яка відповідно до цього Закону враховується для обчислення пенсії за календарний рік, що передує року перерахунку пенсії. Аналізуючи відновлену (діючу) норму абзацу 3 частини 4 статті 42 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" від 9 липня 2003 року перерахунок пенсії здійснюється із заробітної плати (доходу), з якої була обчислена пенсія, або за періоди страхового стажу зазначені в частині першій статті 40 цього Закону. Частина перша статті 40 передбачає, що для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд до 1 липня 2000 року, незалежно від перерв, та за весь період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року. Відповідно до частини 2 статті 40 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" одним з показників, який враховується в формулі визначення заробітної плати (доходу) для обчислення пенсії є середня заробітна плата працівників, зайнятих у галузях економіки України, за календарний рік, що передує року звернення не за перерахунком, а за призначенням пенсії. При цьому колегія суддів зазначає, що термін "обчислення пенсії" у правовому розумінні тотожний терміну "призначення пенсії", а не перерахунку. Виходячи з наведеного при перерахунку пенсії не підлягає врахуванню показник середньої заробітної плати працівників в середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, з якої сплачені страхові внески та яка відповідно до Закону враховується для призначення пенсії, за календарний рік, що передує року перерахунку пенсії, у зв'язку з визнанням даних змін до Закону неконституційними, оскільки приписами Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" в редакції чинній з 22 травня 2008 року, застосування такого показника при перерахунку пенсії не передбачене. Правове розуміння понять "середньої заробітної плати працівників, зайнятих у галузях економіки України" та "показник середньої заробітної плати працівників в середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, з якої сплачено страхові внески та яка, відповідно до цього закону враховується для обчислення пенсії за календарний рік, що передує року перерахунку пенсії" є різними правовими категоріями. Згідно змісту вищенаведених норм законів правила частини першої статті 40 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" при перерахунку пенсії застосовуються з метою визначення періоду страхового стажу, за який може бути обчислена заробітна плата (дохід), а частина 2 цієї ж статті передбачає формулу для обчислення, а не перерахунку пенсії з застосуванням показника середньої заробітної плати працівників, зайнятих у галузях економіки України. Виходячи з наведеного середня заробітна плата працівників, зайнятих в галузях економіки України, за календарний рік, що передує року звернення за призначенням пенсії, використовується як складова для призначення пенсії відповідно до частини 2 статті 40 Закону 1058 і є величиною постійною не змінною при перерахунку пенсії, на відміну від інших показників, які використовуються при визначенні заробітної плати (доходу) застрахованої особи для обчислення пенсії. Тобто, під час перерахунку пенсії величина середньої заробітної плати (доходи) враховується та, яка використовувалася під час призначення пенсії. Відповідно до п.п. 3 п. 11 Постанови Кабінету Міністрів України № 530 від 28 травня 2008 року «Деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян» у разі коли застрахована особа після призначення пенсії відповідно до Закону продовжувала працювати, проводиться перерахунок пенсії з урахуванням не менш як 24 місяців страхового стажу після призначення (попереднього перерахунку) пенсії незалежно від перерв у роботі. Перерахунок пенсії проводиться із заробітної плати (доходу), з якої була обчислена пенсія. За бажанням пенсіонера перерахунок пенсії проводиться із заробітної плати за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати працівників у середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, з якої сплачено страхові внески та яка відповідно до Закону враховується для обчислення пенсії, за календарний рік, що передує року перерахунку пенсії. Однак, враховуючи пріоритетність законів над підзаконними актами, колегія суддів вважає, що зазначена норма, яка має нижчу юридичну силу, не підлягає застосуванню, оскільки Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» показник середньої заробітної плати працівників в середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, з якої сплачено страхові внески та яка відповідно до Закону враховується для обчислення пенсії, за календарний рік, що передує року перерахунку пенсії, не передбачений, а тому не підлягає врахуванню при перерахунку пенсії. Таким чином, правові підстави для перерахунку пенсії позивача із застосуванням показника середньої заробітної плати за 2009 рік відсутні, вказаний показник середньої заробітної плати застосовується виключно для призначення пенсії, застосування його для перерахунку є безпідставним. Зважаючи на все вищезазначене колегія суддів апеляційного суду приходить до висновку, що відповідачем не було допущено порушень вимог чинного законодавства та правомірно не здійснено перерахунок пенсії позивачу із застосування показника середньої заробітної плати працівників у середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, з якої сплачено страхові внески, та яка відповідно до закону враховується для обчислення пенсії за 2009 рік в розмірі 1653,43 грн. Оскільки судом першої інстанції при повному встановленні фактичних обставин справи порушено норми матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, постановлене судове рішення на підставі ст. 202 КАС України підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог [PERSON]

Результат розгляду: denied