Рішення адміністративного суду від 2014-01-27 00:00:00+02

15 січня 2014 року до Луганського окружного адміністративного суду надійшов позов управління Пенсійного фонду України в Станично-Луганському районі Луганської області до фізичної особи-підприємця [PERSON] про стягнення заборгованості по внескам на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування та фінансовим санкціям в сумі 340,00 грн. В обґрунтування заявлених позовних вимог зазначено, що в УПФУ в Станично-Луганському районі Луганської області зареєстровано фізичну особу-підприємця [PERSON] В порушення зазначених вимог, відповідачем не подано до УПФУ в Станично-Луганському районі, у встановлений термін звіти за формою «Індивідуальні відомості про застраховану особу» за 2008, 2009 звітні роки. У зв'язку з чим, начальником управління 31.07.2013 прийнято рішення № 262, 261 про застосування фінансових санкцій за неподання звітності у розмірі 170,00 гривень за кожний рік. Рішення до теперішнього часу не оскаржені, фінансові санкції не сплачені. 14.11.2013 позивачем направлено відповідачу вимогу про сплату боргу № Ф-070 від 07.10.2013, яку останнім отримано та у встановлено законодавством порядку не оскаржено. Станом на 30.12.2013 заборгованість відповідача зі сплати фінансових санкцій становить 340,00грн. Відповідно до п.7 Розділу VII Закону України «Про збір та облік єдиного соціального внеску за загальнообов'язкове державне соціальне страхування» стягнення заборгованості із сплати страхових внесків за діючими видами загальнообов'язкове державне соціальне страхування» стягнення заборгованості із сплати страхових внесків за діючими видами загальнообов'язкового державного соціального страхування та сум штрафних санкцій, нарахованих та/або не сплачених у період до 01.01.2011, в тому числі страхових внесків, строк сплати яких на 01.01.2011 не настав, здійснюється фондами загальнообов'язкового державного соціального страхування відповідно до законодавства, що діяв на момент виникнення такої заборгованості або застосування штрафних санкцій. На підставі викладеного позивач просить суд стягнути з відповідача на користь УПФУ в Станично-Луганському районі заборгованість по фінансовим санкціям у розмірі 340,00грн. Позивач явку свого повноважного представника у судове засідання не забезпечив, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надіслав заяву про розгляд адміністративної справи за його відсутності (а.с.20). Відповідач у судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив, правом подати заперечення проти адміністративного позову не скористався (а.с.18). З огляду на положення ст.ст.122, 128 КАС України, суд ухвалив адміністративну справу розглядати за відсутності сторін. Дослідивши матеріали справи, розглянувши справу в межах позовних вимог і наданих сторонами доказів, оцінивши докази відповідно до вимог ст.ст.69-72 КАС України, суд дійшов висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, підтверджено матеріалами справи, що фізична особа-підприємець [PERSON] перебуває на обліку в УПФУ в Станично-Луганському районі Луганської області (а.с.6). Згідно із актами УПФУ в Станично-Луганському Луганської області від 31.07.2013 відповідач не подав до системи персоніфікованого обліку Пенсійного фонду України звіти за формою «Індивідуальні відомості про застраховану особу» за 2008, 2009 звітні роки, при терміні формування та подання звіту до органів ПФУ один раз на рік до 1 квітня року, наступного за звітним періодом (а.с.10,12). 31 липня 2013 року Пенсійним фондом прийнято рішення № 261, № 262 про застосування фінансових у загальному розмірі 340,00 грн. за неподання розрахунку сум страхових внесків за 2008, 2009 роки у строки, визначені законодавством (а.с.9, 11). Рішення направлено відповідачу рекомендованою кореспонденцією з повідомленням та отримано останнім 03.08.2013, що підтверджено підписом про отримання на повідомленні про вручення поштового відправлення (а.с.13). Також, 07.10.2013 УПФУ в Станично-Луганському районі Луганської області сформовано вимогу про сплату боргу № Ф-070, у якій зазначено про несплату штрафних санкцій у розмірі 340,00 грн. (а.с.7). Вимогу про сплату боргу отримано відповідачем 16.11.2013, що підтверджено підписом на повідомленні про вручення поштового відправлення (а.с.8). Згідно картки особового рахунку за відповідачем обліковується заборгованість зі сплати штрафних санкцій у розмірі 340,00 грн. (а.с.5). Вирішуючи адміністративну справу по суті заявлених позовних вимог, суд виходить з такого. За період до 01 січня 2011 року відносини, що виникали між суб'єктами системи загальнообов'язкового державного пенсійного страхування, регулювалися Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон України № 1058). Зазначеним законом визначалися платники страхових внесків, порядок їх нарахування, обчислення та сплати страхових внесків, стягнення заборгованості за цими внесками. Згідно з п.5 ч.9 ст.106 Закону України № 1058 за неподання, несвоєчасне подання, подання не за встановленою формою або подання недостовірних відомостей, що використовуються в системі персоніфікованого обліку та іншої звітності, передбаченої законодавством, до територіальних органів ПФУ накладається штраф у розмірі 10 відсотків суми страхових внесків, які були сплачені або підлягали сплаті за відповідний звітний період, за кожний повний або неповний місяць затримки подання відомостей, звітності, але не менше десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а в разі повторного протягом року такого порушення - у розмірі 20 відсотків зазначених сум та не менше 20 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Згідно з абз.5 п.7 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» (далі - Закону України № 2464), що набрав чинності з 1 січня 2011 року, стягнення заборгованості із сплати страхових внесків за діючими видами загальнообов'язкового державного соціального страхування та сум штрафних санкцій, нарахованих та/або не сплачених у період до 1 січня 2011 року, в тому числі страхових внесків, строк сплати яких на 1 січня 2011 року не настав, здійснюється фондами загальнообов'язкового державного соціального страхування відповідно до законодавства, що діяло на момент виникнення такої заборгованості або застосування штрафних санкцій. Згідно зі статтею 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часті, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи. Аналіз наведених норм законодавства дає підстави вважати, що УПФУ в Станично-Луганському районі протиправно винесло рішення від 31.07.2013 № 261 та № 262 про застосування до відповідача фінансові санкції за несвоєчасне подання звітності до органів ПФУ за 2008 та 2009 роки на підставі п.5 ч.9 ст.106 Закону України № 1058, оскільки зазначена норма Закону втратила чинність з 1 січня 2011 року згідно із Законом України № 2464 і не вже діяла на дату прийняття позивачем рішень про застосування фінансових санкцій. Правову позицію щодо застосування абз.5 п.7 Прикінцевих та Перехідних положень Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» висловлено Верховним судом України у постанові від 20 листопада 2012 року у справі за позовом Особи 9 до управління Пенсійного фонду України в Березнівському районі Рівненської області про визнання рішень протиправними. Відповідно до ч.1 ст.244-2 КАС України рішення Верховного Суду України, прийняте за результатами розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначені норми права, та для всіх судів України. Суди зобов'язані привести свою судову практику у відповідність з рішенням Верховного Суду України. На думку суду, протиправність рішень позивача від 31.07.2013 № 261 та № 262 про застосування до відповідача фінансових санкцій за несвоєчасне подання звітності до органів ПФУ за 2008 та 2009 роки у загальному розмірі 340,00 грн. обумовлює необхідність відмови УПФУ в Станично-Луганському районі у задоволенні позовних вимог про стягнення з відповідача суми штрафних санкцій, застосованих такими рішеннями. За таких обставин суд вважає позовні вимоги необґрунтованими та такими, що задоволенню не підлягають. Питання по судових витратах не вирішується, оскільки позивач звільнений від їх сплати у встановленому порядку, а ст. 94 Кодексу адміністративного судочинства України не передбачено їх стягнення у даних випадках. Відповідно до ч.3 ст.160 КАС України у судовому засіданні 27 січня 2014 року проголошено вступну та резолютивну частини постанови. Складення постанови у повному обсязі відкладено до 31 січня 2014 року, про що згідно вимог ч.2 ст.167 КАС України повідомлено після проголошення вступної та резолютивної частин постанови у судовому засіданні.

Результат розгляду: denied