Рішення адміністративного суду від 2014-01-28 00:00:00+02

В грудні 2013 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до Московської районної адміністрації Харківської міської ради про скасування постанови в справі про адміністративне порушення. В обґрунтування адміністративного позову зазначає, що дії посадових осіб щодо складання протоколу та винесення постанови про притягнення до адміністративної відповідальності є незаконними та такими, що суперечать нормам діючого законодавства. Так, протокол про адміністративне правопорушення був складений майстром дільниці КП «Жилкомсервіс» [PERSON], яка не є особою, що має право на складання протоколу про адміністративне правопорушення. Крім того позивач зазначає, що протокол про адміністративне правопорушення був винесений за її відсутністю та їй не було надано його копії. В судове засідання позивачка не з'явилася, від представника позивача [PERSON] надійшла заява, в якій останній просить справу розглядати у його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить їх задовольнити. Представник відповідача у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 23.12.2013 року адміністративною комісією Московського району було ухвалено постанову №28/10 про притягнення [PERSON] до адміністративної відповідальності за порушення ст. 152 КУпАП, тобто порушення державних стандартів, норм і правил у сфері благоустрою населених пунктів, правил благоустрою територій населених пунктів, та на [PERSON] накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у сумі 850грн. /а.с.4/. Згідно ст.69 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів. Ст. 152 КУпАП передбачено відповідальність за порушення державних стандартів, норм і правил у сфері благоустрою населених пунктів, правил благоустрою територій населених пунктів. Як слідує із змісту ч.2 ст.71 Кодексу адміністративного судочинства України, обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Із матеріалів справи не вбачається, а відповідач не надав жодного доказу у підтвердження того, що позивач дійсно порушив правила благоустрою, тобто вчинив правопорушення відповідальність, за яке передбачена ст.152 Кодексу України про адміністративні правопорушення. За вказаних обставин, суд прийшов до висновку про відсутність належних та достатніх доказів для констатування факту порушення позивачем вимог правил благоустрою відповідно, і вчинення правопорушення, передбаченого ст.152 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Стосовно позовних вимог в частині стягнення з відповідача на користь позивача суму сплаченого судового збору в розмірі 68 грн. 82 коп., суд зазначає наступне. Згідно ч. 2 ст. 4 Закон України «Про судовий збір», за подання адміністративного позову немайнового характеру сплачується судовий збір у розмірі 0,03 розміру мінімальної заробітної плати. Тобто за подання адміністративного позову у 2013р. про скасування постанови №28/10 від 23.12.2013 р. про накладення адміністративного стягнення позивач повинен сплатити 34 грн. 41 коп. Відповідно ч. 1 ст. 87 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. Приписами норми ч. 1 ст. 94 КАС України визначено, що, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України (або відповідного місцевого бюджету, якщо іншою стороною був орган місцевого самоврядування, його посадова чи службова особа). Судом встановлено, що при подання адміністративного позову у 2013р. позивачем сплачений судовий збір у сумі 68,82 грн., що підтверджується квитанцією від 28.12.2013 року, що міститься у матеріалах справи. Таким чином, суд приходить до висновку про часткове стягнення судового збору на користь позивача у розмірі 34,41 грн., оскільки сплата судового збору у більшому розмірі, ніж зазначеному у Законі України «Про судовий збір», не є безумовною підставою для повернення збору у розмірі, сплаченому позивачем. На підставі наведеного,

Результат розгляду: partial