Рішення адміністративного суду від 2014-01-24 00:00:00+02

До Окружного адміністративного суду міста Києва звернулося Громадське об'єднання «Український суспільно-правовий рух: Демократія через право» (надалі - позивач) з позовом до Київської міської ради (надалі - відповідач), треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору - Департамент земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) (надалі - третя особа-1), Товариство з обмеженою відповідальністю «Капітал-Профбуд» (надалі - третя особа-2 або ТОВ «Капітал-Профбуд»), в якому просить: - визнати протиправним та скасувати рішення Київської міської ради від 18.04.2013 року №284/9341; - зобов'язати Київську міську раду в 3-х денний строк з моменту набрання законної сили рішенням розірвати договір оренди із ТОВ «Капітал-Профбуд»; - стягнути з Київської міської ради, за рахунок міського бюджету, на користь позивача понесені судові витрати. Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 26.11.2013 року відкрито провадження у справі, залучено до участі третіх осіб, закінчено підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. В обґрунтування позовних вимог, представник позивача зазначає, що станом на момент прийняття відповідачем оскаржуваного рішення від 18.04.2013 року №284/9341 технічної документації на відведення земельної ділянки не було, а вказане рішення було прийнято без обговорення та з порушенням процедури голосування. У судове засідання 23.12.2013 року з'явилися представники позивача, відповідача та третьої особи-1. Третя особа-2 явку свого представника у судове засідання не забезпечила, хоча була належним чином повідомлена про дату, час та місце судового розгляду, відповідно до положень ст. 35 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі - КАС України). Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив суд задовольнити його з підстав, викладених у позовній заяві. Представники відповідача та третьої особи-1 проти позову заперечували, зазначаючи, що оскаржуваним рішення не відбулося порушення прав та охоронюваних законом інтересів позивача. Крім того, останніми вказувалося, що рішення від 18.04.2013 року №284/9341 прийнято у відповідності до положень Земельного кодексу України та Закону України «Про оренду землі» у межах наданих відповідачу повноважень. Суд у судовому засіданні 23.12.2013 року на підставі ч. 6 ст. 128 КАС України, враховуючи неприбуття третьої особи-2 та відсутність потреби заслухати свідка чи експерта, перейшов до розгляду справи у порядку письмового провадження. Розглянувши наявні в матеріалах справи документи і матеріали, заслухавши пояснення представників осіб, які з'явилися у судове засідання, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд зазначає про наступне. Рішенням Київської міської ради від 14.06.2007 року №863/1524 «Про передачу Товариству з обмеженою відповідальністю «Капітал-Профбуд» земельної ділянки для будівництва, експлуатації та обслуговування торговельного-офісного комплексу з приміщеннями соціально-громадського призначення та підземним паркінгом на просп. Московському, 14-б в Оболонському районі м. Києва» (надалі - рішення від 14.06.2007 року №863/1524) вирішено, зокрема, затвердити проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки ТОВ «Капітал-Профбуд» для будівництва, експлуатації та обслуговування торговельно-офісного комплексу з приміщеннями соціально-громадського призначення та підземним паркінгом на просп. Московському, 14-б в Оболонському районі м. Києва (п. 4 рішення від 14.06.2007 року №863/1524) та передати ТОВ «Капітал-Профбуд», за умови виконання пункту 6 цього рішення, у короткострокову оренду на 5 років земельну ділянку площею 1,61 га (у тому числі площею 0,16 га в межах червоних ліній) для будівництва, експлуатації та обслуговування торговельно-офісного комплексу з приміщеннями соціально-громадського призначення та підземним паркінгом на просп. Московському, 14-б в Оболонському районі м. Києва у зв'язку з переходом права власності на майно (договори купівлі-продажу від 06.07.2006 року, акти прийому-передачі від 10.07.2006 року), в тому числі: площею 1,44 га - за рахунок земель, відведених відповідно до рішення виконавчого комітету Київської міської Ради депутатів трудящих від 01.07.1974 року №915 «Про відведення підприємству автомобільного транспорту районного енергетичного управління «Київенерго» додаткової земельної ділянки для будівництва допоміжних споруд та влаштування стоянки автомашин» та площею 0,17 га - за рахунок земель запасу житлової та громадської забудови (п. 5 рішення від 14.06.2007 року №863/1524). На підставі вищезазначеного рішення від 14.06.2007 року №863/1524 між Київською міською радою та ТОВ «Капітал-Профбуд» укладеного договір оренди земельної ділянки від 05.12.2007 року, який зареєстровано Головним управлінням земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 12.12.2007 року №78-6-00498 (надалі - договір від 05.12.2007 року), відповідно до змісту якого Київською міською радою, як орендодавцем, передано ТОВ «Капітал-Профбуд», як орендарю, в оренду (строкове платне користування) земельну ділянку з наступними характеристиками: місце розташування - просп. Московський, 14-б в Оболонському районі м. Києва, площа - 16137 кв.м. (у тому числі площею 1456 кв.м. в межах червоних ліній) з цільовим призначенням - для будівництва, експлуатації та обслуговування торговельно-офісного комплексу з приміщеннями соціально-громадського призначення та підземним паркінгом та кадастровим номером - 8000000000:78:191:0001. При цьому, п. 3.1 договору від 05.12.2007 року визначено, що даний договір укладеного на п'ять років. Відповідно до акту приймання-передачі земельної ділянки від 12.12.2007 року Київською міською радою передано, а ТОВ «Капітал-Профбуд» прийнято у своє володіння і користування земельну ділянку за адресою просп. Московський, 14-б в Оболонському районі м. Києва, площею - 16137 кв.м. (у тому числі площею 1456 кв.м. в межах червоних ліній) з цільовим призначенням - для будівництва, експлуатації та обслуговування торговельно-офісного комплексу з приміщеннями соціально-громадського призначення та підземним паркінгом та кадастровим номером - 8000000000:78:191:0001. Надалі, рішенням Київської міської ради від 18.04.2013 року №284/9341 «Про внесення змін до рішення Київської міської ради від 14.06.2007 №863/1524 «Про передачу Товариству з обмеженою відповідальністю «Капітал-Профбуд» земельної ділянки для будівництва, експлуатації та обслуговування торговельно-офісного комплексу з приміщеннями соціально-громадського призначення та підземним паркінгом на просп. Московському, 14-б в Оболонському районі м. Києва» (надалі - рішення від 18.04.2013 року №284/9341) вирішено внести зміни до рішення Київської міської ради від 14.06.2007 року №863/1524 «Про передачу товариству з обмеженою відповідальністю «Капітал-Профбуд» земельної ділянки для будівництва, експлуатації та обслуговування торговельно-офісного комплексу з приміщеннями соціально-громадського призначення та підземним паркінгом на просп. Московському, 14-б в Оболонському районі м. Києва», а саме: слова «для будівництва, експлуатації та обслуговування торговельно-офісного комплексу з приміщеннями соціально-громадського призначення та підземним паркінгом» замінити словами «для експлуатації та обслуговування будівель і споруд з подальшим їх знесенням для будівництва, експлуатації та обслуговування торговельно-офісного комплексу з приміщеннями соціально-громадського призначення та підземним паркінгом»; у пункті 5 слова та цифри «у короткострокову оренду на 5 років земельну ділянку площею 1,61 га (у тому числі площею 0,16 га в межах червоних ліній)» замінити словами та цифрами «у довгострокову оренду на 15 років земельну ділянку площею 1,6137 га (у тому числі у короткострокову оренду на 5 років земельну ділянку площею 0,1456 га в межах червоних ліній)» (справа N А-20453) (п. 1 рішення від 18.04.2013 року №284/9341); встановити, що розмір річної орендної плати, визначеної в договорі оренди земельної ділянки від 12.12.2007 N 78-6-00498, підлягає приведенню у відповідність до норм законодавства (п. 2 рішення від 18.04.2013 року №284/9341); Товариству з обмеженою відповідальністю «Капітал-Профбуд» у місячний термін звернутися до Департаменту земельних ресурсів виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) із клопотанням щодо організації робіт по внесенню змін до договору оренди земельної ділянки від 12.12.2007 року №78-6-00498 (п. 3 рішення від 18.04.2013 року №284/9341); контроль за виконання цього рішення покласти на постійну комісію Київради з питань земельних відносин, містобудування та архітектури (п. 4 рішення від 18.04.2013 року №284/9341). Вважаючи оскаржуване рішення від 18.04.2013 року №284/9341 протиправним, а свої права та охоронювані законом інтереси порушеними, позивач звернувся з позовом до суду. Розглядаючи справу по суті, суд виходить з наступного. Приписами ч. 1 ст. 6 КАС України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтерес. При цьому, положеннями ч.ч. 1 та 2 ст. 2 КАС України закріплено, що завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ. До адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження. В ч. 1 ст. 17 КАС України зазначено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на правовідносини, що виникають у зв'язку із здійсненням суб'єктом владних повноважень владних управлінських функцій, а також у зв'язку з публічним формуванням суб'єкта владних повноважень шляхом виборів або референдуму. Під суб'єктом владних повноважень пункт 7 частини 1 статті 3 КАС України розуміє орган державної влади, їхня посадова чи службова особа, інший суб'єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень. Водночас, право на звернення до суду як складова права на судовий захист гарантується статтею 55 Конституції України та пов'язується з переконанням самої особи про наявність порушень її прав, свобод або інтересів і бажанням звернутися до суду. Офіційне тлумачення поняття «охоронюваний законом інтерес» надано в рішенні Конституційного Суду України №18-рп/2004 від 01.12.2004 року «У справі за конституційним поданням 50 народних депутатів України щодо офіційного тлумачення окремих положень ч. 1 ст. 4 Цивільного процесуального кодексу України (справа про охоронюваний законом інтерес)». Так, в даному рішенні Конституційного Суду України вказано, що поняття «охоронюваний законом інтерес», яке вживається в ч. 1 ст. 4 Цивільного процесуального кодексу України та інших законах України у логічно-смисловому зв'язку з поняттям «права», треба розуміти як прагнення до користування конкретним матеріальним та/або нематеріальним благом, як зумовлений загальним змістом об'єктивного і прямо не опосередкований у суб'єктивному праві простий легітимний дозвіл, що є самостійним об'єктом судового захисту та інших засобів правової охорони з метою задоволення індивідуальних і колективних потреб, які не суперечать Конституції і законам України, суспільним інтересам, справедливості, добросовісності, розумності та іншим загально правовим засадам. Оскільки згідно п. 2.1 Статуту Громадського об'єднання «Український суспільно-правовий рух: Демократія через право», однією із основних цілей вказаної організації є захист прав та інтересів громадян України від протиправних дій, бездіяльності суб'єктів владних повноважень, оскарження протиправного, на думку позивача, рішення від 29.11.2012 року №632/8916 є його обов'язком. Пунктом 2.2 Статуту Громадського об'єднання «Український суспільно-правовий рух: Демократія через право» передбачено, що для досягнення зазначеної мети Об'єднання ставить перед собою такі завдання: брати участь у громадсько-політичній діяльності, звертатись до відповідного уповноваженого суду для зобов'язання суб'єктів владних повноважень (або/та їх посадових осіб) дотримуватись демократичних принципів, положень чинного законодавства України, технічних/екологічних/санітарних стандартів України під час прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності; вступати стороною в судові процеси (в порядку адміністративного, цивільного, господарського, кримінального судочинства) (як позивач, третя особа із самостійними вимогами або третя особа без самостійних вимог) та приймати безпосередню участь в судових засіданнях (будь-яких судових інстанцій), в яких розглядаються справи щодо дій, бездіяльності або рішень суб'єктів владних повноважень (або/та їх посадових осіб) тощо. Підпунктом 2.3.6 та підпунктом 2.3.7 пункту 2.3 Статуту позивача визначено, що для досягнення зазначеної мети та виконання визначених завдань Об'єднання в установленому законодавством порядку на всіх структурних рівнях (в разі наявності) здійснює свою діяльність у таких напрямах (формах): звертається до відповідного суду для зобов'язання суб'єктів владних повноважень (або/та їх посадових осіб) дотримуватись положень чинного законодавства України, технічних/екологічних/санітарних стандартів України під час прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності; звертається до відповідного суду (в порядку адміністративного, цивільного, господарського, кримінального судочинства) для оскарження дій, рішень, бездіяльності суб'єктів владних повноважень (або/та їх посадових осіб), якщо вони порушують (недотримуються) Конституцію України, демократичні принципи, міжнародні договори/угоди/конвенції/тощо (які ратифіковані Україною), положень чинного законодавства України, технічні/екологічні/санітарні стандарти України тощо. З наведеного вбачається, що позивач має право звертатись до адміністративного суду для оскарження протиправних рішень суб'єктів владних повноважень, зокрема рішення від 18.04.2013 року №284/9341, оскільки існування в Україні можливих протиправних рішень органів влади може порушувати права позивача та його членів на правову державу та демократичне суспільство, а також порушувати конституційний інтерес позивача у правовій державі, а, відтак, суд вважає необґрунтованими твердження представників третіх осіб, що оскаржуваним рішенням не порушено прав та охоронюваних законом інтересів позивача. При цьому, розділом IV Земельного кодексу України від 25.10.2001 року №2768-ІІІ (надалі - ЗК України) визначено порядок набуття і реалізації права на землю. Відповідно до ч. 3 ст. 124 ЗК України в редакції, що діяла станом на момент прийняття оскаржуваного рішення, передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, громадянам, юридичним особам, визначеним частинами другою, третьою статті 134 цього Кодексу, здійснюється в порядку, встановленому статтею 123 цього Кодексу. Приписами ч. 1 ст. 123 ЗК України в редакції, що діяла станом на момент прийняття оскаржуваного рішення, визначено, що надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування здійснюється Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування. Рішення зазначених органів приймається на підставі проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок у разі: надання земельної ділянки із зміною її цільового призначення та формування нових земельних ділянок. Надання у користування земельної ділянки в інших випадках здійснюється на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки. В такому випадку розроблення такої документації здійснюється на підставі дозволу, наданого органом виконавчої влади, органом місцевого самоврядування, уповноваженим здійснювати розпорядження цією земельною ділянкою. Земельні ділянки державної та комунальної власності, на яких розташовані будівлі, споруди, інші об'єкти нерухомого майна, що перебувають у державній та комунальній власності, передаються особам, зазначеним у пункті «а» частини другої статті 92 цього Кодексу, лише на праві постійного користування. Згідно ч. 1 ст. 20 Закону України «Про землеустрій» від 22.05.2003 року №858-IV, землеустрій проводиться в обов'язковому порядку на землях усіх категорій незалежно від форми власності в разі: а) розробки документації із землеустрою щодо організації раціонального використання та охорони земель; б) встановлення та зміни меж об'єктів землеустрою, у тому числі визначення та встановлення в натурі (на місцевості) державного кордону України; в) надання, вилучення (викупу), відчуження земельних ділянок; г) встановлення в натурі (на місцевості) меж земель, обмежених у використанні і обмежених (обтяжених) правами інших осіб (земельні сервітути); ґ) організації нових і впорядкування існуючих об'єктів землеустрою; д) виявлення порушених земель і земель, що зазнають впливу негативних процесів, та проведення заходів щодо їх відновлення чи консервації, рекультивації порушених земель, землювання малопродуктивних угідь, захисту земель від ерозії, підтоплення, заболочення, вторинного засолення, висушення, ущільнення, забруднення промисловими відходами, радіоактивними і хімічними речовинами та інших видів деградації, консервації деградованих і малопродуктивних земель. Як вбачається з матеріалів справи, Товариством з обмеженою відповідальністю «Геометікс-Плюс» розроблено технічну документацію із землеустрою щодо встановлення меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) ТОВ «Капітал-Профбуд» для експлуатації та обслуговування будівель і споруд з подальшим їх знесенням для будівництва, експлуатації та обслуговування торговельно-офісного комплексу з приміщеннями соціально-громадського призначення та підземним паркінгом на просп. Московському, 14-б в Оболонському районі м. Києва. При цьому, зі змісту оскаржуваного рішення вбачається, що ним вирішено питання про внесення змін до рішення від 14.06.2007 року №863/1524, який передбачено передати ТОВ «Капітал-Профбуд» в оренду земельну ділянку, зокрема, поновлено дію договору та уточнено цільове призначення, а, отже, посилання представника позивача, що ТОВ «Капітал-Профбуд» необхідно було розробляти проект відведення земельних ділянок, а не технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі, є необґрунтованим. Водночас, суд звертає увагу, що зроблене в оскаржуваному рішенні уточнення цільового призначення шляхом заміни слів «для будівництва, експлуатації та обслуговування торговельно-офісного комплексу з приміщеннями соціально-громадського призначення та підземним паркінгом» на слова «для експлуатації та обслуговування будівель і споруд з подальшим їх знесенням для будівництва, експлуатації та обслуговування торговельно-офісного комплексу з приміщеннями соціально-громадського призначення та підземним паркінгом» не є зміною цільового призначення земельної ділянки, оскільки така заміна здійснювалася в межах одного основного цільового призначення - землі житлової та громадської забудови, визначено положеннями ч. 1 ст. 19 ЗК України. В свою чергу, нормативно-правовим актом, що регулює відносини, пов'язані з орендою землі, є Закон України «Про оренду землі» від 06.10.1998 року №161-XIV (надалі - Закон №161). Так, згідно ч. 1 ст. 33 Закону №161 в редакції, що діяла станом на момент прийняття оскаржуваного рішення, по закінченню строку, на який було укладено договір оренди землі, орендар, який належно виконував обов'язки за умовами договору, має переважне право перед іншими особами на укладення договору оренди землі на новий строк (поновлення договору оренди землі). Орендар, який має намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, зобов'язаний повідомити про це орендодавця до спливу строку договору оренди землі у строк, встановлений цим договором, але не пізніше ніж за місяць до спливу строку договору оренди землі (ч. 2 ст. 33 Закону №161 в редакції, що діяла станом на момент прийняття оскаржуваного рішення). Відповідно до ч. 3 ст. 33 Закону №161 в редакції, що діяла станом на момент прийняття оскаржуваного рішення, до листа-повідомлення про поновлення договору оренди землі орендар додає проект додаткової угоди. При поновленні договору оренди землі його умови можуть бути змінені за згодою сторін. У разі недосягнення домовленості щодо орендної плати та інших істотних умов договору переважне право орендаря на укладення договору оренди землі припиняється (ч. 4 ст. 33 Закону №161 в редакції, що діяла станом на момент прийняття оскаржуваного рішення). Орендодавець у місячний термін розглядає надісланий орендарем лист-повідомлення з проектом додаткової угоди, перевіряє його на відповідність вимогам закону, узгоджує з орендарем (за необхідності) істотні умови договору і, за відсутності заперечень, приймає рішення про поновлення договору оренди землі (щодо земель державної та комунальної власності), укладає з орендарем додаткову угоду про поновлення договору оренди землі. За наявності заперечень орендодавця щодо поновлення договору оренди землі орендарю направляється лист-повідомлення про прийняте орендодавцем рішення (ч. 5 ст. 33 Закону №161 в редакції, що діяла станом на момент прийняття оскаржуваного рішення). При цьому, згідно ч. 6 ст. 33 Закону №161 в редакції, що діяла станом на момент прийняття оскаржуваного рішення, у разі якщо орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди і за відсутності протягом одного місяця після закінчення строку договору листа-повідомлення орендодавця про заперечення у поновленні договору оренди землі такий договір вважається поновленим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором. Разом з тим, як вбачається з матеріалів справи, договір оренди земельної ділянки від 05.12.2007 року, (зареєстрований від 12.12.2007 року за №78-6-00498), який було поновлено оскаржуваним рішенням, укладений строком на п'ять років. При цьому, ТОВ «Капітал-Профбуд» звернулося листом за вих.№15 від 17.09.2012 року, який відповідно до штампу вхідної кореспонденції на копії даного листа, наявного в матеріалах справи, надійшов до Київської міської ради 19.09.2012 року за вх.№43251, в якому третя особа-2 просила продовжити договір оренди строком на десять років. Надалі, ТОВ «Капітал-Профбуд» звернулося до Київської міської ради з листом за вих.№23 від 29.11.2012 року, що надійшов до відповідача 29.11.2012 року за вх.№57057, в якому просив у зв'язку з поновленням договору оренди земельної ділянки та розробленням технічної документації щодо складання документа, що посвідчує право користування земельною ділянкою поновити договір оренди земельної ділянки на п'ятнадцять років та визначити функціональне призначення земельної ділянки наступним чином: «для експлуатації та обслуговування будівель і споруд з подальшим їх знесенням для будівництва, експлуатації та обслуговування торговельно-офісного комплексу з приміщеннями соціально-громадського призначення та підземним паркінгом на пр. Московському, 14-б в Оболонському районі м. Києва». З огляду на викладене вище вбачається, що ТОВ «Капітал-Профбуд» вперше звернулося до відповідача у строк, встановлений приписами ч. 2 ст. 33 Закону №161, зокрема, з метою поновлення вищезазначеного договору оренди землі. Крім того, суд звертає увагу, що у матеріалах справи міститься копія листа Державної податкової інспекції у Оболонському районі м. Києва Державної податкової служби від 20.09.2012 року №16086/10/15-435, в якому зазначено, що ТОВ «Капітал-Профбуд», відповідно до наданих підприємством розрахунків з орендної плати за земельні ділянки за 2009-2012 роки, станом на 20.09.2012 року заборгованості не має. Також, у матеріалах справи містяться копії договору купівлі-продажу нерухомого майна від 06.07.2006 року та акту прийому-передачі нерухомого майна від 10.07.2006 року, відповідно до яких ТОВ «Капітал-Профбуд» отримав у право власності будівлю прохідної, розташованої за адресою: м. Київ, просп. Московський, 14-б (літера «О»), тобто на земельній ділянці, що передані третій особій-2 в оренду оскаржуваним рішенням. Водночас, суд критично ставиться до посилання представника позивача на порушення відповідачем Регламенту Київської міської ради, затвердженого рішенням Київської міської ради №14/14 від 14.06.2006 року (надалі - Регламент №14/14), під час винесення оскаржуваного рішення, оскільки на той момент діяв інший Регламент Київської міської ради, що затверджений рішенням Київської міської ради №383/5770 від 14.07.2011 року. Разом з тим, з врахуванням положень ст. 11 КАС України, судом під час розгляду справи не досліджувалось питання дотримання відповідачем під час прийняття оскаржуваного рішення від 29.11.2012 року №632/8916 вимог чинних актів Київської міської ради, зокрема, Регламенту Київської міської ради, затвердженого рішенням Київської міської ради №383/5770 від 14.07.2011 року. З огляду на викладене вище, вимога позивач про визнання протиправним та скасування рішення Київської міської ради від 18.04.2013 року №284/9341 задоволенню не підлягає. В свою чергу, позовна вимога про зобов'язання Київської міської ради в 3-х денний строк з моменту набрання законної сили рішенням розірвати договір оренди із ТОВ «Капітал-Профбуд» задоволенню також не підлягає у зв'язку з тим, що є похідною від розглянутої вище позовної вимоги, у задоволенні якої суд дійшов висновку про відмову у її задоволенні. Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Згідно ч. 1 ст. 9 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їх посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. При цьому, суд, оцінюючи спірні дії відповідача, виходить з критеріїв оцінки рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень, встановлених ч. 3 ст. 2 КАС України, до яких, зокрема, відносяться вчинення дій на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для вчинення дії. Згідно з ч. 1 ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 72 цього Кодексу. Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Беручи до уваги вищенаведене в сукупності, проаналізувавши матеріали справи та надані сторонами докази, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є необґрунтованими та відповідно такими, що не підлягають задоволенню.

Результат розгляду: denied