Рішення адміністративного суду від 2014-01-22 00:00:00+02

Представник позивача [PERSON] за довіреністю - [PERSON], звернувся до суду з адміністративним позовом до Управління Пенсійного фонду України в Нахімовському районі м. Севастополя (далі - УПФУ в Нахімовському районі м. Севастополя), в якому просить суд визнати противоправною та скасувати постанову УПФУ в Нахімовському районі м. Севастополя № 74 від 13 червня 2013 року, яким позивач [PERSON] була притягнена до адміністративної відповідальності по ч.5 ст.165-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, з викладених у позові підстав. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив суд їх задовольнити, з тих підстав, що постановою УПФУ в Нахімовському районі м. Севастополя від 13 червня 2013 року позивач [PERSON] була притягнена до адміністративної відповідальності за несвоєчасне перерахування частини суми єдиного соціального внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування за квітень 2013 року, але забезпечення своєчасності сплати зазначеного внеску не входить до посадових обов'язків позивача [PERSON] як головного бухгалтера ПАТ «Севморзавод», а тому вона не є суб'єктом зазначеного правопорушення, крім цього відповідачем не було доведено вину позивача [PERSON], у зв'язку з чим підстави для притягнення її до адміністративної відповідальності відсутні. Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнала, вказуючи на законність та обґрунтованість оскаржуваної постанови, оскільки згідно вимог КУпАП [PERSON] є посадовою особою та суб`єктом правопорушення, передбаченого ст. 165-1 КУпАП. Просила суд у задоволенні позову відмовити. Вислухавши пояснення представника позивача та представника відповідача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заявлені [PERSON] позовні вимоги задоволенню не підлягають з наступних підстав. Судом встановлено, що 20 травня 2013 року начальником відділу обліку надходження платежів УПФУ в Нахімовському районі м. Севастополя в ході проведення перевірки ПАТ «Севморзавод» було встановлено, що головним бухгалтером підприємства [PERSON] було порушено ч.8 ст.9 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» від 08.07.2010 р. № 2464-VI, а саме: єдиний соціальний внесок за квітень 2013 року в загальній сумі 369679,25 грн. станом на 05.06.2013 року не сплачено, в той час як граничний термін сплати єдиного соціального внеску за квітень 2013 року встановлено 20.05.2013 року, що свідчить про порушення платником терміну сплати єдиного соціального внеску до Пенсійного Фонду України, про що 05 червня 2013 року УПФУ в Нахімовському районі м. Севастополя був складений протокол про адміністративне правопорушення № 74. На підставі зазначеного протоколу, постановою УПФУ в Нахімовському районі м. Севастополя № 74 від 13 червня 2013 року позивач [PERSON] була притягнена до адміністративної відповідальності по ч.5 ст.165-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, з накладенням на неї адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 1700,00 грн. Статтею 14 Кодексу України про адміністративні правопорушення визначено, що посадові особи несуть відповідальність за адміністративні правопорушення, пов'язані з недодержанням установлених правил у сфері охорони порядку управління, державного і громадського порядку, природи, здоров'я населення та інших правил, забезпечення виконання яких входить до їх службових обов'язків. Відповідно до ст.8 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», питання організації бухгалтерського обліку на підприємстві належать до компетенції його власника (власників) або уповноваженого органу (посадової особи) відповідно до законодавства та установчих документів. Відповідальність за організацію бухгалтерського обліку та забезпечення фіксування фактів здійснення всіх господарських операцій у первинних документах, збереження оброблених документів, регістрів і звітності протягом встановленого терміну, але не менше трьох років, несе власник (власники) або уповноважений орган (посадова особа), який здійснює керівництво підприємством відповідно до законодавства та установчих документів. За п.7 цієї ж статті головний бухгалтер або особа, на яку покладено ведення бухгалтерського обліку підприємства: -забезпечує дотримання на підприємстві встановлених єдиних методологічних засад бухгалтерського обліку, складання і подання у встановлені строки фінансової звітності; -організує контроль за відображенням на рахунках бухгалтерського обліку всіх господарських операцій; -бере участь в оформленні матеріалів, пов'язаних з нестачею та відшкодуванням втрат від нестачі, крадіжки і псування активів підприємства; -забезпечує перевірку стану бухгалтерського обліку у філіях, представництвах, відділеннях та інших відокремлених підрозділах підприємства. Отже, головний бухгалтер відповідає за ведення обліку згідно з вимогами законодавства. Завдання, права, обов'язки та відповідальність головного бухгалтера встановлюється в його посадовій інструкції, що розробляється на основі Закону «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» і Довідника кваліфікаційних характеристик професій працівників (випуск 1). «Професії працівників, які є загальними для всіх видів економічної діяльності», затвердженого наказом Мінпраці від 29.12.2004 р. № 336. Відповідно до вищезазначених нормативно-правових актів, головний бухгалтер визначає, формулює, планує, здійснює і координує організацію бухгалтерського обліку господарсько-фінансової діяльності підприємства, здійснює контроль за ефективним використанням матеріальних, трудових і фінансових ресурсів; забезпечує раціональну організацію обліку і звітності на підприємстві та в його підрозділах на основі централізації та автоматизації обліково-обчислювальних робіт, прогресивних форм і методів бухгалтерського обліку і контролю, розроблення і здійснення заходів, що спрямовані на додержання державної дисципліни і зміцнення господарського розрахунку; складає баланс підприємства; організовує та контролює складання розрахунків щодо використання прибутків, затрат на виробництво, платежів до бюджету, своєчасність і правильність складання звітності; здійснює контроль за додержанням порядку оформлення первинних та бухгалтерських документів, розрахунків і платіжних зобов'язань, витрачанням фонду оплати праці, встановленням посадових окладів, за проведенням інвентаризацій основних засобів, нематеріальних активів, товарно-матеріальних цінностей, коштів, документів, розрахунків, перевірок організації бухгалтерського обліку і звітності, документальних ревізій у підрозділах підприємства; організує складання щомісячного бухгалтерського обліку, квартальних та річних бухгалтерських звітів (за результатами інвентаризації); бере участь у проведенні економічного аналізу господарсько-фінансової діяльності за даними бухгалтерського обліку і звітності з метою виявлення внутрішньогосподарських резервів, усунення непродуктивних витрат; вживає заходів щодо запобігання нестач, незаконного витрачання коштів і товарно-матеріальних цінностей, порушень фінансового та господарського законодавства; веде роботу, яка спрямована на забезпечення суворого додержання штатної, фінансової і касової дисципліни, кошторисів адміністративно-господарських та інших витрат, додержання законності списання з бухгалтерських балансів дебіторської заборгованості, недостач та інших втрат, стежить за зберіганням бухгалтерських документів, оформленням і здаванням їх за встановленим порядком до архіву; забезпечує на основі даних первинних документів і бухгалтерських записів своєчасне складання бухгалтерської та податкової звітності, подання її за встановленим порядком відповідним органам; надає методичну допомогу працівникам підрозділів підприємства з питань бухгалтерського обліку, звітності та економічного аналізу; керує працівниками бухгалтерії підприємства. Згідно пп. «з» п.5.1.2 Положення про бухгалтерію ПАТ «Севастопольський морський завод», головний бухгалтер зобов'язаний здійснювати організацію бухгалтерського та податкового обліку, фінансової та податкової звітності на підставі правил його ведення, а також контролювати правильність нарахування та своєчасність перерахування платежів до державного бюджету, внесків на державне соціальне страхування. Таким чином, суд визнає, що [PERSON] є посадовою особою, в розумінні Кодексу України про адміністративні правопорушення, та суб'єктом правопорушення, передбаченого ст. 165-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та суб'єктом правопорушення. Відповідно до ст.9 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та суб'єктом правопорушення, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. Суб'єктивна сторона правопорушення за ч.5 ст.165-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та суб'єктом правопорушення полягає у винних діях (бездіяльності) посадової особи щодо порушення встановленого порядку сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування. В оскаржуваній постанові стверджується про винні дії позивача щодо порушення свого обов'язку дотримання ст.9 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» № 2464-VІ, відповідно до якого страхові внески платниками єдиного внеску, крім платників, зазначених у пунктах 4 і 5 частини першої статті 4 цього Закону, повинні бути сплачені не пізніше 20 числа наступного місяця за звітним. За змістом ст.293 Кодексу України про адміністративні правопорушення, під час розгляду позову на постанову перевіряється законність і обґрунтованість винесеної постанови і приймається одне з таких рішень: залишення постанови без зміни; скасування постанови і надсилання справи на новий розгляд; скасування постанови і закриття справи; зміна заходу стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено. Зазначена постанова судом перевірялася на предмет дотримання суб'єктом владних повноважень принципів правомірної адміністративної поведінки, а саме: чи прийнято рішення обґрунтовано, тобто з урахуванням всіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, безсторонньо (неупереджено), добросовісно, розсудливо. Таким чином з представлених на розгляд суду матеріалів вбачається вчинення позивачем правопорушення, передбаченого ч.5 ст.165-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, постанова винесена правомочною особою, стягнення накладено в межах санкції статті з врахуванням вимог ст.33 Кодексу України про адміністративні правопорушення та строків накладення адміністративного стягнення. З урахуванням зазначеного, аналізуючи діюче законодавство України, оцінюючи у сукупності встановлені обставини та перевівши наявні в матеріалах справи докази, суд дійшов висновку, що позовні вимоги не засновані на законі, не обґрунтовані, відповідач діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, тому підстави для задоволення адміністративного позову відсутні. В порядку ст.171-2 Кодексу адміністративного судочинства України рішення місцевого загального суду як адміністративного суду у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності, є остаточним. На підставі статей 7-11, 165-1, 277, 287-289, 293 Кодексу України про адміністративні правопорушення, статей 4, 8, 9 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування», Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в України»,

Результат розгляду: denied