Рішення адміністративного суду від 2014-02-20 00:00:00+02

Товариство з обмеженою відповідальністю "СК ДМ" (далі позивач або ТОВ "СК ДМ") звернулось до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Харківської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Харківській області (далі відповідач або Харківська ОДПІ), у якому просить суд скасувати податкові повідомлення-рішення Харківської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Харківській області від 05.12.2013 №0002632201 та від 05.12.2013 №0002622201. Позовні вимоги обґрунтовуються наступним. Позивач стверджує, що здійснені ним господарські операції відповідають закону, є реальними та мають безпосереднє відношення до власної господарської діяльності; витрати за договорами з контрагентом правомірно включено до складу витрат, тому ТОВ "СК ДМ" не допускало заниження прибутку, що підлягає оподаткуванню; податковий кредит з ПДВ був сформований на підставі належним чином оформлених податкових накладних, а тому заниження податку на додану вартість ТОВ "СК ДМ" також не допускало. У судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги в повному обсязі та просив їх задовольнити. У судовому засіданні та наданих до суду запереченнях (т.2 а.с.53-56) представник відповідача проти позову заперечував, посилаючись на те, що оскаржувані податкові повідомлення-рішення від 05.12.2013 №0002632201 та від 05.12.2013 №0002622201 прийняті Харківською ОДПІ на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені законодавством України. Суд, заслухавши представників сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, встановив наступне. Фахівцем Харківської ОДПІ проведено документальну позапланову виїзну перевірку товариства з обмеженою відповідальністю "СК ДМ" (код 38257900) по взаємовідносинам з ТОВ «МАТАДОР» (код 31820299) за жовтень 2012р., ПП "ДУЗЕР" (код 38113479) за листопад 2012р. з питань правильності обчислення та нарахування податку на додану вартість та податку на прибуток за IV квартал 2012р., за результатами якої складено акт №663/20-23-22-01-06/38257900 від 18.11.2013 (т.1 а.с.9-39). Згідно з висновками акта перевірки №663/20-23-22-01-06/38257900 від 18.11.2013 встановлено порушення: - п. 198.1, п. 198.3, п. 198.6 ст. 198 розділу V Податкового кодексу України, в результаті чого підприємству донараховано податку на додану вартість в періоді, що перевірявся, на загальну суму 146429грн, у т.ч. за жовтень 2012р. на суму 58486грн та за листопад 2012р. на суму 87943грн; - ст. 138, пп. 139.1.9 п.139.1 ст.139, розділу III Податкового кодексу України, в результаті чого підприємству донараховано податок на прибуток в періоді, що перевірявся, на загальну суму 153739грн за 4 квартал 2012 року. На підставі акта перевірки №663/20-23-22-01-06/38257900 від 18.11.2013 відповідно до п.54.3 ст.54, абз.2 п.123.1 ст.123 Податкового кодексу України Харківською ОДПІ прийнято податкові повідомлення-рішення: - від 05.12.2013 №0002622201 (т.1 а.с.7) про збільшення суми грошового зобов'язання ТОВ "СК ДМ" з податку на додану вартість на 109929,00грн, у тому числі: 87943грн - за основним платежем та 21986грн. - за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами); - від 05.12.2013 №0002632201 (т.1 а.с.8) про збільшення суми грошового зобов'язання ТОВ "СК ДМ" з податку на прибуток приватних підприємств на 115411,99грн, у тому числі: 92329,59грн - за основним платежем та 23082,4грн - за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами). Судом встановлено, що оскаржувані податкові повідомлення-рішення від 05.12.2013 №0002632201 та від 05.12.2013 №0002622201 прийнято відповідачем у зв'язку з виявленими перевіркою порушеннями ТОВ "СК ДМ" вимог податкового законодавства по взаємовідносинам з контрагентом - ТОВ "Діксі Буд". При цьому згідно з наявною в матеріалах справи копією витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, приватне підприємство "ДУЗЕР" (код 38113479) є правонаступником товариства з обмеженою відповідальністю "Діксі Буд" (код 38113479). Висновки акта перевірки щодо встановлених порушень обґрунтовуються наступним. Харківська ОДПІ посилається на акт №196/224/38113479 від 13.02.2013 «Про неможливість проведення зустрічної звірки суб'єкта господарювання ТОВ «Діксі Буд» (код ЄДРПОУ 38113479) з питань фінансово-господарських відносин з ТОВ «Старт-Д» (код ЄДРПОУ 32694059) за липень 2012 року». Перевіркою ТОВ «Діксі Буд» не підтверджено реальність здійснення господарських відносин із контрагентами, їх вид, обсяг, якість та розрахунки, а саме встановлено відсутність об'єктів оподаткування та неможливість реального здійснення операцій платником податків ТОВ «Діксі Буд» - по ланцюгу постачання з: постачальники - ТОВ «Старт-Д» - ТОВ «Діксі Буд» - контрагенти/покупці. Податкова інспекція стверджує, що оскільки ПП «ДУЗЕР» (код 38113479) за листопад 2012р. не здійснювало реалізацію ТМЦ (робіт, послуг) у відповідних періодах на адресу ТОВ "СК ДМ" (код 38257900), то податкові накладні не можуть бути основою для податкового обліку та дальшого декларування податкових показників з ПДВ та податку на прибуток. З урахуванням зазначеного перевіркою повноти визначення витрат, що враховуються при визначенні об'єкта оподаткування за період з 01.10.2012 по 31.12.2012 встановлено їх завищення на 732092грн за 4кв. 2012р. Також перевіркою повноти визначення податкового кредиту за період з 01.10.2012 по 30.11.2012 встановлено його завищення на загальну суму 146429грн, у т.ч. за жовтень 2012р. на 58486грн та за листопад 2012р. на 87943грн. в результаті вищенаведених порушень, внаслідок чого занижено податок на додану вартість на загальну суму 146429грн, у т.ч. за листопад 2012р. на 87943грн. Позивач повідомив, що ТОВ "СК ДМ" укладено договори підряду з ТОВ компанія «Апрель», ПП «ЄВРОБУД», ТОВ «СК СМАРТ», ТДВ «Житлобуд-2», ТОВ «УСТК». Копії таких договорів разом з копіями складених на їх виконання документів містяться в матеріалах справи (т.1 а.с.142-250; т.2 а.с.1-9). Як повідомив позивач, на виконання зобов'язань за цими договорами ТОВ "СК ДМ" залучило субпідрядника на частину робіт, яким і стало ТОВ «ДІКСІ БУД». У судовому засіданні встановлено, що між ТОВ "Діксі Буд" (підрядник) та ТОВ "СК ДМ" (замовник) укладено договори підряду та субпідряду: від 26 вересня 2012 року №26/09/2-С та №26/09/1-С, від 08 жовтня 2012 року №08/10- С, від 11 жовтня 2012 року №11/10-С, від 16 жовтня 2012 року №16/10-С, від 10 вересня 2012 року №10/9-С, від 01 листопада 2012 року №01/11-к, від 09 листопада 2012 року №09/11-к, від 29 жовтня 2012 року №29/10-к (т.1 а.с.40, 50, 61, 75, 90, 102, 111, 118, 134). В обґрунтування реальності виконання робіт по укладеним договорам позивачем надано до матеріалів справи копії наступних документів: відомостей ресурсів, договірних цін, розрахунків витрат, локальних кошторисів, довідок про вартість виконаних будівельних робіт, актів приймання виконаних робіт (наданих послуг), податкових накладних, а також платіжні доручення та банківські виписки (т.1 а.с.40-141; т.2 а.с.10-46). Також долучено до матеріалів справи копії наданих позивачем штатного розпису ТОВ "Діксі Буд" на 2012 рік, договору оренди ТОВ "Діксі Буд" обладнання (будівельних машин та механізмів) №2 від 07.03.2012, договору оренди ТОВ "Діксі Буд" нежитлового приміщення №3/9-А від 03.09.2012. Суд не вбачає порушень закону в укладенні зазначених договорів підряду та субпідряду: від 26 вересня 2012 року №26/09/2-С та №26/09/1-С, від 08 жовтня 2012 року №08/10- С, від 11 жовтня 2012 року №11/10-С, від 16 жовтня 2012 року №16/10-С, від 10 вересня 2012 року №10/9-С, від 01 листопада 2012 року №01/11-к, від 09 листопада 2012 року №09/11-к, від 29 жовтня 2012 року №29/10-к - між ТОВ "Діксі Буд" та ТОВ "СК ДМ", оскільки вказані правочини укладено право і дієздатними юридичними особами, їх предмет, зміст прав і обов'язків сторін не суперечать закону. Тексти договорів засвідчено печатками суб'єктів господарювання, які є їх сторонами. Суд зазначає, що позивач та його контрагент належним чином оформили договірні правовідносини та на виконання вимог податкового законодавства оформили первинні документи бухгалтерської та податкової звітності. Первинні документи, надані позивачем в обґрунтування правомірності формування податкового кредиту та віднесення до витрат витрат по взаємовідносинам з ТОВ "Діксі Буд", за своєю формою та змістом відповідають вимогам чинного законодавства. Суд звертає увагу на те, що відповідачем не було надано до суду докази на підтвердження фальшивості зазначених документів, або на невідповідність відомостей, зазначених в цих первинних документах, фактичним обставинам, або на відсутність у контрагента позивача статусу платника ПДВ, або на завищення вартості робіт/послуг, або на несумісність зазначених в документах робіт/послуг з власною господарською діяльністю ТОВ "СК ДМ". У ході перевірки відповідачем не встановлено проведення ТОВ "СК ДМ" збиткових операцій, невикористання у власній господарській діяльності робіт/послуг, отриманих від контрагента, обізнаності щодо обставин господарювання один одного, вчинення ними узгоджених дій щодо отримання будь-якої вигоди (в тому числі і податкової). При цьому суд бере до уваги, що доказів, які б вказували на відсутність реальності господарських операцій по договорам підряду та субпідряду: від 26 вересня 2012 року №26/09/2-С та №26/09/1-С, від 08 жовтня 2012 року №08/10- С, від 11 жовтня 2012 року №11/10-С, від 16 жовтня 2012 року №16/10-С, від 10 вересня 2012 року №10/9-С, від 01 листопада 2012 року №01/11-к, від 09 листопада 2012 року №09/11-к, від 29 жовтня 2012 року №29/10-к, укладеним між ТОВ "СК ДМ" та ТОВ "Діксі Буд", відповідач до суду за правилами ч.2 ст.71 КАС України не надав, а судом самостійно таких доказів не виявлено. Питання визначення витрат, склад витрат та порядок їх визнання визначено ст.ст.138-148 Податкового кодексу України. Відповідно до п.138.2 ст.138 Податкового кодексу України, витрати, які враховуються для визначення об'єкта оподаткування, визнаються на підставі первинних документів, що підтверджують здійснення платником податку витрат, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку, та інших документів, встановлених розділом II цього Кодексу. Згідно з пп.139.1.9 п.139.1 ст.139 Податкового кодексу України не включаються до складу витрат витрати, не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими первинними документами, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення бухгалтерського обліку та нарахування податку. Відповідно до ч.2 ст.3 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" обов'язковим видом обліку, який ведеться підприємством, є бухгалтерський облік, на даних якого ґрунтуються фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник. Згідно з ч.1 ст.9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Відповідно до ч.2 ст.9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов'язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції. Пунктом 44.1 ст.44 Податкового кодексу України визначено, що для цілей оподаткування платники податків зобов'язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов'язаних з визначенням об'єктів оподаткування та/або податкових зобов'язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов'язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством. Правомірність віднесення до складу витрат ТОВ "СК ДМ" за договорами з ТОВ "Діксі Буд" підтверджується копіями первинних документів, що містяться в матеріалах справи. Таким чином, факт порушення ТОВ "СК ДМ" у відносинах з ТОВ "Діксі Буд" приписів ст.138, пп.139.1.9 п.139.1 ст.139 Податкового кодексу України не знайшов свого підтвердження в ході розгляду справи. Порядок формування податкового кредиту встановлено Податковим кодексом України, за визначенням п.п.14.1.181 п.14.1 ст.14 якого податковим кредитом є сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов'язання звітного (податкового) періоду. Відповідно до п.198.3 ст.198 Податкового кодексу України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку. Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду. Датою виникнення права платника податку на податковий кредит відповідно до п.198.2 ст.198 Податкового кодексу України вважається дата тієї події, що відбулася раніше,: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; або дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною. Відповідно до п.198.6 ст.198 Податкового кодексу України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними або оформлені з порушенням вимог чи не підтверджені митними деклараціями (іншими подібними документами згідно з п.201.11 ст.201 цього Кодексу). Пунктом 201.10 ст.201 Податкового кодексу України визначено, що платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, на вимогу покупця видається податкова накладна, яка є підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту. Вимоги до податкової накладної встановлено п.201.1 ст.201 Податкового кодексу України. Приєднані до матеріалів справи копії складених ТОВ "Діксі Буд" податкових накладних відповідають вимогам ст.201 Податкового кодексу України, ч.2 ст.9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні". Суд звертає увагу на те, що, якщо контрагент і допустив порушення законодавства, у тому числі податкового, то це тягне відповідальність та негативні наслідки саме щодо цієї особи. Зазначена обставина не є підставою для позбавлення платника податку права на віднесення сум податку на додану вартість до складу податкового кредиту у разі, якщо останній має всі документальні підтвердження розміру свого податкового кредиту. Таким чином, факт порушення ТОВ "СК ДМ" у відносинах з ТОВ "Діксі Буд" приписів п.198.1, 198.3, 198.6 ст.198 Податкового кодексу України також не знайшов свого підтвердження в ході розгляду справи. Частиною 2 ст.71 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Заперечуючи проти позову, відповідач правомірності висновків, якими вмотивовано спірні податкові повідомлення-рішення, не довів. З огляду на встановлені в судовому засіданні обставини суд прийшов до висновку про безпідставність висновків акта про результати перевірки №663/20-23-22-01-06/38257900 від 18.11.2013 в частині заниження ТОВ "СК ДМ" податку на прибуток на суму 92329,59грн та податку на додану вартість на суму 87943грн. Згідно з п.57.4 ст.57 Податкового кодексу України, пеня та штрафні санкції, нараховані на суму грошового зобов'язання (її частку), скасовану за результатами адміністративного чи судового оскарження, також підлягають скасуванню. Таким чином, податкові повідомлення-рішення від 05.12.2013 №0002632201 та від 05.12.2013 №0002622201, прийняті на підставі акта перевірки №663/20-23-22-01-06/38257900 від 18.11.2013, суд вважає протиправними та такими, що підлягають скасуванню. Враховуючи зазначене, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню. На підставі ст.94 КАС України з Державного бюджету України на користь позивача належить стягнути витрати в сумі 450,50грн, сплачені позивачем при зверненні з цим позовом до суду.

Результат розгляду: granted