Рішення адміністративного суду від 2014-02-10 00:00:00+02

Державна екологічна інспекція у Львівській області (далі - ДЕІ у Львівській області) звернулася до Львівського окружного адміністративного суду з позовом до Львівського міського комунального підприємства «Львівводоканал» (далі - ЛМКП «Львівводоканал»), з врахуванням уточнення позовних вимог, просить зобов'язати відповідача допустити працівників до проведення планової перевірки дотримання вимог природоохоронного законодавства. Позовні вимоги мотивовані тим, що позивачем на підставі наказу від 26.09.2013 року № 650-і/п було видано направлення № 1996 про проведення планової перевірки дотримання вимог природоохоронного законодавства ЛМКП «Львівводоканал» у термін з 27.09.2013 року по 17.10.2013 року. Державними інспекторами з охорони навколишнього природного середовища у Львівській області Ігнатович О.І., Карпин М.С., Боднарчук Т.В., Ткачук О.В., Думас П.А., Бірецький В.Л., Поставка Б.В., Красілич О.Д., Джигирей В.О., Джура С.М., Гладун М.В., Мицюк О.В. для проведення вказаної перевірки 10.10.2013 року, 14.10.2013 року та 17.10.2013 року здійснено виїзд на адресу підприємства, а саме: м. Львів, вул. Зелена, 64. Однак, працівниками ЛМКП «Львівводоканал» не було надано необхідної документації та звітності, у зв'язку з чим було складено акти про недопущення на об'єкт для проведення перевірки дотримання вимог природоохоронного законодавства від 10.10.2013 року, 14.10.2013 року та 17.10.2013 року. Позивач вважає дії відповідача стосовно недопущення працівників Держекоінспекції для проведення перевірки незаконними, просить зобов'язати відповідача допустити позивача до перевірки. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю, просив позов задовольнити. Представник відповідача проти позову заперечила, подала письмові заперечення на позовну заяву, в яких зазначає, що представників позивача було допущено до перевірки, про що вони зареєструвалися у відповідному журналі. Вказує, що відповідно до скерованого позивачем запиту від 02.10.2013 року № 04-9022 відповідачем частково надано витребувані матеріали. Затримка у наданні документів зумовлена значною кількістю запитуваних документів та великим обсягом кожного з них. Також одним із документів, що витребовувався працівниками Держекоінспекції був дозвіл на спеціальне водокористування, за продовженням якого ЛМКП «Львівводоканал» звернулося до Департаменту екології та природних ресурсів Львівської обласної державної адміністрації. Однак, на час перевірки дозвіл не було продовжено, з приводу чого відповідач звернувся до суду, про що було проінформовано позивача. Просить у задоволенні позовних вимог відмовити повністю. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне. Відповідно до Плану заходів з виконання покладених на Державну екологічну інспекцію у Львівській області завдань на 3 квартал 2013 року заплановано проведення перевірки ЛМКП «Львівводоканал» дотримання вимог природоохоронного законодавства. Керівнику ЛМКП «Львівводоканал» 04.09.2013 року скеровано повідомлення (лист № 10-1093) про проведення планової перевірки дотримання вимог природоохоронного законодавства у термін з 27.09.2013 по 17.10.2013 року. Державною екологічною інспекцією у Львівській області 26.09.2013 року видано наказ № 650-і/п про проведення планових перевірок, яким передбачено провести планову перевірку дотримання вимог природоохоронного законодавства ЛМКП «Львівводоканал». На підставі даного наказу було видано направлення № 1996 на проведення планової перевірки дотримання вимог природоохоронного законодавства відповідача у термін з 27.09.2013 по 17.10.2013 року. Старші державні інспектори з охорони навколишнього природного середовища у Львівській області Ігнатович О.І., Карпин М.С., Боднарчук Т.В., Ткачук О.В., Думас П.А., Бірецький В.Л., Поставка Б.В., Красілич О.Д., Джигирей В.О., Джура С.М., Гладун М.В., Мицюк О.В. прибули 27.09.2013 року на місце розташування суб'єкта господарювання ЛМКП «Львівводоканал». У журнал реєстрації перевірок, що ведеться на підприємстві, було внесено запис про реєстрацію на проведення планового заходу зі здійснення державного нагляду (контролю). Директору ЛМКП «Львівводоканал» листом від 27.09.2013 року № 04-8848, із додатком на 13 аркушах, було надано перелік основних питань для здійснення планових заходів державного нагляду (контролю). Також, було скеровано запити від 02.10.2013 року № 04-9022 та від 09.10.2013 року № 04-9154 щодо надання відповідної документації та інформації необхідної для проведення перевірки. Працівниками позивача 10.10.2013 року складено акт № 96.1.3. про недопущення на об'єкт для проведення перевірки дотримання вимог природоохоронного законодавства, у якому зазначено, що 10.10.2013 року о 12 год. 00 хв. старших державних інспекторів з охорони навколишнього природного середовища у Львівській області Ігнатович О.І., Карпина М.С. та Боднарчук Т.В. не було допущено до перевірки ЛМКП «Львівводоканал», яке знаходиться в м. Львові по вул. Зеленій, 64; працівники ЛМКП «Львівводоканал» інформації та матеріали зазначені в листі-вимозі не надали, у своїх поясненнях зобов'язувалися надати документи до 17.10.2013 року. Держінспекторами з охорони навколишнього природного середовища у Львівській області Ігнатович О.І., Карпином М.С. та Боднарчук Т.В. 14.10.2013 року повторно складено акт № 97.1.3 про недопущення на об'єкт для проведення перевірки дотримання вимог природоохоронного законодавства, у якому зазначено, що 14.10.2013 року о 16 год. 30 хв. державних інспекторів не було допущено до перевірки ЛМКП «Львівводоканал»; працівники ЛМКП «Львівводоканал» інформації та матеріали вказані в листі-вимозі не надали, у своїх поясненнях зобов'язувалися надати дані документи до 17.10.2013 року. Держінспекторами з охорони навколишнього природного середовища у Львівській області Ігнатович О.І., Карпином М.С. та Боднарчук Т.В. 17.10.2013 року повторно складено акт № 98.1.3 про недопущення на об'єкт для проведення перевірки дотримання вимог природоохоронного законодавства, у якому зазначено, що 17.10.2013 року о 12 год. 00 хв. державних інспекторів не було допущено до перевірки ЛМКП «Львівводоканал»; працівники ЛМКП «Львівводоканал» не надали необхідні для проведення перевірки документи та належно завіренні копії документів, що регламентують використання природних ресурсів та визначають вплив на довкілля. ЛМКП «Львівводоканал» подало заперечення до Акту про недопущення на об'єкт для проведення перевірки дотримання вимог природоохоронного законодавства від 17.10.2013 року № 98.1.3. Заперечення отримані 24.10.2013 року. На підставі наведеного Державна екологічна інспекція у Львівській області звернулась до суду із вимогою допуску посадових осіб позивача до проведення планової перевірки дотримання вимог природоохоронного законодавства ЛМКП «Львівводоканал». Даючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходив з наступного. Відповідно до Положення про Державну екологічну інспекцію України, затвердженого Указом Президента України від 13.04.2011 року № 454/2011, Держекоінспекція України входить до системи органів виконавчої влади та утворюється для забезпечення реалізації державної політики із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів. Згідно з п. 1 зазначеного Положення, Державна екологічна інспекція України (Держекоінспекція України) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра екології та природних ресурсів України (далі - Міністр). Пунктом 3 Положення передбачено, що основним завданням Держекоінспекції України є реалізація державної політики зі здійснення державного нагляду (контролю) за додержанням вимог законодавства у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення та охорони природних ресурсів; додержанням режиму територій та об'єктів природно-заповідного фонду; за екологічною та радіаційною безпекою (у тому числі у пунктах пропуску через державний кордон і в зоні діяльності митниць призначення та відправлення) під час імпорту, експорту та транзиту вантажів і транспортних засобів; біологічною і генетичною безпекою щодо біологічних об'єктів природного середовища при створенні, дослідженні та практичному використанні генетично модифікованих організмів (ГМО) у відкритій системі; поводженням з відходами (крім поводження з радіоактивними відходами) і небезпечними хімічними речовинами, пестицидами та агрохімікатами. Відповідно до п. 6 даного Положення, Держекоінспекція України для виконання покладених на неї завдань має право проводити перевірки з питань, що належать до її компетенції, видавати за їх результатами обов'язкові для виконання приписи, розпорядження; вживати в установленому порядку заходів досудового врегулювання спорів, виступати позивачем та відповідачем у судах. Правові та організаційні засади, основні принципи і порядок здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, повноваження органів державного нагляду (контролю), їх посадових осіб і права, обов'язки та відповідальність суб'єктів господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю) визначають Законом України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» № 877-V від 05.04.2007 року (далі - Закон № 877-V). Відповідно до статті 1 Закону № 877-V, державний нагляд (контроль) - це діяльність уповноважених законом центральних органів виконавчої влади, їх територіальних органів, державних колегіальних органів, органів виконавчої влади Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування (далі - органи державного нагляду (контролю)) в межах повноважень, передбачених законом, щодо виявлення та запобігання порушенням вимог законодавства суб'єктами господарювання та забезпечення інтересів суспільства, зокрема належної якості продукції, робіт та послуг, прийнятного рівня небезпеки для населення, навколишнього природного середовища. Заходи державного нагляду (контролю) - планові та позапланові заходи, які здійснюються шляхом проведення перевірок, ревізій, оглядів, обстежень та інших дій. Згідно ч. 4. ст. 5 Закону № 877-V, органи державного нагляду (контролю) здійснюють планові заходи з державного нагляду (контролю) за умови письмового повідомлення суб'єкта господарювання про проведення планового заходу не пізніш як за десять днів до дня здійснення цього заходу. Повідомлення повинно містити: дату початку та дату закінчення здійснення планового заходу; найменування юридичної особи або прізвище, ім'я та по батькові фізичної особи - підприємця, щодо діяльності яких здійснюється захід; найменування органу державного нагляду (контролю). Повідомлення надсилається рекомендованим листом чи телефонограмою за рахунок коштів органу державного нагляду (контролю) або вручається особисто керівнику чи уповноваженій особі суб'єкта господарювання під розписку. Суб'єкт господарювання має право не допускати посадову особу органу державного нагляду (контролю) до здійснення планового заходу в разі неодержання повідомлення про здійснення планового заходу. Стаття 11 Закону № 877-V передбачає, що суб'єкт господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю) зобов'язаний допускати посадових осіб органу державного нагляду (контролю) до здійснення заходів державного нагляду за умови дотримання порядку здійснення державного нагляду (контролю) передбаченого цим Законом. Аналогічні приписи містяться і у Порядку організації та проведення перевірок суб'єктів господарювання щодо дотримання вимог природоохоронного законодавства, затвердженого наказом Міністерства охорони навколишнього природного середовища України від 10.09.2008р. № 464 (далі - Порядок), передбачено, що для здійснення перевірки керівником відповідно органу Держекоінспекції або його заступником видається наказ про проведення перевірки, який має містити: найменування суб'єкта господарювання, підстава перевірки та предмет перевірки; період, за який буде здійснюватись перевірка; визначення виконавців перевірки із залученням, у разі потреби, спеціалістів інших органів виконавчої влади, підприємств, установ, організацій (за погодженням з їх керівниками). На підставі наказу оформляється направлення на проведення перевірки, яке підписується керівником або заступником керівника органу Держекоінспекції (із зазначенням прізвища, ім'я та по батькові) і засвідчується печаткою (п.2.2, п.2.3). Відповідно до п. 3.2 та п. 3.3 Порядку, планова перевірка здійснюється відповідно до квартального плану діяльності органу Держекоінспекції і проводиться за наказом органу Держекоінспекції. Орган Держекоінспекції не пізніше як за десять днів до початку проведення перевірки надсилає рекомендованим листом чи телефонограмою за рахунок коштів органу Держекоінспекції, або вручає особисто посадовій особі суб'єкта господарювання під розписку повідомлення про проведення планової перевірки. У повідомленні про проведення планової перевірки зазначається дата початку та закінчення перевірки, найменування юридичної особи або прізвище, ім'я та по батькові фізичної особи - підприємця, щодо діяльності яких здійснюється перевірка, найменування органу Держекоінспекції. Згідно п. 4.10 вказаного Порядку, у разі, якщо державний інспектор не допускається до проведення перевірки, ним складається акт про відмову в проведенні перевірки. В цьому акті зазначаються посада, прізвище, ім'я, по батькові особи керівника суб'єкта господарювання або уповноваженої ним особи, яку ознайомлено з актом та якій вручено акт під розписку, або робиться відмітка щодо відмови від ознайомлення з актом та його отримання. У разі, якщо керівник або уповноважена ним особа суб'єкта господарювання відмовляється від отримання акта про відмову особисто, такий акт із зазначенням в ньому реєстраційного номера передається через канцелярію суб'єкта господарювання або відправляється рекомендованим листом. Як встановлено судом у ході судового розгляду справи та підтверджується долученою до матеріалів справи копією журналу реєстрації перевірок, що ведеться на підприємстві, старші державні інспектори з охорони навколишнього природного середовища у Львівській області прибули 27.09.2013 року на місце розташування суб'єкта господарювання ЛМКП «Львівводоканал» та внесли до журналу проведення перевірок запис про проведення планового заходу за порядковим № 20. На виконання вимог позивача щодо надання інформації на лист від 02.10.2013 року № 04-9022 відповідачем листами від 09.10.2013 року № 01-4751 та від 10.10.2013 року № 01-4765/1 частково надано витребувані матеріали та інформацію і повідомлено, що іншу інформацію буде надано в термін до 16.10.2013 року. Також, листом від 10.10.2013 року № 01-4765 відповідач повідомив Даржавну екологічну інспекцію у Львівській області про те, що ЛМКП «Львівводоканал» ще 19.09.2013 року через Управління «Дозвільний офіс» звернулося до Департаменту екології та природних ресурсів Львівської обласної державної адміністрації за продовженням дозволу на спеціальне водокористування, проте відповіді в установлений строк ЛМКП «Львівводоканал» не отримало. З огляду на це, ЛМКП «Львівводоканал» звернулося до Львівського окружного адміністративного суду із адміністративним позовом до Департаменту екології та природних ресурсів Львівської обласної державної адміністрації. Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 24.12.2013 року у справі № 813/7944/13-а адміністративний позов задоволено частково, зобов'язано Департамент екології та природних ресурсів Львівської обласної державної адміністрації продовжити дію Дозволу № Укр-525-13/Льв.ГДС від 17.05.2013 року на спеціальне водокористування ЛМКП «Львівводоканал» з 05.10.2013 року по 03.10.2016 року включно. Станом на дату розгляду справи постанова не набрала законної сили. Таким чином, відповідачем здійснено заходи щодо отримання у встановленому порядку дозволу на спеціальне водокористування, проте, такий не було отримано вчасно з незалежних від відповідача причин. Твердження позивача про те, що недопуск посадових осіб позивача до перевірки проявився у ненаданні відповідачем усіх запитуваних документів, суд вважає помилковим, оскільки недопуск до перевірки полягає саме у відмові в доступі до об'єкта перевірки або відмові у наданні документів. Водночас, факт допуску перевіряючих до об'єкта перевірки та часткового надання запитуваних документів позивачем не заперечується. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Докази, подані позивачем не підтверджують обставин, на які позивач посилається в обґрунтування позовних вимог, а тому позовні вимоги не підлягають до задоволення. Стаття 70 КАС України встановлює правила належності доказів, які визначають об'єктивну можливість доказу підтверджувати обставину, що має значення для вирішення справи, а також правила допустимості доказів, що визначають легітимну можливість конкретного доказу підтверджувати певну обставину у справі. Предметом доказування, згідно з ч. 1 ст. 138 КАС України, є обставини (факти), якими обґрунтовуються позовні вимоги чи заперечення та які належить встановити при ухваленні судового рішення у справі Завданням адміністративного судочинства відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ. Відповідно до ст. 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України. Відповідно до положень статей 11, 71 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. Враховуючи наведене, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України, беручи до уваги той факт, що подані позивачем докази, не підтверджують обставин, на які позивач посилається в обґрунтування позовних вимог, вони ж були спростовані доводами відповідача та матеріалами справи, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог. Щодо судового збору, то такий на підставі статті 94 КАС України покладається на позивача.

Результат розгляду: denied