Рішення адміністративного суду від 2014-02-13 00:00:00+02

Позивач - Управління Пенсійного фонду України в Острозькому районі звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення надміру отриманої пенсії. Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що при здійсненні перевірки та затвердженні пенсійної справи відповідача в контрольному відділі головного управління ПФУ в Рівненській області виявлено факт роботи відповідача - здійснення підприємницької діяльності. Внаслідок приховування відповідачем факту працевлаштування позивачем встановлена переплата пенсії за період з 28.02.2011 року по 29.02.2012 року в сумі 1335,25 грн. Відповідно до ч.1 ст.50 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду чи в судовому порядку. З вказаних обставин, позивач просить стягнути з [PERSON] надміру отриману пенсію. В судове засідання представник позивача не прибув, подав клопотання про розгляд справи без його участі. Відповідач в судове засідання не прибув, подав клопотання про розгляд справи без його участі та письмові заперечення. На думку відповідача, позивач пропустив строк звернення до суду. Так, позивач 22.01.2014 року звернувся до суду з позовом про стягнення надмірно виплаченої пенсії за період з 28.02.2011 року по 29.02.2012 року, тобто з пропуском шестимісячного строку, встановленого ч.2 ст.99 КАС України. По суті позовних вимог відповідач заперечень на позов не подав, просив позовну заяву залишити без розгляду. Відповідно до ст.41 КАС України, судове засідання технічними засобами не фіксується. Дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази, оцінивши їх за свої внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на повному та всебічному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку, що в задоволенні позовних вимог слід відмовити повністю, враховуючи наступне. Судом встановлено, що [PERSON] з 28.02.2011 року було призначено пенсію за вислугу років. В заяві про призначення пенсії [PERSON] зазначив, що не працює. Вказане також підтверджувалось довідкою Межирицької сільської ради №260 від 28.02.2011 року, в якій стверджується, що [PERSON] не працює з 25.02.2011 року. При здійсненні перевірки та затвердженні пенсійної справи відповідача в контрольному відділі головного управління ПФУ в Рівненській області виявлено факт роботи відповідача - здійснення підприємницької діяльності. Зокрема, це підтверджується витягом з ЄДРПОУ на запит управління ПФУ в Острозькому районі від 02.08.2013 року. Згідно вказаного витягу, підприємницьку діяльність [PERSON] було припинено за судовим рішенням лише 06.07.2011 року, тобто до цього дня відповідач був зареєстрованим як фізична особа-підприємець. Враховуючи дату вищевказаного Витягу з ЄДРПОУ, суд не погоджується з твердженням відповідача, про те, що позивачем було пропущено строк звернення до суду. Частиною 2 ст.99 КАС України встановлено, що для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Матеріали справи свідчать про те, що позивач дізнався про порушення своїх прав 02.08.2013 року, а звернувся до суду 25.01.2014 року, тобто в межах шестимісячного строку. Відповідно до довідки Управління з координації та контролю за виплатою пенсій ГУ ПФУ в Рівненській області №6413/07-03 від 18.12.2013 року [PERSON] за період з 28.02.2011 року по 29.02.2012 року отримав пенсію в сумі 1335,25 грн. На думку позивача, вказана пенсія отримана відповідачем неправомірно через перебування його в статусі фізичної особи-підприємця в цей період, однак суд не погоджується з вказаним твердженням з наступних підстав. Судом встановлено, що постановою Господарського суду Рівненської області від 10.08.2007 року, в адміністративній справі №5/77 за позовом Здолбунівської об'єднаної державної податкової інспекції до підприємця [PERSON], припинено підприємницьку діяльність відповідача. Суд звертає увагу на те, що згідно ч.1 ст.255 КАС України, постанова або ухвала суду, яка набрала законної сили, є обов'язковою для осіб, які беруть участь у справі, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України. Постановою суду від 10.08.2007 року по справі №5/77 було припинено підприємницьку діяльність відповідача, а не розпочато процедуру припинення. Відтак внесення державним реєстратором запису про цей факт до ЄДРПОУ є лише формальним відображенням фактичної обставини. Постанова суду від 10.08.2007 року не оскаржувалась сторонами, а тому набрала законної сили відповідно до вимог чинного на той момент КАС України - 20.08.2007 року. Вказана постанова була отримана державним реєстратором 15.08.2007 року. Відповідно до абз.5 ч.1 ст.46 Закону України від 15.05.2013 року №755-ІV "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців" державна реєстрація припинення підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця проводиться, зокрема, у разі постановлення судового рішення про припинення підприємницької діяльності фізичної особи-підприємця. Частиною 3 статті 49 зазначеного Закону передбачено обов'язок державного реєстратора не пізніше наступного дня з дати надходження судового рішення внести відповідні дані до Єдиного державного реєстру та в той же день повідомити органи статистики, доходів і зборів, Пенсійного фонду України та фізичну особу-підприємця, щодо якої було постановлено судове рішення, про внесення такого запису. 23.08.2007 року до ЄДРПОУ було внесено запис про припинення підприємницької діяльності [PERSON] за судовим рішенням. За таких обставин, суд дійшов висновку, що підприємницьку діяльність [PERSON] було припинено 23.08.2007 року, а не під час внесення запису про фактичне припинення до реєстру - 06.07.2011 року, і відповідач з 23.08.2007 року не мав права займатись підприємницькою діяльністю. Позивач в позовній заяві посилається на ч.1 ст.50 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", згідно якої суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду чи в судовому порядку. Під час розгляду справи судом не було виявлено в діях відповідача ознак умисного невиконання ним своїх обов'язків чи зловживання ними при отриманні пенсії. Тому суд дійшов висновку, що на момент звернення до управління ПФУ в Острозькому районі про призначення пенсії, [PERSON] не відносився до категорії зайнятого населення, діяльністю яка приносить дохід у грошовій або іншій формі не займався, а тому пенсія отримана ним правомірно. За таких обставин, в задоволенні позовних вимог слід відмовити повністю. Сторонами не було понесено судових витрат.

Результат розгляду: denied