Рішення адміністративного суду від 2014-03-11 00:00:00+02

26 січня 2012 року відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в Лановецькому та Шумському районах Тернопільської області (далі-Фонд) звернулося до суду з адміністративним позовом, в якому просило визнати протиправною та скасувати вимогу Кременецької міжрайонної державної фінансової інспекції Тернопільської області за № 19-19-13-14/48 від 11 січня 2012 року. Постановою від 27 лютого 2012 року Тернопільський окружний адміністративний суд відмовив в задоволенні позову в повному обсязі. Не погодившись з таким рішенням суду першої інстанції, Фонд подав апеляційну скаргу, оскільки вважає постанову незаконною. В апеляційній скарзі зазначає, що суд першої інстанції не звернув уваги на доводи позивача про те, що відповідач допустив порушення Порядку здійснення державного нагляду у сфері загальнообов'язкового державного соціального страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26 листопада 2003 року №№1845. Крім того, оскаржена вимога винесена з порушенням встановленої пунктом 8 Порядку №1845 компетенції, оскільки право проведення перевірки додержання встановленого порядку здійснення страхових виплат і надання соціальних послуг застрахованим та особам, які перебувають на їх утриманні, відповідно до пункту 6 Порядку № 1845 віднесене до компетенції Мінпраці. Також суд не врахував відсутність заподіяння шкоди державним інтересам, оскільки було збережено державні кошти. За таких обставин позивач вважає протиправною вимогу, а тому просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Оскільки особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не прибули, хоча належним чином були повідомлені про дату, час і місце судового засідання, апеляційний суд у відповідності до п. 2 ч.1 ст. 197 Кодексу адміністративного судочинства України вважає можливим здійснювати розгляд справи в порядку письмового провадження за наявними у ній матеріалами. Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та доводи скарги, апеляційний суд вважає, що скарга належить до задоволення з таких підстав. Суд першої інстанції встановив, що за наслідками проведеної КРВ в Лановецькому районі ревізії цільового та законного використання коштів Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у відділенні ВД ФСС НВВ в Лановецькому і Шумському районах за період з 01.07.2010 року по 30.09.2011 року складено акт 19.12.2011 №26-22/47. В акту ревізії зафіксовано, що позивач допустив порушення п.5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою КМУ №1078 від 17.07.2003 року, а саме: внаслідок невірного визначення базового місяця Фонд недонарахував індексацію щомісячних страхових виплат потерпілим особам та особам, які мають на це право в загальній сумі 168862,33 грн.. Так, у звіті форми №2-2 „Звіт про виконання кошторису доходів і видатків установи" касові та фактичні видатки за КЕКВ 1343.5 „Щомісячна грошова сума у разі часткової чи повної втрати працездатності, що компенсує відповідну частину втраченого заробітку потерпілого" занижено в 2008 році на суму 12774,74 грн., 2009 році на суму 34531,25 грн., 2010 році на суму 54613,90 грн., 9 міс. 2011 року на суму 66942,44 грн., що є порушенням п.1 ст.3 Закону України ,,Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні". З метою усунення виявлених під час ревізії порушень законодавства, відповідно до п.7 ст.10 Закону України ,,Про державну контрольно-ревізійну службу в Україні" Кременецька міжрайонна державна фінансова інспекція направила Фонду викладені у листі від 11.01.2012 №19-19-13-14/48 вимоги щодо проведення донарахування та виплати індексації щомісячних страхових виплат потерпілим особам та особам, які мають на це право, в сумі 168862,33 грн.. Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що державна фінансова інспекція у відповідності з вимогами чинного законодавства надіслала позивачу письмову вимогу щодо усунення порушень законодавства. Такі висновки суду першої інстанції, на думку апеляційного суду, не відповідають фактичним обставинам справи, нормам матеріального та є помилковими. Так, відповідно до ч.1 ст. 15 Закону України від 23 вересня 1999 року № 1105-XIV,,Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності" Фонд соціального страхування від нещасних випадків - некомерційна самоврядна організація, що діє на підставі статуту, який затверджується її правлінням. Згідно із пп. 5. 8 Порядку здійснення державного нагляду у сфері загальнообов'язкового державного соціального страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26 листопада 2003 року № 1845 (далі Порядок № 1845) планова або позапланова перевірка проводиться за розпорядженням керівника органу державного нагляду, в якому зазначається орган Фонду, що перевіряється, дата проведення, прізвища посадових осіб, які проводять перевірку, а також перелік питань, що підлягають перевірці, відповідно до компетенції органу державного нагляду. Державна фінансова інспекція перевіряє фінансову діяльність виконавчої дирекції Фонду та її робочих органів, а саме: перерахування, облік і цільове використання страхових коштів, матеріальних цінностей. їх збереження, стан і достовірність бухгалтерського обліку та фінансової звітності; розміщення тимчасово вільних коштів, у тому числі резерву коштів Фонду; використання і збереження державного та комунального майна, в тому числі переданого в користування. З огляду на викладене апеляційний суд погоджується з висновками суду першої інстанції щодо правомірності проведення відповідачем ревізії з питань цільового та законного використання коштів. Разом з тим, відповідно до частин 1-3 статті 27 Закону України ,,Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності" державний нагляд у сфері страхування від нещасного випадку здійснюють спеціально уповноважені центральні органи виконавчої влади. Спрямовує і координує роботу зазначених органів з цих питань Кабінет Міністрів України. Метою нагляду є контроль за додержанням страхувальниками та Фондом соціального страхування від нещасних випадків законодавства про страхування від нещасного випадку. Якщо Фондом соціального страхування від нещасних випадків прийнято рішення з порушенням законодавства про страхування від нещасного випадку або страхувальник не виконує вимог цього законодавства, органи державного нагляду, зазначені у частині першій цієї статті, вказують на допущені порушення та встановлюють строк для їх усунення. Якщо у строк, установлений органами державного нагляду, Фонд соціального страхування від нещасних випадків або страхувальник не усуне порушення, органи державного нагляду скасовують незаконне рішення з наступним відшкодуванням збитків за рахунок Фонду або страхувальника. Невиконання цієї вимоги тягне за собою встановлену законодавством відповідальність посадових осіб Фонду або страхувальника з подальшим виконанням вимог органів державного нагляду. Згідно із пунктом 2 Порядок № 1845 державний нагляд у сфері соціального страхування від нещасного випадку здійснюють Мінпраці, Держпромгірнагляд, Держфінінспекція. Здійснення державного нагляду в Автономній Республіці Крим та областях може бути покладено органами державного нагляду на відповідні територіальні органи. Державний нагляд здійснюється шляхом контролю за додержанням страхувальниками та Фондом соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань законодавства про страхування від нещасного випадку. Мінпраці є головним органом у системі органів державного нагляду щодо забезпечення здійснення державного нагляду за додержанням Фондом законодавства про страхування від нещасного випадку. Відповідно до пп.3 п.1 та п.6 Порядку №1845 контроль за додержанням страхувальниками законодавства про страхування від нещасного випадку здійснюється органами державного нагляду відповідно до законодавства та їх компетенції. Міністерство праці перевіряє питання додержання встановленого порядку щодо; управління страхуванням від нещасних випадків; здійснення страхування від нещасних випадків та проведення реєстрації страхувальників; розрахунку розміру, збирання та акумулювання страхових внесків страхувальників, у тому числі щодо обґрунтованості встановлення знижки до страхових внесків (за низький рівень травматизму, професійної захворюваності та належний стан охорони праці) чи надбавки (за високий рівень травматизму, професійної захворюваності та неналежний стан охорони праці) страхувальників; здійснення застрахованим та особам, які перебувають на їх утриманні, страхових виплат і надання соціальних послуг; виконання обов'язків, пов'язаних з координацією страхової діяльності. Пунктом 14 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року № 1078 передбачено, що роз'яснення щодо застосування цього Порядку надає Мінсоцполітики. Крім того, згідно із п. 19 Порядку проведення інспектування Державною фінансовою інспекцією. її територіальними органами, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 20 квітня 2006 року №550, якщо під час ревізії виявлено факти порушення законодавства, вжиття заходів щодо яких не належить до компетенції контролюючого органу (зокрема, з питань обігу готівки, валютних операцій, формування об'єкта та/або бази оподаткування, ціноутворення, управління державним майном, дотримання антимонопольного законодавства та інших), посадові особи контролюючого органу невідкладно письмово повідомляють про це керівнику контролюючого органу чи його заступнику, які забезпечують інформування відповідних державних органів про такі факти. Таким чином, Держфінінспекція, встановивши під час ревізії порушення чинного законодавства мала б звернутися до Міністерства праці та соціальної політики України, як органу до компетенції якого законодавством встановлено здійснення контролю за призначенням та виплатою допомоги, компенсацій та надання соціальних послуг у сфері страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, оскільки визначення базових місяців для проведення індексації відповідно до п. 14 Порядку проведення індексації грошових доходів населення від 17.07.2003 №1078, здійснює виключно Міністерство праці та соціальної політики України. Враховуючи викладене, апеляційний суд вважає, що Кременецька міжрайонна державна фінансова інспекція, надсилаючи позивачу вимогу, що ґрунтується на незгоді у здійсненні останнім спірної індексації з врахуванням роз'яснень Міністерства праці та соціальної політики України, яке є головним контролюючим органом з цих питань, перевищила свої повноваження. Рішення прийняте поза межами владних повноважень є протиправним, а тому підлягає скасуванню. Суд першої інстанції належної оцінки наведеним обставинам не дав, а тому дійшов помилкового висновку щодо правомірності оскарженої вимоги. Статтею 159 КАС України визначено, що судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. В силу п.4 ч.1 ст. 202 КАС України підставами для скасування постанови або ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є порушення норм матеріального чи процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання. Оскільки суд першої інстанції допустився помилки в частині застосування норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення питання, апеляційний суд визнає необхідним апеляційну скаргу задовольнити, постанову суду першої інстанції скасувати та прийняти нову постанову, якою задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Результат розгляду: granted