Рішення адміністративного суду від 2014-01-30 00:00:00+02

08 січня 2014 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Орландо-А» до Державної податкової інспекції у Заводському районі м. Запоріжжя Головного управління Міндоходів у Запорізькій області, в якому позивач просить: - визнати протиправними дії Державної податкової інспекції у Заводському районі м. Запоріжжя Головного управління Міндоходів у Запорізькій області щодо проведення перевірки Товариства з обмеженою відповідальністю «Орландо-А» (код ЄДРПОУ 38626204), в результаті якої було складено акт №387/2200/38626204 від 31.10.2013 про результати документальної виїзної перевірки ТОВ «Орландо-А» (код ЄДРПОУ 38626204) з питання дотримання вимог діючого податкового законодавства з податку на додану вартість при взаємовідносинах з ТОВ «Базіс-Вент» (код ЄДРПОУ 37571778) за липень 2013 року; - визнати протиправними дії Державної податкової інспекції у Заводському районі м. Запоріжжя Головного управління Міндоходів у Запорізькій області щодо виключення (коригування), на підставі акту №387/2200/38626204 від 31.10.2013 про результати документальної виїзної перевірки ТОВ «Орландо-А» (код ЄДРПОУ 38626204) з питань дотримання вимог діючого податкового законодавства з податку на додану вартість при взаємовідносинах з ТОВ «Базіс-Вент» (код ЄДРПОУ 37571778) за липень 2013 року, з електронної бази даних «Автоматизована система співставлення Інформаційної системи Міністерства доходів і зборів України «Податковий блок» та інших електронних баз даних суми податкового кредиту та податкових зобов'язань з податку на додану вартість, які визначені ТОВ «Орландо-А» у податкових деклараціях; - зобов'язати Державну податкову інспекцію у Заводському районі м. Запоріжжя Головного управління Міндоходів у Запорізькій області відновити в електронній базі даних «Автоматизована система співставлення Інформаційної системи Міністерства доходів і зборів України «Податковий блок» показники податкової звітності ТОВ «Орландо-А» (код 38626204), зазначених останнім в податкових деклараціях за червень, липень 2013 року. Обґрунтовуючи заявлений адміністративний позов, позивач зазначає, що відповідачем проведено документальну виїзну перевірку ТОВ «Орландо-А», за результатами якої складено акт № 387/2200/38626204 від 31.10.2013 про результати документальної виїзної перевірки ТОВ «Орландо-А» (код ЄДРПОУ 38626204) з питань дотримання вимог діючого податкового законодавства з податку на додану вартість при взаємовідносинах з ТОВ «Базіс-Вент» (код ЄДРПОУ 37571778) за липень 2013 року. У вказаному акті зазначено, що місцезнаходження позивача не встановлено, однак позивач з такими висновками податкового органу не погоджується та зазначає, що знаходиться та веде господарську діяльність тільки за юридичною адресою. Також, згідно вказаного акту відповідачем встановлено відсутність у ТОВ «ФЬОСТМАРІН» (постачальника позивача) об'єкта оподаткування по операціях з придбання товарів (послуг) у підприємств-постачальників та покупців, а також по операціях з продажу цих товарів (послуг) підприємствам-покупцям за червень 2013 року в розумінні ст.ст. 22, 135, 138, 185, 188 Податкового кодексу України. Відтак, фінансово-господарська діяльність ТОВ « Орландо-А» з придбання товарів/послуг у квітні-червні 2013 року у вказаного контрагента та продажу товарів/послуг ТОВ «Орландо-А» у липні 2013 року ТОВ «Базіс-Вент» не підтверджена відповідачем, отже правочини, укладені між ТОВ «ФЬОСТМАРІН» у червні 2013 року з контрагентами не створюють юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з їх недійсністю. Позивач наголошує, що показники податкового кредиту та податкових зобов'язань конкретного платника податків, які відображаються в Деталізованій базі співставлення показників податкового кредиту та податкових зобов'язань , формуються на підставі показників, згідно поданих таким платником податкових декларацій з ПДВ з додатком № 5, і повинні їм відповідати. Відтак, самостійна зміна відповідачем даних в «Деталізованій базі співставлення показників податкового кредиту та податкових зобов'язань» позивача на підставі акту перевірки, без прийняття податкового повідомлення-рішення та без зміни цих показників самим позивачем шляхом подання декларацій (розрахунків) порушує права та інтереси позивача, оскільки останній, як платник податків, має право розраховувати на те, що задекларовані ним в податкових деклараціях дані податкових зобов'язань та податкового кредиту відповідають показникам централізованої бази даних податкової звітності. Також позивач відзначає, що жодних направлень та наказів на проведення перевірки від відповідача не отримував. Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 09.01.2014 відкрито провадження у справі № 804/169/14 та призначено її до розгляду на 23.01.2014. 23.01.2014 розгляд справи відкладено на 30.01.2014, у зв'язку з неявкою відповідача у судове засідання. У судове засідання 30.01.2014 відповідач не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений судом належним чином, що підтверджується відміткою повноважного представника відповідача про отримання судової повістки, яка міститься в матеріалах справи. До суду надійшли письмові заперечення відповідача на адміністративний позов від 27.01.2014 б/н. Заперечуючи проти заявленого позову, відповідач зазначив, що 16.09.2013 позивачу вручено запит щодо надання пояснень та документального підтвердження щодо формування податкових зобов'язань за липень 2013 року, а саме: включення до складу податкових зобов'язань сум ПДВ ТОВ «Базіс-Вент», однак позивачем запитувані документи надані не в повному обсязі (не надано платіжних документів та товарно-транспортних накладних). До того ж підставою для проведення перевірки діяльності позивача стало отримання від ДПІ у Солом'янському районі Головного управління Міндоходів у м. Києві матеріалів щодо результатів діяльності контрагента позивача - ТОВ «ФЬОСТМАРІН» у червні 2013 року. За наведених обставин, у податкового органу були наявні всі підстави для здійснення перевірки діяльності позивача. На підставі акту №387/2200/38626204 від 31.10.2013, складеного за результатами перевірки ТОВ «Орландо-А», контролюючим органом проведено коригування показників податкового кредиту та податкових зобов'язань в своїх електронних базах. За результатами перевірки податкові повідомлення-рішення не приймались. Також відповідач зазначив, що Система автоматизованого співставлення податкових зобов'язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів є програмним продуктом, створеним для внутрішнього використання органами державної податкової служби для обробки зібраної інформації в автоматизованому режимі. Внесення відповідачем змін до Системи автоматизованого співставлення податкових зобов'язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів не порушують прав позивача, оскільки не тягнуть за собою будь-яких юридичних наслідків, збільшення податкового зобов'язання, тощо. За таких обставин, відповідач просив в задоволенні адміністративного позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Орландо-А» відмовити в повному обсязі. У судовому засіданні 30.01.2014 представник позивача заявлені позовні вимоги підтримав, просив задовольнити їх в повному обсязі та звернувся до суду із клопотанням про розгляд справи в порядку письмового провадження. Відповідно до частини 4 статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України, особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Згідно ч. 6 статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України якщо немає перешкод для розгляду справи в судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта. З огляду на викладене, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи за відсутності сторін у порядку письмового провадження. Суд, дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується адміністративний позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду і вирішення справи по суті, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування норм матеріального та процесуального права, вважає позовні вимоги такими, що підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Як встановлено судом та підтверджується наявними матеріалами справи, Товариство з обмеженою відповідальністю «Орландо-А» (код ЄДРПОУ 38626204) перебуває на податковому обліку у Державній податковій інспекції у Заводському районі м. Запоріжжя Головного управління Міндоходів у Запорізькій області з 21.03.2013 за № 08251351826. Державною податковою інспекцією у Заводському районі м. Запоріжжя Головного управління Міндоходів у Запорізькій області проведено документальну виїзну перевірку позивача, за результатами якої складено акт №387/2200/38626204 від 31.10.2013 про результати документальної виїзної перевірки ТОВ «Орландо-А» (код ЄДРПОУ 38626204) з питань дотримання вимог діючого податкового законодавства з податку на додану вартість при взаємовідносинах з ТОВ «Базіс-Вент» (код ЄДРПОУ 37571778) за липень 2013 року. Щодо заявлених позовних вимог про визнання протиправними дій Державної податкової інспекції у Заводському районі м. Запоріжжя Головного управління Міндоходів у Запорізькій області щодо проведення перевірки ТОВ «Орландо-А» (код ЄДРПОУ 38626204), в результаті якої було складено акт №387/2200/38626204 від 31.10.2013 про результати документальної виїзної перевірки ТОВ «Орландо-А» (код ЄДРПОУ 38626204) з питань дотримання вимог діючого податкового законодавства з податку на додану вартість при взаємовідносинах з ТОВ «Базіс-Вент» (код ЄДРПОУ 37571778) за липень 2013 року, суд зазначає наступне. Згідно пп. 20.1.4. п. 20.1 ст. 20 Податкового кодексу України (далі - ПК України) контролюючі органи мають право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення. Пунктом 75.1. ст. 75 ПК України визначено, що контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки. Відповідно до пп. 75.1.2. п. 75.1 ст. 75 ПК України документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов'язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків. Документальною виїзною перевіркою вважається перевірка, яка проводиться за місцезнаходженням платника податків чи місцем розташування об'єкта права власності, стосовно якого проводиться така перевірка. Документальною невиїзною перевіркою вважається перевірка, яка проводиться в приміщенні контролюючого органу. Відповідно до п. 78.8. ст. 78 ПК України порядок оформлення результатів документальної позапланової перевірки встановлено статтею 86 цього Кодексу Стаття 78 ПК України визначає умови за наявності яких може бути проведена документальна позапланова перевірка та встановляє порядок її проведення. Так документальна позапланова перевірка здійснюється за наявності хоча б однієї з таких обставин: за наслідками перевірок інших платників податків або отримання податкової інформації виявлено факти, що свідчать про можливі порушення платником податків податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на органи державної податкової служби, якщо платник податків не надасть пояснення та їх документальні підтвердження на обов'язковий письмовий запит органу державної податкової служби протягом 10 робочих днів з дня отримання запиту. Судом встановлено, що на підставі даних Державної податкової інспекції у Солом'янському районі Головного управління Міндоходів у м. Києві щодо діяльності ТОВ «ФЬОСТМАРІН» (підприємство, яке у червні 2013 року було постачальником позивача) у відповідача виникла необхідність здійснити перевірку діяльності ТОВ «Орландо-А» стосовно подальшої реалізації у липні 2013 року в адресу ТОВ «Базіс-Вент» придбаних у ТОВ «ФЬОСТМАРІН» товарів/робіт/послуг. В акті перевірки №387/2200/38626204 від 31.10.2013 співробітником Державної податкової інспекції у Заводському районі м. Запоріжжя Головного управління Міндоходів у Запорізькій області зазначено, що 16.09.2013 підприємству позивача вручено запит №1367/10/08-25-22-011 про надання пояснень та документального підтвердження щодо формування податкових зобов'язань за липень 2013 року, а саме: включення до складу податкових зобов'язань сум з ПДВ ТОВ «Базіс-Вент» (код ЄДРПОУ 37571778) на суму 89572,8 грн. а також документальне підтвердження придбання реалізованого товару на адресу ТОВ «Базіс-Вент» (код ЄДРПОУ 37571778). Підприємством на виконання запиту було надано пояснення та їх документальне підтвердження, проте не було надано відповідачу платіжні документи та товарно-транспортні накладні. З метою вручення копії наказу № 201 від 30.10.2013 та направлень № 72 та № 73 від 30.10.2013 співробітниками відповідача було здійснено вихід за юридичною адресою позивача: м. Запоріжжя, вул. Діагональна, 7, але на момент виходу за вищевказаною адресою встановлено, що посадові особи ТОВ «Орландо-А» відсутні, про що складено акт №9/08-25-22/38626204 від 30.10.2013. Згідно довідки про встановлення фактичного місцезнаходження платника податків №236/7/08-26-07-04 від 30.10.2013, отриманої від оперативного відділу ДПІ у Жовтневому районі м. Запоріжжя, місцезнаходження платника податків ТОВ «Орландо-А» не встановлено. На підставі направлень № 72 та № 73 від 30.10.2013 та наказу №201 від 30.10.2013 відповідачем було здійснено заходи щодо проведення документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «Орландо-А» (код ЄДРПОУ 38626204) з питань дотримання вимог діючого податкового законодавства з податку на додану вартість при взаємовідносинах з ТОВ «Базіс-Вент» (код ЄДРПОУ 37571778) за липень 2013 року. Згідно п. 86.1. ст. 86 ПК України результати перевірок (крім камеральних та електронних перевірок) оформлюються у формі акта або довідки, які підписуються посадовими особами контролюючого органу та платниками податків або їх законними представниками (у разі наявності). У разі встановлення під час перевірки порушень складається акт. Якщо такі порушення відсутні, складається довідка. За результатами проведеної перевірки відповідачем складено акт № 387/2200/38626204 від 31.10.2013 про результати документальної виїзної перевірки ТОВ «Орландо-А» (код ЄДРПОУ 38626204) з питань дотримання вимог діючого податкового законодавства з податку на додану вартість при взаємовідносинах з ТОВ «Базіс-Вент» (код ЄДРПОУ 37571778) за липень 2013 року. Згідно висновків даного акту перевіркою ТОВ «Орландо-А» встановлено відсутність об'єктів оподаткування по операціях з придбання товарів/послуг за червень 2013 року та продажу товарів (послуг) за липень 2013 року в розумінні ст. ст.135,138,185,188 ПК України. На підставі аналізу положень податкового законодавства, суд зазначає, що результати перевірок податковими органами оформлюються у формі акта або довідки. У разі встановлення під час перевірки порушень складається акт, а у разі відсутності порушень - довідка. Відповідно до пункту 1 частини другої статті 17 Кодексу адміністративного судочинства України компетенція адміністративних судів поширюється на спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності. Обов'язковою ознакою нормативно-правового акта чи правового акта індивідуальної дії, а також відповідних дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень є створення ними юридичних наслідків у формі прав, обов'язків, їх зміни чи припинення. Згідно п. 1.4, 1.5 Порядку оформлення результатів документальних перевірок щодо дотримання податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на органи державної податкової служби, платниками податків - фізичними особами, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 14.03.2013 № 395, акт - службовий документ, який підтверджує факт проведення перевірки і є носієм доказової інформації про виявлені порушення вимог податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотримання якого покладено на органи державної податкової служби. Акт перевірки повинен містити систематизований виклад виявлених під час перевірки фактів порушень норм податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на органи державної податкової служби. Відповідно до частини 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження. Зазначений принцип полягає у захисті порушеного права від порушення, що вже відбулося, тобто в наявності матеріально-правового інтересу позивача відносно дій (бездіяльності) суб'єкта владних повноважень. Виключення з такої передумови для оскарження рішень (дій, бездіяльності), як наявність порушеного права, нормами Кодексу адміністративного судочинства України передбачена для справ щодо оскарження нормативно - правових актів, які можуть оскаржувати ті особи, щодо яких можливе застосування акту. Однією з Конституційних засад судочинства є поширення юрисдикції судів на всі правовідносини, що виникають у державі, згідно з частиною другою статті 124 Конституції України. На підставі викладеного, суд доходить висновків, що у випадку оскарження позивачем рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень, які не порушують прав або охоронюваних Законом інтересів позивача, або не підлягають судовому оскарженню взагалі, суд повинен відмовити у задоволенні позову. Закриття провадження судом вбачається можливим тільки у випадку відсутності владних повноважень відповідача, або у випадку прямого визначення Законом іншої юрисдикції заявлених вимог. Оскільки іншого порядку оскарження дій органів ДПС України чинним законодавством не встановлено, суд доходить висновків про відсутність підстав для закриття провадження у справі. Отже, оскільки оспорюваний акт перевірки лише фіксує факт правопорушення та не має правового значення у розумінні пункту 1 частини першої статті 17 Кодексу адміністративного судочинства України, жодних обов'язків для платника податків він не встановлює, позовні вимоги в цій частині задоволенню не підлягають. З огляду на вищевикладене, враховуючи те, що судом не встановлено, а позивачем не доведено те, що відповідачем вчинено протиправні дії, в результаті яких було складено акт №387/2200/38626204 від 31.10.2013 про результати документальної виїзної перевірки ТОВ «Орландо-А» (код ЄДРПОУ 38626204) з питань дотримання вимог діючого податкового законодавства з податку на додану вартість при взаємовідносинах з ТОВ «Базіс-Вент» (код ЄДРПОУ 37571778) за липень 2013 року, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог у цій частині. Щодо решти позовних вимог про визнання протиправними дій Державної податкової інспекції у Заводському районі м. Запоріжжя Головного управління Міндоходів у Запорізькій області щодо виключення (коригування), на підставі акту №387/2200/38626204 від 31.10.2013 про результати документальної виїзної перевірки ТОВ «Орландо-А» (код ЄДРПОУ 38626204) з питань дотримання вимог діючого податкового законодавства з податку на додану вартість при взаємовідносинах з ТОВ «Базіс-Вент» (код ЄДРПОУ 37571778) за липень 2013 року, з електронної бази даних «Автоматизована система співставлення Інформаційної системи Міністерства доходів і зборів України «Податковий блок» та інших електронних баз даних суми податкового кредиту та податкових зобов'язань з податку на додану вартість, які визначені ТОВ «Орландо-А» у податкових деклараціях та зобов'язання Державної податкової інспекції у Заводському районі м. Запоріжжя Головного управління Міндоходів у Запорізькій області відновити в електронній базі даних «Автоматизована система співставлення Інформаційної системи Міністерства доходів і зборів України «Податковий блок» показники звітності ТОВ «Орландо-А» (код 38626204), зазначені останнім в податкових деклараціях за червень, липень 2013 року, суд виходить з наступного. Судом встановлено, що відповідачем проведено документальну виїзну перевірку позивача, за результатами якої складено акт №387/2200/38626204 від 31.10.2013 про результати документальної виїзної перевірки ТОВ «Орландо-А» (код ЄДРПОУ 38626204) з питань дотримання вимог діючого податкового законодавства з податку на додану вартість при взаємовідносинах з ТОВ «Базіс-Вент» (код ЄДРПОУ 37571778) за липень 2013 року». Згідно означеного акта встановлено нереальність проведення господарських операцій позивача з його контрагентами постачальниками та контрагентами - покупцями, зокрема, у контрагента-постачальника позивача - ТОВ «ФЬОСТМАРІН» встановлено відсутність трудових, матеріальних ресурсів, виробничих потужностей, транспортних засобів, крім того, не встановлено факту передачі товарів (робіт/послуг) від продавця, у зв'язку з відсутністю актів приймання-передачі товару (робіт/послуг), видаткових накладних, довіреностей, документів, що засвідчують транспортування, зберігання товарів. Вказана обставина унеможливлює, на думку податкового органу, подальшу реалізацію товарів/послуг позивачем до його контрагента-покупця ТОВ «Базіс-Вент», відтак відповідач зазначив, що по вказаним операціям рух товарів лише формально декларувався, а факт придбання та подальшої реалізації таких товарів/послуг був відсутній, тому вказані операції не мають економічно розумної мети, носять ознаки нереальності та не спричиняють ніяких правових наслідків, окрім тих, що пов'язані з їх нереальністю. Таким чином, податковий кредит, сформований по вказаним господарським операціям, відповідачем не підтверджено. Позивачем до податкового органу подано додаток 1 до податкової декларації з ПДВ «Розрахунок коригування сум податку на додану вартість до податкової декларації з податку на додану вартість» від 17.10.2013 № 9065700509, в якому ТОВ «Орландо-А» самостійно відкоригувало значення податкового кредиту по взаємовідносинам з контрагентом ТОВ «ФЬОСТМАРІН» на суму ПДВ 1212690,00 грн. та віднесло означену суму до складу податкового кредиту за рахунок наступних контрагентів: ТОВ «Союз-Експо», ТОВ «Експо Дон», ТОВ «Хімзернотрейд». Судом встановлено, що саме на підставі акту перевірки № 387/2200/38626204 від 31.10.2013, відповідачем було здійснено коригування даних щодо податкового кредиту та податкових зобов'язань ТОВ «Орландо-А» за період червень-липень 2013 року у своїх електронних базах даних, зокрема, у базі даних «Автоматизована система співставлення Інформаційної системи Міністерства доходів і зборів України «Податковий блок», що підтверджується роздруківкою з електронної бази податкового органу, яка міститься в матеріалах справи. Система автоматизованого співставлення податкових зобов'язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів на рівні ДПА України є програмним продуктом, який було розроблено для реалізації Порядку взаємодії органів державної податкової служби при опрацюванні розшифровок податкових зобов'язань та податкового кредиту з податку на додану вартість у розрізі контрагентів, затвердженого наказом Державної податкової адміністрації України від 18.04.2008 № 266. Суд зазначає про те, що процес зіставлення даних податкової звітності з ПДВ у розрізі контрагентів є формальним рівнем податкового контролю, на стадії якого податковий орган фактично порівнює задекларовані контрагентами кореспондуючі суми податкових зобов'язань та податкового кредиту з метою оперативного виявлення платників, що підлягають документальній перевірці. Зазначений етап контрольно-перевірочної роботи не передбачає здійснення податковим органом оцінки дотримання платником вимог податкового законодавства та аналізу змісту та характеру правовідносин, що стали підставою для формування даних податкового обліку платника. Адже питання правильності відображення платником в обліку проведених господарських операцій досліджуються податковим органом при проведенні податкової перевірки платника з дослідженням фінансово-господарських документів, пов'язаних з нарахуванням і сплатою податку. Сама по собі здійснена відповідачем кваліфікація операцій не може слугувати підставою для внесення змін до Системи автоматизованого співставлення податкових зобов'язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів на рівні ДПА України. Висновок щодо правильності (або недостовірності) задекларованих платником даних податкового обліку як підстави для внесення змін до вказаної бази даних може бути зроблений податковим органом після визначення платникові податкових зобов'язань та їх узгодження у встановленому законом порядку. Слід також наголосити, що у податковому праві визнається критерій добросовісності платника, який передбачає законність дій платника у сфері податкових правовідносин (у тому числі і щодо формування даних податкового обліку), доки це не спростовано у порядку, встановленому Податковим кодексом України. Наведене також виключає можливість застосування до платника негативних правових наслідків (зокрема, у вигляді вилучення з електронної бази даних задекларованих ним показників) до моменту донарахування платникові податкового зобов'язання в порядку статті 54 Податкового кодексу України та його узгодження. Пунктом 58.1. ст. 58 ПК України, визначено, що у разі коли сума грошового зобов'язання платника податків, передбаченого податковим або іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, розраховується контролюючим органом відповідно до статті 54 цього Кодексу (крім декларування товарів, передбаченого для громадян), або у разі коли за результатами перевірки контролюючий орган встановлює факт невідповідності суми бюджетного відшкодування сумі, заявленій у податковій декларації, або зменшує розмір задекларованого від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток або від'ємного значення суми податку на додану вартість, розрахованого платником податків відповідно до розділу V цього Кодексу, такий контролюючий орган надсилає (вручає) платнику податків податкове повідомлення-рішення. Податкове повідомлення-рішення містить підставу для такого нарахування (зменшення) податкового зобов'язання та/або зменшення (збільшення) суми бюджетного відшкодування та/або зменшення від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток або від'ємного значення суми податку на додану вартість; посилання на норму цього Кодексу та/або іншого закону, контроль за виконанням якого покладено на контролюючі органи, відповідно до якої був зроблений розрахунок або перерахунок грошових зобов'язань платника податків; суму грошового зобов'язання, що повинен сплатити платник податку; суму зменшеного (збільшеного) бюджетного відшкодування та/або зменшення від'ємного значення результатів господарської діяльності або від'ємного значення суми податку на додану вартість; граничні строки сплати грошового зобов'язання та/або строки виправлення платником податків показників податкової звітності; попередження про наслідки несплати грошового зобов'язання або внесення виправлень до показників податкової звітності в установлений строк; граничні строки, передбачені цим Кодексом для оскарження податкового повідомлення-рішення. До податкового повідомлення-рішення додається розрахунок податкового зобов'язання та штрафних (фінансових) санкцій. Згідно п. 1.2. Порядку направлення органами державної податкової служби податкових повідомлень-рішень платникам податків, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 28.11.2012 № 1236, відповідно до цього Порядку органи державної податкової служби складають та направляють (вручають) платникам податків податкові повідомлення-рішення про нарахування (зменшення) грошового зобов'язання, зменшення (збільшення) суми бюджетного відшкодування та/або зменшення від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток або від'ємного значення суми податку на додану вартість. З аналізу вищенаведених норм випливає, що підставою для коригування податкових зобов'язань, податкового кредиту та бюджетного відшкодування є податкове повідомлення-рішення, складене на підставі акту, і саме податкове повідомлення рішення є актом індивідуальної дії, який встановлює обов'язки для платника податків. За таких обставин, суд доходить до висновку про незаконність дій відповідача щодо коригування в податкових електронних базах даних податкових органів, в тому числі і в базах «Автоматизована система співставлення Інформаційної системи Міністерства доходів і зборів України «Податковий блок» та їх підсистемах, показників податкового кредиту та податкових зобов'язань з ПДВ ТОВ «Орландо-А» в розрізі контрагентів на підставі акту №387/2200/38626204 від 31.10.2013 без винесення податкового повідомлення - рішення. Аналогічну позицію займає і Вищий адміністративний суд України в ухвалі від 13.02.2013 року по справі № К/9991/74156/12 (номер у ЄДРСР 29332909). Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України. Частиною третьою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку. Згідно з частиною першою статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову ( ч. 2 ст. 71 КАС України). Враховуючи те, що відповідач протиправно провів коригування показників податкової звітності ТОВ «Орландо-А», суд дійшов висновку про зобов'язання відповідача вчинити певні дії, а саме: зобов'язати Державну податкову інспекцію у Заводському районі м. Запоріжжя Головного управління Міндоходів у Запорізькій області відновити в електронній базі даних «Автоматизована система співставлення Інформаційної системи Міністерства доходів і зборів України «Податковий блок» показники податкової звітності ТОВ «Орландо-А» (код 38626204), зазначені останнім в податкових деклараціях за червень, липень 2013 року. Згідно з частиною третьою статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) визначено, якщо адміністративний позов задоволено частково, судові витрати, здійснені позивачем, присуджуються йому відповідно до задоволених вимог, а відповідачу - відповідно до тієї частини вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Виходячи з цього, суд вважає за необхідне присудити з Державного бюджету України на користь позивача судові витрати з оплати судового збору у розмірі 48,72 грн.

Результат розгляду: partial