Рішення адміністративного суду від 2014-03-19 00:00:00+02

До Київського окружного адміністративного суду звернулась Бориспільська об'єднана державна податкова інспекція Головного управління Міндоходів у Київській області з позовом до фізичної особи-підприємця [PERSON] про припинення підприємницької діяльності. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що відповідач перебуває на податковому обліку в Бориспільській ОДПІ ГУ Міндоходів у Київській області, проте податкову звітність відповідач не подає до податкового органу з ІІІ кварталу 2006 року, тобто більше року, що відповідно до частини другої статті 46 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців» є підставою для припинення підприємницької діяльності. Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 19.02.2014 відкрито скорочене провадження у справі та запропоновано відповідачу, у разі невизнання адміністративного позову, у десятиденний строк з дня одержання ухвали про відкриття скорочено провадження, надати суду письмові заперечення проти позову та докази на підтвердження цих заперечень або заяву про визнання позову. Відповідач, повідомлений належним чином про відкриття скороченого провадження в адміністративній справі, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення № 0113317813154 від 01.03.2014, заперечень або відзиву на позовну заяву у запропонований десятиденний строк з моменту отримання ухвали про відкриття провадження у справі, до суду не подав. Розглянувши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] зареєстрована як фізична особа-підприємець 13.04.2006, як платник податків відповідач перебуває на обліку в Бориспільській ОДПІ ГУ Міндоходів у Київській області з 14.04.2006 за № 2380-04. Відповідно до підпункту 16.1.3 пункту 16.1 статті 16 Податкового кодексу України, платник податків зобов'язаний подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством, декларації, звітність та інші документи, пов'язані з обчисленням і сплатою податків та зборів. Згідно з підпунктом 41.1.1 пункту 41.1 статті 41 Податкового кодексу України, контролюючими органами є органи державної податкової служби - щодо податків, які справляються до бюджетів та державних цільових фондів, крім зазначених у підпункті 41.1.2 цього пункту, а також стосовно законодавства, контроль за дотриманням якого покладається на органи державної податкової служби. Пунктом 46.1 статті 46 Податкового кодексу України визначено, що податкова декларація, розрахунок - документ, що подається платником податків (у тому числі відокремленим підрозділом у випадках, визначених цим Кодексом) контролюючому органу у строки, встановлені законом, на підставі якого здійснюється нарахування та/або сплата податкового зобов'язання, чи документ, що свідчить про суми доходу, нарахованого (виплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, суми утриманого та/або сплаченого податку. Згідно з пунктом 49.1 статті 49 Податкового кодексу України, податкова декларація подається за звітний період в установлені цим Кодексом строки органу державної податкової служби, в якому перебуває на обліку платник податків. Відповідно до довідки, виданої Бориспільською ОДПІ ГУ Міндоходів у Київській області від 07.02.2014 № 50/Г/17-123, відповідач не подає податкової звітності починаючи з ІІІ кварталу 2006 року. Тобто, строк, упродовж якого відповідач не подає звітність до податкового органу, перевищує один рік. Згідно з довідкою позивача від 07.02.2014 № 27/9/17, станом на день подання позову у відповідача відсутня заборгованість по податкових платежах та зборах. Згідно з частиною другою статті 46 Закону України від 15.05.2003 № 755-ІУ «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців», підставами для постановлення судового рішення про припинення підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця є, в тому числі, неподання протягом року органам державної податкової служби податкових декларацій, документів фінансової звітності відповідно до закону. Відповідно до підпункту 20.1.12 пункту 20.1 статі 20 Податкового кодексу України, органи державної податкової служби мають право у випадках, встановлених законом, звертатися до суду щодо припинення юридичної особи та припинення підприємницької діяльності фізичною особою - підприємцем та/або про визнання недійсними установчих (засновницьких) документів суб'єктів господарювання. Отже, враховуючи неподання відповідачем більше року органам державної податкової служби документів фінансової звітності та відсутність у відповідача заборгованості по сплаті податкових платежів, а також право органів державної податкової служби на звернення до суду із позовною заявою про припинення підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця, позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до частини першої статті 49 Закону України від 15.05.2003 № 755-IV «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців», суд, який постановив рішення про припинення підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця, у тому числі рішення про визнання фізичної особи - підприємця недієздатною або про обмеження її цивільної дієздатності, в день набрання таким рішенням законної сили направляє його копію державному реєстратору за місцем реєстрації фізичної особи - підприємця для внесення до Єдиного державного реєстру запису про судове рішення щодо припинення підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця. Оскільки спір вирішено на користь суб'єкта владних повноважень, звільненого від сплати судового збору, а також за відсутності витрат позивача - суб'єкта владних повноважень, пов'язаних із залученням свідків та проведенням судових експертиз, судові витрати стягненню з відповідача не підлягають.

Результат розгляду: granted