Рішення адміністративного суду від 2014-02-13 00:00:00+02

Постановою Окружного адміністративного суду АР Крим від 07 листопада 2013 року у справі № 801/9474/13-а адміністративний позов [PERSON] до Кримської митниці Міндоходів про визнання рішення незаконним та спонукання до виконання певних дій було задоволено частково. Визнано протиправною відмову Кримської митниці Міндоходів в митному оформленні автомобіля марки AUDI A4 1.8T QUATTRO, номер кузова [NUMBER], 2001 року виробництва, зі звільненням від оподаткування, як такого, що ввозиться у зв'язку з переселенням на постійне проживання в Україну [PERSON], викладену у листі № 17/904 від 11.07.2013 року; зобов'язано Кримську митницю Міндоходів повторно розглянути заяву [PERSON] від 10.07.2013 року щодо митного оформлення автомобіля марки AUDI A4 1.8T QUATTRO, номер кузова [NUMBER], 2001 року виробництва, у зв'язку з переселенням на постійне проживання в Україну. В задоволенні решти позовних вимог було відмовлено. Судом також вирішено питання щодо розподілу судових витрат по справі. Не погодившись з постановою суду першої інстанції, відповідач звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати постанову Окружного адміністративного суду АР Крим, прийняти нове судове рішення, яким залишити позов без розгляду. Апеляційна скарга мотивована тим, що в Окружному адміністративному суді АР Крим розглянута аналогічна справа про спір між тими самими сторонами, про той самий предмет із тих самих підстав, а саме: постановою Окружного адміністративного суду АР Крим від 01.10.2013 року по справі № 801/7181/13-а позивачу було відмовлено в задоволенні позову про зобов'язання провести митне оформлення автомобіля у зв'язку із переїздом на постійне проживання в Україну. Крім того, відповідач посилається на обставини справи та положення Митного кодексу України. У судовому засіданні представник відповідача підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити. Позивач та його представник у судовому засіданні проти апеляційної скарги заперечували, вважав, що судове рішення суду першої інстанції відповідає вимогам закону та ухвалено на підставі повного з'ясування обставин справи, що мають значення для справи. У письмових запереченнях на апеляційну скаргу позивач висловив свою правову позицію щодо незгоди з апеляційною скаргою, просив відмовити у задоволенні апеляційної скарги та залишити судове рішення суду першої інстанції без змін. Колегія суддів, заслухавши у відкритому судовому засіданні пояснення представників сторін, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування Окружним адміністративним судом АР Крим норм матеріального та процесуального права, вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. З матеріалів справи вбачається, що позивач звернувся до відповідача із заявою від 10.07.2013 року в якій просив роз'яснити йому: чи може він оформити належний автомобіль марки AUDI A4 1.8T QUATTRO, номер кузова [NUMBER], 2001 року виробництва, з наданням пільг у зв'язку із переїздом на постійне місто проживання в України. Одночасно позивач пояснив, що раніше не мав можливості зняти з обліку автомобіль у зв'язку із хворобою його дитини - інваліда 1 групи. До заяви позивачем було додано низку документів, які, на його думку, необхідні для надання роз'яснення з визначеного питання. Вказана заява позивача була розглянута відповідачем, на що йому була надана відповідь листом від 11.07.2013 року за № 17/904. У наданій відповіді відповідач зазначив, що не вбачає підстав для продовження строку ввезення зазначеного у заяві автомобіля на митну територію України із звільненням від оподаткування митними платежами, посилаючись на положення пункту 4 частини 1 статті 4, пункту 3 частини 10 статті 374 Митного кодексу України та надані позивачем до заяви документи. Відповідно до частини 2 статті 1 Митного кодексу України відносини, пов'язані із справлянням митних платежів, регулюються цим Кодексом, Податковим кодексом України та іншими законами України з питань оподаткування. Відповідно до пунктів 20, 21 частини 1 статті 4 Кодексу митна декларація - заява встановленої форми, в якій особою зазначено митну процедуру, що підлягає застосуванню до товарів, та передбачені законодавством відомості про товари, умови і способи їх переміщення через митний кордон України та щодо нарахування митних платежів, необхідних для застосування цієї процедури; митна процедура - зумовлені метою переміщення товарів через митний кордон України сукупність митних формальностей та порядок їх виконання. Згідно частини 1 статті 248 Митного кодексу України митне оформлення розпочинається з моменту подання органу доходів і зборів декларантом або уповноваженою ним особою митної декларації або документа, який відповідно до законодавства її замінює, та документів, необхідних для митного оформлення, а в разі електронного декларування - з моменту отримання органом доходів і зборів від декларанта або уповноваженої ним особи електронної митної декларації або електронного документа, який відповідно до законодавства замінює митну декларацію. Відповідно до частини 1 та 4 статті 377 Митного кодексу України товари за товарними позиціями 8701 - 8707, 8711, 8716 згідно з УКТ ЗЕД, які підлягають державній реєстрації, при ввезенні громадянами на митну територію України або надходженні на митну територію України на адресу громадян у несупроводжуваному багажі або вантажних відправленнях для вільного обігу, незалежно від їх вартості, підлягають письмовому декларуванню та митному оформленню в порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, з оподаткуванням ввізним митом за повними ставками Митного тарифу України, акцизним податком і податком на додану вартість за ставками, встановленими Податковим кодексом України. З метою запобігання незаконному обігу транспортних засобів на території України між центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, та державними органами з безпеки дорожнього руху здійснюється автоматизований обмін інформацією про транспортні засоби, що перетинають державний кордон України, стосовно митного оформлення та державної реєстрації таких транспортних засобів. Згідно частини 5 статті 380 Кодексу тимчасово ввезені транспортні засоби особистого користування повинні бути вивезені за межі митної території України з дотриманням строків, установлених відповідно до вимог цього Кодексу, або поміщені у митні режими відмови на користь держави, знищення або руйнування чи можуть бути оформлені для вільного обігу на митній території України за умови сплати митних платежів, які відповідно до закону підлягають сплаті при імпорті таких транспортних засобів. Відповідно до частин 1 та 2 статті 256 Митного кодексу України відмова у митному оформленні - це письмове вмотивоване рішення органу доходів і зборів про неможливість здійснення митного оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через невиконання декларантом або уповноваженою ним особою умов, визначених цим Кодексом. У рішенні про відмову у митному оформленні повинні бути зазначені причини відмови та наведені вичерпні роз'яснення вимог, виконання яких забезпечує можливість митного оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення. Зазначене рішення повинно також містити інформацію про порядок його оскарження. Згідно Порядку виконання митних формальностей при здійсненні митного оформлення товарів із застосуванням митної декларації на бланку єдиного адміністративного документа, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 30.05.2012 року № 631, що зареєстрований в Міністерстві юстиції України 10.08.2012 року за № 1360/21672, у всіх випадках відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні, випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення оформлюється картка відмови за формою, наведеною у додатку 2 до цього Порядку. Таким чином митне оформлення здійснюється виключно на підставі наданої до митного органу митної декларації а відмова у митному оформленні оформлюється карткою відмови у митному оформленні. З матеріалів справи вбачається, що позивач не надавав відповідачу відповідну митну декларацію щодо митного оформлення автомобіля марки AUDI A4 1.8T QUATTRO, номер кузова [NUMBER], 2001 року виробництва, а відповідач не відмовляв позивачу у здійсненні митного оформлення автомобіля та не оформлював відповідну картку відмови, у зв'язку з чим суд першої інстанції неправильно визнав відмову Кримської митниці Міндоходів в митному оформленні автомобіля марки AUDI A4 1.8T QUATTRO, номер кузова [NUMBER], 2001 року виробництва, що викладена у листі № 17/904 від 11.07.2013 року. Як вказувалося вище, лист № 17/904 від 11.07.2013 року був направлений відповідачем за результатами розгляду заяви позивача від 10.07.2013 року про надання роз'яснення з питання митного оформлення належного позивачу автомобіля марки AUDI A4 1.8T QUATTRO, номер кузова [NUMBER], 2001 року виробництва. Відповідно до статті 21 Митного кодексу України за зверненнями підприємств та громадян, що переміщують товари, транспортні засоби комерційного призначення через митний кордон України або провадять діяльність, контроль за якою відповідно до цього Кодексу покладено на органи доходів і зборів (заінтересованих осіб), органи доходів і зборів безоплатно надають консультації з питань практичного застосування окремих норм законодавства України з питань державної митної справи. Консультації з питань практичного застосування окремих норм законодавства України з питань державної митної справи надаються митницями за місцем розташування підприємств (за місцем проживання або тимчасового перебування громадян) або центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, в усній, письмовій або, за бажанням заінтересованої особи, електронній формі у строк, що не перевищує 30 календарних днів, наступних за днем отримання відповідного звернення. Консультації в письмовій формі надаються у вигляді рішень органів доходів і зборів. Консультація з питань практичного застосування окремих норм законодавства України з питань державної митної справи має індивідуальний характер і може використовуватися виключно особою, якій надано таку консультацію. Консультація з питань практичного застосування окремих норм законодавства України з питань державної митної справи може бути оскаржена до органу вищого рівня в порядку, визначеному главою 4 цього Кодексу, або до суду як правовий акт індивідуальної дії, якщо вона, на думку заінтересованої особи, суперечить нормам відповідного акта законодавства. Визнання судом такої консультації недійсною є підставою для надання нової консультації з урахуванням висновків суду. Аналогічні положення передбачені і статтями 52, 53 Податкового кодексу України. Так відповідно до статті 52 Податкового кодексу України за зверненням платників податків контролюючі органи надають безоплатно консультації з питань практичного використання окремих норм податкового законодавства протягом 30 календарних днів, що настають за днем отримання такого звернення даним контролюючим органом. Податкова консультація має індивідуальний характер і може використовуватися виключно платником податків, якому надано таку консультацію. За вибором платника податків консультація надається в усній, письмовій або електронній формі. Консультації надаються контролюючими органами. Контролюючі органи мають право надавати консультації виключно з тих питань, що належать до їх повноважень. Згідно пункту 53.3 статті 53 Податкового кодексу України платник податків може оскаржити до суду як правовий акт індивідуальної дії податкову консультацію контролюючого органу, викладену в письмовій або електронній формі, яка, на думку такого платника податків, суперечить нормам або змісту відповідного податку чи збору. Визнання судом такої податкової консультації недійсною є підставою для надання нової податкової консультації з урахуванням висновків суду. Таким чином, на заяву позивача від 10.07.2013 року відповідач повинен був надати позивачу консультацію в порядку статті 21 Митного кодексу України та статті 52 Податкового кодексу України. У судовому засіданні представник відповідача пояснив, що заява позивача від 10.07.2013 року не розглядалася ним в порядку надання консультації а розглянута в порядку Закону України «Про звернення громадян», лист № 17/904 від 11.07.2013 року не є консультацією, а є відповіддю на заяву позивача. Таким чином, судовою колегією встановлені такі обставини: позивач звернувся до відповідача із заявою від 10.07.2013 року в порядку надання консультації з певного питання, а саме: щодо можливості митного оформлення належного йому автомобіля марки AUDI A4 1.8T QUATTRO, номер кузова [NUMBER], 2001 року виробництва, з наданням пільг під час митного оформлення а відповідач порушив порядок надання консультації з питань практичного застосування окремих норм законодавства України з питань державної митної справи, визначеного статтею 21 Митного кодексу України та статті 52 Податкового кодексу України, оскільки не надав позивачу відповідну консультацію, надавши відповідь за результатом розгляду заяви позивача від 10.07.2013 року в порядку Закону України «Про звернення громадян». При таких обставинах справи судова колегія погоджується з висновком суду першої інстанції про необхідність покладення на відповідача обов'язку щодо повторного розгляду заяви позивача від 10.07.2013 року, оскільки розгляд такої заяви в порядку статті 21 Митного кодексу України та статті 52 Податкового кодексу України впливає на певні права позивача, а саме: щодо можливості оскарження наданої консультації як акта індивідуальної дії. Враховуючи усе вищевикладене, судова колегія вважає, що постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню в частині визнання протиправною відмову Кримської митниці Міндоходів в митному оформленні автомобіля марки AUDI A4 1.8T QUATTRO, номер кузова [NUMBER], 2001 року виробництва, зі звільненням від оподаткування, як такого, що ввозиться у зв'язку з переселенням на постійне проживання в Україну [PERSON], викладену у листі № 17/904 від 11.07.2013 року. В іншій частині постанова суду першої інстанції залишається без змін. Колегія суддів зазначає, що клопотання відповідача про залишення позовної заяви без розгляду, не підлягає задоволенню з підстав не відповідності вимог ст. 155 Кодексу адміністративного судочинства України.

Результат розгляду: partial