Рішення адміністративного суду від 2014-03-28 00:00:00+02

27 січня 2014 року позивач звернулася до суду з позовною заявою, в якій просила скасувати постанову серії ПСЕ1 № 093250 від 20 січня 2014 року по справі про адміністративне правопорушення. В обґрунтування позову позивач вказала на те, що відносно неї молодшим сержантом ІДПС РОПС ДАІ ДМУ в Дніпропетровській області Загубигорілко Дмитром Геннадійовичем було винесено постанову у справі про адміністративне правопорушення серії ПСЕ1 № 093250, де зазначено, що 20.01.2014 р. о 10-55 год. водій [PERSON] , керувала автомобілем марки «Тойота» номерний знак [NUMBER] по вул. Запорізьке шосе і не надав переваги в русі транспортного засобу швидкій медичній допомозі, що рухалася з увімкнутим спеціальним світлом (синім) і звуковими сигнальними пристроями, створюючи йому перешкоду для руху, чим порушила п. 3.2 ПДР України. За вказане правопорушення передбачена відповідальність згідно ч. 3 ст. 122 КпАП України. На позивача було накладено штраф в розмірі 510 грн. Позивач вважає, що вказана постанова винесена з порушенням чинного законодавства, зокрема норм КУпАП - з порушенням передбаченого законом порядку провадження в справах про адміністративні правопорушення, за відсутності належних доказів його вини у скоєному правопорушенні, а тому підлягає скасуванню. Таким чином позивач вимушений звернутися до суду. У судове засідання позивач не з'явилася, але надала суду заяву, де вказала, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить справу розглядати без її участі. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час слухання справи був повідомлений належним чином, причину неявки суду не повідомив, заяв про розгляд справи без його участі суду не надав. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 3 ст. 122 КУпАП - перевищення водіями транспортних засобів встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на п'ятдесят кілометрів на годину, ненадання переваги в русі транспортним засобам аварійно-рятувальних служб, швидкої медичної допомоги, пожежної охорони, міліції, що рухаються з увімкненими спеціальними світловими або звуковими сигнальними пристроями, ненадання переваги маршрутним транспортним засобам, у тому числі порушення правил руху і зупинки на смузі для маршрутних транспортних засобів, а так само порушення правил зупинки, стоянки, що створюють перешкоди дорожньому руху або загрозу безпеці руху. Згідно п. 3.2 Правил дорожнього руху України - у разі наближення транспортного засобу з увімкненим синім проблисковим маячком та (або) спеціальним звуковим сигналом водії інших транспортних засобів, які можуть створювати йому перешкоду для руху, зобов'язані дати йому дорогу і забезпечити безперешкодний проїзд зазначеного транспортного засобу (і супроводжуваних ним транспортних засобів). У судовому засіданні було встановлено, що 20.01.2014 р. о 10-55 год. водій [PERSON] , керувала автомобілем марки «Тойота» номерний знак [NUMBER] по вул. Запорізьке шосе і не надав переваги в русі транспортного засобу швидкій медичній допомозі, що рухалася з увімкнутим спеціальним світлом (синім) і звуковими сигнальними пристроями, створюючи йому перешкоду для руху, чим порушила п. 3.2 ПДР України. За вказане правопорушення передбачена відповідальність згідно ч. 3 ст. 122 КпАП України. На позивача було накладено штраф в розмірі 510 грн. Згідно ст. 251 КпАП України - доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Відповідно до ст. 280 КпАП України - орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. У відповідності до ч. 2 ст. 71 КАС України - в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Враховуючи вищевикладене, суд вважає що відповідачем не доведено правомірність свого рішення, оскільки доказів цього не надано, а саме: в протоколі про адміністративне правопорушення не зазначені свідки, немає їх пояснень, дане правопорушення не зафіксовано технічними приладами та технічними засобами, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху. Оскільки відповідач, як суб'єкт владних повноважень, не надав інших доказів стосовно правомірності свого рішення, наявності адміністративного правопорушення у діях [PERSON] судом не встановлено, тому постанова підлягає скасуванню. На підставі вищевикладеного,

Результат розгляду: granted