Рішення адміністративного суду від 2014-02-06 00:00:00+02

До Луганського окружного адміністративного суду надійшов позов Державного підприємства "Антрацит" до Управління пенсійного фонду України в м. Антрацит та Антрацитівському районі Луганської області, у якому позивачем заявлені вимоги про скасування рішення № 1563 від 06.08.2013 про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску. В обґрунтування заявлених позовних вимог зазначено, що рішенням № 1563 від 06.08.2013 начальником УПФУ в м. Антрациті та Антрацитівському районі Луганської області на підставі п.2 ч.11 ст.25 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» на ДП «Антрацит» накладено штраф та нарахована пеня за несвоєчасну сплату єдиного внеску. ДП "Антрацит" вважає, що рішення Управління Пенсійного фонду України в м. Антрациті та Антрацитівському районі Луганської області про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску №1563 від 06.08.2013 винесено з порушенням норм діючого законодавства та є необґрунтованим з наступних підстав. Штрафні санкції та пеня нараховані позивачу за несвоєчасну сплату єдиного внеску у розмірі 8954,60 грн. за період з 25.05.2013 по 29.07.2013. Відповідно до звіту за квітень 2013 року ДП "Антрацит" нарахована до сплати єдиний внесок у розмірі 60891,66 грн., який було сплачено платіжними дорученнями №№275-276 від 20.05.2013, 300-301 від 31.05.2013 на загальну суму 60891,66 грн. з зазначенням про це у розділі "призначення платежу" платіжних доручень, тобто поточні нарахування єдиного внеску за квітень 2013 року позивачем сплачені у повному обсязі. 09.01.2013 Господарським судом Луганської області порушено провадження у справі про банкрутство ДП "Антрацит". Копія зазначеної ухвали направлена начальнику УПФУ в м. Антрациті та Антрацитівському районі Луганської області. Зазначеною ухвалою Господарського суду Луганської області введено мораторій на задоволення вимог кредиторів. Позивач зазначив, що на підставі чинного законодавства України протягом дії мораторію не повинна нараховуватися неустойка (штраф, пеня) та не можуть застосовуватися інші штрафні санкції за невиконання чи неналежне виконання зобов'язань із задоволення всіх вимог, на які поширюється мораторій. Таким чином, позивач просив скасувати рішення про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску №1563 від 06.08.2013. Представник позивача у судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надіслав до суду клопотання про розгляд адміністративної справи за його відсутності. Представник відповідача у судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надіслав до суду письмові заперечення проти позову, у яких також заявив клопотання про розгляд адміністративної справи за його відсутності. У письмових запереченнях проти позову відповідач просив відмовити у задоволенні позовних вимог з огляду на таке. Строк давності щодо нарахування, застосування та стягнення сум недоїмки, штрафів та нарахованої пені не застосовується. Згідно звіту за квітень 2013 року ДП «Антрацит» нараховано єдиний соціальний внесок в сумі 60 891,66 грн., який необхідно було сплатити до 28.05.2013. Кошти, перераховані платником в сплату єдиного соціального внеску було зараховано в рахунок сплати існуючого боргу за єдиним соціальним внеском. Таким чином, було винесено рішення про нарахування штрафних санкцій в сумі 6089,17 грн. та пені в сумі 2865,43 грн. за період з 28.05.2013 по 29.07.2013. Посилання позивача на норми Господарського кодексу України відповідач вважає необґрунтованими, оскільки правовідносини в сфері загальнообов'язкового державного соціального страхування не є предметом регулювання зазначеного Кодексу. Таким чином, відповідач вважає, що оскаржуване рішення прийнято у відповідності з вимогами Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування», на підставі картки особового рахунку платника, що передбачено п.п.7.2.2 Інструкції про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування від 27.09.2010 № 21-5, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 27.10.2010 за № 994/18289. Дослідивши матеріали справи, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог і наданих сторонами доказів, оцінивши докази відповідно до вимог ст.ст.69-72 КАС України, суд прийшов до такого. Судом встановлено, що ДП «Антрацит» зареєстровано як юридична особа, є платником єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування та знаходиться на обліку в УПФУ в м. Антрациті та Антрацитівському районі Луганської області. Ухвалою господарського суду Луганської області від 09 січня 2013 року було введено мораторій на задоволення вимог кредиторів ДП «Антрацит» (а.с.10). Відповідно до звіту за квітень 2013 року загальна сума єдиного внеску, що підлягає сплаті платником складає 60 891,66 грн. (а. с. 84-87). У зв'язку з несвоєчасною сплатою єдиного внеску за квітень 2013 року, пенсійним фондом було розраховано фінансові санкції та пеню та рішенням №1563 від 06.08.2013 року про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску застосовано до ДП «Антрацит» штраф у розмірі 6089,17 та нарахована пеню у розмірі 2865,43 за період 28.05.13 по 29.07.13 (а. с. 78). Несвоєчасність погашення єдиного внеску за квітень 2013 року стався через те, що за ДП «Антрацит» обліковувався борг попередніх періодів по сплаті єдиного, а УПФУ в м. Антрациті та Антрацитівському районі Луганської області кошти спрямувало на погашення боргу у порядку календарної черговості його виникнення. Не погодившись з прийнятим рішенням ДП «Антрацит» скористалося досудовим порядком вирішення спору та оскаржило вказане рішення до Пенсійного фонду України. Рішенням Пенсійного фонду України від 03.10.2013 № 26350/09-10 про результати розгляду скарги рішення УПФУ в м. Антрациті та Антрацитівському районі Луганської області № 1563 від 06.08.2013 про застосування штрафних санкцій залишено без змін, а скаргу ДП «Антрацит» - без задоволення (а.с.6-7). Відповідно до платіжних доручень №275, №276 від 20.05.2013 та №300, №301 від 31.05.2013 позивачем було сплачено єдиний внесок за квітень 2013 року у розмірі 60 891,66 грн., про що зазначено у розділі: «Призначення платежу» (а. с. 89-92). Основним доводом позивача про протиправність рішення УПФУ в м. Антрацит та Антрацитівському районі про застосування штрафних санкцій під час введення мораторію на задоволення вимог кредиторів та встановлення правомірності або протиправності дій Управління ПФ щодо зарахування поточних внесків позивача на погашення заборгованості зі сплати внесків та фінансових санкцій за минулі періоди. За загальним правилом частини шостої статті 25 Закону України від 8 липня 2010 року № 2464-VI «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» (Закон № 2464-VI) за рахунок сум, що надходять від платника єдиного внеску або від державної виконавчої служби, погашаються суми недоїмки, штрафних санкцій та пені у порядку календарної черговості їх виникнення. У разі якщо платник має несплачену суму недоїмки, штрафів та пені, сплачені ним суми єдиного внеску зараховуються в рахунок сплати недоїмки, штрафів та пені у порядку календарної черговості їх виникнення. Особливості правового регулювання спірних відносин встановлені Законом України від 14 травня 1992 року № 2343-ХІІ «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» (Закон № 2343-ХІІ). Законом України від 22 грудня 2011 року № 4212-VI, який набрав чинності з 19 січня 2013 року, Закон № 2343-ХІІ викладено у новій редакції. В той же час, Законом № 5405-VI від 2 жовтня 2012 року нову редакцію Закону № 2343-ХІІ доповнено пунктом 11 Прикінцевих та перехідних положень, та встановлено, що положення цього Закону застосовуються господарськими судами під час розгляду справ про банкрутство, провадження в яких порушено після набрання чинності цим Законом. Оскільки справа про банкрутство позивача порушена до набрання чинності Законом № 4212-VI, правила нової редакції Закону № 2343-ХІІ до спірних відносин не застосовуються. Суд звертає увагу, що вказані редакції Закону № 2343-ХІІ по різному регулюють питання розповсюдження мораторію на окремі види зобов'язань (зокрема, і щодо сплати єдиного внеску). Відповідно до статті 1 Закону № 2343-ХІІ (в редакції, чинній на момент порушення справи про банкрутство) мораторій на задоволення вимог кредиторів - це зупинення виконання боржником, стосовно якого порушено справу про банкрутство, грошових зобов'язань і зобов'язань щодо сплати податків і зборів (обов'язкових платежів), термін виконання яких настав до дня введення мораторію, і припинення заходів, спрямованих на забезпечення виконання цих зобов'язань та зобов'язань щодо сплати податків і зборів (обов'язкових платежів), застосованих до прийняття рішення про введення мораторію. Аналогічне за змістом визначення міститься і у новій редакції Закону № 2343-ХІІ, а саме в частині першій статті 19. При цьому, редакція Закону № 2343-ХІІ, яка діяла до 19 січня 2013 року, поширює дію мораторію на зобов'язання зі сплати єдиного внеску. Так, відповідно до ч.1 ст.19 Закону №2343-ХІІ, яка діяла на момент прийняття оскаржуваного рішення про застосування штрафних санкцій, мораторій на задоволення вимог кредиторів, це зупинення виконання боржником грошових зобов'язань і зобов'язань щодо сплати податків і зборів (обов'язкових платежів), термін виконання яких настав до дня введення мораторію, і припинення заходів, спрямованих на забезпечення виконання цих зобов'язань та зобов'язань щодо сплати податків і зборів (обов'язкових платежів), застосованих до дня введення мораторію. Таким чином, дія мораторію на задоволення вимог кредиторів, введеного ухвалою Господарського суду Луганської області від 09 січня 2013 року, не розповсюджується на зобов'язання щодо сплати податків та зборів, які були нараховані після його введення. Таким чином, доводи позивача щодо протиправності дій відповідача в частині застосування штрафних санкцій під час дії мораторію, судом не приймаються до уваги. Статтею 1 Закону України № 2464-VI передбачено, що єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування (далі - єдиний внесок) - консолідований страховий внесок, збір якого здійснюється до системи загальнообов'язкового державного соціального страхування в обов'язковому порядку та на регулярній основі з метою забезпечення захисту у випадках, передбачених законодавством, прав застрахованих осіб та членів їхніх сімей на отримання страхових виплат (послуг) за діючими видами загальнообов'язкового державного соціального страхування. Відповідно до ч.8 ст.9 Закону України № 2464-VI, платники єдиного внеску зобов'язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за відповідний базовий звітний період, не пізніше 20 числа місяця, що настає за базовим звітним періодом. Базовим звітним періодом є календарний місяць. Згідно зі змінами, внесеними до Закону України № 2464-VI. Гірничі підприємства зобов'язані сплачувати єдиний внесок не пізніше 28 числа місяця, що настає за базовим звітним періодом. Аналогічні положення закріплено у п.4.3.6 розділу IV Інструкції про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, затвердженої постановою правління Пенсійного фонду України від 27.09.2010 № 21-5, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 27.10.2010 за № 994/18289 (далі - Інструкція № 21-5). При цьому, єдиний внесок повинен сплачуватись незалежно від виплати заробітної плати та інших видів виплат, на суми яких нараховується єдиний внесок. Частиною 12 статті 9 Закону України № 2464-VI передбачено, що єдиний внесок підлягає сплаті незалежно від фінансового стану платника. Відповідно до ч.10, 11 ст.25 Закону України № 2464-VI на суму недоїмки нараховується пеня з розрахунку 0,1 відсотка суми недоплати за кожний день прострочення платежу. За несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску накладається штраф у розмірі 10 відсотків своєчасно не сплачених сум. Згідно ч.14 ст.25 Закону України № 2464-VI про нарахування пені та застосування штрафів, передбачених цим Законом, посадова особа територіального органу Пенсійного фонду в порядку, встановленому Пенсійним фондом за погодженням з центральним органом виконавчої влади у сфері праці та соціальної політики, приймає рішення, яке протягом трьох робочих днів надсилається платнику єдиного внеску. Закон України від 08 липня 2010 року № 2464-VI «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» є спеціальним законодавчим актом, що визначає правові та організаційні засади забезпечення збору та обліку єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, умови та порядок його нарахування і сплати та повноваження органу, що здійснює його збір та ведення обліку. Дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на правовідносини в сфері загальнообов'язкового державного соціального страхування лише у випадках, передбачених цим Законом, або в частині, що не суперечить цьому Закону (стаття 2). Відповідно до ч.16 ст.25 Закону України № 2464-VI, строк давності щодо нарахування, застосування та стягнення сум недоїмки, штрафів та нарахованої пені не застосовується. Таким чином, в судовому засіданні було встановлено, що позивач, як гірниче підприємство повинно сплачувати єдиний внесок не пізніше 28 числа місяця, що настає за базовим звітним періодом. Згідно наданих платіжних доручень, позивач своєчасно сплатив єдиний внесок за квітень 2013 року у розмірі 12669,83 грн. (а.с.89,90). Щодо решти єдиного внеску, позивач сплатив з порушенням строків, встановлених законодавством. Таким чином, відповідач, з урахуванням вищевикладених нормативних актів, мав право застосувати штрафні санкції та нарахувати пеню на суму заборгованості зі сплати єдиного внеску у розмірі 48221,83 грн. З розрахунку штрафних санкцій та пені (зворотній бік а.с.8) вбачається, що штрафні санкції та пеня були нараховані за 30 та 62 календарних дня. Однак, з платіжних доручень №300 та №301 від 31.05.2013 вбачається, що в призначенні платежу зазначено, «ЄВС, за квітень 2013 року». Таким чином, строк порушення сплати єдиного внеску складає 3 дні (29-31 квітня 2013 року). З огляду на викладене, розмір штрафної санкції на суму недоїмки зі сплати єдиного внеску повинен скласти 4822,18 грн., а пеня повинна бути нарахована у розмірі 144,67 грн. Таким чином, суд дійшов висновку про скасування рішення начальника КПФУ в м. Антрацит та Антрацитівському районі №1563 від 06.08.2013 про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску на загальну суму 3987,75 грн.: штраф - 1266,99 грн., пеня - 2720,76 грн. За таких обставин, позовні вимоги ДП «Антрацит» підлягають частковому задоволенню. Відповідно до ч.3 ст.94 КАС України, якщо адміністративний позов задоволено частково, судові витрати, здійснені позивачем, присуджуються йому відповідно до задоволених вимог, а відповідачу - відповідно до тієї частини вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Під час подання адміністративного позову ДП «Антрацит» сплатив 172,05 грн., що складає 10% від належної суми судового збору 1720,50 грн. Оскільки судом задоволено частину позовних вимог, підлягає додатковому стягненню з ДП «Антрацит» судового збору у розмірі 594,09 грн.

Результат розгляду: partial