Рішення адміністративного суду від 2014-02-20 00:00:00+02

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом у якому, посилаючись на Конституцію України, Закон України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних та тютюнових виробів", просить визнати нечинним та скасувати рішення Регіонального управління департаменту контролю за виробництвом та обігом спирту Державної податкової адміністрації України у Хмельницькій області №220733 від 30.09.2009 року. Ухвалою суду від 21.01.2014 року провадження у справі поновлено у зв"язку із вирішенням ЛААС справи №2а-944-10/2270/7. Позивач у суді позовні вимоги підтримав, покликаючись на ті ж докази, що у позовній заяві. Додатково пояснив, що він тривалий час проживає в Україні та займається підприємницькою діяльністю і розуміє українську мову, хоч висловлюватись йому зручніше російською. Додатково, як докази протиправності оскаржуваного рішення, надав суду викопіювання з ситуаційного плану під розміщення кіоску по [ADDRESS]), витяг з рішення №447 від 14.04.2011 року і договір №205 від 20.04.2011 року. Крім цього, пояснив, що не мав ніякого відношення до кіоску в якому у вересні 2009 року було проведено перевірку за результатом якої прийнято рішення, яке оскаржується. Представник відповідача позов не визнала і пояснила суду, що перевірка ФОП [PERSON] проведена без порушення закону і тому за її результатом, підприємець правомірно притягнутий до відповідальності, що підтверджено доказами, які є в справі. Заслухавши учасників судового розгляду і дослідивши докази, суд прийшов до таких висновків, враховуючи наступне. З урахуванням постанови КМ України №229 від 20.03.2013 року "Про утворення територіальних органів Міністерства доходів і зборів", якою реорганізовано Регіональне управління Департаменту контролю за виробництвом та обігом спирту, алкогольних напоїв і тютюнових виробів ДПС у Хмельницькій області у Головне управління Міндоходів у Хмельницькій області ( додаток №2 постанови), суд відповідно до вимог ст.52 КАС України, замінює відповідача на належного - Головне управління Міндоходів у Хмельницькій області. Відповідно до Свідоцтва про державну реєстрацію фізичної особи - підприємця, серії [NUMBER], [PERSON] - 16.09.2003 року зареєстрований, як ФОП (стор. 16 справи). Згідно рішення про застосування фінансових санкцій №220733 від 30.09.2009 року за порушення абз. 5 ч.2 ст.17 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів", застосовано до [PERSON] (код ЄДРПОУ (ДРФО) [NUMBER]) фінансові санкції у вигляді штрафу в розмірі 1700 гривень за роздрібну торгівлю тютюновими виробами без ліцензії (стор. 7 - 8 справи). Актом (довідка) перевірки дотримання суб"єктами господарювання порядку проведення розрахунків за товари (послуги) вимог з регулювання обігу готівки, наявності торгових патентів і ліцензій від 16.09.2009 року, зафіксовано порушення Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів" у кіоску (біля магазину 1001 дрібниця) по вул. Інститутській м. Хмельницького, який використовує [PERSON] (стор. 11 - 14 справи). Допитані в якості свідків у суді [PERSON] та [PERSON] підтвердили, що у вересні 2009 року проводили перевірку кіоску по вул. Інститутській м. Хмельницького у присутності позивача і склали акт в якому зафіксовані виявлені порушення, який відмовився підписати [PERSON] і продавець цього кіоску. Суд дає критичну оцінку поясненням позивача, що він не вчинив порушення, так як на момент перевірки кіоск в якому проводилась перевірка йому ще не належав, що підтверджують надані ним викопіювання з ситуаційного плану під розміщення кіоску по [ADDRESS]), витяг з рішення №447 від 14.04.2011 року і договір №205 від 20.04.2011 року та він і продавець не підписали акт перевірки, адже не оформлення права використання кіоску і не підписання акту перевірки не спростовує правомірність дій відповідача за обставин, які встановлені судом. Цей висновок суду підтверджує і те, що 11.11.2009 року позивав звернувся із заявою про видачу ліцензії на право роздрібної торгівлі алкогольними і тютюновими виробами та отримав ліцензію серії АГ №168572 на цей кіоск - 26.11.2009 року, чим на думку суду, фактично підтверджує своє пряме відношення до кіоску в якому проводилась перевірка 16.09.2009 року, так як жодних належних доказів, які спростовують доводи податкового органу, суду не надав і їх не встановив суд. Крім цього, відповідно до вимог ч.1 ст.72 КАС України, суд враховує обставини встановлені ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 12.11.2013 року по справі №2а-944-10/2270/7 (номер ЛААС - 9104/27566/10), якою залишено в силі постанову ХОАС від 30.03.2010 року. Відповідно до рішень судів встановлено законність стягнення з ФОП [PERSON], фінансової санкції застосованої згідно рішення про застосування фінансових санкцій №220733 від 30.09.2009 року за порушення абз. 5 ч.2 ст.17 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів" - штраф в розмірі 1700 гривень за роздрібну торгівлю тютюновими виробами без ліцензії. Частиною 1 ст.72 КАС України визначено, що обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Згідно абз.5 ч.2 ст.17 Закону України № 481/95-ВР від 19.12.1995 року "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів", до суб'єктів господарювання застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафів у разі: оптової (включаючи імпорт та експорт) і роздрібної торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, алкогольними напоями та тютюновими виробами без наявності ліцензій - 200 відсотків вартості отриманої партії товару, але не менше 1700 гривень. Відповідно до частин 1 - 2 ст.71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Таким чином, суд приходить до висновку, що суб"єкт владних повноважень, який заперечує проти позову довів, що діяв у межах закону, що підтверджено доказами, які перевірено судом, тому позов не задовольняється. Враховуючи викладене,

Результат розгляду: denied