Рішення адміністративного суду від 2014-03-14 00:00:00+02

[PERSON] в лютому 2014 року звернувся до суду з даним адміністративним позовом в якому просив визнати дії сільської ради с.Григорівка Обухівського району Київської області щодо невиконання нею судових рішень Обухівського районного суду по адміністративних справах провадження 372/5470/13-а (2-а-2166/13) та провадження 372/6094/13-а (2-а-56/13) такими, що порушують його права; визнати, що діями тієї ж сільської ради щодо невиконання тих же судових рішень йому завдана моральна шкода розміром 6090 грн.; визнати голову сільської ради с.Григорівка Бранця М.І. відповідальним за невиконання тією ж радою судових рішень суду та зобов'язати останнього відшкодувати йому за рахунок власних коштів завдану сільською радою моральну шкоду в розмірі 6090 грн.. Крім того, позивач просив визначити порядок відшкодування головою сільської ради за рахунок його власних коштів завдану моральну шкоду в розмірі 6090 грн.; встановити сільській раді с.Григорівка новий строк для надання йому висновку земельної комісії з питань агропромислового комплексу, земельних ресурсів, екології та збереження навколишнього середовища у складі: голови комісії Усатюка Л.М., членів комісії Волосатова М.Д., Шкляр В.П., Рогового О.І., Погорілої Л.П., за участю голови Григорівської сільської ради Бранця М.І. та землевпорядника сільської ради Партики О.О. щодо розгляду його заяви від 14.02.2013 рок №6/02-22 - на протязі десяти днів з дня набрання постановою законної сили та встановити відповідачу строк для подачі звіту до Обухівського районного суду з цього питання протягом такого ж строку. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що заявою від 14.02.2013 року №6/02-22 він звернувся до виконкому Григорівської сільської ради та просив уповноважити голову виконкому Бранця М.І. виступити посередником стосовно упорядкування межі між його та сусідньою земельними ділянками. З листа Григорівської сільської ради від 25.10.2013 року №319 йому стало відомо, що вказану заяву перевірила земельна комісія з питань агропромислового комплексу, земельних ресурсів, екології та збереження навколишнього середовища тієї ж ради з приводу чого існує відповідний висновок. Оскільки останній йому не вручений, він звернувся до суду і чинним рішенням суду від 04.12.2013 року його позовні вимоги задоволені та зобов'язано Григорівську сільську раду надати висновок вказаної комісії щодо розгляду заяви від 14.02.2013 року - протягом 10 днів з дня набрання постановою законної сили. В подальшому ухвалою суду від 23.12.2013 року роз'яснено постанову в частині складу комісії, висновок якої необхідно надати та номер звернення. Вказані судові рішення набрали законної сили, однак так і залишились невиконаними, а сільська рада в особі голови Бранця М.І. так і не надала йому висновку комісії, зазначеного в постанові та ухвалі суду. Своїми діями відповідач порушує права та інтереси відповідача, заподіяв йому моральну шкоду, а тому позивач просить позовні вимоги задовольнити. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримав та просив задовольнити з підстав, зазначених у позовній заяві. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, хоча про час розгляду справи був повідомлений належним чином. Заяв, клопотань суду не подав. Суд, вислухавши позивача, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що в задоволенні адміністративного позову слід відмовити. При цьому суд виходить з наступного. Судом встановлено, що чинною постановою Обухівського районного суду від 04 грудня 2013 року (справа №372/5470/13-ц) позов [PERSON] задоволено частково. Зобов'язано Григорівську сільську раду Обухівського району Київської області надати [PERSON] висновок земельної комісії з питань агропромислового комплексу, земельних ресурсів, екології та збереження навколишнього середовища цієї ж ради щодо розгляду заяви [PERSON] від 14 лютого 2013 року протягом десяти днів з дня набрання постановою суду законної сили. В задоволенні іншої часини позову відмовлено. Чинною ухвалою суду від 23.12.2013 року (провадження 6-а-56/13) задоволено заяву [PERSON] про роз'яснення судового рішення Обухівського районного суду від 04 грудня 2013 року. Роз'яснено постанову Обухівського районного суду Київської області від 04 грудня 2013 року, а саме, що Григорівську сільську раду зобов'язано надати [PERSON] висновок земельної комісії з питань агропромислового комплексу, земельних ресурсів, екології та збереження навколишнього середовища у складі голови комісії Усатюка Л.М., членів комісії Волосатова М.Д., Шкляр В.П., Рогового О.І., Погорілої Л.П., за участі голови Григорівської сільської ради Бранця М.І. та землевпорядника сільської ради Партики О.О. щодо розгляду заяви [PERSON] від 14 лютого 2013 року №6/02-22 протягом десяти днів з дня набрання постановою суду законної сили. Судом достовірно встановлено, що позивач до суду за отриманням виконавчого листа та з заявою про направлення виконавчого листа на примусове виконання, відповідно до чинної постанови та ухвали суду не звертався. Відповідно до ч.1 ст.258 КАС України, за кожним судовим рішенням, яке набрало законної сили або яке належить виконати негайно, за заявою осіб, на користь яких воно ухвалено, видається один виконавчий лист, відповідно до ч.2 ст.258 КАС України - виконавчий лист видається судом першої інстанції. Згідно ст.257 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили або яке належить виконати негайно, є підставою для його виконання. Примусове виконання судових рішень в адміністративних справах здійснюється в порядку, встановленому Законом України «Про виконавче провадження». Статтею 2 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що примусове виконання рішень покладається на державну виконавчу службу, яка входить до системи органів Міністерства юстиції України. Примусове виконання рішень здійснюють державні виконавці, визначені Законом України «Про державну виконавчу службу». Завданням державної виконавчої служби є своєчасне, повне і неупереджене примусове виконання рішень, передбачених законом. Статтею 56 Конституції України гарантовано право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної чи моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень. Згідно ч.1 ст.23 Цивільного Кодексу України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її права. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв'язку з ушкодженням здоров'я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв'язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв'язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків, а відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Оцінивши зібрані у справі докази, суд вважає, що позивачем не доведено обставин, які б давали підстави вважати неправомірними дії відповідача щодо невиконання постанови Обухівського районного суду від 04 грудня 2013 року та ухвали цього ж суду про роз'яснення постанови від 23 грудня 2013 року які йому на виконання не направляись та в примусовому порядку не виконувались. Позивачем також не надано і судом не встановлено жодних змістовних обґрунтувань та належних доказів заподіяння йому відповідачем моральної шкоди. Враховуючи викладене, суд прийшов до висновку, що у задоволенні заявлених [PERSON] позовних вимогах про визнання дій відповідача щодо невиконання рішення суду неправомірними, визнання спричинення позивачу такими діями моральної шкоди, визнання сільського голови Бранця М.І. відповідальним за невиконання рішення суду та зобов'язання останнього відшкодувати моральну шкоду, а відповідно і визначенні порядку відшкодування такої шкоди, слід відмовити. Щодо вимог про встановлення Григорівській сільській раді нового строку для надання висновку тієї ж комісії і щодо розгляду того ж звернення позивача [PERSON], питання якого вже вирішено постановою суду від 04 грудня 2013 року, то суд приходить до висновку, що такі вимоги також не підлягають задоволенню, зважаючи на наявність чинного рішення щодо спірного питання та можливості його виконання. Не вбачає суд і правових підстав для задоволення вимоги позивача про встановлення строку для подачі звіту про виконання постанови.

Результат розгляду: denied