Рішення адміністративного суду від 2014-01-09 00:00:00+02

Позивач звернувся до суду із адміністративним позовом до відповідача, у якому просить суд визнати незаконним та скасувати рішення Управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі Автономної Республіки Крим № 196981 від 08 листопада 2013 року про відмову у перерахунку та сплаті щомісячного довічного грошового утримання, виходячи з грошового утримання працюючого судді, зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі АР Крим здійснити перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у зв'язку із зміною розміру грошового утримання діючого судді Ленінського районного суду АР Крим з 01 січня 2013 року з урахуванням довідки № 02-23/1320 від 12 вересня 2013 року також виплатити недоплачену суму щомісячного грошового утримання. Позов мотивовано тим, що позивач працював на посаді судді Ленінського районного суду АР Крим загальний стаж якого становить 13 років 11 місяців та 12 днів. За власної заявою про відставку, його було звільнено з займаної посади з призначенням довічного грошового утриманням. У зв'язку із відставкою, позивачу призначене довічне грошове утримання в розмірі 19499 гривень із розрахунку заробітної плати в розмірі 11470 гривень щомісячно. 04.10.2013 року позивач звернувся до відповідача із заявою про перерахунок довічного грошового утримання, надавши довідку Управління Державної судової адміністрації України в АРК від 12 вересня 2013 року, але йому було відмовлено. Однак, рішенням № 196981 від 08 листопада 2013 року, позивачу відмовлено у такому перерахунку, з тих підстав, що положення п. 4 ст.138 ЗУ "Про судоустрій та статус суддів" в частині перерахунку довічного грошового утримання в разі зміни грошового утримання діючих суддів, розповсюджується лише на діючих суддів Конституційного Суду України. Розглянувши адміністративний позов, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про його задоволення з наступних підстав. Відповідно до довідки розрахунку [PERSON] з 08.08.1996 р. по 20.07.2010 років працював на посаді судді Ленінського районного суду АР Крим. Наказом Територіального Управління державної судової адміністрації в АР Крим від 20 липня 2010 року, виданого на підставі Постанови Верховної ради України від 02.06.2010 року, позивача було звільнено з займаної посади у зв'язку із поданням заяви про відставку відповідно до ст. 109 Закону України "Про судоустрій і статус суддів". 04.10.2013 року позивач звернувся до Управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі АР Крим із заявою про перерахунок довічного грошового утримання, посилаючись на довідку Управління Державної судової адміністрації України в АРК від 12.09.2013 року. Рішенням Управління Пенсійного фонду № 196981 від 08 листопада 2013 року, позивачу відмовлено у такому перерахунку, з тих підстав, що положення п. 4 ст. 138 закону України "Про судоустрій та статус суддів" в частині перерахунку довічного грошового утримання у разі зміни грошового утримання діючих суддів, розповсюджується лише на діючих суддів Конституційного Суду України. Відповідно до частини першої ст. 126 Конституції України, Конституція і закони України повинні гарантувати незалежність і недоторканість суддів, до яких гарантій відноситься і обов'язок держави забезпечувати фінансування і належні умови для функціонування судів і діяльності суддів. За суддею, звільненим за його заявою про відставку, зберігається звання судді та гарантії недоторканності, встановлені для судді до його виходу у відставку (ч. 5 ст. 109 Закону України "Про судоустрій і статус суддів"). Згідно із п.8 ч. 4 ст. 47 Закону України "Про судоустрій та статус суддів" незалежність суддів забезпечується належним матеріальним та соціальним його забезпеченням. До складу такого входить і довічне грошове утримання. Суддя у відставці, який не досяг віку, встановленого ч. 1 ст. 47 Закону України "Про судоустрій та статус суддів", отримує щомісячне довічне грошове утримання. При досягненні таким суддею віку, встановленого частиною першою цієї статті за ним зберігається право на одержання щомісячного довічного грошового утримання або, за його вибором, призначається пенсія на умовах, передбачених ст. 37 Закону України "Про державну службу". У разі зміни розміру грошового утримання діючих суддів Конституційного Суду України відповідно здійснюється перерахунок раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання. Перерахунок щомісячного довічного грошового утримання здійснюється з усієї суми заробітної плати діючих суддів Конституційного Суду України з дня виникнення права на відповідний перерахунок (ч.ч. 2, 4 ст. 138 Закону України "Про судоустрій і статус суддів"). Суд зауважує, що враховуючи встановлені законом гарантії незалежності суддів усіх ланок, гарантії виплати і перерахунку довічного грошового утримання розповсюджують свою дію і на суддів місцевих судів у відставці. Оскільки ж, розмір щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці і розмір пенсії колишнього державного службовця, залежить від суми грошового утримання діючого судді, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, виходячи з принципу єдності статусу суддів, у разі підвищення розміру грошового утримання діючого судді має здійснюватись і перерахунок раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці. Задовольняючі позовні вимоги, суд враховує правові позиції Конституційного Суду України, який у своєму рішенні № 3-рп/2013 від 1-2/2013 визнав неконституційними положення абзацу п. 2 розділу ІІ "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи" від 08 липня 2011 року № 3668-VІ, зі змісту якого вбачається, що виплата суддям пенсії(щомісячного довічного грошового утримання) здійснюється без індексації, без застосування положень ч. ч. 2, 3 ст. 42 закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" від 09 липня 2003 року № 1058-ІV та без проведення інших перерахунків, передбачених законодавством. До того ж, Конституційний Суд України дійшов висновку, що Закон № 3668, поширюючи дію положень абзацу другого п. 2 розділу II „Прикінцеві та перехідні положення", як вбачається з їх змісту, на правовідносини щодо виплати суддям пенсії (щомісячного довічного грошового утримання), залишив незмінним зміст права на пенсію та щомісячне довічне грошове утримання суддів, але звузив обсяг цього права та встановив обмеження в перерахунках передбачених законами України пенсій та щомісячного довічного грошового утримання суддів у відставці, чим знизив досягнутий рівень гарантій незалежності суддів. Також, визнанні неконституційними положення ч. 3 ст. 138 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" у редакції Закону № 3668, у зв'язку із чим, підлягає застосуванню ч. 3 ст. 138 закону № 2453 в редакції до змін, внесених законом № 3668, а саме "щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у розмірі 80 відсотків грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років, розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки заробітку, але не більше 90 відсотків заробітної плати судді, без обмеження граничного розміру щомісячного довічного грошового утримання. Наведені правові тези, обумовлюють можливість збільшення довічного грошового утримання судді без обмеження його граничного розміру, що у свою чергу забезпечує один з принципів незалежності суддів. Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 162 Кодексу адміністративного судочинства України, - у разі задоволення адміністративного позову суд може прийняти постанову про визнання протиправними рішення суб'єкта владних повноважень чи окремих його положень, дій чи бездіяльності і про скасування або визнання не чинним рішення чи окремих його положень та зобов'язання відповідача вчинити певні дії. Враховуючи, що оскаржуване рішення Управління Пенсійного фонду не відповідає наведеним приписам закону, таке підлягає скасуванню. В свою чергу, відповідач має здійснити позивачу перерахунок довічного грошового утримання, враховуючи зміну грошового утримання діючого судді Ленінського районного суду АР Крим з урахуванням наданої ним довідки 02-23/1320 від 12.09. 2013 року, виплативши недосплачену суму довічного грошового утримання. Таким чином, повно та всебічно дослідивши докази по справі, суд вважає позов таким, що підлягає частковому задоволенню, оскільки, як вбачається з матеріалів справи позивач звернувся до відповідача з заявою про перерахування пенсії 04.10.2013р. то таким чином у нього виникло право вимагати перерахування з жовтня 2013р., а не з січня 2013р. На підставі викладеного та

Результат розгляду: partial