Рішення адміністративного суду від 2014-02-20 00:00:00+02

Відповідно до статті 160 частини 3 КАС України 20 лютого 2014 року було проголошено вступну та резолютивну частини постанови. Повний текст постанови виготовлено та підписано 24 лютого 2014 року. Ужгородська об'єднана державна податкова інспекція Головного управління Міндоходів у Закарпатській області звернулася до Закарпатського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Фізичної особи-підприємця [PERSON] про стягнення податкового боргу. Позовні вимоги мотивовані тим, що Фізична особа-підприємець [PERSON] взятий на облік як платник окремих податків та перебуває на обліку в Ужгородській МДПІ Закарпатської області ДПС та за ним рахується податковий борг у розмірі 23511,06 грн. по платежу 13050300 "земельний податок з фізичних осіб". Представник позивача в судове засідання не з'явився, 20.02.2014 року подав до суду клопотання про розгляд даної справи без його участі, за наявними матеріалами справи. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач, будучи належним чином повідомленим про день, час та місце судового розгляду справи у судове засідання 20.02.2014 року повторно не з'явився, не повідомив суд про причини неявки та не надав заперечення проти позову. Відповідно до ч. 4 ст. 128 Кодексу адміністративного судочинства України у разі неприбуття відповідача, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, без поважних причин розгляд справи може не відкладатися і справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів. Згідно до ч. 1 ст. 41 Кодексу адміністративного судочинства України, у разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності осіб, які беруть участь у справі (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. На підставі наведеного, суд приходить до висновку про можливість розгляду даної справи в порядку письмового провадження, на підставі наявних у справі доказів. Розглянувши подані позивачем документи та матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що відповідно до Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців відповідач - Фізична особа-підприємець [PERSON] зареєстрований за місцем проживання: [ADDRESS]. (а.с. 7). Позивачем було узято відповідача на облік, як платника податків, що підтверджується повідомленням від 17.12.2013 року № 129/28-3 про включення платника податків до категорії платників окремих податків (а.с. 8). Відповідно до частини 1 статті 67 Конституції України, кожен зобов'язаний сплачувати податки, збори, інші обов'язкові платежі до держбюджету в порядку і розмірах, встановлених законом. Пунктом 16.1.4 ст. 16 Податкового кодексу України передбачено, що платник податків зобов'язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи. Станом на 18.12.2013 року за відповідачем рахується податковий борг у розмірі 23511,06 грн. по платежу 13050300 "земельний податок з фізичних осіб" відповідно до розрахунку податкового боргу відповідача (а.с. 6). Дана заборгованість виникла на підставі наступного. Відповідно до ст. 269 Податкового кодексу України платниками податку є власники земельних ділянок, земельних часток (паїв) та землекористувачі. Згідно до п. 287.1 ст. 287 Податкового кодексу України власники землі та землекористувачі сплачують плату за землю з дня виникнення права власності або права користування земельною ділянкою. Відповідно до п. 305.1 ст. 305 Податкового кодексу України базовим податковим (звітним) періодом для податку є календарний рік. Позивачем 18.05.2013 року було проведено документальну невиїзну позапланову перевірку ФОП [PERSON] з питань дотримання вимог чинного законодавства у сфері регулювання земельних відносин за період з 01.01.2009 року по 31.03.2013 року. Під час проведення перевірки було встановлено порушення ст. 21 Закону України "Про оренду землі", ст. 14 Закону України "Про плату за землю" та п. 286.3 ст. 286, п. 287.1 ст. 287 Податкового кодексу України. За результатами проведеної перевірки складено акт від 18.05.2013 року за № 813/17-2/[NUMBER] (а.с. 12-18) та винесено податкове повідомлення-рішення форми "Р" від 31.05.2013 року № 35/17-2/[NUMBER] про збільшення суми грошового зобов'язання з земельного податку у розмірі 23511,06 грн. (а.с. 10). Згідно п.п. 14.1.175 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України - податковий борг - сума узгодженого грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання. Дане податкове повідомлення-рішення було вручено відповідачу особисто 31.05.2013 року про що свідчить підпис на корінці податкового повідомлення-рішення (а.с. 10). Вищезазначене податкове повідомлення-рішення відповідачем не сплачено та не оскаржувалось. Згідно п. 57.3 ст. 57 Податкового кодексу України у разі визначення грошового зобов'язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1, 54.3.2, 54.3.4 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов'язаний сплатити нараховану суму грошового зобов'язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу. Пунктом 59.1. ст. 59 Податкового кодексу України передбачено, у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення. Підпунктом 14.1.153 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України податкова вимога - письмова вимога контролюючого органу до платника податків щодо погашення суми податкового боргу. Відповідачу було виставлено податкову вимогу від 18.09.2013 року № 1121-11 та направлено на адресу відповідача поштою рекомендованим листом з повідомленням про вручення поштового відправлення і вручено 21.09.2013 року (а.с. 19). Документами за якими проведено нарахування є податкове повідомлення-рішення (форми Р) № 35/17-2 від31.05.2013 року (основний платіж) ( а.с.10) за яким нараховано 24451, 30 та штрафної санкції 5728, 76 грн. (розрахунок штрафної санкції а.с.11), із врахуванням сплаченої суми боргу 6669,00 грн., отже загальна сума боргу 23 511,06 грн. Наявна сума боргу за відповідачем стверджується карткою обліку платника податку ( а.с. 9), податковим повідмоленням-рішенням форми Р ( а.с. 10), розрахунком штрафної санкції ( а.с.11) , корінцем податкової вимоги ( а.с.20). Відповідно до п.п. 20.1.19. ст. 20 Податкового кодексу України передбачено, що контролюючі органи мають право застосовувати до платників податків передбачені законом фінансові (штрафні) санкції (штрафи) за порушення податкового чи іншого законодавства, контроль за додержанням якого покладено на контролюючі органи; стягувати до бюджетів та державних цільових фондів суми грошових зобов'язань та/або податкового боргу у випадках, порядку та розмірі, встановлених цим Кодексом та іншими законами України; стягувати суми недоїмки із сплати єдиного внеску; стягувати суми простроченої заборгованості суб'єктів господарювання перед державою (Автономною Республікою Крим чи територіальною громадою міста) за кредитами (позиками), залученими державою (Автономною Республікою Крим чи територіальною громадою міста) або під державні (місцеві) гарантії, а також за кредитами із бюджету в порядку, визначеному цим Кодексом та іншими законами України. Згідно до п. 102.4 ст. 102 Податкового кодексу України у разі якщо грошове зобов'язання нараховане контролюючим органом до закінчення строку давності, визначеного у пункті 102.1 цієї статті, податковий борг, що виник у зв'язку з відмовою у самостійному погашенні такого грошового зобов'язання, може бути стягнутий протягом наступних 1095 календарних днів з дня виникнення податкового боргу. Якщо платіж стягується за рішенням суду, строки стягнення встановлюються до повного погашення такого платежу або визначення боргу безнадійним. Відповідно до п. 87.11 ст. 87 Податкового кодексу України орган стягнення звертається до суду з позовом про стягнення суми податкового боргу платника податку - фізичної особи. Стягнення податкового боргу за рішенням суду здійснюється державною виконавчою службою відповідно до закону про виконавче провадження. Таким чином виходячи з вищенаведеного та наявного в матеріалах справи розрахунку податкового боргу платника податку, за відповідачем - ФОП [PERSON] рахується борг по платежу 13050300 "земельний податок з фізичних осіб" у розмірі 23511,06 грн., що стверджується карткою обліку наявною в матеріалах справи. Станом на час розгляду адміністративної справи борг відповідачем не сплачений. За наведених обставин, позовні вимоги підтверджені належними та допустимими доказами і підлягають до задоволення повністю. Судові витрати по справі згідно ч. 4 ст. 94 КАС України з відповідача не стягуються.

Результат розгляду: granted