Рішення адміністративного суду від 2014-03-25 00:00:00+02

Публічне акціонерне товариство "Харківський підшипниковий завод" звернулось до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Харкові Міжрегіонального головного управління Міндоходів, в якому просить суд, з урахуванням уточнень: - визнати протиправними дії Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників податків у м. Харкові Міжрегіонального головного управління Міндоходів, щодо відмови в поверненні зайво сплачених авансових внесків по податку на прибуток підприємств у розмірі 1500000 грн. на поточний рахунок Публічного акціонерного товариства "Харківський Підшипниковий Завод" та зобов'язати надати висновок про повернення відповідних сум коштів з відповідного бюджету передав його для виконання відповідному органові, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів; - стягнути з Держбюджета України суму зайво сплачених авансових внесків по податку на прибуток підприємств у розмірі 1500000 грн. на поточний рахунок Публічного акціонерного товариства "Харківський Підшипниковий Завод"; - визнати протиправними дії Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників податків у м. Харкові Міжрегіонального головного управління Міндоходів, щодо відмови Публічному акціонерному товариству "Харківський Підшипниковий Завод" в поверненні зайво сплачених авансових внесків по податку на прибуток підприємств у розмірі 505635,10 грн. в рахунок сплати Єдиного соціального внеску; - зобов'язати Спеціалізовану державну податкову інспекцію з обслуговування великих платників податків у м. Харкові Міжрегіонального головного управління Міндоходів здійснити зарахування зайво сплачених позивачем авансових внесків по податку на прибуток підприємств у розмірі 505635,10 грн. в рахунок сплати Єдиного соціального внеску у розмірі 505635,1 грн.; - зобов'язати Спеціалізовану державну податкову інспекцію з обслуговування великих платників податків у м. Харкові Міжрегіонального головного управління Міндоходів здійснити відповідні коригування в облікової картці особливого рахунку платника податків Публічного акціонерного товариства "Харківський Підшипниковий Завод" , а саме суму переплати з авансових внесків з податку на прибуток підприємств у розмірі 505635,10 грн. зарахувати у в рахунок сплати Єдиного соціального внеску; - визнати незаконними дії Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників податків у м. Харкові Міжрегіонального головного управління Міндоходів, щодо винесення вимоги про сплату боргу (недоїмки) від 06.02.2014 р. за № Ю- 5-11. - скасувати рішення Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників податків у м. Харкові Міжрегіонального головного управління Міндоходів за № 13/0000154600 від 24.02.2014 р. про нарахування позивачу штрафу у розмірі 50563,51 грн. та пені у розмірі 9774,42 грн. за несвоєчасну сплату єдиного внеску на загальнообов'язкове страхування. - скасувати винесену Спеціалізованою державною податковою інспекцією з обслуговування великих платників податків у м. Харкові Міжрегіонального головного управління Міндоходів вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 03.03.2014 р. за № Ю- 5-11. Позивач обґрунтовує позовні вимоги наступним. В нього, станом на 01.01.14 рахувалася переплата з авансових внесків по податку на прибуток приватних підприємств у розмірі 4618594 грн. Позивач звертався до відповідача з заявою про повернення зайво перерахованих авансових внесків по податку на прибуток приватних підприємств в сумі 1500000 грн., але отримав відмову з посиланням на те, що у позивача рахується податкова заборгованість з єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування. Вказану відмову позивач вважає безпідставною, оскільки єдиний соціальний внесок не входить до системи оподаткування. Щодо винесення податковим органом рішення № 13/00000154600 від 24.02.14 про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату єдиного внеску та винесення вимоги №Ю-5-11 від 03.03.14, позивач їх вважає незаконними та просить скасувати, посилаючись на незаконність відмови податкового органу в зарахуванні переплати з авансових внесків по податку на прибуток приватних підприємств в рахунок погашення зобов'язань з єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, по яким настав строк сплати. Представником відповідача в ході судового розгляду справи були надані письмові заперечення проти позову, в яких зазначено, що позовні вимоги позивача є такими, що не підлягають задоволенню, з огляду на те, що у відповідача відсутні підстави для здійснення зарахування зайво сплачених платежів з авансових внесків по податку на прибуток приватних підприємств в рахунок сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування. Відповідач також зазначив, що рішення № 13/00000154600 від 24.02.14 про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату єдиного внеску та винесення вимоги №Ю-5-11 від 03.03.14 є правомірними, оскільки позивачем було пропущено граничний строк сплати сум єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування. Представник позивача - Публічного акціонерного товариства "Харківський підшипниковий завод" Савві Л.Є. - в судовому засіданні заявлені позовні вимоги підтримала з підстав, викладених у позовній заяві, та просила позов задовольнити у повному обсязі. Представник відповідача - Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Харкові Міжрегіонального головного управління Міндоходів Вартанян Н.Н. - проти задоволення позовних вимог заперечувала з підстав, викладених у письмових запереченнях до позовної заяви. Представник відповідача - Головного управління Державної казначейської служби України у Харківській області - в судове засідання не прибув, про дату, час та місце судового розгляду справи повідомлений належним, причин неявки не повідомив, заяв, заперечень та клопотань не надав. Суд, заслухавши пояснення представників позивача та відповідача, дослідивши матеріали справи, встановив такі обставини. З матеріалів справи вбачається, що позивач зареєстрований як юридична особа та перебуває на обліку в Спеціалізованій державній податковій інспекції з обслуговування великих платників у м. Харкові Міжрегіонального головного управління Міндоходів як платник податків та платник єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування. Станом на 01.10.2013 Публічне акціонерне товариство "Харківський Підшипниковий Завод" мало переплату з авансових внесків по податку на прибуток підприємств, розмір якої за даними податкового органу, відображеними в обліковій картці платника податку складає 5914931,33 грн., станом на 01.01.2014 - 4618594 грн., станом на 01.02.2014 - 4047297 грн. 01.10.2013 позивач звернувся до Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників податків у м. Харкові Міжрегіонального головного управління Міндоходів з заявою про повернення зайво сплачених авансових внесків по податку на прибуток підприємств у розмірі 1500000 грн. на поточний рахунок позивача.(а.с.22) Листом від 17.10.13 за № 3754/10/20-20-43 (а.с.42) відповідач повідомив позивача про направлення на погодження інформації щодо можливості повернення зайво сплачених коштів у розмірі 1500000 грн. по авансовим внескам по податку на прибуток приватних підприємств на адресу ДПС вищого рівня. Листом від 21.01.2014 за № 601/10/20-20-41 (а.с.27) відповідач відмовив позивачу в поверненні зайво сплачених авансових внесків з посиланням на ст. 43 Податкового кодексу України, в якій передбачено можливість такого повернення тільки після повного погашення податкового боргу, зазначивши, що станом на 21.01.2014 в картці особового рахунку ПАТ «ХАРП» по єдиному соціальному внеску обліковується заборгованість у сумі 505635,10 грн. Надаючи оцінку правомірності вказаної відмови відповідача, суд виходить з таких норм діючого законодавства, що регулюють порядок повернення помилково або надміру сплачених податків. Так, відповідно до ст. 43 Податкового кодексу України помилково та/або надміру сплачені суми грошового зобов'язання підлягають поверненню платнику відповідно до цієї статті та статті 301 Митного кодексу України, крім випадків наявності у такого платника податкового боргу. У разі наявності у платника податків податкового боргу, повернення помилково та/або надміру сплаченої суми грошового зобов'язання на поточний рахунок такого платника податків в установі банку або шляхом повернення готівковими коштами за чеком, у разі відсутності у платника податків рахунку в банку, проводиться лише після повного погашення такого податкового боргу платником податків. Обов'язковою умовою для здійснення повернення сум грошового зобов'язання є подання платником податків заяви про таке повернення (крім повернення надміру утриманих (сплачених) сум податку з доходів фізичних осіб, які розраховуються контролюючим органом на підставі поданої платником податків податкової декларації за звітний календарний рік шляхом проведення перерахунку за загальним річним оподатковуваним доходом платника податку) протягом 1095 днів від дня виникнення помилково та/або надміру сплаченої суми. Платник податків подає заяву на повернення помилково та/або надміру сплачених грошових зобов'язань у довільній формі, в якій зазначає напрям перерахування коштів: на поточний рахунок платника податків в установі банку; на погашення грошового зобов'язання (податкового боргу) з інших платежів, контроль за справлянням яких покладено на контролюючі органи, незалежно від виду бюджету; повернення готівковими коштами за чеком у разі відсутності у платника податків рахунку в банку. Контролюючий орган не пізніше ніж за п'ять робочих днів до закінчення двадцятиденного строку з дня подання платником податків заяви готує висновок про повернення відповідних сум коштів з відповідного бюджету та подає його для виконання відповідному органові, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів. На підставі отриманого висновку орган, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, протягом п'яти робочих днів здійснює повернення помилково та/або надміру сплачених грошових зобов'язань платникам податків у порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує, державну податкову і митну політику. Контролюючий орган несе відповідальність згідно із законом за несвоєчасність передачі органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, для виконання висновку про повернення відповідних сум коштів з відповідного бюджету. Відповідно до п.п.3-5 Порядку повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 03.09.2013 N 787, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 25 вересня 2013 р. за N 1650/24182, який набрав чинності 15.10.2013 року, повернення помилково або надміру зарахованих до бюджету платежів у національній валюті здійснюється органами Державної казначейської служби України (далі - органи Казначейства) з відповідних бюджетних рахунків для зарахування надходжень (далі - рахунки за надходженнями), відкритих в органах Казначейства відповідно до законодавства, шляхом оформлення розрахункових документів. Повернення платежів у національній валюті здійснюється на рахунки одержувачів коштів, відкриті в банках або органах Казначейства, вказані у поданні або заяві платника. Повернення помилково або надміру зарахованих до бюджету податків, зборів (обов'язкових платежів) та інших доходів бюджетів здійснюється за поданням органів, що контролюють справляння надходжень бюджету. Подання подається до органу Казначейства за формою, передбаченою нормативно-правовими актами з питань повернення помилково або надміру зарахованих до бюджету коштів, або в довільній формі на офіційному бланку установи за підписом керівника установи (його заступника відповідно до компетенції), скріпленим гербовою печаткою (у разі наявності) або печаткою із найменуванням та ідентифікаційним кодом установи, з обов'язковим зазначенням такої інформації: обґрунтування необхідності повернення коштів з бюджету, найменування платника (суб'єкта господарювання), код за ЄДРПОУ (для юридичної особи) або прізвище, ім'я, по батькові фізичної особи, реєстраційний номер облікової картки платника податків (ідентифікаційний номер) або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання в установленому порядку відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та мають відмітку у паспорті), сума платежу, що підлягає поверненню, дата та номер документа на переказ, який підтверджує перерахування коштів до відповідного бюджету. Норми аналогічного змісту містилися також в Порядку повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів, затвердженому наказом Державного казначейства України від 10 грудня 2002 р. N 226 (у редакції наказу Державного казначейства України від 29 травня 2008 р. N 181), зареєстрованому в Міністерстві юстиції України 25 грудня 2002 р. за N 1000/7288. Судом встановлено, що позивач відповідно до наведених приписів звернувся до податкового органу з заявою про повернення зайво сплачених сум податкових зобов'язань в розмірі 1500000 грн., наявність вказаної переплати не оспорюється відповідачем - СДПІ з обслуговування великих платників податків у м. Харкові МГУ Міндоходів. Нормами Податкового кодексу та Порядку повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів не передбачено отримання погодження на таке повернення від вищестоящих податкових органів. Посилання відповідача в листі від 21.01.2014 за № 601/10/20-20-41 на неможливість повернення суми переплати через наявність боргу з єдиного соціального внеску є безпідставним, оскільки згідно приписам ч.2 ст. 8 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування», ст.ст. 9,10 п.п. 14.1.156 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України єдиний соціальний внесок не входить до системи оподаткування, не віднесений до переліку загальнодержавних або місцевих податків та зборів, заборгованість з його сплати, відповідно, не є податковим боргом. Будь-яких інших підстав для відмови в поверненні коштів відповідачем не зазначено та судом не встановлено. Так, відповідно до п.п. 14.1.175 п. 14.1 ст. 14 ПК України податковий борг - сума узгодженого грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання. З огляду на викладене, суд приходить до висновку про необґрунтованість відмови СДПІ з обслуговування великих платників у м.Харкові ГУ Міндоходів в поверненні наявної переплати з авансових внесків по податку на прибуток підприємств, що є підставою для задоволення позовної заяви в частині стягнення на користь позивача сум зайво сплачених авансових внесків по податку на прибуток приватних підприємств в розмірі 1500000 грн. Щодо позовних вимог про визнання протиправними дій Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників податків у м. Харкові Міжрегіонального головного управління Міндоходів, щодо відмови в поверненні зайво сплачених авансових внесків по податку на прибуток підприємств у розмірі 1500000 грн. на поточний рахунок Публічного акціонерного товариства "Харківський підшипниковий завод" та зобов'язання надати висновок про повернення відповідних сум коштів з відповідного бюджету передав його для виконання відповідному органові, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, суд зазначає, що належним та достатнім способом захисту права позивача на повернення зайво сплачених авансових внесків по податку на прибуток приватних підприємств є вимога про їх стягнення, задоволення якої в повній мірі поновлює права Публічного акціонерного товариства "Харківський підшипниковий завод". Отже, в задоволенні зазначених вимог слід відмовити. Щодо решти позовних вимог, які ґрунтуються на твердженні позивача про можливість погашення заборгованості з єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування шляхом зарахування суми наявної переплати податкових зобов'язань, судом встановлено наступне. З картки особового рахунку позивача вбачається, що станом на 20.02.2014 позивач мав недоїмку зі сплати єдиного соціального внеску за грудень 2013 в сумі 505635,10 грн., сплачена платіжним дорученням від 20.02.2014 сума єдиного соціального внеску в розмірі 1558562,22 грн. частково зарахована в погашення вказаної недоїмки в частині суми 505635,10 грн. 29.01.2014 Позивач звернувся до відповідача з заявою про повернення зайво сплачених авансових внесків з податку на прибуток підприємств в розмірі 505635,10 грн. шляхом погашення заборгованості по єдиному соціальному внеску на відповідну суму, яка обґрунтована посиланням на п.п.17.1.10 п.17 ст.17, п.87.1 ст.87, ст. 43 Податкового кодексу України Листом за № 1230/10/41-00-31 від 31.01.2014 відповідач у задоволенні вказаної заяви, повідомивши позивача про неможливість такого зарахування, оскільки за Законом України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» єдиний внесок сплачується шляхом перерахування платником безготівкових коштів з його банківського рахунку.(а.с. 28) 06.02.2014 податковим органом було винесено вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 06.02.2014 № Ю 5-11, якою відповідач визначив суму недоїмки зі сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування у розмірі 392062,31 грн., т.ч. недоїмка у розмірі 268099,34 грн. та штрафні санкції у розмірі 123962,97 грн. 20.02.2014 позивачем сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування в сумі 1558562,22 грн. (відповідно до поданого звіту за січень 2014 р.), що підтверджується копіями платіжних доручень. 24.02.2014 відповідачем винесено рішення за № 13/0000154600 про нарахування позивачу штрафу у розмірі 50563,51 грн. та пені у розмірі 9774,42 грн. за несвоєчасну сплату єдиного внеску на загальнообов'язкове страхування.(а.с. 85) Також, відповідачем винесено вимогу про сплату боргу (недоїмки) по сплаті єдиного внеску на загальнообов'язкове соціальне страхування № Ю-5-11 від 03.03.2014 в сумі 279695,56 грн., яка містить нову суму боргу (а.с.84) Позивач вважає неправомірною відмову в зарахуванні зайво сплачених податкових зобов'язань по авансових внесках по податку на прибуток приватних підприємств в рахунок погашення недоїмки з єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, яка потягла виникнення у позивача недоїмки за січень 2014 з єдиного внеску та прийняття спірних рішень та вимог, посилаючись на п.п. 40.1 ст. 40, п.п. 43.4 ст. 43, п.п. 87.1 ст. 87 Податкового кодексу України. Позивач зазначає, що порядок повернення помилково або надміру сплачених грошових зобов'язань є однаковим та єдиним для податків, зборів та єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, оскільки адміністрування вказаних платежів здійснюють органи Міністерства доходів і зборів України. Надаючи оцінку обґрунтованості позовних вимог в цій частині, суд виходить з наступних приписів чинного законодавства. Так, відповідно до ч.4 ст. 8 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» порядок нарахування, обчислення і сплати єдиного внеску визначається цим Законом, в частині адміністрування - Податковим кодексом України, та прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику. Згідно з п.п. 14.1.11 п. 14.1 ст. 14 ПК України адміністрування податків, зборів, митних платежів, єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування (далі - єдиний внесок) та інших платежів відповідно до законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи (далі - податків, зборів, платежів) - це сукупність рішень та процедур контролюючих органів і дій їх посадових осіб, що визначають інституційну структуру податкових та митних відносин, організовують ідентифікацію, облік платників податків і платників єдиного внеску та об'єктів оподаткування, забезпечують сервісне обслуговування платників податків, організацію та контроль за сплатою податків, зборів, платежів відповідно до порядку, встановленого законом; Відповідно до п. 1.3 ст. 1 Податкового кодексу України цей Кодекс не регулює питання, зокрема, погашення зобов'язань зі сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування. Згідно з п. 40.1 ст.40 Податкового кодексу України цей розділ визначає порядок адміністрування податків та зборів, визначених у розділі I цього Кодексу, а також порядок контролю за дотриманням вимог податкового та іншого законодавства у випадках, коли здійснення такого контролю покладено на контролюючі органи. З аналізу вказаних норм суд приходить до висновку, що поняття адміністрування податків, зборів, митних платежів, єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування не включає в себе питання погашення таких платежів, як це помилково стверджує позивач. Суд також зазначає, що на підтвердження даного висновку слугує те, що нормативно окремо, ніж для податкових платежів, врегульований порядок повернення надміру та/або помилково сплачених сум єдиного внеску у Порядку зарахування в рахунок майбутніх платежів єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування або повернення надміру та/або помилково сплачених коштів, затвердженому Наказом Міністерства доходів і зборів України від 09.09.2013 N 450, зареєстрованому в Міністерстві юстиції України 17 вересня 2013 р. за N 1601/24133, згідно п.п.1,2 якого цей Порядок розроблено на виконання статей 9, 11, 26 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" (далі - Закон) та визначає процедуру зарахування в рахунок майбутніх платежів єдиного внеску або повернення платникам, на яких згідно із Законом покладено обов'язок нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок (далі - платники єдиного внеску), сум помилково сплаченого єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування (далі - єдиний внесок). Крім того, до поняття «грошове зобов'язання», яке міститься в нормах статті 43 Податкового кодексу України, на яку посилається позивач, не віднесено суми єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, з огляду на наступне. Відповідно до п. 14.1.39 п. 14.1 ст. 14 ПК України грошове зобов'язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов'язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв'язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності. Згідно з п.п. 14.1.156 п. 14.1 ст. 14 ПК України податкове зобов'язання - сума коштів, яку платник податків, у тому числі податковий агент, повинен сплатити до відповідного бюджету як податок або збір на підставі, в порядку та строки, визначені податковим законодавством (у тому числі сума коштів, визначена платником податків у податковому векселі та не сплачена в установлений законом строк). Відповідно до п. 87.1 ст. 87 ПК України джерелами самостійної сплати грошових зобов'язань або погашення податкового боргу платника податків є будь-які власні кошти, у тому числі ті, що отримані від продажу товарів (робіт, послуг), майна, випуску цінних паперів, зокрема корпоративних прав, отримані як позика (кредит), та з інших джерел, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею, а також суми надміру сплачених платежів до відповідних бюджетів. Сплата грошових зобов'язань або погашення податкового боргу платника податків з відповідного платежу може бути здійснена також за рахунок надміру сплачених сум такого платежу (без заяви платника) або за рахунок помилково та/або надміру сплачених сум з інших платежів (на підставі відповідної заяви платника) до відповідних бюджетів. Крім того, приписи ст. 95 Податкового кодексу України щодо порядку погашення податкового боргу жодним чином не застосовуються при стягненні заборгованості з єдиного соціального внеску, що також свідчить про те, що питання погашення податкового боргу та недоїмки з єдиного соціального внеску не є складовою адміністрування вказаних платежів. Відповідно, дані питання регулюються окремими нормами - Податкового кодексу України - в частині погашення податкового боргу та Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" - в частині погашення нарахувань єдиного соціального внеску. З огляду на зазначене, позиція позивача базується на невірному розумінні понять «грошове зобов'язання» та «адміністрування податків, зборів, платежів». На підставі викладеного, позовні вимоги позивача про визнання протиправними дій Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників податків у м. Харкові Міжрегіонального головного управління Міндоходів, щодо відмови Публічному акціонерному товариству "Харківський підшипниковий завод" в поверненні зайво сплачених авансових внесків по податку на прибуток підприємств у розмірі 505635,10 грн. в рахунок сплати Єдиного соціального внеску;- зобов'язання Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників податків у м. Харкові Міжрегіонального головного управління Міндоходів здійснити зарахування зайво сплачених позивачем авансових внесків по податку на прибуток підприємств у розмірі 505635,10 грн. в рахунок сплати єдиного соціального внеску у розмірі 505635,1 грн.; - зобов'язання Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників податків у м. Харкові Міжрегіонального головного управління Міндоходів здійснити відповідні коригування в облікової картці особливого рахунку платника податків Публічного акціонерного товариства "Харківський підшипниковий завод", а саме суму переплати з авансових внесків з податку на прибуток підприємств у розмірі 505635,10 грн. зарахувати у в рахунок сплати єдиного соціального внеску;- визнання незаконними дій Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників податків у м. Харкові Міжрегіонального головного управління Міндоходів, щодо винесення вимоги про сплату боргу (недоїмки) від 06.02.2014 р. за № Ю- 5-11; - скасування рішення Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників податків у м. Харкові Міжрегіонального головного управління Міндоходів за № 13/0000154600 від 24.02.2014 р. про нарахування позивачу штрафу у розмірі 50563,51 грн. та пені у розмірі 9774,42 грн. за несвоєчасну сплату єдиного внеску на загальнообов'язкове страхування; - скасування винесеної Спеціалізованою державною податковою інспекцією з обслуговування великих платників податків у м. Харкові Міжрегіонального головного управління Міндоходів вимоги про сплату боргу (недоїмки) від 03.03.2014 р. за № Ю- 5-11, належить відмовити через їх необґрунтованість. З огляду на зазначене, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог.

Результат розгляду: partial