Рішення адміністративного суду від 2014-02-05 00:00:00+02

[PERSON] звернулася до Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області з адміністративним позовом до Управління пенсійного фонду України в м. Новомосковську та Новомосковському районі Дніпропетровської області, в якому остаточно просила визнати протиправним та скасувати рішення Управління пенсійного фонду України в м. Новомосковську та Новомосковському районі від 29.07.2013 року № 1920 про застосування до неї штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску та скасувати Виклик старшого державного виконавця Давиденко Я.М. № В7/10431 від 04.10.2013 року. В обґрунтування свого позову позивач зазначає, що вона є пенсіонером за віком, і займається підприємницькою діяльністю. Згідно Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» пенсіонери звільняються від єдиного внеску з 01.08.2011 року. Однак, 30.03.2012 року на вимогу працівників УПФ [PERSON] оплатила єдиний внесок у розмірі 2 312,07 грн. Не зважаючи на це, 12.08.2013 року вона отримала рішення УПФ «Про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату або несвоєчасну оплату єдиного внеску» згідного якого їй було нараховано пеню у розмірі 161,84 грн., та штраф у розмірі 231,21 грн. Позивач зазначає, що згідно вищевказаного закону, для неї як фізичної особи-підприємця, яка обрала особливий спосіб оподаткування, фінансові санкції та адміністративні стягнення за несплату внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування не застосовуються. А тому вважає дане рішення УПФ неправомірним, та просить його скасувати. В судовому засіданні позивач[PERSON] підтримала свої позовні вимоги, мотивуючи їх обставинами, викладеними у позовній заяві та просила суд їх задовольнити. Представник відповідачаУправління пенсійного фонду України в м.Новомосковську та Новомосковському районі, будучи належним чином повідомленим по час і місце судового засідання, в судове засідання не з'явився, причин неявки суду не повідомив. Суд, заслухавши позивача, дослідивши матеріали адміністративної справи, вважає, що позовні вимоги позивача обґрунтовані та підлягають задоволенню частково з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON].є пенсіонером за віком (а.с.32), і займається підприємницькою діяльністю (а.с.33-34). З 01.04.2012 року вона перейшла на спрощену систему оподаткування (а.с.32). Згідно Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» пенсіонери звільняються від єдиного внеску з 01.08.2011 року. Крім того, відповідно до вимог ст.106 Закону України «Про загальнообов'язкове пенсійне страхування» фінансові санкції (штраф, пеня) та адміністративні стягнення, а також примусові стягнення органами виконавчої служби за несплату внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування фізичним особам - суб'єктам підприємницької діяльності, які обрали особливий спосіб оподаткування, не застосовуються. Нараховані органами Пенсійного фонду України суми фінансових санкцій, зазначених, зазначені в абзаці другому цієї частини та не сплачені фізичними особами - суб'єктами підприємницької діяльності, які обрали особливий спосіб оподаткування, підлягають списанню. 30.03.2012 року на вимогу працівників УПФ [PERSON] оплатила єдиний внесок у розмірі 2 312,07 грн. Однак, 12.08.2013 року вона отримала рішення УПФ «Про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату або несвоєчасну оплату єдиного внеску» згідного якого їй було нараховано пеню у розмірі 161,84 грн., та штраф у розмірі 231,21 грн. (а.с.7). Відповідно до ч. 3 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку. Згідно з ч. 4 ст. 4 Закону України«Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування», особи, зазначені у пункті 4 частини першої цієї статті, які обрали спрощену систему оподаткування, звільняються від сплати за себе єдиного внеску, якщо вони є пенсіонерами за віком або інвалідами та отримують відповідно до закону пенсію або соціальну допомогу. Такі особи можуть бути платниками єдиного внеску виключно за умови їх добровільної участі у системі загальнообов'язкового державного соціального страхування. Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 4Закону України«Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування», платниками єдиного внеску є фізичні особи-підприємці , в тому числі ті, які обрали спрощену систему оподаткування та члени сімей цих осіб, які беруть участь у провадженні ними підприємницької діяльності. Як зазначено вище, відповідно до вимог ст.106 Закону України «Про загальнообов'язкове пенсійне страхування» фінансові санкції (штраф, пеня) та адміністративні стягнення, а також примусові стягнення органами виконавчої служби за несплату внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування фізичним особам - суб'єктам підприємницької діяльності, які обрали особливий спосіб оподаткування, не застосовуються. Нараховані органами Пенсійного фонду України суми фінансових санкцій, зазначених, зазначені в абзаці другому цієї частини та не сплачені фізичними особами - суб'єктами підприємницької діяльності, які обрали особливий спосіб оподаткування, підлягають списанню. Згідно зі ст.2 КАС України - завданням адміністративного судочинства є захист прав, свбод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень. До адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження. Відповідно до ст. 9 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого: суд вирішує справи відповідно до Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України; суд застосовує інші нормативно-правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, у межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією та законами України. Судом встановлено, що позивач [PERSON] є пенсіонером за віком, яка займається підприємницькою діяльністю, а тому відноситься до категорії осіб, які з 01.08.2011 року звільнені від сплати єдиного внеску. Однак, 12.08.2013 року нею було отримано Рішення Управління пенсійного фонду України в м. Новомосковську та Новомосковському районі від 29.07.2013 року № 1920 про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про те, що при винесенні оскаржуваного Рішення відповідачем не було враховані всі обставини, що мають значення для прийняття рішення, а отже дії відповідача підлягають визнанню протиправними, а Рішення з урахуванням вимог ст. 11 КАС України скасуванню. Посилання відповідача в своєму листі (а.с.5-6) на ст. 4 Закону України«Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» в редакції від 08.07.2010 року є безпідставним, оскільки з 01.08.20111 року до даної статті були внесені зміни, які є діючими і діяли на момент виникнення спірних правовідносин. Щодо скасування виклику державного виконавця (а.с.25а), то в задоволенні цієї частинипозовних вимог суд вважає за необхідне відмовити, оскільки, по-перше, виклик по своїй суті є повідомленням особі про необхідність з'явитися до державного виконавця, однак такий спосіб захисту прав та інтересів не передбачений діючим законодавством, а по-друге Управління пенсійного фонду України в м.Новомосковську та Новомосковському районі не є належним відповідачем щодо даної позовної вимоги. Однак суд вважає за необхідне роз'яснити позивачу [PERSON] її право звернення до суду з відповідною заявою про оскарження дій державного виконавця, у разі порушення її прав та інтересів в ході виконавчого провадження. На підставі викладеного,

Результат розгляду: partial