Рішення адміністративного суду від 2014-03-17 00:00:00+02

Державна податкова інспекція у Центральному районі м. Миколаєва ГУ Міндоходів у Миколаївській області звернулась до адміністративного суду з позовом про стягнення з ТОВ «Південь Агросвіт» податкового боргу в сумі 117724,71 гривень, що ґрунтується на підставі декларації з податку на додану вартість № 9028478230 від 21.05.2012 року, податкового повідомлення-рішення № 0017571520 від 08.11.2012 та нарахованої пені. Позивач підтримав позовні вимоги в повному обсязі. Судом надсилалося повідомлення за місцезнаходженням відповідача, яке зазначене в відомостях про нього в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, але він в судове засідання не з'явився. Відповідно до ч.1 ст.49 КАС України особи, які беруть участь у справі, мають рівні процесуальні права і обов'язки. А відповідно до ч.2 зазначеної статті особи, які беруть участь у справі, зобов'язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами неухильно виконувати процесуальні обов'язки. У такому випадку, суд вважає, що відповідач зловживає своїми процесуальними правами та не виконує процесуальні обов'язки щодо явки до суду. Дослідив матеріали справи, суд встановив наступне. Товариство з обмеженою відповідальністю «Південь Агросвіт» зареєстроване як юридична особа державним реєстратором виконавчого комітету Миколаївської міської ради 04.06.2008 року та як платник податків взятий на облік в ДПІ у Центральному районі м. Миколаєва з 09.06.2008 року за № 140310191. З матеріалів справи вбачається, що відповідачем було подано до податкової служби декларацію з податку на додану вартість за квітень 2012 рік № 9028478230 від 21.05.12 р., у якій ним самостійно визначено суму податку, що підлягає сплаті до бюджету в розмірі 112979,00 грн. (арк. спр. 7-9). Відповідно до п. 203.2 ст. 203 Податкового кодексу України платник податку зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого пунктом 203.1 цієї статті для подання податкової декларації. Сума податкового зобов'язання, самостійно визначена платником податків згідно з п. 56.11 ст. 56 Податкового кодексу України оскарженню не підлягає. В порушення вимог податкового законодавства відповідач у добровільному порядку не сплатив суму самостійно визначеного податкового зобов'язання з податку на додану вартість, внаслідок чого у нього виникла заборгованість з цього виду податку за квітень 2012 року в сумі 106233,80 гривень. Також, 08.11.2012 року працівниками податкової служби проведено перевірку відповідача з питань своєчасності сплати ПДВ, якою встановлено несвоєчасне погашення відповідачем податкових зобов'язань з ПДВ за квітень 2012, про що складено Акт № 2050/15-122/35938343 (арк. спр. 28). На підставі наведеного Акту 08.11.2012 року податківцями було прийнято податкове повідомленя - рішення №0017571520, яким відповідача зобов'язано сплатити штраф в сумі 10823,38 гривень. Правом на оскарження зазначеного вище податкового повідомлення-рішення відповідач скористався, звернувшись до суду з позовом про його скасування. Постановою Миколаївського окружного адміністративного суду від 23.05.2013 року по справі № 2а-4830/12/1470, залишеної в силі ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 03.12.2013 року, визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення ДПІ у Центральному районі м. Миколаєва № 0017571520 від 08.11.2012 року. Відповідно ч. 1 ст. 72 Кодексу адміністративного судочинства обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. За таких обставин, податкового боргу в сумі 10823,00 грн., що виник на підставі податкового повідомлення-рішення № 0017571520 від 08.11.12, на час розгляду справи не існує. Крім того, за несвоєчасну сплату податкових зобов'язань з ПДВ відповідачу нараховано пеню в розмірі 667,53 гривень. Отже, зважаючи на викладене, відповідач має заборгованість з податку на додану вартість в сумі 106901,33 гривень, а відтак суд приходить до висновку про часткове задоволення позову. Відповідно до ст.11 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Відповідач доказів погашення заборгованості станом на час розгляду справи не надав. Позов поданий до адміністративного суду у межах строку, передбаченого ст.99 КАС України. Судові витрати по справі відсутні. На підставі викладеного,

Результат розгляду: partial