Рішення адміністративного суду від 2014-02-06 00:00:00+02

Позивач звернувся до суду з позовом про скасування постанови №2413-ЦД-1-Е від 24.10.12р. про накладення санкцій за правопорушення на ринку цінних паперів. Постановою Черкаського окружного адміністративного суду від 20.12.12р. адміністративний позов задоволено. Не погоджуючись з вказаною постановою, відповідач подав апеляційну скаргу, у якій просить суд скасувати постанову з мотивів порушення судом норм матеріального та процесуального права та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні адміністративного позову. Свої вимоги апелянт мотивує тим, що оскаржувана постанова прийнята у спосіб та у межах повноважень, визначених законом, у зв'язку з невиконанням позивачем вимог розпорядження про усунення порушень законодавства на ринку цінних паперів. Апелянт просить суд врахувати, що згідно з розпорядженням позивачу було надано достатньо часу для усунення встановлених Комісією порушень, а також те, що факт порушення не заперечується на не спростований позивачем. Враховуючи, що у судове засідання учасники процесу не з'явились, хоча належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання, докази чого наявні в матеріалах справи, розгляд апеляційної скарги було проведено в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами у відповідності до ст. 197 КАС України. Розглянувши матеріали справи та апеляційну скаргу відповідача, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, Уповноваженою особою ДКЦПФР винесено розпорядження №67-ЧК від 04.07.2011р. про усунення порушень законодавства про цінні папери, зокрема ч.2 ст.20 Закону України «Про акціонерні товариства» шляхом переведення акцій, випущених у документарній формі у бездокументарну форму існування та приведення Статуту ЗАТ «Агрошляхбуд» у відповідність до Закону України «Про акціонерні товариства». Строк усунення виявлених порушень встановлений до 04.01.12р. За результатами розгляду клопотання позивача про продовження терміну усунення порушень, встановленого розпорядженням №67-ЧК від 04.07.11р., Уповноваженою особою ДКЦПФР було винесено розпорядження № 6-ЧК від 04.01.12р. про усунення порушень законодавства про цінні папери, яким продовжено термін для усунення вищевказаних порушень до 29.06.12р. За невиконання розпорядження № 6-ЧК від 04.01.12р., Уповноваженою особою Комісії прийнято постанову №2413-ЦД-1-Е від 24.10.12р. про накладення санкцій за правопорушення на ринку цінних паперів у розмірі 17 000 грн. Задовольняючи адміністративний позов, суд першої інстанції виходив з того, що невиконання позивачем розпорядження № 6-ЧК від 04.01.12р. було зумовлене об'єктивними та поважними причинами, які не залежали від волевиявлення позивача. Колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного. Відповідно до п. 10. ст. 8 Закону України «Про державне регулювання ринку цінних паперів в Україні» від 30.10.96р. № 448/96-ВР (в редакції чинній на момент спірних правовідносин, надалі - Закон №448/96-ВР), Національна комісія з цінних паперів та фондового ринку має право: надсилати емітентам, особам, які здійснюють професійну діяльність на ринку цінних паперів, фондовим біржам та саморегулівним організаціям обов'язкові для виконання розпорядження про усунення порушень законодавства про цінні папери та вимагати надання необхідних документів відповідно до чинного законодавства. Відповідно до п. 8 ч. ст. 11 Закону №448/96-ВР за невиконання або несвоєчасне виконання рішень Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку або розпоряджень, постанов або рішень уповноважених осіб Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку щодо усунення порушень законодавства на ринку цінних паперів до юридичних осіб застосовуються фінансові санкції у розмірі від тисячі до п'яти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Обставини справи свідчать про те, що позивачем не заперечується факт порушення вимог законодавства на ринку цінних паперів, як і не заперечується факт не виконання вимог розпорядження № 6-ЧК від 04.01.12р., Товариством не доведено, що ним вжито усіх залежних від нього заходів для недопущення господарського правопорушення, а відтак колегія суддів приходить до висновку про правомірність застосування до позивача санкцій за правопорушення на ринку цінних паперів у розмірі 17 000 грн. (17 грн. (н.м.д.г) х 1000). При цьому колегія суддів вважає, що причини невиконання розпорядження, на які вказує позивач, не є достатньою правовою підставою для звільнення його від встановленої законом відповідальності. Покликання позивача на неможливість проведення загальних зборів акціонерів у зв'язку з відсутністю кворуму не заслуговують на увагу, виходячи з наступного. Закон України «Про акціонерні товариства» від 17 вересня 2008 року N 514-VI набрав чинності 30.04.2009 року. Відповідно до пункту 5 розділу XVII цього Закону (у редакції Закону України від 03.02.2011 р. N 2994-VI) , статути та внутрішні положення акціонерних товариств, створених до набрання чинності цим Законом, підлягають приведенню у відповідність із нормами цього Закону не пізніше ніж протягом двох років з дня набрання чинності цим Законом. Таким чином, у позивача починаючи з травня 2009 року до 29.06.12р. було достатньо часу для проведення загальних зборів акціонерів Товариства, виконання вимог Закону N 514-VI та усунення порушень встановлених розпорядженням. Покликання позивача на те, що акціонери Товариства не бажають приймати участь на загальних зборах не є об'єктивною обставиною, яка звільняє позивача від виконання ним вимог розпорядження № 6-ЧК від 04.01.12р., з огляду на те, що Господарським кодексом України встановлено порядок та підстави господарсько-правової відповідальності учасників господарських відносин за порушення ними вимог законодавства. Крім того, норми Перехідних положень Закону України «Про акціонерні товариства» встановлюють спеціальний порядок дій при переведенні випуску цінних паперів Товариства у бездокументарну форму, який не вимагає скликання і проведення загальних зборів акціонерів Товариства, проте позивач не здійснив жодних заходів з метою виконання вимог розпорядження. Відповідно до пунктів 1, 4 ч.1 ст. 202 КАС України, підставами для скасування постанови суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є: неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи; порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання. З огляду на викладене та

Результат розгляду: denied