Рішення адміністративного суду від 2014-03-24 00:00:00+02

Тернопільський міськрайонний центр зайнятості звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення допомоги по безробіттю в сумі 565 грн. 88 коп. До початку розгляду справи по суті, позивачем подано письмову заяву від 21.03.2014 року № 08/1757 про зменшення позовних вимог в якій просить стягнути з [PERSON] допомогу по безробіттю в сумі 99 грн. 88 коп., у зв'язку з частковою сплатою відповідачем допомоги по безробіттю в розмірі 466 грн. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги з урахуванням заяви про зменшення позовних вимог підтримала у повному обсязі, суду пояснила, що 27.02.2013 року [PERSON] на підставі заяви було надано статус безробітної. Відповідно до вимог чинного законодавства відповідачу було призначено допомогу по безробіттю з 27.02.2013 року. Однак, проведеною перевіркою встановлено, що відповідач з 15.05.2013 року по 14.06.2013 року перебуваючи на обліку в центрі зайнятості як безробітна одночасно працювала у ТОВ «Галичина Ласунка» згідно наказу про прийняття на роботу № 42 від 15.05.2013 року, а тому [PERSON] відноситься до категорії громадян зайнятого населення та не підпадає під категорію «безробітний». Представник позивача доповнила, що внаслідок цього відповідач безпідставно отримала кошти з Фонду загальнообов'язкового державного соціального страхування на випадок безробіття у вигляді допомоги по безробіттю за період з 15.05.2013 року по 14.06.2013 року в сумі 865 грн. 88 коп. Зазначила, що директором Тернопільського МРЦЗ було видано наказ від 23.01.2014 року № 17 «Д» про повернення коштів в розмірі 865 грн. 88 коп., виплачених як допомога по безробіттю та зобов'язано [PERSON] в 15 денний термін повернути вищевказану суму на рахунок Тернопільського МРЦЗ. Однак, відповідачем частково повернуто суму допомоги по безробіттю в розмірі 766 грн. Таким чином, за відповідачем залишається несплачена сума допомоги по безробіттю в розмірі 99 грн. 88 коп., яка відповідачем в добровільному порядку не сплачена, а тому просить стягнути дану суму допомоги по безробіттю в судовому порядку. Відповідач в судове засідання не прибув, хоча належним чином повідомлявся про день, час та місце розгляду справи судом. Про причини неприбуття суд не повідомив. Заслухавши у відкритому судовому засіданні пояснення представника позивача, дослідивши подані суду письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як слідує з матеріалів справи, 27.02.2013 року Тернопільським МРЦЗ на підставі заяви надано [PERSON] статус безробітного. На підставі чого відповідачу призначена допомога по безробіттю відповідно до ст. 22, 23 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» від 02.03.2000р. № 1533-ІІІ (надалі - Закон № 1533-ІІІ) та абз.1 п.2.1 Порядку надання допомоги по безробіттю, у тому числі одноразової її виплати для організації безробітними підприємницької діяльності, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 20 листопада 2000 р. № 307, що зареєстрований в Міністерстві юстиції України 14 грудня 2000 р. за № 915/5136. Згідно довідки № 155 від 23.01.2014 року (а.с.8), відповідачу за період 15.05.2013 року по 14.06.2013 року виплачено допомогу по безробіттю в розмірі 865 грн. 88 коп. Судом встановлено, що в результаті обміну інформацією між Державною службою зайнятості України та Державною податковою службою України відповідно до Порядку розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплати матеріального забезпечення безробітним, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України, Державної податкової адміністрації України від 13 лютого 2009 р. № 60/62, постановою правління Пенсійного фонду України від 13 лютого 2009 р. № 7-1, що зареєстрований в Міністерстві юстиції України 12 березня 2009 р. за № 232/16248 (далі - Порядок № 60/62), та на виконання Рекомендацій щодо організації центрами зайнятості розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплати матеріального забезпечення, затверджених наказом Державного центру зайнятості від 02.08.2012 року № 72 виявлено, що ТОВ «Галичина Ласунка» нараховано дохід (заробітну плату) [PERSON] у ІІ кварталі 2013 року. 19.11.2013 року директором центру зайнятості видано наказ № 517 «Д» «Про розслідування страхових випадків» з метою забезпечення перевірки розбіжностей, які виявлені між даними Державної податкової адміністрації та даними, пред'явленими (прихованими) особами, які перебувають на обліку як безробітні. 16.12.2013 року Тернопільським МРЦЗ у відповідності до відповідності до пп.18 п. 2 ст. 22 Закону України «Про зайнятість населення», Порядку № 60/62 та постанови Кабінету Міністрів України від 26.09.2001 року № 1266 «Про затвердження Порядку обчислення середньої заробітної плати (доходу) для розрахунку виплат за загальнообов'язковим державним соціальним страхування» проведено розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплат матеріального забезпечення відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття». За результатами проведеного розслідування складено акт від 16.12.2013 року, у якому встановлено, що відповідач з 15.05.2013 року по 14.06.2013 року перебуваючи на обліку в центрі зайнятості як безробітна одночасно працювала у ТОВ «Галичина Ласунка» згідно наказу про прийняття на роботу № 42 від 15.05.2013 року (а.с.13). У зв'язку з цим, директором Тернопільського МРЦЗ видано наказ від 23.01.2014 року № 17 «Д» про повернення коштів в розмірі 865 грн. 88 коп., виплачених як допомога по безробіттю за період з 15.05.2013 року по 14.06.2013 року та зобов'язано [PERSON] в 15 денний термін повернути вищевказану суму. Відповідно, позивачем направлено на адресу відповідача повідомлення від 21.01.2014 року № 08/556 та претензію від 08.02.2014 року № 08/837, в яких зобов'язано відповідача повернути в 10 денний строк отриманої допомоги по безробіттю в сумі 865 грн. 88 коп. на вказаний рахунок Тернопільського МРЦЗ. Вищевказані повідомлення та претензія [PERSON] отримала 12.02.2014 року, про що свідчить підпис відповідача на рекомендованому повідомленні про вручення поштового відправлення. Як слідує з матеріалів справи та пояснень представника позивача, відповідачем частково повернуто суму допомоги по безробіттю в розмірі 766 грн. Таким чином, за відповідачем залишається несплачена сума допомоги по безробіттю в розмірі 99 грн. 88 коп. Відповідно до п. 2 ч.1 ст.1 Закону України «Про зайнятість населення» від 05.07.2012 року № 5067-VI безробітний - особа віком від 15 до 70 років, яка через відсутність роботи не має заробітку або інших передбачених законодавством доходів як джерела існування, готова та здатна приступити до роботи. Згідно абз. 1 ч. 2 ст. 36 Закону № 1533-ІІІ застраховані особи, зареєстровані в установленому порядку як безробітні, зобов'язані своєчасно подавати відомості про обставини, що впливають на умови виплати їм забезпечення та надання соціальних послуг. Підпунктом першим пунктом 37 Порядку реєстрації, перереєстрації безробітних та ведення обліку осіб, які шукають роботу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20 березня 2013 р. № 198 передбачено, що територіальний орган припиняє реєстрацію з дня: початку зайнятості особи працевлаштування за наймом на умовах трудового договору (контракту); укладення цивільно-правового договору щодо виконання робіт (надання послуг); забезпечення роботою самостійно. Згідно ч.3 ст.36 Закону № 1533-ІІІ сума виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг застрахованій особі внаслідок умисного невиконання нею своїх обов'язків та зловживання ними стягується з цієї особи відповідно до законодавства України з моменту виникнення обставин, що впливають на умови виплати їй забезпечення та надання соціальних послуг. Відповідно до п.6.14. Порядку надання допомоги по безробіттю, у тому числі одноразової її виплати для організації безробітними підприємницької діяльності, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 20.11.2000 року № 307, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України від 14.12.2000 року № 915/5136, якщо під час одержання допомоги по безробіттю безробітний своєчасно не подав відомості про обставини, що випливають на умови її виплати, у тому числі встановлені під час розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплати матеріального забезпечення, з безробітного стягується сума виплаченої допомоги по безробіттю з моменту виникнення цих обставин. Якщо безробітний відмовився добровільно повернути зазначені кошти, то питання щодо їх повернення вирішується у судовому порядку. Виходячи з вищенаведених норм чинного законодавства суд приходить до висновку, що у зв'язку з тим, що відповідач перебуваючи на обліку в центрі зайнятості як безробітна одночасно працювала у ТОВ «Галичина Ласунка», то з 15.05.2013 року по 14.06.2013 року отримувала допомогу по безробіттю за нормами Закону № 1533-ІІІ безпідставно. Відповідно до ст. 39 Закону № 1533-ІІІ спори, що виникають із правовідносин за цим Законом, вирішуються в судовому порядку. Оскільки, відповідачем безпідставно отримана допомога по безробіттю в розмірі 99 грн. 88 коп. в добровільному порядку не повернута, то дана сума коштів підлягає стягненню в судовому порядку. З огляду на вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі. Судові витрати по справі згідно ч.4 ст.94 КАС України з відповідача не стягуються.

Результат розгляду: granted