Рішення адміністративного суду від 2014-01-24 00:00:00+02

04.11.2013 року позивач звернувся до суду з вищевказаним адміністративним позовом, посилаючись на те, що 22.10.2013 року інспектором ІДПС взводу з ОСП №5 відносно нього було винесено постанову Серії ПС1 №401183 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ст.122 ч.2 КУпАП та накладення адміністративного стягнення в сумі 425 гривень. Просить скасувати зазначену постанову за відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення. Позивач у судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, судом належним чином повідомлений про місце та час розгляду справи, причини неявки суду не повідомив. Згідно ч.4 ст.128 КАС України у разі неприбуття відповідача - суб'єкта владних повноважень, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, без поважних, причин або без повідомлення ним про причину неприбуття розгляд справи не відкладається і справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.288 КУпАП постанову уповноваженого органу (посадової особи) про накладення адміністративного стягнення може бути оскаржено у вищестоящий орган (вищестоящій посадовій особі) або в районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд, у порядку визначеному Кодексом адміністративного судочинства України шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ. Згідно зі ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України (КАС) завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень. Згідно зі ст.17 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на спори фізичних та юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень, дій чи бездіяльності. Судом встановлено, що 22 жовтня 2013 року інспектором ІДПС взводу з ОСП №5 роти ДПС при УДАІ було складено адміністративний протокол серії АБ2 №434038 відносно [PERSON], який 22.10.2013 року о 17:45 годині керуючи автомобілем Opel Combo д/н [NUMBER] на 178 км а/д Слов'янськ-Донецьк-Маріуполь рухаючись поза зоною населеного пункту не увімкнув ближній світ фар або ходові вогні. Інспектором ІДПС взводу з ОСП №5 роти ДПС при УДАІ було винесено постанову серії ПС1 №401183 від 22.10.2013 року, згідно з якою [PERSON] притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.122 ч.2 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 гривень. Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами тощо. Відповідно до вимог ст.162 КАС України, у разі задоволення адміністративного позову суд може прийняти постанову про визнання протиправними рішення суб'єкта владних повноважень чи окремих його положень, дій чи бездіяльності і про скасування або визнання нечинним рішення чи окремих його положень, про поворот виконання цього рішення чи окремих його положень із зазначенням способу його здійснення. Суд може прийняти іншу постанову, яка б гарантувала дотримання і захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб'єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб'єктів владних повноважень. Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії АБ2 №434038 від 22.10.2013 року, зокрема у графі «пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності» позивач особисто зазначив, що їхав сходовими вогнями, на його вимогу ознайомити його з відеофіксацією правопорушення інспектор відмовився. Враховуючи вищевикладені обставини, пояснення позивача викладені у протоколі про адміністративне правопорушення, а також те, що суб'єктом власних повноважень не надано суду жодних заперечень по вказаній справі, зокрема відеоматеріал фіксації вказаного правопорушення, суд приходить до висновку про відсутність в діях [PERSON] складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП, та вважає необхідним повністю задовольнити позовні вимоги позивача по справі. Виходячи з того, що у відповідності до п.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю складу адміністративного правопорушення, суд вважає необхідним також закрити провадження по відповідній справі про адміністративне правопорушення. На підставі викладеного,

Результат розгляду: granted