Рішення адміністративного суду від 2014-02-07 00:00:00+02

Приватна фірма "Чаклун" (далі - позивач, ПФ "Чаклун") звернулась з адміністративним позовом до Сумської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Сумській області (далі - відповідач, Сумська ОДПІ) в якому просить суд: - визнати безнадійним податковий по податку на прибуток приватних підприємств (державний бюджет, код 11021000) в розмірі 576, 53 грн.; по податку на додану вартість (державний бюджет, код 14010100) в розмірі 840 425, 09 грн.; із збору на розвиток виноградарства, садівництва і хмелярства (державний бюджет, код 19060100) в розмірі 1 793, 00 грн.; по штрафним санкціям за порушення законодавства про патентування, норм обігу готівки та застосування РРО (селищний бюджет, код 21080900) в розмірі 1 073, 55 грн.; по штрафним санкціям за порушення законодавства про патентування, норм обігу готівки та застосування РРО (державний бюджет, код 21080900) в розмірі 44 512, 67 грн.; по адміністративним штрафам та іншим санкціям (державний бюджет, код 21081100) в розмірі 2 700, 00 грн. - зобов'язати відповідача списати безнадійний податковий борг позивача по податку на прибуток приватних підприємств (державний бюджет, код 11021000) в розмірі 576, 53 грн.; по податку на додану вартість (державний бюджет, код 14010100) в розмірі 840 425, 09 грн.; із збору на розвиток виноградарства, садівництва і хмелярства (державний бюджет, код 19060100) в розмірі 1 793, 00 грн.; по штрафним санкціям за порушення законодавства про патентування, норм обігу готівки та застосування РРО (селищний бюджет, код 21080900) в розмірі 1 073, 55 грн.; по штрафним санкціям за порушення законодавства про патентування, норм обігу готівки та застосування РРО (державний бюджет, код 21080900) в розмірі 44 512, 67 грн.; по адміністративним штрафам та іншим санкціям (державний бюджет, код 21081100) в розмірі 2 700, 00 грн. Позовні вимоги ПФ "Чаклун" обґрунтовує тим, що з 2008 року не здійснює господарську діяльність, не має працівників та рахунків у банківських установах. З метою прийняття рішення про припинення ПФ "Чаклун", засновником 02 грудня 2013 року відповідачу була подана заява про надання акту звірки взаєморозрахунків по податкам і зборам за період з 2009 року із зазначенням дати виникнення податкових зобов'язань в разі їх наявності. Так, позивачем був отриманий акт, згідно якого станом на 02.12 2013 р. ПФ "Чаклун" має заборгованість перед бюджетом по наступним податкам, зборам і штрафним санкціям: - по податку на прибуток приватних підприємств (державний бюджет, код 11021000) в розмірі 576, 53 грн.; - по податку на додану вартість (державний бюджет, код 14010100) в розмірі 840 425, 09 грн.; - із збору на розвиток виноградарства, садівництва і хмелярства (державний бюджет, код 19060100) в розмірі 1 793, 00 грн.; - по штрафним санкціям за порушення законодавства про патентування, норм обігу готівки та застосування РРО (селищний бюджет, код 21080900) в розмірі 1 073, 55 грн.; - по штрафним санкціям за порушення законодавства про патентування, норм обігу готівки та застосування РРО (державний бюджет, код 21080900) в розмірі 44 512, 67 грн.; - по адміністративним штрафам та іншим санкціям (державний бюджет, код 21081100) в розмірі 2 700, 00 грн. Позивач вважає, що зазначений податковий борг виник ще у 2009 році, податковий орган не вживав жодних заходів, направлених на його стягнення, в зв'язку з чим, на підставі ст. 101 Податкового кодексу України він є безнадійним. На виконання Порядку списання безнадійного податкового боргу платників податків, затвердженого Наказом Міністерства доходів і зборів України № 577 від 10.10.2013 р., зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 31.10.2013 р. за № 1844/24376, відповідач зобов'язаний був прийняти рішення про списання указаного податкового боргу та внести його до інформаційної системи органів доходів і зборів. Проте, в порушення вказаних вимог, Сумською ОДПІ безнадійний податковий борг позивача списаний не був. З вищезазначених підстав, в судовому засіданні представник ПФ "Чаклун" позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив суд їх задовольнити. Сумська ОДПІ з позовними вимогами не погодилась, в запереченні на адміністративний позов (а.с. 36-37) зазначила, що у відповідності до Порядку списання безнадійного податкового боргу платників податків, затвердженого Наказом Міністерства доходів і зборів України № 577 від 10.10.2013 р., зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 31.10.2013 р. за № 1844/24376, рішення про списання безнадійного податкового боргу приймається керівником (його заступником) органу доходів і зборів за результатами розгляду документів, наданих платником податків та за наявності підстав для списання. Але, позивачем жодних документів для списання податкового боргу надано не було, що свідчить про відсутність підстав для його списання. Крім того, відповідач зазначив, що згідно даних інформаційної системи по особовому рахунку ПФ "Чаклун" податковий борг по податку на прибуток в розмірі 576, 53 грн. виник на підставі податкового повідомлення-рішення № 0005151501 від 14.12.2011 р., а податковий борг по податку на додану вартість в розмірі 2 040, 00 грн. виник на підставі податкового повідомлення-рішення № 0000251502 від 25.02.2011 р. Тобто, строк позовної давності в розмірі 1095 днів для стягнення зазначеного податкового боргу не минув, в зв'язку з чим він не може бути безнадійним. Враховуючи наведені обставини, в судовому засіданні представник Сумської ОДПІ проти позову заперечував та просив суд в його задоволенні відмовити. Заслухавши повноважних представників сторін, дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, суд вважає за необхідне адміністративний позов ПФ "Чаклун" задовольнити частково, виходячи з наступного. В судовому засіданні встановлено, що Ухвалою господарського суду Харківської області від 18 грудня 2007 року було порушено провадження у справі № Б-50/255-07 про банкрутство ПФ "Чаклун" (а.с. 6), а ухвалою від 17 червня 2009 року (а.с. 7-8) провадження у справі про банкрутство позивача було припинено в зв'язку з затвердженням мирової угоди. Як вбачається з довідки Управління Пенсійного фонду України в м. Лебедин та Лебединському районі Сумської області № 62 від 22.10.2013 р. (а.с. 9-17), з 2009 року ПФ "Чаклун" не має найманих працівників, рахунків в банківських установах та фактично не здійснює підприємницьку діяльність. На адресу Сумської ОДПІ позивачем 02 грудня 2013 року був направлений лист (а.с. 18) про надання актів звірки по податкам та зборам за період з 2009 року по теперішній час із зазначенням періоду виникнення податкових зобов'язань. Так, відповідачем були надані акти звірки (а.с. 19-24), згідно яких ПФ "Чаклун" станом на 01 січня 2013 року має наступну податкову заборгованість: по податку на прибуток приватних підприємств (державний бюджет, код 11021000) в розмірі 576, 53 грн.; по податку на додану вартість (державний бюджет, код 14010100) в розмірі 840 425, 09 грн.; із збору на розвиток виноградарства, садівництва і хмелярства (державний бюджет, код 19060100) в розмірі 1 793, 00 грн.; по штрафним санкціям за порушення законодавства про патентування, норм обігу готівки та застосування РРО (селищний бюджет, код 21080900) в розмірі 1 073, 55 грн.; по штрафним санкціям за порушення законодавства про патентування, норм обігу готівки та застосування РРО (державний бюджет, код 21080900) в розмірі 44 512, 67 грн.; по адміністративним штрафам та іншим санкціям (державний бюджет, код 21081100) в розмірі 2 700, 00 грн. При цьому, зі змісту заперечень на адміністративний позов встановлено, що податковий борг по податку на прибуток в розмірі 576, 53 грн. виник 05 січня 2012 року на підставі податкового повідомлення-рішення № 0005151501 від 14.12.2011 р.; податковий борг по податку на додану вартість в розмірі 838 385, 09 грн. виник 30 серпня 2008 року на підставі податкової декларації № 92270 від 11.08.2009 р., а в розмірі 2040, 00 грн. - виник в березні 2012 року на підставі податкового повідомлення-рішення № 0000251502 від 25.02.2011 р.; податковий борг по збору на розвиток виноградарства, садівництва та хмелярства в розмірі 1 793, 00 грн. виник 16 червня 2009 року на підставі звіту № 7936 від 17.03.2008 р.; податковий борг по адміністративним штрафам та іншим санкціям в розмірі 2700, 00 грн. виник 16 червня 2009 року на підставі рішень про застосування штрафних (фінансових) санкцій від 01.10.2007 р. № 0004222303 та від 31.01.2008 р. № 0000752303; податковий борг по штрафним санкціям за порушення законодавства про патентування, норм обігу готівки та застосування РРО в загальному розмірі 45 586, 22 грн. виник 16 червня 2009 року на підставі рішень про застосування штрафних (фінансових) санкцій від 30.07.2007 р. №№ 0004152303, 0004142303, 0004132303 та від 31.01.2008 р. №№ 0000792303, 0000742303, 0000762303, 0000772303, 0000782303 (а.с. 36). Отже, підставою для не списання зазначеного податкового боргу позивача, Сумська ОДПІ визначила не подання ПФ "Чаклун" жодних документів для такого списання, а також не закінчення строку позовної давності в розмірі 1095 днів для стягнення податкового боргу по податку на прибуток в розмірі 576, 53 грн., який виник 05.01.2012 р. на підставі податкового повідомлення-рішення № 0005151501 від 14.12.2011 р., та по податку на додану вартість в розмірі 2 040, 00 грн., який виник в березні 2012 року на підставі податкового повідомлення-рішення № 0000251502 від 25.02.2011 р. Проте, надаючи правову оцінку обставинам справи, суд не може повністю погодитись з указаними доводами відповідача, з огляду на нижченаведене. Згідно пп. 14.1.175 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України податковим боргом є сума узгодженого грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання. Пунктами 102.1., 102.4 ст. 102 Податкового кодексу України встановлено, що контролюючий орган має право самостійно визначити суму грошових зобов'язань платника податків у випадках, визначених цим Кодексом, не пізніше закінчення 1095 дня, що настає за останнім днем граничного строку подання податкової декларації та/або граничного строку сплати грошових зобов'язань, нарахованих контролюючим органом, а якщо така податкова декларація була надана пізніше, - за днем її фактичного подання. Якщо протягом зазначеного строку контролюючий орган не визначає суму грошових зобов'язань, платник податків вважається вільним від такого грошового зобов'язання, а спір стосовно такої декларації та/або податкового повідомлення не підлягає розгляду в адміністративному або судовому порядку. У разі якщо грошове зобов'язання нараховане контролюючим органом до закінчення строку давності, податковий борг, що виник у зв'язку з відмовою у самостійному погашенні такого грошового зобов'язання, може бути стягнутий протягом наступних 1095 календарних днів з дня виникнення податкового боргу. Якщо платіж стягується за рішенням суду, строки стягнення встановлюються до повного погашення такого платежу або визначення боргу безнадійним. У відповідності до пп. 101.2.3 п. 101.2 ст. 101 Податкового кодексу України безнадійним, зокрема, є податковий борг платника податків, стосовно якого минув строк давності, встановлений цим Кодексом. При цьому, на виконання п. 101.5 ст. 101 згаданого Кодексу, контролюючі органи щокварталу здійснюють списання безнадійного податкового боргу. Порядок такого списання встановлюється центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує, державну податкову і митну політику. Так, механізм списання податкового боргу визначається Порядком списання безнадійного податкового боргу платників податків, затвердженого Наказом Міністерства доходів і зборів України № 577 від 10.10.2013 р., зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 31.10.2013 р. за № 1844/24376. Згідно п. 2.1 зазначеного Порядку, під терміном "безнадійний податковий борг" слід розуміти: 1) податковий борг платника податків, визнаного в установленому порядку банкрутом, вимоги щодо якого не були задоволені у зв'язку з недостатністю майна банкрута; 2) податковий борг фізичної особи, яка: визнана в судовому порядку недієздатною, безвісно відсутньою або оголошена померлою, у разі недостатності майна, на яке може бути звернуто стягнення згідно із законом; або померла, у разі недостатності майна, на яке може бути звернуто стягнення згідно із законом; або понад 720 днів перебуває у розшуку; 3) податковий борг платника податків, стосовно якого минув строк давності, встановлений статтею 102 Податкового кодексу України; 4) податковий борг платника податків, що виник унаслідок обставин непереборної сили (форс-мажорних обставин). На виконання пунктів 4.1, 4.2, 4.3, 4.4, 4.5 Порядку списання безнадійного податкового боргу платників податків у випадках, передбачених підпунктом 4 пункту 2.1 Порядку (виникнення податкового боргу внаслідок форс-мажорних обставин), платник податків звертається до органу доходів і зборів за місцем обліку безнадійного податкового боргу та/або за місцем обліку такого платника з письмовою заявою, в якій зазначаються суми податків та зборів, що підлягають списанню. До заяви обов'язково додаються документи, які підтверджують, що податковий борг вважається безнадійним. За результатами розгляду документів, наданих платником податків, керівник (його заступник) органу доходів і зборів за наявності підстав приймає рішення про списання безнадійного податкового боргу, яке оформляється на бланку за формою згідно з додатком 1 до цього Порядку. В інших випадках, передбачених підпунктами 1, 2, 3, 5 пункту 2.1 розділу II цього Порядку (в тому числі відносно податкового боргу по якому минув строк позовної давності), орган доходів і зборів здійснює процедури щодо проведення списання безнадійного податкового боргу відповідно до вимог пункту 4.2 цього розділу. Структурний підрозділ органу доходів і зборів, до функцій якого належить списання безнадійного податкового боргу, здійснює таке списання щокварталу протягом двадцяти календарних днів, наступних за останнім днем граничного строку, передбаченого для подання податкової декларації (розрахунку) за звітний (податковий) квартал. Рішення про списання безнадійного податкового боргу вноситься до інформаційної системи не пізніше наступного робочого дня після підписання такого рішення. Виходячи з системного аналізу вказаних норм, на переконання суду, обов'язок платника податків подавати органу доходів і зборів заяву про списання безнадійного податкового боргу та документи, що підтверджують цей борг, виникає лише в разі списання податкового боргу, що виник унаслідок обставин непереборної сили (форс-мажорних обставин). В інших випадках, керівник (його заступник) органу доходів і зборів за наявності підстав, може прийняти рішення про списання безнадійного податкового боргу, без надання платником податків документів, що підтверджують цей борг. В даному випадку, матеріалами справи підтверджено та не заперечується відповідачем, що податковий борг ПФ "Чаклун" по податку на додану вартість в розмірі 838 385, 09 грн. виник 30 серпня 2008 року; по збору на розвиток виноградарства, садівництва та хмелярства в розмірі 1 793, 00 грн. виник 16 червня 2009 року; по адміністративним штрафам та іншим санкціям в розмірі 2 700, 00 грн. виник 16 червня 2009 року; по штрафним санкціям за порушення законодавства про патентування, норм обігу готівки та застосування РРО в загальному розмірі 45 586, 22 грн. виник 16 червня 2009 року (а.с. 36). Стосовно зазначеного податкового боргу минув строк позовної давності, встановлений статтею 102 Податкового кодексу України, в зв'язку з чим він є безнадійним і підлягає списанню органом доходів і зборів. Враховуючи наведені обставини, суд доходить висновку, що позовні вимоги ПФ "Чаклун" в частині визнання податкового боргу по податку на додану вартість в розмірі 838 385, 09 грн., по збору на розвиток виноградарства, садівництва та хмелярства в розмірі 1 793, 00 грн., по адміністративним штрафам та іншим санкціям в розмірі 2 700, 00 грн., по штрафним санкціям за порушення законодавства про патентування, норм обігу готівки та застосування РРО в загальному розмірі 45 586, 22 грн. безнадійним та зобов'язання відповідача його списати, є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Також, підлягають задоволенню і вимоги позивача про визнання безнадійним і списання податкового боргу по податку на прибуток в розмірі 576, 53 грн., з огляду на таке. Стверджуючи про не закінчення строку давності стосовно вказаного податкового боргу, Сумська ОДПІ посилається на те, що він виник 05 січня 2012 року на підставі податкового повідомлення-рішення № 0005151501 від 14.12.2011 р. На виконання ч. 1 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. Згідно ч. 4 ст. 70 Кодексу адміністративного судочинства України, обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування, крім випадків, коли щодо таких обставин не виникає спору. Отже, для підтвердження виникнення податкового боргу по податку на прибуток в розмірі 576, 53 грн. саме 05 січня 2012 року на підставі податкового повідомлення-рішення № 0005151501 від 14.12.2011 р., відповідач зобов'язаний був надати суду належним чином завірену копію згаданого податкового повідомлення-рішення та докази його направлення позивачу. Але, на вимогу суду, копія податкового повідомлення-рішення № 0005151501 від 14.12.2011 р. Сумською ОДПІ надана не була, в судовому засіданні представник відповідача зазначив про неможливість її надання в зв'язку з відсутністю. Тобто, доводи відповідача про виникнення податкового боргу по податку на прибуток в розмірі 576, 53 грн. саме 05 січня 2012 року, є недоведеними та не можуть бути прийняті судом до уваги. В той же час, суд погоджується з доводами Сумської ОДПІ щодо безпідставності позовних вимог ПФ "Чаклун" про визнання безнадійним податкового боргу по податку на додану вартість в розмірі 2 040, 00 грн. та його списання, оскільки матеріалами справи підтверджено, що вказаний податковий борг виник в березні 2011 року на підставі податкового повідомлення-рішення № 0000251502/0 від 25.02.2011 р. (а.с. 50-53), стосовно нього не закінчився строк давності, визначений статтею 102 Податкового кодексу України, в зв'язку з чим він не є безнадійним і не підлягає списанню органом доходів і зборів. Тобто, позовні вимоги ПФ "Чаклун" в частині визнання безнадійним податкового боргу по податку на додану вартість в розмірі 2 040, 00 грн. та його списання є необґрунтованими та не можуть бути задоволені судом. Таким чином, оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні, суд дійшов висновку, що адміністративний позов ПФ "Чаклун" підлягає частковому задоволенню.

Результат розгляду: partial