Рішення адміністративного суду від 2014-01-20 00:00:00+02

З позовом до Окружного адміністративного суду міста Києва звернулось Головне управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у м. Києві (далі - позивач, ГУ ДСНС України у м. Києві) до приватного підприємства «Самтекс» (далі - відповідач, ПП «Самтекс») про застосування заходу реагування у вигляді повного зупинення подальшої експлуатації приміщень по вул. Червоноткацькій, 71 в м. Києві шляхом відключення джерела електроживлення, накладення печаток на розподільчі електрощитки та вхідні двері приміщень ПП «Самтекс» по вул. Червоноткацькій, 71 в м. Києві. Згідно із статтею 183-2 Кодексу адміністративного судочинства України дана адміністративна справа за предметом позову може бути розглянута у порядку скороченого провадження. Позовні вимоги ГУ ДСНС України у м. Києві обґрунтовані тим, що органом державного пожежного та техногенного нагляду під час перевірки відповідача зафіксовані порушення, що становлять небезпеку та загрозу життю та здоров'ю людей. Відповідач подав заперечення проти позову, в яких зазначив, що не є відповідальним за здійснення протипожежних заходів у приміщеннях по вул. Червоноткацькій, 71 в м. Києві, адже є лише орендарем і користується окремими приміщеннями, а тому перевірка позивачем саме відповідача та застосування запобіжних заходів саме до нього є помилковими і безпідставними. Розглянувши наявні в матеріалах справи докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне. Відповідно до Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності», Кодексу цивільного захисту України, на підставі наказу Деснянського РУ ГУ ДСНС України у м. Києві від 18.10.2013 року № 92, посвідчення на проведення перевірки від 04.11.2013 року № 27/527 в період з 11.11.2013 року по 29.11.2013 року головним інспектором відділу ОЗНС та ЗЦЗ Деснянського РУ ГУ ДСНС України у м. Києві Розкладієм П.Ю. проведено планову перевірку додержання і виконання вимог законодавства у сферах пожежної і техногенної безпеки, цивільного захисту приміщень та території ТОВ «МУК «Вігор» по вул. Червоноткацькій, 71 в м. Києві. Як вбачається з матеріалів справи, копії посвідчення на проведення перевірки від 04.11.2013 року № 27/527 та повідомлення про проведення планової перевірки від 18.10.2013 року № 27/521 отримані уповноваженою особою позивача Михайловим Л.А., про що свідчить його особистий підпис на зазначених документах. Присутнім під час здійснення планової перевірки був начальник адміністративно-господарчого відділу ПП «Самтекс» Михайлов Л.А. За результатами перевірки ПП «Самтекс» інспектором Розкладієм П.Ю. складено акт від 20.11.2013 року №27/674 перевірки додержання (виконання) вимог законодавства у сфері пожежної і техногенної безпеки, цивільного захисту. Під час здійснення перевірки додержання та виконання вимог законодавства у сфері пожежної і техногенної безпеки позивачем встановлено, що приміщення по вул. Червоноткацька, 71 в місті Києві експлуатуються та функціонують з порушеннями правил та норм пожежної і техногенної безпеки, які створюють загрозу життю та здоров'ю людей, а саме: з'єднання, відгалуження та окінцювання жил електричних проводів і кабелів у приміщеннях не виконано за допомогою опресування, зварювання, паяння або затискачів; не проведені розрахунки допустимого струмового навантаження електричних мереж; не надані акти проведення схованих робіт на прокладання електропроводів; у приміщеннях використовуються тимчасові дільниці електромережі; в складському приміщенні адміністративно-складського корпусу встановлені люмінесцентні світильники з розсіювачами, виготовленими з горючих матеріалів; в складському приміщенні адміністративно-складського корпусу світильники розташовані впритул до складованих горючих матеріалів; конторські (побутові) приміщення не відокремлені від приміщень складу протипожежними перегородками 1-го типу та перекриттям 3-го типу (без отворів) з одним евакуаційним виходом безпосередньо назовні; робочі місця комірників, розміщені в складських приміщеннях не вигороджені заскленими перегородками з негорючих матеріалів заввишки 1,8 м; в складських приміщеннях полиці стелажів висотою більше 3 м виконані з горючих матеріалів; ширина проходів між стінами та стелажами менше 1 метру; вхідні двері складських приміщень не обладнано табличками з зазначенням категорії приміщення по пожежній небезпеці згідно ОНТП 24-86 «Определение категорий помещений и зданий по взрывопожарной и пожарной опасности», класу зони по правилам улаштування електроустановок; дерев'яні конструкції покрівлі адміністративно-складського корпусу та адміністративно-побутового корпусу не оброблені вогнезахисною сумішшю із складанням акту про виконані роботи; приміщення не обладнано внутрішнім протипожежним водогоном з розрахунку зрошення кожної точки приміщення не менше ніж двома струменями води, з витратою 2,5 л/с кожна; приміщення роздягальні адміністративно-побутового корпусу не обладнані системою автоматичної пожежної сигналізації; приміщення серверної не обладнані автоматичною установкою пожежогасіння; не наданий акт приймання системи автоматичної пожежної сигналізації в експлуатацію з підписами представників органів Державного пожежного нагляду; евакуаційні виходи з 2-го поверху адміністративно-складського корпусу влаштовано по сходам типу СЗ; двері на шляхах евакуації з приміщення відділу продажу не перенавішені з урахуванням їх відчинення по ходу евакуації; вікна, що розташовані в об'ємі вхідного тамбуру на рівні першого поверху не виконані протипожежними 2-го типу; двері складських (підсобних) приміщень не виконані протипожежними 2-го типу з класом вогнестійкості ЕІ-30 та сертифікатом відповідності системи УкрСЕПРО; протипожежні відстані від складської будівлі Ша ступеня вогнестійкості до адміністративно-складського корпусу ІІ-го ступеня вогнестійкості не відповідають нормативним; в адміністративно-складському корпусі не влаштовано природне освітлення коридору на 2-му поверсі через вікна у торцях коридору; приміщення серверної не відділені від інших приміщень протипожежними перегородками 1-го типу з класом вогнестійкості Е1-45 та протипожежними дверима 2-го типу з класом вогнестійкості ЕІ-30 та сертифікатом відповідності системи УкрСЕПРО; пожежні щити не доукомплектовані протипожежним інвентарем згідно норм належності (лопата, лом, багор, кошма, відро, сокира та ящик з піском); допускається стоянка автомобілів на відстані менше 10 м від в'їзних воріт; приміщення не забезпечені нормативною кількістю первинних засобів пожежогасіння (вогнегасниками); посадові особи, відповідальні за протипожежний стан приміщень, не пройшли навчання та перевірку знань з питань пожежної безпеки з працівниками підприємства не проведені протипожежні інструктажі під підпис в спеціальному журналі; допускається експлуатація приміщень суб'єктом господарювання без подачі декларації відповідності матеріально-технічної бази вимогам законодавства з питань пожежної безпеки; на підприємстві не встановлений порядок (система) оповіщення людей про пожежу, з яким ознайомлені всі працівники; на підприємстві не створено добровільну пожежну дружину (ДПД) та пожежно-технічну комісію (ПТК), не організовано їх роботу згідно, постанови Кабінету Міністрів України від 25.02.2009 року № 136 «Положення про добровільну пожежну дружину (команду)»; члени добровільної пожежної дружини не застраховані від нещасних випадків у страховій компанії. Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного. Правові та організаційні засади, основні принципи і порядок здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, повноваження органів державного нагляду (контролю), їх посадових осіб і права, обов'язки та відповідальність суб'єктів господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю) визначаються Законом України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності». Так, згідно зі ст. 1, ч. 3, 5 ст.4 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності», державний нагляд (контроль) - діяльність уповноважених законом центральних органів виконавчої влади, їх територіальних органів, державних колегіальних органів, органів виконавчої влади Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування (далі - органи державного нагляду (контролю) в межах повноважень, передбачених законом, щодо виявлення та запобігання порушенням вимог законодавства суб'єктами господарювання та забезпечення інтересів суспільства, зокрема належної якості продукції, робіт та послуг, прийнятного рівня небезпеки для населення, навколишнього природного середовища. Заходи державного нагляду (контролю) - планові та позапланові заходи, які здійснюються шляхом проведення перевірок, ревізій, оглядів, обстежень та інших дій. Планові та позапланові заходи здійснюються в робочий час суб'єкта господарювання, встановлений правилами внутрішнього трудового розпорядку. Відповідно до ч. 1 ст. 5 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності», планові заходи здійснюються відповідно до річних або квартальних планів, які затверджуються органом державного нагляду (контролю) до 1 грудня року, що передує плановому, або до 25 числа останнього місяця кварталу, що передує плановому. Згідно з ч. 6, 7 ст. 7 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності», за результатами здійснення планового або позапланового заходу посадова особа органу державного нагляду (контролю), у разі виявлення порушень вимог законодавства, складає акт. Посадова особа органу державного нагляду (контролю) зазначає в акті стан виконання вимог законодавства суб'єктом господарювання, а в разі невиконання - детальний опис виявленого порушення з посиланням на відповідну вимогу законодавства. На підставі акта, складеного за результатами здійснення заходу, в ході якого виявлено порушення вимог законодавства, орган державного нагляду (контролю) за наявності підстав для повного або часткового зупинення виробництва (виготовлення), реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг звертається у порядку та строки, встановлені законом, з відповідним позовом до адміністративного суду. У разі необхідності вжиття інших заходів реагування орган державного нагляду (контролю) протягом п'яти робочих днів з дня завершення здійснення заходу державного нагляду (контролю) складає припис, розпорядження, інший розпорядчий документ щодо усунення порушень, виявлених під час здійснення заходу, а у випадках, передбачених законом, також звертається у порядку та строки, встановлені законом, до адміністративного суду з позовом щодо підтвердження обґрунтованості вжиття до суб'єкта господарювання заходів реагування, передбачених відповідним розпорядчим документом. Відповідно до ст. 1 Кодексу цивільного захисту України, Кодекс цивільного захисту України регулює відносини, пов'язані із захистом населення, територій, навколишнього природного середовища та майна від надзвичайних ситуацій, реагуванням на них, функціонуванням єдиної державної системи цивільного захисту, та визначає повноваження органів державної влади, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування, права та обов'язки громадян України, іноземців та осіб без громадянства, підприємств, установ та організацій незалежно від форми власності. Статтею 64 Кодексу цивільного захисту України передбачено, що центральний орган виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, уповноважений організовувати та здійснювати державний нагляд (контроль) щодо виконання вимог законів та інших нормативно-правових актів з питань техногенної та пожежної безпеки, цивільного захисту і діяльності аварійно-рятувальних служб. Центральний орган виконавчої влади, який здійснює нагляд (контроль) у сфері техногенної та пожежної безпеки, реалізує повноваження безпосередньо і через свої територіальні органи в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, районах, районах у містах, містах обласного, республіканського (Автономної Республіки Крим) значення. До складу центрального органу виконавчої влади, який здійснює нагляд (контроль) у сфері техногенної та пожежної безпеки, і його територіальних органів входять: органи державного нагляду у сфері пожежного нагляду; органи державного нагляду у сфері цивільного захисту і техногенної безпеки; підрозділи забезпечення та інші структурні підрозділи. Згідно з ст. 66 Кодексу цивільного захисту України центральний орган виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, здійснює державний нагляд (контроль) шляхом проведення планових та позапланових перевірок відповідно до закону. Відповідно до ч. 2 ст. 68 Кодексу цивільного захисту України у разі встановлення порушення вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, що створює загрозу життю та здоров'ю людей, посадові особи центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сферах техногенної та пожежної безпеки, звертаються до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення роботи підприємств, окремих виробництв, виробничих дільниць, агрегатів, експлуатації будівель, споруд, окремих приміщень, випуску та реалізації пожежонебезпечної продукції, систем та засобів протипожежного захисту у порядку, встановленому законом. З аналізу викладених положень, орган, який здійснює державний нагляд у сферах техногенної та пожежної безпеки, у разі виявлення факту недотримання вимог пожежної безпеки, на підставі акту, складеного за результатами здійснених заходів (перевірок тощо), має право звернутися до суду із позовом про застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення експлуатації будівель, споруд. Як вбачається з матеріалів справи, під час здійснення перевірки додержання та виконання вимог законодавства у сфері пожежної і техногенної безпеки встановлено, що приміщення по вул. Червоноткацька, 71 в місті Києві експлуатуються та функціонують з порушенням положень Правил пожежної безпеки в Україні, затверджені наказом МНС України від 19.10.2004р. № 126 та зареєстровані в Міністерстві юстиції України 04.11.2004 р. за № 1410/10009; ДБН В.1.1-7-2002 «Пожежна безпека об'єктів будівництва»; ДБН В.2.5-56:2010 «Системи протипожежного захисту», СНиП 2.04.01-85 «Внутренний водопровод и канализация зданий», СНиП 2.09.04-87 «Административные и бытовые здания», ДБН В.2.2-9-2009 «Громадські будинки та споруди», СНиП Н-89-80 «Генеральные планы промышленых предприятий», постанови Кабінету Міністрів України від 25.02.2009 року № 136 «Положення про добровільну пожежну дружину (команду)». При цьому, судом встановлено, що відповідно до договору оренди приміщень від 11.01.2011 року № 05-11, офісні та складські приміщення загальною площею 2150,5 кв. м., що розташовані за адресою: м. Київ, вул. Червоноткацька, 71, ТОВ «МУК «Вігор» (код ЄДРПОУ 24915342) передано в оренду ПП «Самтекс» (код ЄДРПОУ 31809563). Відповідач в запереченнях проти позову стверджує, що ПП «Самтекс» не є відповідальним за здійснення протипожежних заходів у приміщеннях по вул. Червоноткацькій, 71 в м. Києві, адже є лише орендарем і користується окремими приміщеннями. Власником вказаних приміщень, який і забезпечує здійснення протипожежних заходів в приміщеннях є ТОВ «МУК «Вігор», а тому перевірка позивачем саме відповідача та застосування запобіжних заходів саме до відповідача є помилковими і безпідставними. Разом з тим, відповідно до умов договору оренди приміщень від 11.01.2011 року № 05-11, п.3.3 передбачено, що в обов'язки орендаря входить слідкувати та підтримувати орендований об'єкт нерухомості в стані, відповідному нормам санітарної та пожежної безпеки. Доказів розірвання вказаного договору між сторонами не надано. Також, в матеріалах справи міститься копія наказу ПП «Самтекс» від 02.01.2013 року № 1-В про призначення відповідальних за пожежну безпеку, відповідно до якого відповідальним за пожежну безпеку, за утримання й експлуатацію технічних засобів протипожежного захисту, за протипожежний стан будівель і споруд, за електробезпеку, організацію систематичного обслуговування електрообладнання, електроприладів у приміщенні офісу ПП «Самтекс» призначено завідуючого адміністративним господарством Михайлова Л.А. Так, статтею 55 Кодексу цивільного захисту України передбачено, що забезпечення пожежної безпеки на території України, регулювання відносин у цій сфері органів державної влади, органів місцевого самоврядування та суб'єктів господарювання і громадян здійснюються відповідно до цього Кодексу, законів та інших нормативно-правових актів. Забезпечення пожежної безпеки суб'єкта господарювання покладається на власників та керівників таких суб'єктів господарювання. Обов'язок із забезпечення пожежної безпеки під час проектування та забудови населених пунктів, будівництва будівель і споруд покладається на органи архітектури, замовників, забудовників, проектні та будівельні організації. Обов'язок із забезпечення пожежної безпеки в жилих приміщеннях державного, комунального, громадського житлового фонду, фонду житлово-будівельних кооперативів покладається на квартиронаймачів і власників квартир, а в жилих приміщеннях приватного житлового фонду та інших спорудах, приватних житлових будинках садибного типу, дачних і садових будинках з господарськими спорудами та будівлями - на їх власників або наймачів, якщо це обумовлено договором найму. Всі перелічені порушення вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки зазначені в акті перевірки від 20.11.2013 року №27/674 створюють реальну загрозу життю та здоров'ю людей, які працюють, перебувають на підприємстві, а також особам, які будуть здійснювати гасіння виниклої пожежі, а саме: порушення щодо улаштування, утримання та експлуатації електромереж і електрообладнання створює загрозу виникнення пожежі від дії теплових проявів електричної енергії, що може призвести до загибелі людей; відсутність систем (установок) автоматичної пожежної сигналізації перешкоджає швидкому виявленню та гасінню пожежі, повідомленню (оповіщенню) про неї, а також оперативній евакуації людей на ранній стадії виникнення пожежі; невідповідність конструктивних елементів протипожежним вимогам, відсутність їх вогнезахисної обробки створює перешкоди під час евакуації людей та гасінні пожежі, а також сприяє інтенсивному розповсюдженню полум'я, оскільки вони не мають нормативно встановлених меж вогнестійкості та меж поширення вогню по ним; відсутність (недостатність) на об'єкті первинних засобів пожежогасіння (вогнегасників, пожежного інвентарю та інструменту) що не дозволить оперативно загасити або обмежити розповсюдження полум'я на ранній стадії виникнення пожежі, чим створюється загроза безпеці людей; захаращення евакуаційних шляхів перешкоджає вільній евакуації людей з приміщень під час виникнення пожежі; невідповідність шляхів евакуації вимогам норм у сфері пожежної безпеки. Згідно визначення ДСТУ 2272-06 «Пожежна безпека. Терміни та визначення основних понять» небезпечним чинником пожежі є прояв пожежі, що призводить чи може призвести до опіків, отруєння легкими продуктами згоряння або піролізу, травмування чи загибелі людей та (або) до заподіяння матеріальних, соціальних, екологічних збитків. До небезпечних факторів пожежі належать: підвищена температура, задимлення, погіршення складу газового середовища. Відповідно до пунктів 1, 2 ч. 1 ст. 70 Кодексу цивільного захисту України підставою для звернення центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення роботи підприємств, об'єктів, окремих виробництв, цехів, дільниць, експлуатації машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів є: недотримання вимог пожежної безпеки, визначених цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами, стандартами, нормами і правилами; порушення вимог пожежної безпеки, передбачених стандартами, нормами і правилами, під час будівництва приміщень, будівель та споруд виробничого призначення. Частиною 2 ст. 70 Кодексу цивільного захисту України встановлено, що повне або часткове зупинення роботи підприємств, об'єктів, окремих виробництв, цехів, дільниць, експлуатації машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів, виконання робіт, надання послуг здійснюється виключно за рішенням адміністративного суду. Відповідно до ч. 1 ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого: суд вирішує справи відповідно до Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України; суд застосовує інші нормативно-правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, у межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією та законами України. Відповідно до ст. ст. 69, 70 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Докази суду надають особи, які беруть участь у справі. Суд може запропонувати надати додаткові докази або витребувати додаткові докази за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, або з власної ініціативи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмету доказування. Відповідно до ч. 1 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. Виявлені порушення вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, що зафіксовані в акті перевірки відповідача на час розгляду справи ніяким чином відповідачем не спростовані та не надано доказів щодо усунення виявлених порушень. Натомість, позивач надав достатньо належних доказів на підтвердження обставин, якими обґрунтовується позов. Враховуючи вищевикладене, системно проаналізувавши правові норми чинного законодавства, виходячи з наявних доказів у справі, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є такими, що підлягають задоволенню. Враховуючи положення ч. 4 ст. 94 Кодексу адміністративного судочинства України, судові витрати стягненню з відповідача не підлягають.

Результат розгляду: granted