Рішення адміністративного суду від 2014-02-14 00:00:00+02

[PERSON] звернулась до Краснолуцького міського суду Луганської області з позовом до управління Пенсійного фонду України в м. Красному Лучі Луганської області (далі - УПФУ) про визнання дій неправомірними, зобов'язання вчинити певні дії, просила визнати неправомірними дії відповідача з відмови у перерахунку пенсії із врахуванням суми матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань, суми індексації заробітної плати, матеріальної допомоги при виході на пенсію в розмірі 10 окладів, зобов'язати відповідача здійснити з 14.10.2008 р. (дати призначення) перерахунок пенсії з урахуванням сум матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань, матеріальної допомоги при виході на пенсію в розмірі 10 окладів, сум індексації грошових доходів. Постановою Краснолуцького міського суду Луганської області від 23.10.2013 р. позов задоволено частково, визнані протиправними дії УПФУ, зобов'язано відповідача здійснити з 23.02.2013 р. перерахунок пенсії позивача з урахуванням сум матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань. Відповідачем подана апеляційна скарга, в якій апелянт з посиланням на порушення судом першої інстанції норм матеріального права, просить скасувати постанову, ухвалити нову про відмову у задоволенні позову. Апелянт зазначає, що відповідно до ст. 33 Закону України «Про державну службу» матеріальна допомога не відноситься до надбавок та доплат, які включаються до заробітку для перерахунку пенсії. Крім того, апелянт посилається до постанову Кабінету Міністрів України № 865 від 31.05.2000 р. «Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсій», яка встановлює, що до видів виплат, які включаються для обчислення пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу», відносяться виплати, що мають систематичний характер. Матеріальна допомога на оздоровлення не носить систематичного характеру, а відноситься до інших заохочувальних та компенсаційних виплат, тому відсутні правові підстави для включення матеріальної допомоги до заробітку для обчислення пенсії. Також апелянт вказує на недотримання позивачем строку звернення до суду, оскільки про порушення своїх прав позивач дізналась з дати призначення пенсії. Особи, які беруть участь у справі, до судового засідання не з'явились, про дату, час і місце апеляційного розгляду повідомлені належним чином, у зв'язку з чим у відповідності до вимог ст. 197 КАС України справа розглянута в порядку письмового провадження. Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги матеріалами справи, приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом першої інстанції встановлено, що позивач [PERSON] знаходиться на обліку в УПФУ в м. Красному Лучі Луганської області з 14.10.2008 р., отримує пенсію за віком відповідно до ст. 37 Закону України «Про державну службу». В довідці управління Пенсійного фонду України в м. Красному Лучі Луганської області містяться відомості про включення у розмір заробітної плати для обчислення пенсії нарахованих та виплачених позивачу сум матеріальної допомога на оздоровлення, матеріальної допомога на вирішення соціально-побутових питань. На усі виплати, включені у довідку, нараховувались страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування. Частково задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що позивач фактично отримувала матеріальну допомогу на оздоровлення, матеріальну допомогу на вирішення соціально-побутових питань, на які нараховувалися страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, тому при визначення розміру пенсії вказані виплати повинні братися до уваги. При визначення дати перерахунку суд виходив зі строків звернення до суду, встановлених ст. 99 КАС України. Розглядаючи справу у межах апеляційного оскарження, колегія суддів вважає висновок суду першої інстанції в цій частині обґрунтованим, проте, зазначає, що судом першої інстанції розглянуті не всі позовні вимоги. Судом апеляційної інстанції встановлено, що [PERSON] з 14.10.2008 р. призначена пенсія за віком відповідно до ст. 37 Закону України «Про державну службу». 02.08.2013 р. позивач звернулась до відповідача із заявою про здійснення перерахунку пенсії на підставі довідки управління Пенсійного фонду України в м. Красному Лучі Луганської області про складові заробітної плати для призначення (перерахунку) пенсії № 5737/04-06, в яку включені нараховані та виплачені позивачу матеріальна допомога на оздоровлення, матеріальна допомога на вирішення соціально-побутових питань та індексація. На усі виплати, включені у довідку, нараховувались страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування. Листом відповідача № 159/П-11 від 08.08.2013 р. позивачу відмовлено у перерахунку пенсії. Підставою для відмови у перерахунку пенсії є неврахування при обчисленні пенсії нарахованої та виплаченої матеріальної допомоги та індексації. В довідці, виданій позивачу УПФУ в м. Красному Лучі, про складові заробітної плати (посадовий оклад, надбавка за ранг або кваліфікаційні класи, або класний чин, або спеціальні звання, або дипломатичний ранг, надбавка за вислугу років), що подається для призначення пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу», зазначено про нарахування та виплату позивачу матеріальної допомога на оздоровлення, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових потреб, а також індексації заробітної плати, на які нараховувались страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування. За змістом статті 37 Закону України «Про державну службу», у редакції, чинній на час виникнення спірних відносин, (далі - Закон № 3723-XII) пенсія державним службовцям призначається в розмірі 80 відсотків від сум їх заробітної плати, на які нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування. У частині першій статті 1 Закону України «Про оплату праці» (далі - Закон № 108/95-ВР) встановлено, що заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу. Статтею 2 цього Закону визначено структуру заробітної плати, до якої входить: основна та додаткова заробітна плата, а також заохочувальні та компенсаційні виплати. Частиною другою статті 33 Закону № 3723-XII передбачено, що заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплати за ранги, надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок. Аналіз наведених положень дає підстави для висновку, що матеріальна допомога на оздоровлення та допомога для вирішення соціально-побутових питань входила до системи оплати праці державного службовця. Крім того, статтею 66 Закону України «Про пенсійне забезпечення» (далі - Закон № 1788-XII) врегульовано види оплати праці, що враховуються при обчисленні пенсій. Відповідно до частини першої статті 66 цього Закону до заробітку для обчислення пенсії включаються всі види оплати праці (виплат, доходу), на які відповідно до Закону України «Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування» нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, в межах максимальної величини фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, оподатковуваного доходу (прибутку), сукупного оподатковуваного доходу (граничної суми заробітної плати (доходу), з яких справляються страхові внески (збори) до соціальних фондів, що діяла на день одержання зазначеного заробітку (виплат, доходу). Стаття 41 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон № 1058-IV) визначає виплати (доходи), що враховуються в заробітну плату (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії. Так, зокрема до такого доходу (заробітної плати) враховуються: суми виплат, отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно з цим Законом були фактично нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески; суми виплат, отримуваних застрахованою особою до набрання чинності цим Законом, у межах сум, на які відповідно до законодавства, що діяло раніше, нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування. За змістом наведених норм отримувані застрахованою особою суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, враховуються в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати. Таким чином, дії відповідача з відмови у врахуванні суми матеріальних допомог на оздоровлення, вирішення соціально-побутових потреб та індексації є протиправними. Колегія суддів вважає, що отримані застрахованою особою суми виплат, з яких фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, повинні враховуватися в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати. Такої позиції дотримується й Верховний Суд України в постанові від 20.02.2012 р. в справі № 21-430а11. Доводи апеляційної скарги спростовуються приведеними вище обставинами. Разом з тим, судом першої інстанції не вирішені позовні вимоги в частині зобов'язання відповідача здійснити перерахунок пенсії з урахуванням сум індексації заробітної плати, хоча такі позовні вимоги заявлялись та є обґрунтованими з підстав, зазначених вище. Крім того, судом першої інстанції неправильно вирішено питання щодо строку, з якого відповідач повинен здійснити перерахунок пенсії. У відповідності до ч. 4 ст. 45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» перерахунок призначеної пенсії, крім випадків, передбачених частиною першою статті 35, частиною другою статті 38, частиною третьою статті 42 і частиною п'ятою статті 48 цього Закону, провадиться в такі строки: у разі виникнення права на підвищення пенсії - з першого числа місяця, в якому пенсіонер звернувся за перерахунком пенсії, якщо відповідну заяву з усіма необхідними документами подано ним до 15 числа включно, і з першого числа наступного місяця, якщо заяву з усіма необхідними документами подано ним після 15 числа. Оскільки позивач із заявою про здійснення перерахунку пенсії звернулась до органу Пенсійного фонду 02.08.2013 р., перерахунок повинен здійснюватися з 01.08.2013 р., а не з 23.03.2013 р., як зазначив суд першої інстанції, застосувавши строк звернення до суду та задовольнивши позовні вимоги в межах такого строку. Крім того, відмовивши в задоволені певної частини позовних вимог, суд першої інстанції не зазначив про це в резолютивній частині постанови. Постанова суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні позову про перерахунок пенсії, виходячи із заробітної плати з врахуванням суми матеріальної допомоги при звільненні в розмірі 10 окладів не оскаржується. З урахуванням викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, але з помилковим застосуванням норм матеріального права, судом першої інстанції вирішені не всі позовні вимоги, що є підставою для зміни судового рішення.

Результат розгляду: partial