Рішення адміністративного суду від 2014-02-12 00:00:00+02

29 листопада 2013 року до Зміївського районного суду Харківської області із адміністративним позовом звернулись [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] до Зміївської районної ради Харківської області про визнання рішення протиправним та відшкодування шкоди. Позов обґрунтовують тим, що в серпні 2010 року [PERSON], [PERSON] та [PERSON], а 30.09.2009 року [PERSON] було звільнено з РКП «Зміївське підприємство теплових мереж». При звільненні з ними не було здійснено повного розрахунку по заробітній платі. У січні 2011 року вони звернулись до Зміївського районного суду Харківської області з позовною заявою про стягнення з РКП «Зміївське ПТМ» заборгованості по заробітній платі. Рішенням суду позовні вимоги було задоволено. 20 лютого 2012 року під час процедури банкрутства РКП «Зміївське ПТМ» їх було визнано кредиторами першої черги. 14 березня 2013 року звернулись з листом до Арбітражного керуючого (ліквідатора РКП «Зміївське ПТМ») Шуби В.І. з проханням проінформувати, коли буде виплачена забргованність по заробітній платі, на що Арбітражний керуючий відповів про неможливість погашення заборгованості, в зв'язку з відсутністю майна та грошових коштів у РКП «Зміївське ПТМ». Однак, як колишнім працівникам РКП «Зміївське ПТМ», їм відомо, що на балансі підприємства знаходились законсервовані котельні, які не були задіяні у виробничому процесі і їх можна було реалізувати для погашення заборгованості перед кредиторами. В червні 2013 року їм стало відомо, що XI сесія VI скликання Зміївської районної ради прийняла рішення № 185-УІ від 19.08.2011 року про передачу котелень новому підприємству КП «Зміїв-тепло», чим позбавила ліквідатора можливості розрахуватись з кредиторами. Крім того, КП «Зміїв - тепло» демонтувало майно котелень і реалізовувало його для своїх потреб. Вважають дії КП «Зміїв - тепло» неправомірними. оскільки на час винесення Зміївською райрадою зазначеного вище рішення, котельні перебували під арештом у ДВС у Зміївському районі Харківської області та у податковій заставі у ДПІ У Зміївському районі в Харківській області. Крім того, коли виносилось спірне рішення, РКП «Зміївське підприємство теплових мереж» не було оголошене банкрутом, тобто арешт з майна РКП «Зміївське ПТМ» не був на той момент знятий або призупиненим. Лише 21 листопада 2011 року була прийнята Господарським судом Харківської області заява РКП «Зміївське ТМ» про визнання його банкрутом та було порушено провадження у справі. Лише з цього моменту був введений мораторій на задоволення вимог кредиторів. Вважають, що неправомірними діями Зміївської районної ради їм заподіяно матеріальну шкоду у вигляді невиплаченої заробітної плати в розмірі 99 646,91 грн., а саме, [PERSON] - 54110,92 грн., [PERSON] - 14734,97 грн., [PERSON] - 13662,16 грн., [PERSON] - 17138,86 грн., яку просили стягнути у судовому порядку. У судове засідання позивач [PERSON] не з»явилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, на задоволенні позовних вимог наполягає (а.с. 55) В судовому засіданні позивачі [PERSON], [PERSON], [PERSON] підтримали позовні вимоги у повному обсязі, просили позов задовольнити з підстав, викладених у ньому. Після перерви у судовому засіданні позивач [PERSON] подала до суду заяву про продовження розгляду справи за її відсутності (а.с. 149, 175) Представник відповідача Зміївської районної ради Харківської області Фесенко О.П., який діє на підставі довіреності, виданої головою Зміївської районної ради Харківської області від 17.12.2013 року за № 02-15/528, у судовому засіданні заперечував проти позову з тих підстав, що розширений витяг з Державного реєстру обтяжень рухомого майна № 23077599 від 01.04.1999 року стосується тільки рухомого майна, та відповідно об'єктів нерухомого майна відомостей не містить. Таким чином, вважає, що підтверджень щодо знаходження котелень у заставі ДПІ у Зміївському районі та під арештом ДВС у Зміївському районі й відповідно підстав для визнання рішення ХІ сесії Зміївської районної ради VI скликання № 185-VІ від 19.08.2011 року як такого, яке прийнято протиправно, не має. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши наявні у справі докази, дійшов наступного. Рішенням ХІ сесії Зміївської районної ради VI скликання від 19.08.2011 року № 185- VІ «Про надання згоди на передачу з балансу районного комунального підприємства «Зміївське підприємство теплових мереж» на баланс комунального підприємства «Зміїв - тепло» Зміївської районної ради Харківської області об'єктів комунальної інфраструктури, що належать до спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міста Зміївського району» було надано згоду на передачу з балансу комунального підприємства «Зміївське підприємство теплових мереж» на баланс комунального підприємства «Зміїв - тепло» Зміївської районної ради Харківської області наступні об'єкти: котельня по вул. Пролетарське шосе, 27а, м. Змієва; котельня по пл. Радянській, 10, м. Змієва; котельня по вул. 50 років Комсомолу, 126а, м. Змієва; котельня по вул. 50 років Комсомолу, 61в, м. Змієва; котельня по вул. Таранівське шосе, 70а, м. Змієва; котельня по вул. Таранівське шосе, 1 д, м. Змієва; котельня по вул. Таранівське шосе, 4а, м. Змієва; котельня по вул. Чкалова, 6, м. Змієва; котельня по вул. Північна, 2а, м. Змієва; котельня по вул. Перемоги, с. Лиман; котельня по вул. Кришталя, 1, с. Чемужівка; котельня по вул. Леніна, 3, с. Бірки; котельня по вул.40 років Перемоги, с. Соколове; котельня по вул.Горького, 67, с. Шелудьківка; котельня по пер .Молодіжний, 1в, с. Геніївка; котельня по вул. Жовтнева, с. Першотравневе. Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Основним законом України, що визначає систему та гарантії місцевого самоврядування в Україні, засади організації та діяльності, правового статусу і відповідальності органів та посадових осіб місцевого самоврядування є Закон України «Про місцеве самоврядування в Україні» (далі - Закон). Згідно з абзацами другим, п'ятнадцятим статті 1 Закону територіальна громада - жителі, об'єднані постійним проживанням у межах села, селища, міста, що є самостійними адміністративно-територіальними одиницями, або добровільне об'єднання жителів кількох сіл, що мають єдиний адміністративний центр. Право комунальної власності - право територіальної громади володіти, доцільно, економно, ефективно користуватися і розпоряджатися на свій розсуд і в своїх інтересах майном, що належить їй, як безпосередньо, так і через органи місцевого самоврядування. До виключної компетенції сільських, селищних, міських рад пунктами 30, 31 частини першої статті 26 Закону віднесено, зокрема, прийняття рішень щодо відчуження відповідно до закону комунального майна; затвердження місцевих програм приватизації, а також переліку об'єктів комунальної власності, які не підлягають приватизації; визначення доцільності, порядку та умов приватизації об'єктів права комунальної власності; вирішення питань про придбання в установленому законом порядку приватизованого майна, про включення до об'єктів комунальної власності майна, відчуженого у процесі приватизації, договір купівлі-продажу якого в установленому порядку розірвано або визнано недійсним, про надання у концесію об'єктів права комунальної власності, про створення, ліквідацію, реорганізацію та перепрофілювання підприємств, установ та організацій комунальної власності відповідної територіальної громади. Також виключно на пленарних засіданнях сільських, селищних, міських рад приймаються рішення про передачу іншим органам окремих повноважень щодо управління майном, яке належить до комунальної власності відповідної територіальної громади, визначення меж цих повноважень та умов їх здійснення. Відповідно до підпункту 1 пункту «а» частини першої статті 29 Закону виконавчі органи сільських, селищних, міських рад здійснюють управління в межах, визначених радою, майном, що належить до комунальної власності відповідних територіальних громад. Районні у містах ради (у разі їх створення) та їх виконавчі органи відповідно до Конституції та законів України здійснюють управління рухомим і нерухомим майном та іншими об'єктами, що належать до комунальної власності територіальних громад районів у містах, формують, затверджують, виконують відповідні бюджети та контролюють їх виконання, а також здійснюють інші повноваження, передбачені цим Законом, в обсягах і межах, що визначаються міськими радами (частина друга статті 41 Закону). Пункт 19 частини першої статті 43 Закону уповноважує районні і обласні ради виключно на їх пленарних засіданнях вирішувати за дорученням відповідних рад питання про продаж, передачу в оренду, концесію або під заставу об'єктів комунальної власності, які забезпечують спільні потреби територіальних громад і перебувають в управлінні районних, обласних рад, а також придбання таких об'єктів в установленому законом порядку. Відповідно до частин першої, третьої, четвертої, п'ятої, шостої та восьмої статті 60 Закону територіальним громадам сіл, селищ, міст, районів у містах належить право комунальної власності на рухоме і нерухоме майно, доходи місцевих бюджетів, інші кошти, землю, природні ресурси, підприємства, установи та організації, в тому числі банки, страхові товариства, а також пенсійні фонди, частку в майні підприємств, житловий фонд, нежитлові приміщення, заклади культури, освіти, спорту, охорони здоров'я, науки, соціального обслуговування та інше майно і майнові права, рухомі та нерухомі об'єкти, визначені відповідно до закону як об'єкти права комунальної власності, а також кошти, отримані від їх відчуження. Територіальні громади сіл, селищ, міст, районів у містах безпосередньо або через органи місцевого самоврядування можуть об'єднувати на договірних засадах на праві спільної власності об'єкти права комунальної власності, а також кошти місцевих бюджетів для виконання спільних проектів або для спільного фінансування (утримання) комунальних підприємств, установ та організацій і створювати для цього відповідні органи і служби. Районні та обласні ради від імені територіальних громад сіл, селищ, міст здійснюють управління об'єктами їхньої спільної власності, що задовольняють спільні потреби територіальних громад. Органи місцевого самоврядування від імені та в інтересах територіальних громад відповідно до закону здійснюють правоможності щодо володіння, користування та розпорядження об'єктами права комунальної власності, в тому числі виконують усі майнові операції, можуть передавати об'єкти права комунальної власності у постійне або тимчасове користування юридичним та фізичним особам, здавати їх в оренду, продавати і купувати, використовувати як заставу, вирішувати питання їхнього відчуження, визначати в угодах та договорах умови використання та фінансування об'єктів, що приватизуються та передаються у користування і оренду. Доцільність, порядок та умови відчуження об'єктів права комунальної власності визначаються відповідною радою. Доходи від відчуження об'єктів права комунальної власності зараховуються до відповідних місцевих бюджетів і спрямовуються на фінансування заходів, передбачених бюджетами розвитку. Право комунальної власності територіальної громади захищається законом на рівних умовах з правами власності інших суб'єктів. Об'єкти права комунальної власності не можуть бути вилучені у територіальних громад і передані іншим суб'єктам права власності без згоди безпосередньо територіальної громади або відповідного рішення ради чи уповноваженого нею органу, за винятком випадків, передбачених законом. Отже, дане рішення було прийнято у відповідності до ст. 19 Конституції України та у межах виключних повноважень органу місцевого самоврядування (а.с. 5) Як вбачається із акту опису і арешту майна серії АА № 258112 від 07.09.2004 року державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Зміївського РУЮ Кураксіним Є.В. накладено арешт і встановлено обмеження права користування ним, а саме, продаж, відчуження та переведення у гірший стан. До вказаного опису та арешту увійшла і частина майна, що передано з балансу на баланс відповідно до оскаржуваного рішення органу місцевого самоврядування. Арешт державним виконавцем накладено на таке майно: приміщення котельної № 1, розтшованого в м. Зміїв, Таранівське шове, 4-а, представляє собою приміщення розміром (площею) 324 м.кв., одноповерхова будівля, фундамент бетонний, стіни цегляні, перекриття залізобетонні плити, покрівля м"яка, опалюється на природному загу, в справному стані, укомлектована згідно паспорту котельної № 1 та інвентаризаційного опису введено в експлуатацію у 1980 році; приміщення котельної, розташованої в с. Чемужівка, вул. Кришталя, 1, представляє собою одноповерхову будівлю площею 184 м.кв., фундамент бутобетонний, стіни з селікатної цегли, перекриття залізобетонні плити, покрівля рулонна, опалюється природним газом. в робочому стані, потужність 1,674 Гкал/год, введено в експлуатацію у 1986 рооці, укомплектовано згідно технічного паспорту та інвентаризаційного опису; приміщення котельної, розташованої в с. Соколово, вул. Шкільна, 2, представляє собою приміщення площею 243 м.кв., одноповерхова будівля, фундамент бутобетонний, стіни цегляні, перекриття залізобетонні плити, покрівля рулонна, опалюється природним газом, в робочому стані, укомплектована згідно паспорту та інвентаризаційного опису, потужність 1,552 Гкал/год, введено в експлуатацію у 1977 році; приміщення котельної, розташованої в с. Шелудьківка, вул. Горького, 67, представляє собою приміщення площею 570 м.кв., одноповерхове, фундамент бутобетонний, стіни червона цегла, перекриття залізобетонні плити, покрівля рулонна, опалюється природним газом, в робочому стані, укомплектована згідно паспорту та інвентаризаційного опису, потужність 2,419 Гкал/год, введено в експлуатацію у 1995 році; приміщення котельної, розташованої в с. Донець Центральна садиба, представляє собою одноповерхоу будівлю площею 350 м. кв, стіни червона цегла, фундамент бутобетон, перекриття залізобетонні плити, покрівля рулонна, опалюється природним газом, в робочому стані, укомплектовано згідно паспорту та опису інвентаризаційного, потужність 4,41 Гкал/год. введено в експлуатацію у 1983 році; приміщення котельної, розташованої в м. Зміїв, квартал 126/156, представляє собою одноповерхову будівлю. приміщення площею 342 м.кв., фундамент блоки, стіни цегла, перекриття залізобетонні плити, покрівля м"яка, опалюється природним газом. в робочому стані, потужність 5,24 Гкал/год, укомплектована згідно паспорту та інвентаризаційного опису, введено в експлуатацію у 1977 році; приміщення котельної, розташованої в с. Лиман, вул. Перемоги, площею 403 м.кв., одноповерхова будівля, фундамент залізобетонний, цегла червона, стіни цегла, перекриття залізобетонні, покрівля м"яка рулонна, опалюється природним газом, в робочому стані, потужність 0,86 Гкал/год, укомплектовано згідно паспорту та інвентаризаційного опису, введено в експлуатацію у 1989 році; приміщення котельної в с. Першотравневе площею 500 м.кв., одноповерхове, фундамент блок, стіни цегла, перекриття залізобетонні, покрівля рулонна, опалюється природним газом, в робочому стані, потужність 4,3 Гкал/год, укомплектовано згідно паспорту та інвентаризаційного опису, введено в експлуатацію у 1982 році; приміщення котельної в м. Змієві, КСП "Україна", площею 369 м.кв., одноповерхове, фундамент блоки, стіни - цегла, перекриття бетонні плити, покрівля м"яка, опалюється природним газом, в робочому стані, потужність 3,348 Гкал/год, укомплектована згідно паспорту та інвентаризаційного опису, введено в експлуатацію у 1980 році. Усього описано майна на суму один мільон сто сімдесят чотири тисячі чотириста сорок сім грн. Описане майно буде передане для реалізації не раніше 12.09.2004 року. (а.с. 103-105) Арешт із вказаного майна було знято постановою Харківського окружного адміністративного суду від 03 травня 2012 року, яке набрало законної сили 16 липня 2012 року (а.с. 106-108) Оскільки, відповідно до вимог ст. ст. 50, 55, 59 Закону України "Про виконавче провадження", звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті (опису), вилученні та примусовій реалізації. Арешт на майно боржника може накладатися державним виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, а також проведенням опису майна боржника і накладення на нього арешту. Особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права на майно і про звільнення майна з-під арешту. Про проведення опису майна боржника і накладення на нього арешту державний виконавець складає акт опису й арешту майна боржника. Під час проведення опису й арешту майна боржника державний виконавець вправі оголосити заборону розпоряджатися ним, а у разі потреби - обмежити права користування майном або вилучити його у боржника та передати на зберігання іншим особам. про що зазначається в акті опису й арешту. Тобто, станом на час ухвалення рішення ХІ сесії Зміївської районної ради VI скликання від 19.08.2011 року № 185- VІ об"єкти нерухомості, які передавались із балансу районного комунального підприємства «Зміївське підприємство теплових мереж» на баланс комунального підприємства «Зміїв - тепло» Зміївської районної ради Харківської області були під арештом державного виконавця відділу державної виконавчої служби Зміївського РУЮ, так як представники РКП "Зміївське ПТМ" не звертались із позовом до суду про виключення вказаного майна із опису та звільнення з-під арешту. Відповідно до п. 1.3 Положення про порядок передачі матеріальних цінностей з балансу на баланс підприємств, організацій, установ спільної власності територіальних громад, сіл, селищ, міста Зміївського району у межах спільної власності, затвердженого рішенням районної ради від 04.07.08 року № 354-V, дія цього положення не поширюється на матеріальні цінності, які відображаються на балансах районних комунальних підприємств і знаходяться під арештом виконавчої служби або під податковою заставою. Отже, в цій частині, при передачі з балансу на баланс таких нерухомих об"єктів, як приміщення котельної № 1, розтшованого в м. Зміїв, Таранівське шове, 4-а , приміщення котельної, розташованої в с. Чемужівка, вул. Кришталя, 1, приміщення котельної, розташованої в с. Соколово, вул. Шкільна, 2, приміщення котельної, розташованої в с. Шелудьківка, вул. Горького, 67, приміщення котельної, розташованої в с. Донець Центральна садиба, приміщення котельної, розташованої в м. Зміїв, квартал 126/156, приміщення котельної, розташованої в с. Лиман, вул. Перемоги, приміщення котельної в с. Першотравневе, приміщення котельної в м. Змієві, КСП "Україна", котрі перебували під арештомдержавної виконавчої служби, суб"єкт владних повноважень діяв не у спосіб визначений законом. В цій частині його рішення слід визнати протиправним. Щодо позовних вимог про відшкодування шкоди, заподіяної прийняттям неправомірного рішення суб"єктом владних повноважень, то суд зазначає наступне. Як вбачається із змісту заочного рішення Зміївського районного суду Харківської області від 20 жовтня 2011 року, стягнуто з Районного комунального підприємства "Зміївсье підприємство теплових мереж" на користь [PERSON] заборгованість по заробітній платі у розмірі 20762,92 грн.; компенсацію за невикористану відпустку - 6132,72 грн., середній заробіток за весь час затримки - 27215,28 грн., а всього - 54110,92 грн.; стягнуто з Районного комунального підприємства "Зміївсье підприємство теплових мереж" на користь держави судові витрати по справі, а саме: 541,10 грн. судового збору та 120 грн. витрат за інформаційно - технічне забезпечення розгляду справи. Рішення підлягає негайному виконанню в частині виплати середньої заробітної плати в межах платежу за один місяць в розмірі 2267,94 грн. (а.с. 22-23) Рішення набрало чинності 11 листопада 2011 року (а.с. 24) Як вбачається із змісту рішення Зміївського районного суду Харківської області від 24 жовтня 2011 року, стягнуто з Районного комунального підприємства "Зміївсье підприємство теплових мереж" на користь [PERSON] заборгованість по заробітній платі у розмірі 7273,20 грн.; компенсацію за невикористану відпустку - 854,67 грн., середній заробіток за весь час затримки - 6607,10 грн., а всього - 14734,97 грн.; стягнуто з Районного комунального підприємства "Зміївсье підприємство теплових мереж" на користь держави судові витрати по справі, а саме: 147,34 грн. судового збору та 120 грн. витрат за інформаційно - технічне забезпечення розгляду справи. Рішення підлягає негайному виконанню в частині виплати середньої заробітної плати в межах платежу за один місяць в розмірі 660,71 грн. Рішення набрало законної сили 11 листопада 2011 року (а.с. 25-26) Як вбачається із змісту заочного рішення Зміївського районного суду Харківської області від 20 жовтня 2011 року, стягнуто з Районного комунального підприємства "Зміївсье підприємство теплових мереж" на користь [PERSON] заборгованість по заробітній платі у розмірі 5885.62 грн.; компенсацію за невикористану відпустку - 376,50 грн., середній заробіток за весь час затримки - 7400,04 грн., а всього - 13662,16 грн.; стягнуто з Районного комунального підприємства "Зміївсье підприємство теплових мереж" на користь держави судові витрати по справі, а саме: 136,62 грн. судового збору та 120 грн. витрат за інформаційно - технічне забезпечення розгляду справи. Рішення підлягає негайному виконанню в частині виплати середньої заробітної плати в межах платежу за один місяць в розмірі 616,67 грн. (а.с. 27-28) Рішення набрало чинності 11 листопада 2011 року (а.с. 29) Як вбачається із змісту рішення Зміївського районного суду Харківської області від 20 жовтня 2011 року, стягнуто з Районного комунального підприємства "Зміївсье підприємство теплових мереж" на користь [PERSON] заборгованість по заробітній платі у розмірі 1038,86 грн.; середній заробіток за весь час затримки - 16100 грн., а всього - 17138,86 грн.; стягнуто з Районного комунального підприємства "Зміївсье підприємство теплових мереж" на користь держави судові витрати по справі, а саме: 171,38 грн. судового збору та 120 грн. витрат за інформаційно - технічне забезпечення розгляду справи. Рішення підлягає негайному виконанню в частині виплати середньої заробітної плати в межах платежу за один місяць в розмірі 700 грн. (а.с. 30-31) Рішення набрало законної сили 11 листопада 2011 року (а.с. 32) Ухвалою господарського суду Харківської області від 21 листопада 2011 року у справі № 5023/9538/11 порушено провадження у справі про банкрутство РКП "Зміївське підприємство теплових мереж" (а.с. 13) Тобто, лише з 21 листопада 2011 року до майна, яке належить боржнику могли бути застосовані положення Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом". Процесуальні питання, пов'язані з виканням судових рішень у цивільних справах та рішень інших органів (посадових осіб), регулюються розділом VI Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України). За змістом статті 368 ЦПК України виконавчий лист видається за заявою осіб, на користь яких воно ухвалено. Згідно з пунктом 16.6 Інструкції з діловодства в місцевому загальному суді, затвердженої наказом Державної судової адміністрації України від 27 червня 2006 року № 68, для виконання судового рішення в цивільній чи адміністративній справі, що набрало законної сили або допущено до негайного виконання, стягувачу за його письмовою заявою видається виконавчий лист. Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку визначають Закон України від 21 квітня 1999 року № 606-XIV "Про виконавче провадження", а також прийнята на виконання цього Закону Інструкція про проведення виконавчих дій, затверджена наказом Міністерства юстиції від 15 грудня 1999 року № 74/5. Відповідно до зазначених нормативно-правових актів примусове виконання рішень в Україні покладається на державну виконавчу службу та здійснюється останньою на підставі виконавчих документів, у тому числі виконавчих листів, ухвал, постанов судів у цивільних, господарських, адміністративних та кримінальних справах, у випадках, передбачених Законом, тощо. Статтею 19 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що державний виконавець відкриває виконавче провадження на підставі виконавчого документа, зазначеного в статті 17 цього Закону, зокрема за заявою стягувача або його представника про примусове виконання рішення. До часу порушення процедури банкрутства, позивачі повинні були реалізувати своє право як стягувачів за виконавчими документами у спосіб, передбачений Законом України "Про виконавче провадження". Однак, доказів про те, що після звернення рішення до негайного виконання, позивачі звернулись до держваної виконавчої служби Зміївського РУЮ, ними не надано. Отже, із урахуванням того факту, що дозвіл на передачу майна з балансу на баланс було надано суб"єктом владних повноважень до початку порушення провадження у справі про банкрутство, то це рішення не є причиною та прямим наслідком неможливості задоволення вимог конкурсних кредиторів фізичних осіб [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] в ході процедури банкрутства РКП "Зміївське підприємство теплових мереж" (а.с. 34-36) У зв"язку з чим, суд дійшов висновку про відсутність як прямого причинно - наслідкового зв"язку, так і самої шкоди між прийняти суб"єктом владних повноважень рішенням ХІ сесії Зміївської районної ради VI скликання від 19.08.2011 року № 185- VІ «Про надання згоди на передачу з балансу районного комунального підприємства «Зміївське підприємство теплових мереж» на баланс комунального підприємства «Зміїв - тепло» Зміївської районної ради Харківської області об'єктів комунальної інфраструктури, що належать до спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міста Зміївського району» та невиплаченою заробітною платою позивачам підприємством.

Результат розгляду: partial