Рішення адміністративного суду від 2014-03-28 00:00:00+02

07.11.2013 року [PERSON] звернувся в суд з адміністративним позовом до управління Пенсійного фонду України у Городнянському районі Чернігівської області про зобов'язання здійснити перерахунок та стягнення заборгованості з присуджених виплат пенсії. Позов мотивував тим, що він є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС І категорії, інвалідом II групи. Постановою Апеляційного суду Чернігівської області від 12.05.2011 року у справі за його позовом до УПФУ в Городянському районі Чернігівської області про визнання незаконними дій відповідача та зобов'язання зробити йому перерахунок пенсії як учаснику ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС було зобов'язано УПФУ в Городянському районі Чернігівської області провести позивачу перерахунок з 19.10.2009 року державної та додаткової пенсії в розмірі відповідно до ст.50, ч.4 ст.54, ч.З ст. 67 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». Вищезазначена постанова 12.05.2011 року набрала законної сили. Виконавчий лист знаходився на виконанні у ВДВС Городнянського РУЮ. Судове рішення було виконано, і позивачеві виплачувалася пенсія у встановленому рішенням суду розмірі. Але, починаючи з листопада 2011 року, і по теперішній час УПФУ в Городянському районі Чернігівської області виплачує позивачу пенсію в значно меншому розмірі від встановленого судом. Зазначені дії УПФУ в Городянському районі Чернігівської області позивач вважає протиправними та просить суд визнати дії відповідача щодо нарахування та виплати йому пенсії в розмірі, значно меншому від встановленого судом - протиправними; зобов'язати відповідача проводити нарахування пенсії згідно Постанови Апеляційного суду Чернігівської області від 12.05.2011 року з врахуванням збільшення розміру мінімальної пенсії за віком; стягнути з відповідача за період з листопада 2011 року по жовтень 2013 року суму різниці між отриманою позивачем пенсією та розміром пенсії, яку він мав би отримувати згідно Постанови Апеляційного суду Чернігівської області від 12.05.2011 року з врахуванням збільшення розміру мінімальної пенсії за віком. Ухвалою судді від 08.11.2013 року провадження у справі відкрито. Ухвалою суду від 28.03.2014 року провадження у даній справі закрито в частині позовних вимог про визнання протиправними дій відповідача щодо нарахування та виплати позивачу пенсії за період з листопада 2011 року та зобов'язання відповідача проводити нарахування пенсії позивача згідно Постанови Апеляційного суду Чернігівської області від 12.05.2011 року у зв'язку з набранням 30.01.2014 року чинності рішенням Городнянського районного суду від 23.04.2012 року, ухваленим між тими ж сторонами з того самого спору. Судовий розгляд справи продовжено в частині позовних вимог про стягнення з відповідача за період з листопада 2011 року по жовтень 2013 року суми різниці між отриманою позивачем пенсією та розміром пенсії, яку він мав би отримувати згідно Постанови Апеляційного суду Чернігівської області від 12.05.2011 року з врахуванням збільшення розміру мінімальної пенсії за віком, та ці вимоги розглянуто судом по суті. В судовому засіданні позивач позовні вимоги, в частині яких судовий розгляд було продовжено, підтримав. Представник відповідача в судовому засіданні просив відмовити у задоволенні позовних вимог, у зв'язку з тим, що при розгляді адміністративної справи №2-а-23/2505/12 за позовом [PERSON] до управління Пенсійного фонду України у Городнянському районі Чернігівської області про зобов'язання здійснити перерахунок присуджених виплат пенсії тотожні позовні вимоги [PERSON] судом вже вирішені. Постановою Городнянського районного суду від 23.04.12 року в задоволенні позовних вимог про зобов'язання здійснити перерахунок присуджених виплат пенсії було відмовлено. Зазначена постанова 30.01.2014 року набрала чинності. Оскільки суд у вказаній постанові визнав, що нарахування пенсії позивачу, починаючи з листопада 2011 року відбувається без порушень чинного законодавства, то і підстави для стягнення з відповідача на користь позивача будь-яких сум відсутні. З'ясувавши позицію позивача та відповідача по суті заявлених позовних вимог, дослідивши матеріали адміністративної справи, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню, з наступних підстав. Статтею 9 Закону України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" 796-ХІІ від 28.02.1991 року визначено, що особами, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи є учасники ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС -громадяни, які брали безпосередню участь у ліквідації аварії та її наслідків. Статтею 49 Закону України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" 796-ХІІ від 28.02.1991 року передбачено, що пенсії особам, віднесеним до категорії 1, 2, 3, 4, встановлюються у вигляді : державної пенсії, додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, яка призначається після виникнення права на державну пенсію. Статтею 50 вказаного Закону визначено, що особам, віднесеним до категорії 1, призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю, зокрема інвалідам ІІ групи -у розмірі 75 % мінімальної пенсії за віком. Відповідно до статті 54 вищевказаного Закону, якою визначено підстави та умови призначення державних пенсій особам, віднесеним до 1 категорії, та у зв'язку із втратою годувальника, в усіх випадках розміри пенсій для інвалідів ІІ групи, щодо яких встановлено зв'язок з Чорнобильською катастрофою, не можуть бути нижчими восьми мінімальних пенсій за віком. Судом встановлено, що позивач є інвалідом ІІ групи, захворювання пов'язане з виконанням обов'язків військової служби по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС. Також позивач є особою, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи ( Категорія 1 ), учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС ( а.с. 4 ). В зв'язку з цим на позивача поширюється дія статей 50, 54 Закону України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" і він як інвалід ІІ групи, учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, віднесений до категорії 1 осіб, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, має право на одержання пенсії по інвалідності на підставі ст. 54 Закону № 796-ХІІ та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, на підставі ст. 50 цього Закону. Постановою Чернігівського апеляційного суду від 12.05.2011 року у справі за позовом [PERSON] до УПФУ в Городянському районі було зобов»язано відповідача здійснити перерахунок та виплату позивачу з 19 жовтня 2009 року державної та додаткової пенсії як учаснику ліквідації аварії на ЧАЕС відповідно до вимог ст. ст. 50, ч.4 ст. 54, ч.3 ст. 67 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». Як свідчать досліджені у судовому засіданні письмові докази, ця постанова суду була виконана відповідачем, а саме останнім було проведено перерахунок пенсії позивача відповідно до вказаної вище постанови суду. Постанова Чернігівського апеляційного суду від 12.05.2011 року ґрунтувалась на нормах діючого на час її винесення законодавства та не містила зобов'язання відповідача вчиняти якісь дії в майбутньому. Законом України від 14.06.2011 року № 3491-VI, який набув чинності 19.06.2011 року, прикінцеві положення Закону України «Про Державний бюджет України на 2011 рік»були доповнені пунктом 4 такого змісту « 4. Установити, що у 2011 році норми і положення статей 39, 50, 51, 52, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України виходячи з наявного фінансового ресурсу бюджету Пенсійного фонду України на 2011 рік». Закон України «Про Державний бюджет на 2012 рік» від 22 грудня 2011 року № 4282-VI та Закон України «Про Державний бюджет на 2013 рік» » № 5515-VI від 06.12.2012 р. містять такі саме положення, як і Закон України від 14 червня 2011 року № 3491-6. Зазначені положення ввказаних Законів Конституційним судом України не визнавались неконституційними. На виконання положень Закону України від 14.06.2011 року № 3491-VI «Про внесення змін до Закону України «Про Державний бюджет України на 2011 рік» Кабінет Міністрів України прийняв постанову від 06.07.2011 року № 745 ( набула чинності з 23.07.2011 року ) «Про встановлення деяких розмірів виплат, що фінансуються за рахунок коштів державного бюджету». Цією постановою було установлено, що особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю, відповідно до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»виплачується у таких розмірах до прожиткового мінімуму, встановленого законом для осіб, які втратили працездатність, зокрема тим, що належать до категорії 1 інвалідам ІІ групи - 20 відсотків. Також було установлено, що у всіх випадках розміри пенсій для інвалідів, щодо яких встановлено причинний зв'язок інвалідності з Чорнобильською катастрофою, не можуть бути нижче, зокрема для учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1986 році інвалідів ІІ групи - 1090 грн. Постановою Кабінету Міністрів України «Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 23.11.2011 року № 1210, яка набрала чинності з 01 січня 2012 року, було затверджено Порядок обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи. Відповідно до Порядку обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи мінімальний розмір пенсії для учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС ІІ групи інвалідності становить - 160 відсотків прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність. Щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю, відповідно до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»виплачується у таких розмірах до прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність : особам, що належать до категорії 1 інвалідам ІІ групи - 40 відсотків. Пунктом 12 відповідного Порядку передбачено, що у разі, коли розмір пенсійної виплати ( з урахуванням надбавок, підвищень, додаткових пенсій, цільової грошової допомоги, сум індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім пенсій за особливі заслуги перед Україною ) не досягає в інвалідів - учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, щодо яких встановлено причинний зв'язок інвалідності з Чорнобильською катастрофою, ІІ групи - - 255 відсотків прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, виплачується щомісячна державна адресна допомога до пенсії у сумі, що не вистачає до зазначених розмірів. Таким чином, починаючи з 23.07.2011 року правове регулювання порядку нарахування та виплати пенсії по інвалідності та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, передбачених Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», було змінено. Конституційність відповідних змін була підтверджена рішенням Конституційного Суду України від 25.01.2012 року № 3-рп/2012 яким визначено, що однією з ознак України як соціальної держави є забезпечення загальносуспільних потреб у сфері соціального захисту за рахунок коштів Державного бюджету України, виходячи з фінансових можливостей держави, яка зобов'язана справедливо і неупереджено розподіляти суспільне багатство між громадянами і територіальними громадами та прагнути до збалансованості бюджету України. При цьому рівень державних гарантій права на соціальний захист має відповідати Конституції України, а мета і засоби зміни механізму нарахування соціальних виплат та допомоги -принципам пропорційності і справедливості. Повноваження Кабінету Міністрів України щодо розробки проекту закону про Державний бюджет України та забезпечення виконання відповідного закону пов'язані з його функціями, в тому числі щодо реалізації політики у сфері соціального захисту та в інших сферах. Кабінет Міністрів України регулює порядок та розміри соціальних виплат та допомоги, які фінансуються за рахунок коштів Державного бюджету України, відповідно до Конституції та законів України. Суди під час вирішення справ про соціальний захист громадян керуються принципом законності. Цей принцип передбачає застосування судами законів України, а також нормативно-правових актів відповідних органів державної влади, виданих на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України, в тому числі нормативно-правових актів Кабінету Міністрів України, виданих у межах його компетенції, на основі і на виконання Бюджетного кодексу України, закону про Державний бюджет України на відповідний рік та інших законів України. Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Як свідчать докази справи, нараховування пенсії позивачу управлінням ПФУ в Городнянському районі здійснюється відповідно до Постанови КМУ «Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 23.11.2011 року № 1210. Таким чином, відповідач, при нарахуванні пенсії діє правомірно та дотримуючись при цьому норм діючого на момент виплати пенсії законодавства України. Постанова Городнянського районного суду від 23.04.2012 року, яка набрала чинності 30.01.2014 року, містить висновки про відсутність підстав для зобов'язання відповідача здійснити перерахунок відповідачу пенсії за період з листопада 2011 року. Позовні вимоги [PERSON] про стягнення з відповідача суми різниці між отриманою позивачем пенсією та розміром пенсії, яку він мав би отримувати згідно Постанови Апеляційного суду Чернігівської області від 12.05.2011 року, за період з листопада 2011 року по жовтень 2013 року є похідними від вимог про здійснення перерахунку пенсії за вказаний період. Оскільки рішенням Городнянського районного суду від 23.04.2012 року, яке набрало чинності, встановлено, що нарахування пенсії позивача з листопада 2011 року відбувається без порушення норм чинного законодавства, то законні підстави для стягнення сум різниці між отриманою позивачем пенсією та розміром пенсії, яку він мав би отримувати згідно Постанови Апеляційного суду Чернігівської області від 12.05.2011 року, за період з листопада 2011 року по жовтень 2013 року відсутні. У зв'язку з цим у задоволенні цих позовних вимог слід відмовити. Враховуючи викладене,

Результат розгляду: denied