Рішення адміністративного суду від 2014-02-18 00:00:00+02

29.01.2014 року Дніпропетровським окружним адміністративним судом відкрито провадження в адміністративній справі за позовом публічного акціонерного товариства «АрселорМіттал Кривий Ріг» до Дніпропетровської митниці Міндоходів, в якому позивач просить визнати протиправним та скасувати рішення Дніпропетровської митниці про коригування митної вартості товарів № 110050001/2013/000019/1 від 28.08.2013 року. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що ним за контрактом від 30.07.2009 року № QG7034 було імпортовано товар - вугільний концентрат марки «К», «КЖ» у зв'язку з чим до Дніпропетровської митниці були подані всі необхідні документи для їх митного оформлення за ціною договору. Проте відповідачем безпідставно, в порушення законодавства, було прийнято рішення про коригування митної вартості товару № 110050001/2013/000019/1 від 28.08.2013 року, мотивуючи своє рішення виявленими наявністю даних про митне оформлення ідентичних товарів за іншою ціною. Позивач вказане рішення вважає необґрунтованими та протиправними. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала у повному обсязі. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, надав до суду клопотання про розгляд справи без його участі. Також до суду надано заперечення проти позовних вимог, в яких зазначено, що рішення про коригування митної вартості прийнято відповідно до вимог чинного законодавства. Таким чином, рішення митниці є правомірними, а вимоги позивача безпідставними. Суд, заслухавши пояснення представника позивача та дослідивши письмові докази у справі, встановив. 30.07.2009 року між позивачем (Покупець) та АО «АрселорМіттал Теміртау» (Продавець) укладено контракт на поставку вугілля. Предметом контракту є купівля-продаж карагандинського вугілля (казахстанського походження) (іменованого Товар) у відповідності з кількістю, якістю, ціною та термінами згідно Специфікацій і Додаткових угод до вказаного контракту. Відповідно до умов специфікації № 46 від 08.05.2013 року до вищевказаного контракту та на умовах додаткової угоди № 18 від 05.07.2013 року, в якій визначено вартість товару в розмірі 145 дол. США за тонну, позивачу надійшов вугільний концентрат марки «К», «КЖ» в кількості 24 766 500 кг. З метою митного оформлення вказаного товару, позивачем 14.08.2013 року подано до митного органу вантажну митну декларацію № 110050001/2013/011858, в якій визначено митну вартість в розмірі 0,145 дол. США за кг., для підтвердження якої надано: контракт від 30.07.2009 року; специфікація № 46 від 10.05.2013 року до контракту; додаткова угода № 9 від 07.12.2010 року до контракту; додаткова угода № 13 від 28.04.2011 року до контракту; додаткова угода № 16 від 28.07.2011 року до контракту; додаткова угода № 17 від 26.12.2011 року до контракту; додаткова угода № 18 від 05.07.2013 року до контракту; сертифікат походження № KZ UA 3 10 0132 від 09.07.2013 року; митна декларація країни відправлення № 51809/100713/0000612 від 10.07.2013 року; ліцензія на імпорт товарів № 006133300000656 від 29.07.2013 року; прейскурант продавця № 3/-1717 від 12.08.2013 року; висновок ДП «Укрпромзовнішекспертиза» № 3322 від 30.07.2013 року; рахунки - фактури (інвойси) продавця, залізничні накладні, реєстри вагонів, посвідчення якості та ін. 14.08.2013 року на адресу декларанта від митного органу надійшло повідомлення № 35203, в якому зазначено, що за результатами розгляду МД № 110050001/2013/011858 від 14.08.2013 року виникла необхідність у отриманні додаткових документів на підтвердження митної вартості. Оскільки існуюча пов'язаність між продавцем та покупцем могла вплинути на митну вартість товару, окрім того, у митного органу наявні інформація про вартість аналогічного товару в розмірі не менше 163 дол. США/тн. Вказаним повідомленням запропоновано декларанту, протягом 10 днів надати додаткові документи передбачені ч. 3-6 ст.53 МКУ на підтвердження того, що взаємозв'язок між продавцем та покупцем не існує або не вплинув на заявлену митну вартість. Своїми повідомленнями від 21.08.2013 року, 27.08.2013 року та від 28.08.2013 року декларант повідомляв митний орган про те, що продавець та покупець пов'язані між собою, проте ця пов'язаність продавця та покупця не впливає на визначення ціни на товар. Щодо зниження ціни з 162 дол. США/тн. до 145 дол. США/тн., то ця обставина зумовлена падінням ціни на аналогічні товари на світовому ринку, на підтвердження чого надано відповідні докази (видання «Метал експерт» № 7 з оглядом ринку вугілля за липень 2013 року, висновок про вартісні характеристику товару виготовлений спеціалізованою експертною організацією ДП «Укрпромзовнішекспертиза» від 30.07.2013 року № 3322). Також зазначено, що додатковою угодою від 05.07.2013 року № 18 внесено зміни до специфікації № 46 від 08.05.2013 року в частині зниження ціни з 162 дол. США/тн. до 145 дол. США/тн. Не зважаючи на подані додатково позивачем пояснення та документи, 28.08.2013 року митним органом прийнято рішення № 110050001/2013/000019/1 про коригування митної вартості товарів, відповідно до якого визначено митну вартість імпортованого позивачем товару на рівні 0,162 дол. США/ кг. Вказане рішення обґрунтоване наявність у митного органу відомостей про розмитнення ідентичних товарів на тих же комерційних умовах за ціною 0,162 дол. США/кг. за МД № 110050001/2013/011293 від 02.08.2013 року. Митну вартість товарів визначено із застосуванням методу 2а) згідно ст. 59 МКУ. Таким чином, судом з'ясовано, що фактичною підставою винесеного рішення є виявлені розбіжності, які на думку митного органу могли вплинути на обчислення митної вартості, а саме: наявність пов'язаності продавця та покупця товару, наявність у митного органу інформація щодо митної вартості ідентичних товарів. Загальні положення щодо митної вартості товарів, методи її визначення та порядок застосування вказаних методів визначені Митним кодексом України від 13.03.2012 року № 4495-VІ. Відповідно до ст. 49 Митного кодексу України митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. Згідно частин 1 та 2 ст. 51 вказаного Кодексу митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу, а митна вартість товарів, що ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, визначається відповідно до глави 9 цього Кодексу. Статтею 53 Митного кодексу України передбачено, що у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів і зборів документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення. Документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п'ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об'єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування (частина 2 статті 53 МКУ). Водночас частиною 3 вказаної статті встановлено, що орган доходів і зборів може надати письмову вимогу про надання (за наявності) протягом 10 календарних днів додаткових документів, у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. З долучених до справи матеріалів судом з'ясовано, що позивачем надано до митного органу всі необхідні документи, що визначені ч. 2 ст. 53 Митного кодексу України і аналіз вказаних документів не дає підстави вважати, що вони містять розбіжності, які ставлять під сумнів числові значення складових митної вартості товарів або відомості щодо ціни, яка була сплачена за товар, та на які посилається митний орган. Щодо виявлених митним органом розбіжностей в наданих позивачем документах судом встановлено наступне. Стосовно існуючої пов'язаності продавця та покупця товарів, суд зазначає. Відповідно до ч.ч. 12, 13 ст. 58 Митного кодексу України визначено, що той факт, що продавець і покупець пов'язані між собою особи, сам по собі не може бути підставою для розгляду вартості операції як неприйнятної. У таких випадках необхідно розглянути обставини продажу та прийняти вартість операції за умови, що взаємовідносини покупця і продавця не вплинули на ціну оцінюваних товарів. За наявності достатніх підстав вважати, що відносини, зазначені у частині дванадцятій цієї статті, вплинули на ціну оцінюваних товарів, орган доходів і зборів повинен надати декларанту або уповноваженій ним особі свої письмові обґрунтування, що такий вплив мав місце. Факт пов'язаності продавця та покупця товарів декларантом не заперечується, окрім того зазначено, що дійсно позивач раніше здійснював придбання товару у вказаного продавця за іншою ціною, проте у зв'язку зі змінами цін на світовому ринку між сторонами досягнуто угоду про зменшення ціни на товар. Оскільки, як визначено Митним кодексом України, обов'язок подати письмові обґрунтування, що пов'язаність продавця та покупця товарів вплинула на митну вартість товарів покладена саме на орган доходів і зборів, та враховуючи те, що відповідачем не наведено жодних аргументованих обставин про вплив такою пов'язаності на визначення митної вартості, а лише зазначено про наявність інформація про розмитнення ідентичних товарів за ціною 0,162 дол. США/кг., суд зазначає, що наявна пов'язаність жодним чином не вплинула на митну вартість товару. Митна вартість товару була визначена сторонами контракту з урахуванням тенденцій на світовому ринку на імпортований товар. Таким чином, надані позивачем митному органу документи не містять розбіжностей, які ставлять під сумнів числові значення складових митної вартості товарів, а навпаки - складені у відповідності до умов контракту. Щодо посилання відповідача про те, що наданий до митного оформлення Прейскурант цін від 12.08.2013 року № 3/6-1717 не є належним підтвердженням митної вартості товару, оскільки містить інформацію лише про фіксовану ціну лише одного товару, суд зазначає. Прейскурант цін (прайс-лист) продукції складається виробником товару у процесі здійснення його господарської діяльності та не є технічним чи товаросупровідним документом, або документом, що засвідчує якість товару. Обов'язкової вимоги щодо отримання від суб'єкта зовнішньоекономічної діяльності - виробника товару вказаної вище документації чинним законодавством, що регулює порядок виконання зовнішньоекономічних операцій, не передбачено. Законодавством України не визначено типової форми прайс-листів, а тому вона викладається в довільній формі. Таким чином, відомості, наведені в прайс-листах фірми - виробника товару, не мають імперативного характеру, а отже можуть прийматися митними органами лише до уваги як додаткове джерело інформації для прийняття рішення щодо правильності визначення митної вартості. Отже, доводи митного органу про невідповідність поданого позивачем прейскуранту цін судом відхиляються, оскільки наданий позивачем документ відображає встановлену продавцем ціну в розмірі 145 дол. США/тн. на вугільний концентрат марки «К», «КЖ» імпортований позивачем. Крім того, суд звертає увагу, що відповідно до ч. 6 ст. 54 Митного кодексу України орган доходів і зборів може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів. Отже, суд вважає, що у Дніпропетровської митниці не було обґрунтованих підстав вважати, що позивачем заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів. Відповідачем при визначені митної вартості імпортованого позивачем товару було застосовано інформацію щодо вартості ідентичних товарів, митне оформлення яких вже здійснено за методом визначення митної вартості 2а) - митна вартість визначена відповідно до статті 59 МКУ на підставі наявної інформації щодо митного оформлення ідентичних товарів у МД № 110050001/2013/011293 від 02.08.2013 року. Метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов'язковою при її обчисленні. З матеріалів справи вбачається, що відносно позивача були відсутні обмеження, що встановлені на застосування основного методу визначення вартості товарів, всі надані декларантом відомості підтверджені документально і в наявності є всі складові митної вартості. При цьому, суд не сприймає посилання митного органу про наявність розбіжностей між заявленою позивачем митною вартістю товару та наявною у митного органу інформацією, щодо митного оформлення аналогічних товарів, оскільки підставою для формування митної вартості товару є контракт та визначені кодексом документи, що підтверджують митну вартість товару, а не інформація митного органу щодо митного оформлення аналогічних товарів. Крім того, відповідачем не наведено жодних обставин та доказів на підтвердження того, що позивач в декларації митної вартості зазначив не всі складові числового значення митної вартості, неправильно здійснив розрахунок, вніс до декларації недостовірні або неточні відомості, або що надані митному органу документи містили розбіжності, ознаки підробки або не всі відомості, що підтверджують числові значення складових митної вартості задекларованих товарів. Отже, з огляду на викладене, суд дійшов висновку, що Дніпропетровська митниця Міндоходів, приймаючи рішення про коригування митної вартості № 110050001/2013/000019/1 від 28.08.2013 року, діяла не на підставі, не в межах повноважень та не у спосіб, що передбачені діючим митним законодавством України, а, отже, вказане рішення є протиправними та підлягає скасуванню. За змістом частин 4, 5 ст. 11 КАС України суд повинен визначити характер спірних правовідносин та зміст правової вимоги, матеріальний закон, який їх регулює, а також факти, що підлягають встановленню і лежать в основі вимог та заперечень; з'ясувати, які є докази на підтвердження зазначених фактів. Таким чином, суд дійшов висновку, що поданих доказів достатньо для встановлення обставин справи та для ухвалення судового рішення. Одним з принципів адміністративного судочинства, передбачених ст.7 Кодексу адміністративного судочинства України, є принцип законності, який відповідно до ст.9 Кодексу адміністративного судочинства України, полягає в наступному, суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Відповідно до ч.1 ст.71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу, а суд згідно ст.86 цього Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. На підставі викладеного, позовні вимоги підлягають задоволенню.

Результат розгляду: granted