Рішення адміністративного суду від 2014-01-21 00:00:00+02

Позивач звернувся з позовом про стягнення з відповідача заборгованості в сумі 7068,77 грн. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначає, що відповідач не відшкодував вартість допомоги, виплаченої безробітній, яку поновлено на роботі рішенням суду. Відповідач подав заперечення, в яких посилається на скасування рішення суду, яким працівника поновлено на роботі, з огляду на що зникла підстава для відшкодування виплаченої позивачем допомоги (а. с. 23-24). Сторони подали клопотання про розгляд справи за їх відсутності, в порядку письмового провадження. Відповідно до ч. 4 ст. 122 КАС України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі особи, які беруть участь у справі, судовий розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами. Дослідивши всі матеріали справи, оцінивши наявні докази в їх сукупності, суд встановив наступне. У жовтні 2012 р. [PERSON] звільнено з підприємства відповідача в зв'язку зі скороченням. 23.10.2012 р. вона звернулася до позивача з заявою про надання їй статусу безробітної (а. с. 12). За період з 11 листопада 2012 р. до 4 квітня 2013 р. [PERSON] отримала 7068,77 грн. допомоги по безробіттю, що підтверджується довідкою позивача (а. с. 5). Заочним рішенням Заводського районного суду м. Миколаєва від 22 березня 2013 р. [PERSON] поновлено на попередній посаді (а. с. 8-9). На виконання рішення суду відповідачем 5 квітня 2013 р. видано наказ про її поновлення на посаді (а. с. 10). Рішеннями Заводського районного суду м. Миколаєва від 9 липня і 10 липня 2013 р. скасовано заочне рішення про поновлення на роботі та відмовлено в задоволенні вимог [PERSON] (а. с. 25, 43-44). Ухвалою апеляційного суду Миколаївської області від 5 вересня 2013 р. рішення залишено без змін (а. с. 45-46). Мотивуючи свої вимоги позивач посилається на ч. 4 ст. 35 Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття", за якою з роботодавця утримується сума виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг безробітному у разі поновлення його на роботі за рішенням суду. З аналізу вказаної статті вбачається, що відшкодування витрат Фонду соціального страхування на випадок безробіття є мірою відповідальності роботодавця за незаконне звільнення працівників. Основною умовою, для застосування даного положення є поновлення безробітного за рішенням суду. Тобто, в разі відсутності такого рішення, відповідальність роботодавця не наступає. Рішення суду про поновлення [PERSON] скасоване. Той факт, що [PERSON] була поновлена на посаді і навіть деякий час фактично працювала, не впливає на оцінку відсутності обов'язкової умови для відшкодування виплаченої допомоги, оскільки рішення скасовується з моменту його прийняття і вважається, що воно ніколи не діяло. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги необґрунтовані та не підлягають задоволенню.

Результат розгляду: denied