Рішення адміністративного суду від 2014-02-21 00:00:00+02

позивач звернувся із позовом до відповідача про скасування постанови №10 від 30.01.2014р. у справі про адміністративне правопорушення, яка винесена адміністративною комісією Личаківської районної адміністрації Львівської міської ради, №11 від 30.01.2014р. у справі про адміністративне правопорушення, яка винесена адміністративною комісією Личаківської районної адміністрації Львівської міської ради, №12 від 30.01.2014р. у справі про адміністративне правопорушення, яка винесена адміністративною комісією Личаківської районної адміністрації Львівської міської ради. Свої вимоги мотивує тим, що зареєстрована приватним підприємцем фізичною особою та здійснює діяльність з торгівлі продовольчими товарами в продуктовому кіоску по [ADDRESS], в тому числі пивом, сигаретами не торгує взагалі. Оскаржуваними постановами позивача притягнено до відповідальності за продаж неповнолітній особі сигарет (постанова №10), продаж неповнолітнім особам пива (постанови №11, №12), однак вважає, що такі винесено незаконно та підлягають скасуванню за відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення, так як пиво позивач продала чоловіку, який знаходився у магазині в той же ж час, що й особи, зазначені у протоколах про адміністративні правопорушення, а самі протоколи на місці складено не було. В судовому засіданні позивач та її представник позовні вимоги підтримали з підстав, зазначених вище, доповнили, що 12.12.2013 року близько 18 год. 20 хв. у продовольчий кіоск, який знаходиться в [ADDRESS] зайшли раніше незнайомі хлопець та дівчина молодого віку. В той час в магазині знаходився представник торгової фірми, яка поставляє в кіоск продовольчі товари, а саме [PERSON], з яким позивач мала розмову з приводу поставки товарів. Дівчина попросила відпустити їй чіпси, а хлопець, замовив дві пляшки пива. Оскільки останній був молодого віку, то позивач перепитала його, чи є він повнолітнім, на що він відповів, що по віку йому 19 років, однак паспорт біля нього відсутній, тільки тоді позивач відпустила йому дві пляшки пива. Після здійснення покупки, хлопець разом з дівчиною вийшли з магазину, а позивач залишилася разом з [PERSON], з яким вони мали ще розмову декілька хвилин про поставку товару, після чого останній також вийшов з магазину і від'їхав у своїх справах. Якраз в той час до позивача в магазин зайшли троє незнайомих працівників міліції Личаківського РВ ГУ МВСМУ у Львівській області, з якими зайшли також хлопець і дівчина, які перед тим купляли в магазині пиво та чіпси. Працівники міліції стали безпідставно звинувачувати позивача в порушенні Правил торгівлі і пред'явивши паспорт дівчини сказали, що вона неповнолітня, однак стверджували, що позивач продала їй сигарети, а хлопцеві - пиво. Тоді позивач в свою чергу відповіла працівникам міліції, що дівчина купляла лише чіпси, а не сигарети, торгівлю якими позивач в магазині не здійснює, а хлопець купив дві пляшки пива, заявивши при цьому, що він є повнолітнім. Однак працівники міліції на сказані слова не реагували, поводили себе грубо та не виховано. Про те, що працівники міліції склали стосовно позивача адміністративні протоколи про вчинення адміністративних правопорушень за ч.2 ст.156 КпАП України за фактом реалізації неповнолітньому [PERSON] двох пляшок пива «Дубова діжка» та пачки сигарет «Мальборо Голд», а неповнолітній [PERSON] - пляшку пива «Дубова діжка» позивачу стало відомо тільки від адміністративної комісії Личаківської районної адміністрації Львівської міської ради, куди її 30.01.2014 року запросили у справах про адміністративні правопорушення. Таким чином працівники Личаківського РВ ГУ МВСУ у Львівській області при складанні протоколу про вчинення ніби-то нею адміністративних правопорушень за ч.2 ст.156 КпАП України порушили вимоги ст.247 КпАП України, оскільки за відсутності події та складу адміністративного правопорушення провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато. Окрім того зазначений протокол був складений стосовно позивача всупереч вимогам ст.251 КУпАП. Також протокол про адміністративне правопорушення був складений з порушенням вимог ст.ст.254, 256 КУпАП. 30.01.2014 року адміністративною комісією Личаківської районної адміністрації Львівської міської ради було розглянуто вищевказані протоколи про ніби-то порушення позивачем правил торгівлі, тобто вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч.2 ст.156 КпАП України. На час розгляду адміністративної справи позивач була хвора, знаходилась на лікарняному і не могла прибути на засідання комісії, однак незважаючи на вказаний факт стосовно неї були прийняті рішення про притягнення її до адмінвідповідальності за ч.2 ст.156 КпАП України, тобто складено постанови №10, №11 та №12 від 30.01.2014 року про притягнення [PERSON] до адмінвідповідальності та накладено штрафи у розмірі 510 гривень за кожне правопорушення. Зазначені постанови вважає незаконними та такими, що не відповідає фактичним обставинам справи, вимогам Закону і тому підлягають скасуванню у зв'язку з відсутністю події та складу правопорушення. Представник ЛРА ЛМР Сачала І.Л. в судовому засіданні проти задоволення позову заперечила. Пояснила, що 23.12.2013 року в ЛРА ЛМР з Личаківського РВ ЛМУ ГУМВС України у Львівській області надійшли три протоколи від 17.12.2013р., складені за фактом вчинення [PERSON] 12.12.2013р. адміністративних правопорушень, передбачених ч.2 ст.156 КпАП України. Адміністративна комісія призначила розгляд справ про притягнення позивача до адміністративної відповідальності на 14.01.2014р., однак за клопотанням [PERSON] для виклику свідків розгляд справи було відкладено на 30.01.2014р., про що під розписку повідомлено позивача, однак остання на засідання адміністративної комісії не з'явилася, причин неявки комісію не повідомила, клопотання про відкладення справи не подала, а тому розгляд справи у відповідності до ст.268 КпАП України було проведено без участі позивача. Заслухавши пояснення позивача, представників сторін, покази свідка, оглянувши матеріали справи та дослідивши в сукупності зібрані по справі докази, суд встановив наступне. Згідно зі ст.9 КпАП України адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. Відповідно до ст. 251 КпАП України доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосується забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Як вбачається з копій оскаржуваних постанов у справі про адміністративні правопорушення №10, №11 та №12 від 30.01.2014р. (а.с.28, 35, 38) [PERSON] притягнено до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.156 КпАП України за фактом продажу 12.12.2013р. неповнолітнім [PERSON] та [PERSON] пива та сигарет. Підставою для притягнення позивача до адміністративної відповідальності стали протоколи про адміністративні правопорушення від 17.12.2013р. №0225436, №0225473, №0225505 (а.с.29-30, 37, 39-40), якими встановлено порушення [PERSON] правил торгівлі тютюновими виробами та алкогольними напоями. Вчинення [PERSON] правопорушення, передбаченого ч.2 ст.156 КпАП України підтверджуються також письмовими поясненнями неповнолітніх [PERSON] та [PERSON] (а.с.33), протоколами вилучення від 12.12.2013р. (а.с.34). Вищевказані обставини не спростовуються показами, допитаного в судовому засіданні за клопотанням позивача в якості свідка, [PERSON], який суду повідомив, що працює з позивачем близько року. Зимою 2013р., коли він перебував у кіоску [PERSON] зайшло двоє покупців, дівчина взяла чіпси, хлопець - пиво. Позивач для встановлення віку хлопця просила показати паспорт, однак він не надав. Працівників міліції не бачив, а тому ствердити, що він був свідком здійснення покупок саме тими особами, що вказані у протоколах про адміністративні правопорушення не може. В судовому засіданні позивач визнала, що 12.12.2013р. справді продала хлопцю молодого віку дві пляшки пива. При цьому вважає, що в її діях відсутній склад адміністративного правопорушення, оскільки позивач перепитала покупця чи є він повнолітнім, на що останній відповів, що по віку йому 19 років, однак паспорт біля нього відсутній. Відповідно до ч.2 ст.156 КпАП України до відповідальності притягаються особи за порушення працівником підприємства (організації) торгівлі або громадського харчування правил торгівлі пивом (крім безалкогольного), алкогольними, слабоалкогольними напоями і тютюновими виробами, а саме: торгівля пивом (крім безалкогольного), алкогольними, слабоалкогольними напоями або тютюновими виробами в приміщеннях або на територіях, заборонених законом, або в інших місцях, визначених рішенням відповідного органу місцевого самоврядування, як таких, де роздрібна торгівля пивом (крім безалкогольного), алкогольними, слабоалкогольними напоями або тютюновими виробами заборонена, а так само торгівля пивом (крім безалкогольного), алкогольними, слабоалкогольними напоями або тютюновими виробами через торгові автомати чи неповнолітніми особами, а також продаж пива (крім безалкогольного), алкогольних, слабоалкогольних напоїв або тютюнових виробів особі, яка не досягла 18 років, або продаж тютюнових виробів в упаковках, що містять менш як 20 сигарет або цигарок, чи поштучно (крім сигар). Відповідно до п.10 Правил роздрібної торгівлі алкогольними напоями, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 30 липня 1996 р. № 854, продаж алкогольних напоїв громадянам, які не досягли 18-річного віку, забороняється. В разі виникнення сумніву щодо віку покупця продаж алкогольних напоїв здійснюється за умови пред'явлення документа, що засвідчує його вік. Таким чином, судом встановлено, що позивач всупереч вимогам вищевказаних правил, не зважаючи на сумніви у досягненні покупцем 18-річного віку продала останньому пиво без наявності у нього документів, що підтверджують його вік, чим вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.156 КпАП України, а тому адміністративною комісією Личаківської районної адміністрації Львівської міської ради 30.01.2014р. правомірно винесено постанову №12, тому позовні вимоги про її скасування є безпідставними, а позов в цій частині не підлягає задоволенню. При цьому судом не беруться до уваги посилання позивача та її представника на протиправність оскаржуваних постанов з тих підстав, що такі винесена без участі позивача, оскільки остання була своєчасно сповіщена про місце і час розгляду справи, що підтверджується розпискою про отримання запрошення на засідання адміністративної комісії (а.с.19), клопотання про відкладення розгляду справи від неї не надходило, а тому розгляд справи про адміністративне правопорушення під час відсутності [PERSON] відповідає вимогам ст.268 КпАП України. Разом з тим, суд звертає увагу на те, що при накладенні адміністративних стягнень не виконані вимоги ст.36 КпАП України, оскільки при вчиненні однією особою двох або більше адміністративних правопорушень адміністративне стягнення накладається за кожне правопорушення окремо. Якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. Як вбачається з матеріалів справи і це не заперечується сторонами [PERSON] до відповідальності за усі правопорушення притягувалася одночасно однією і тією ж адміністративною комісією Личаківської районної адміністрації. Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що не зважаючи на вчинення позивачем трьох адміністративних правопорушень, відповідачем безпідставно тричі накладено на [PERSON] адміністративні стягнення у вигляді штрафів у розмірі 510 грн., а тому позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, а постанови №10 та №11 від 30.01.2014р. у справі про адміністративні правопорушення, які винесені адміністративною комісією Личаківської районної адміністрації Львівської міської ради - скасуванню.

Результат розгляду: partial