Рішення адміністративного суду від 2014-03-20 00:00:00+02

24 січня 2014 року до Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська звернулася [PERSON] з адміністративним позовом до Управління Пенсійного фонду України в Бабушкінському районі м. Дніпропетровська, в якому просила суд визнати протиправними дії відповідача щодо не врахування у складі заробітної плати при розрахунку розміру пенсії державного службовця [PERSON] інших виплат, на які нараховані страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування; зобов'язати відповідача здійснити позивачу починаючи з 11 вересня 2011 року перерахунок та виплату пенсії державного службовця з урахуванням у складі заробітної плати інших виплат, до яких віднесені матеріальна допомога на оздоровлення і соціально-побутові питання та суми індексації заробітної плати, з яких нараховані та сплачені страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 11 вересня 2010 року позивач вийшла на пенсію державного службовця. При розрахунку розміру пенсії позивачу відповідачем не були враховані інші виплати, до яких увійшла матеріальна допомога на оздоровлення і соціально-побутові питання та індексація заробітної плати, з яких справляється збір на обов'язкове державне пенсійне страхування. 17 грудня 2013 року позивач звернулася до відповідача з заявою про перерахунок пенсії на підставі довідки про заробітну плату від 26 грудня 2013 року з урахуванням сум матерільної допомоги на оздоровлення, на соціально побутові питання та сум індексації заробітної плати. Проте, відповідач відмовив у здійснені перерахунку пенсії з урахуванням інших виплат до яких віднесена матеріальна допомога, посилаючись на відсутність нормами діючого законодавства включення в заробітну плату для обчислення пенсії матеріальної допомоги на оздоровлення та сум індексації. Дії відповідача щодо відмови у перерахунку пенсії позивач вважає протиправними, у зв'язку з чим і звернулася до суду з даним позовом. У відповідності до положень ст. 1832 КАС України, суд розглядає справу в порядку скороченого провадження. 25 лютого 2014 року представник відповідача подав заперечення на позов, в яких зазначено, що позов не підлягає задоволенню, оскільки вимоги чинного законодавства при виплаті пенсії позивачу дотримуються та доплата проводиться в порядку та розмірах, встановлених чинним законодавством. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог позивача виходячи з наступного. Згідно ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ. Відповідно до ч. 1 ст. 6 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси. Відповідно до ч. 1 ст. 69 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів. У відповідності до вимог ч. 1 ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги і заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Як вбачається з матеріалів справи, 11 вересня 2010 року [PERSON] вийшла на пенсію державного службовця зі Державної податкової інспекції у Бабушкінському районі м. Дніпропетровська. 17 грудня 2013 року позивач звернулась до управління з заявою про перерахунок пенсії на підставі уточнюючої довідки Державної податкової інспекції у Бабушкінському районі м. Дніпропетровська головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області № 44/10/04-62-05-034, яка містила дані про заробітну плату позивача за період з 01 вересня 2008 року по 31 серпня 2010 року, а також суми матеріальної допомоги та індексації заробітної плати. 27 грудня 2013 року відповідачем було відмовлено позивачу в перерахунку пенсії державного службовця з урахуванням інших виплат, до яких віднесена матеріальна допомога на оздоровлення, вирішення соціально побутових питань та індексація заробітної плати, з яких справлялися страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування. В виконанні перерахунку пенсії їй було відмовлено з тих підстав, відповідно до статті 33 Закону України «Про Державну службу» заробітна плата державного службовця складається з посадових окладів, премій, доплати за ранг, надбавки за вислугу років на державній службі та інших добавок, але цією статтею матеріальна допомога та індексація, як складова заробітної плати державного службовця, не передбачена. Призначення та перерахунок пенсій посадовим особам органів державної податкової служби України здійснюється на підставі Закону України «Про державну службу». Частиною другою статті 33 Закону України «Про Державну службу» від 16 грудня 1993 року № 3723-ХІІ передбачено, що заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплати за ранги, надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок. Згідно зі ст. 35 Закону України «Про державну службу» щорічна відпустка надається з виплатою допомоги на оздоровлення (тобто виплата має систематичний характер і здійснюється у межах кошторису). Відповідно до ч. 2 ст. 37 Закону України «Про державну службу» пенсія державним службовцям призначається в розмірі 80 відсотків від сум їх заробітної плати, на які нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, без обмеження граничного розміру пенсії, а особам які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 80 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі. Ст. 37-1 Закону України «Про державну службу» передбачено, що у разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям, а також у зв'язку із набуттям особою права на пенсійне забезпечення державного службовця за цим Законом відповідно здійснюється перерахунок раніше призначених пенсій. Пунктом 3 Постанови КМУ «Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсії» від 31 травня 2000 року № 865 встановлено, що посадовий оклад, надбавка за ранг або кваліфікаційні класи, класний чин або спеціальні звання, вислугу років при призначенні пенсії відповідно до законів, зазначених у пункті 1 цієї постанови (у п.1 постанови зазначений Закон України «Про державну службу»), враховується в розмірах, що виплачується на день звільнення з роботи, що дає право на відповідний вид пенсії. Матеріальна допомога на оздоровлення до щорічної відпустки та на соціально-побутові потреби, доплати за спеціальні звання, індексація заробітної плати не увійшли до переліку, затвердженому Постановою КМУ від 18 травня 1998 року № 697 «Про затвердження Переліку оплати праці та інших виплат, на які не нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування та які не враховуються при обчисленні середньомісячної заробітної плати для призначення пенсії». Статтею 66 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05 листопада 1991 року №1788-ХІІ (зі змінами та доповненнями) врегульовано види оплати праці, що враховуються при обчисленні пенсій. Згідно з ч. 1 статті 66 Закону України «Про пенсійне забезпечення» до заробітку для обчислення пенсії включаються всі види оплати праці (виплат, доходу), на які відповідно до Закону України «Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування» нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, в межах максимальної величини фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, оподатковуваного доходу(прибутку), сукупного оподатковуваного доходу (граничної суми заробітної плати(доходу), з яких справляються страхові внески(збори) до соціальних фондів, що діяла на день одержання зазначеного заробітку (виплат, доходу). Аналіз наведених положень дає підстави для висновку, що матеріальна допомога на оздоровлення та на соціально-побутові потреби входила до системи оплати праці державного службовця. Стаття 41 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 09 липня 2003 року №1058-ІУ (зі змінами та доповненнями) визначає виплати (доходи), що враховуються з заробітну плату (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії. Так, зокрема до такого доходу (заробітної плати) враховуються: суми виплат, отримуваних застрахованою особою після надрання чинності цим Законом, з яких згідно з цим Законом були фактично нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески; суми виплат, отримуваних застрахованою особою до набрання чинності цим Законом, у межах сум, на які відповідно до законодавства, що діяло раніше, нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування. У частині першій статті 1 Закону України «Про оплату праці» від 24 березня 1995 року №108/95 ВР (зі змінами та доповненнями) встановлено, що заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу. Статтею 2 цього Закону визначено структуру заробітної плати, до якої входить: основна та додаткова заробітна плата, а також заохочувальні та компенсаційні виплати. До останніх належать виплати у формі винагород за підсумками роботи на рік, премії за спеціальними системами і положеннями, компенсації та інші грошові і матеріальні виплати, які не передбачені актами чинного законодавства, або які проводяться понад встановлені зазначеними актами. Згідно з пп. 2.3.3 п. 2.3 ст. 2 Інструкції зі статистики заробітної плати, розробленої відповідно до вказаного Закону, затвердженої наказом Державного комітету статистики України від 13 січня 2004 року № 5, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 27 січня 2004 року за № 114/8713, матеріальна допомога, що має систематичний характер, надана всім або більшості працівників (на оздоровлення) віднесена до інших компенсаційних виплат. Постановою Кабінету міністрів України від 09 березня 2006 року №268 «Про упорядкування структури та умов оплати праці працівників апарату органів виконавчої влади, органів прокуратури, судів та інших органів» (зі змінами та доповненнями) затверджено упорядкування оплати праці державних службовців, зокрема затверджено схеми посадових окладів; надано право керівникам органів апарату виконавчої влади у межах затвердженого фонду оплати праці встановлювати різного роду надбавки (за вислугу років, за почесне звання «заслужений», доплату за науковий ступінь), здійснювати преміювання працівників відповідно до їх особистого вкладу в загальні результати роботи; надавати працівникам матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань та допомогу для оздоровлення при наданні щорічної відпустки . За змістом наведених норм отримувані застрахованою особою суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені внески або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, враховується в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, незалежно від того чи входять вони до структури заробітної плати. На суми виплаченої матеріальної допомоги на оздоровлення та на вирішення соціально-побутових питань і індексації нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування. Таким чином, суд вважає, що матеріальна допомога, на яку нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, включається до складу заробітної плати державного службовця, враховується при обчисленні розміру пенсії і це є правильним, оскільки перевага має надаватись не положенням законів №3723-ХІ та №108/95-ВР, які щодо спірних відносин є загальними, а спеціальним нормам, що визначають виплати (доходи) для обчислення пенсії, за наведених обставин ст. 41 Закону №1058-ІУ та ст. 66 Закону №1788-ІІ. Зазначені висновки узгоджуються з правовою позицією Верховного Суду України, яка викладена в постанові від 20 лютого 2012 року у справі №21-430а11. Позивач просить суд зобов'язати відповідача здійснити позивачу починаючи з 11 вересня 2010 року перерахунок та виплату пенсії державного службовця з урахуванням у складі заробітної плати інших виплат, до яких віднесені матеріальна допомога на оздоровлення і соціально-побутові питання та суми індексації заробітної плати, з яких нараховані та сплачені страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування. Враховуючи вимоги ст.ст. 99, 100 КАСУ, суд вважає, що позовні вимоги позивача до відповідача слід задовольнити частково, зобов'язати відповідача провести перерахунок та виплату пенсії [PERSON] з урахуванням сум матеріальної допомоги на оздоровлення, на вирішення соціально-побутових питань, індексації заробітної плати, які враховуються при обчислення пенсії та з яких сплачено страхові внески з урахуванням фактично отриманих сум відповідно до Закону України «Про державну службу» з 01 січня 2014 року, оскільки із заявою про перерахунок пенсії позивач звернулась до відповідача 17 грудня 2013 року. Згідно ст. 45 ч. 4 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування»перерахунок пенсії провадиться у разі виникнення права на підвищення пенсії - з першого числа місяця, в якому пенсіонер звернувся за перерахунком пенсії, якщо відповідну заяву з усіма необхідними документами подано ним до 15 числа включно, і з першого числа наступного місяця, якщо заяву з усіма необхідними документами подано ним після 15 числа, тобто перерахунок пенсії позивачу слід робити з 01 січня 2014 року. Аналізуючи встановлені в судовому засіданні фактичні обставини в контексті наведених вище норм діючого законодавства, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог [PERSON] до Управління Пенсійного фонду України в Бабушкінському районі м.Дніпропетровська про перерахунок пенсії.

Результат розгляду: partial