Рішення адміністративного суду від 2014-01-22 00:00:00+02

19.03.2012 року прокурор Городнянського району Чернігівської області звернувся до суду з позовом в інтересах інваліда Великої Вітчизняної війни [PERSON] до Управління праці та соціального захисту населення Городнянської районної державної адміністрації, Городнянської міської ради, Чернігівської області про визнання незаконною бездіяльності Управління праці та соціального захисту населення Городнянської районної державної адміністрації, Городнянської міської ради, Чернігівської області та просив зобов'язати відповідачів провести безоплатний капітальний ремонт у будинку [ADDRESS], що належить [PERSON] на праві власності (а.с. 1-2,17). Позовні вимоги обґрунтовані положенням п.8 ст. 13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», у відповідності до якого передбачено право інвалідів війни на позачерговий безоплатний капітальний ремонт власних жилих будинків. У позові прокурор посилається на те, що проведені у 2007 році ремонтні роботи у будинку [PERSON] не є капітальним ремонтом, оскільки несучі та огороджуючі конструкції будинку не були замінені та відновлені, а тому відмова начальника Управління праці та соціального захисту населення Городнянської районної державної адміністрації Чернігівської області (вих. № 3130 від 10.10.2012 року а.с.18-19) забезпечити проведення безоплатного капітального ремонту у будинку [PERSON] є незаконною, такою що порушує права інваліда війни. У судовому засіданні прокурор та [PERSON] підтримали позовні вимоги і просили їх задовольнити. В обґрунтування поданого позову вказують, що за підписами майстра ВАТ «Чернігівводбуд» ДП Щорська ПМК-215 [PERSON] та старшого помічника прокурора Городнянського району юриста 1 класу Червонюка В.М. складено акт про перевірку виконаних робіт по капітальному ремонту житлового будинку [PERSON], розташованого за адресою: [ADDRESS]. Згідно такого акту виконані у вказаному будинку роботи є поточними, оскільки несучі та огороджувальні конструкції будинку не були замінені та відновлені. Прокурор та [PERSON] посилаються на роз'яснення, викладені у Листах Державного Комітету України з будівництва та архітектури від 30.04.2003 року № 7/7-401 та від 13.01.1998 року № 7/11, в яких викладено поняття ремонтно-будівельних робіт, що належить відносити до капітального і поточного ремонту. Посилаються на некомпетентність створеної 14.12.2007 року комісії, до складу якої увійшли посадові особи Городнянської міської ради, Управління праці та соціального захисту населення Городнянської районної державної адміністрації Чернігівської області, Городнянської житлово-експлуатаційної дільниці. З огляду на те, що до складу комісії не увійшли фахівці будівельних організацій з відповідною ліцензією, вважають, що затверджені комісією роботи (влаштування козирка, установка вхідних дверей, фарбування дверей, віконних рам, стелі, стін, прокладення проводки, установка електроприладів, заміна лінолеуму, ремонт фундаменту, дерев'яних сходів, скління дверного полотна, підключення газової плити) неможливо визнати реалізацією права інваліда війни на безоплатний капітальний ремонт, оскільки вони не забезпечили реальних ремонтних потреб житлової споруди за адресою: [ADDRESS]. Крім того, капітальний ремонт не був відображений в технічному паспорті на будинок і відсутній акт введення будинку в експлуатацію. За таких обставин вважають доведеною фактичну бездіяльність відповідачів щодо незабезпечення [PERSON] її права, гарантованого п.8 ст. 13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту». У судовому засіданні представник відповідача Управління праці та соціального захисту населення Городнянської районної державної адміністрації Чернігівської області пред'явлений до Управління позов не визнала. В обґрунтування своїх заперечень вказала, що види і обсяги робіт, на основі яких був складений кошторисний розрахунок і вартість капітального ремонту в будинку [PERSON], затверджені 28.09.2007 року спеціальною комісією, створеною при місцевому органі влади і самоврядування, що відповідало Положенню про порядок проведення безоплатного капітального ремонту житлових будинків (квартир) інвалідів війни, осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною, членів загиблих військовослужбовців та прирівняних до них осіб, затверджених Наказом державного комітету України по житлово-комунальному господарству від 05.08.1994 року № 73. Перелік робіт був визначений за погодженням із [PERSON] та відображений в дефектному акті. Свою згоду з таким актом [PERSON] виразила підписавши названий акт та підписавши акт прийому виконаних робіт. Протягом розумного законодавчо визначеного строку, ні рішення комісії про затвердження ремонтних робіт, ні якість самих робіт інвалідом війни не оскаржувалась. Головним розпорядником коштів в Городнянському районі по відшкодуванню витрат з надання пільг та субсидій населенню за рахунок субвенцій з державного бюджету є Управління праці та соціального захисту населення. Головний розпорядник коштів відшкодував вартість прийнятих ремонтних робіт в установленому Законом порядку. Відповідальність за достовірність кошторисних розрахунків несе підрядник. Поточний ремонт в будинку інваліда війни, на відміну від капітального ремонту, як вид соціальної пільги проводиться в іншому порядку і його вартість сплачується самим інвалідом війни. [PERSON] як інвалід війни в 2007 році реалізувала своє право, передбачене п.8 ст. 13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», прийнявши як соціальну пільгу безоплатно проведені в її будинку роботи з капітального ремонту. А згідно діючої Постанови Кабінету Міністрів України № 565 від 20.05.2009 року, періодичність проведення безоплатного капітального ремонту визначається органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування за місцем постійного проживання і реєстрації особи, що має право на пільги, але не частіше одного разу на десять років. З огляду на те, що з 2007 року (часу попереднього капітального ремонту) на момент повторного у 2012 році звернення [PERSON] до відповідача із заявою провести капітальний ремонт в її будинку минуло менше 10 років, Управління, що діє на підставі, в межах повноважень та у спосіб, передбачений Законами України, не вправі до спливу 10 років повторно спрямовувати бюджетні кошти на цю мету. Представник відповідача Городнянської міської ради Чернігівської області позов не визнала, вказала, що звернення [PERSON], яке надійшло до міської ради 23.09.2007 року, було розглянуто відповідачем у строки, передбачені п.1.4 Положення про порядок проведення безоплатного капітального ремонту житлових будинків (квартир) інвалідів війни, осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною, членів загиблих військовослужбовців та прирівняних до них осіб, затвердженого Наказом державного комітету України по житлово-комунальному господарству від 05.08.1994 року № 73. 28.09.2007 року проведено обстеження житлових умов за адресою: [ADDRESS] у присутності [PERSON] За погодженням із господаркою складено дефектний акт і комісією визначено перелік робіт, які необхідно виконати під час проведення капітального ремонту. За Положенням, затвердженим Наказом державного комітету України по житлово-комунальному господарству від 05.08.1994 року № 73, що діяло на час складення дефектного акту, не передбачалось, що до складу комісії мають входити представники будівельних організацій із ліцензією в галузі будівництва. Підрядник обирався територіально в межах адміністративної одиниці м. Городня. З метою забезпечення дотримання якнайкращих інтересів інваліда війни, до участі в роботі комісії був запрошений голова районної ради ветеранів, який також приймав активну участь у реалізації права [PERSON] на безоплатний капітальний ремонт. Протягом розумного законодавчо визначеного строку, ні рішення комісії про затвердження ремонтних робіт, ні якість самих робіт інвалідом війни не оскаржувались. Крім того представник відповідача посилається на те, що відповідач діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, передбачений Законами України, а тому просить в позові відмовити, оскільки проведення повторного капітального ремонту до спливу 10 років з часу останніх ремонтних робіт є нецільовим використанням бюджетних коштів. Щодо відображення проведення капітального ремонту в технічному паспорті на будинок, то це право [PERSON], а оскільки паспорт на будинок знаходиться у власника, то за її бажанням органи технічної інвентаризації можуть проставити таку відмітку. У самих же відповідачів такий обов'язок відсутній. Щодо актів прийняття будинку в експлуатацію, представник відповідача зауважила, що капітальний ремонт проводився як вид соціальної пільги, на яку ці будівельні правила не поширюються. До участі у справі на боці відповідачів залучена Городнянська житлово-експлуатаційна дільниця (підрядник). Представник третьої особи в судовому засіданні заявлений у справі позов назвала необґрунтованим. Підтвердила, що з метою забезпечення дотримання якнайкращих інтересів інваліда війни, до участі в роботі комісії був запрошений голова районної ради Ветеранів, який приймав активну участь у реалізації права [PERSON] на безоплатний капітальний ремонт. Ремонтні роботи були узгоджені із [PERSON], яка засвідчила свою згоду з їх обсягом своїм підписом у дефектному акті. Будь-яких нарікань щодо проведених у 2007 році ремонтних робіт у будинку за адресою: [ADDRESS], від [PERSON] не надходило, власниця підписала акт виконаних робіт і протягом розумного законодавчо врегульованого строку своїх вимог про незгоду з якістю чи обсягом виконаних робіт не заявила. Кошторисні розрахунки складені підрядником і затверджені в установленому порядку. Заслухавши пояснення сторін, приймаючи до уваги їх доводи і заперечення, оцінивши мотиви, якими вони обґрунтовані, вивчивши письмові докази у справі, встановивши норму права, що підлягає застосуванню, суд підстав для задоволення позовних вимог не знаходить. Судом встановлено, що [PERSON], [INFO], є інвалідом 2-гої групи і має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни - інвалідів війни (а.с. 4,6). Відповідно до пункту 8 статті 13 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" інваліди 2-ої групи Великої Вітчизняної війни мають право на безкоштовний капітальний ремонт квартир, в яких вони проживають. Пунктом 2.1 "Положення про порядок проведення безоплатного капітального ремонту жилих будинків (квартир) інвалідів війни, осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною, членів сімей загиблих військовослужбовців та прирівняних до них осіб" затвердженого наказом Державного комітету України по житлово-комунальному господарству від 05 серпня 1994 року № 73, визначалось, що види і обсяги робіт з капітального ремонту будинку (квартири) визначаються спеціальною комісією, яка створюється при місцевому органі влади і самоврядування із залученням спеціалістів житлово-експлуатаційних, ремонтно-будівельних організацій, представників місцевого органу влади, що фінансує виконання ремонтних робіт, органу технічної інвентаризації та інших уповноважених осіб, у присутності власника житла. Фінансування витрат на проведення капітального ремонту будинків (квартир) здійснюється за рахунок коштів місцевих бюджетів у порядку, визначеному пункту 6 постанови Кабінету Міністрів України від 16 лютого 1994 року № 94 "Про порядок надання пільг, передбачених Законом України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" Як вбачається із копії заяви [PERSON] (а.с. 8), вона як інвалід війни звернулась до Городнянської міської ради 23 вересня 2007 року із заявою про проведення безоплатного капітального ремонту в будинку за адресою: [ADDRESS], що належить їй на праві власності згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 05.12.2002 року (а.с. 7). Органом місцевого самоврядування, який отримав заяву інваліда війни, була створена комісія, до складу якої увійшли представники міської ради, Управління праці та соціального захисту населення та районної ради ветеранів. Комісія за участі власника будинку [PERSON] 28.09.2007 року за наслідками обстеження житлового будинку затвердили дефектний акт з переліком необхідності виконання наступних робіт: влаштування козирька 0,02 м2 ; установка дверей 0,01 м2 ;фарбування дверей, фарбування віконних рам 0,034 м2, фарбування стін 0,224 м2 , прокладка проводу 0,15 м/п, установка електроприладів 0,05 шт, заміна лінолему 0,1075 м2 , ремонт фундаменту 0,01 м3, ремонт дерев'яних сходів 0,03 шт, скління дверного полотна 0,05 м2, підключення газової плити (шлангу) 1 шт (а.с. 9) Згідно акту виконаних робіт (а.с. 12-13) роботи вказані в дефектному акті були виконані в повному об'ємі згідно договору від 01.10.2007 року підрядною організацією - Городнянською житлово-експлуатаційною дільницею роботи в будинку [ADDRESS] та прийняті в установленому порядку комісією представників міської ради, Управління праці та соціального захисту населення та [PERSON], про що свідчить її підпис. Претензії щодо обсягу, переліку виконаних робіт, затверджених для забезпечення соціальної пільги: безоплатного капітального ремонту житлового приміщення, належного на праві власності інваліду війни, а також щодо якості виконаних робіт [PERSON] та її представниками протягом строку позовної давності не пред'являлись. Акти з проведеного ремонту є чинними. Формальна відсутність відмітки в технічному паспорті на будинок про проведений в будинку капітальний ремонт не є підставою для визнання його не проведеним. Рішенням Городнянської міської ради № 260 від 20 листопада 2007 року (а.с.10) затверджено кошторисний розрахунок вартості безоплатного капітального ремонту в будинку [ADDRESS] Інвалідом війни до місцевого бюджету такі кошти не повертались. Таким чином, у листопаді 2007 року інвалід Війни [PERSON] реалізувала своє право на соціальну пільгу, гарантовану п.8 ст. 13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту». У судовому засіданні доведено, що при реалізації права [PERSON] як інваліда війни на безоплатний капітальний ремонт як соціальну пільгу відповідачі правомірно керувались переліком робіт, вказаному в Додатку № 3 до Положення про порядок проведення безоплатного капітального ремонту жилих будинків (квартир) інвалідів війни, осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною, членів сімей загиблих військовослужбовців та прирівняних до них осіб" затвердженого наказом Державного комітету України по житлово-комунальному господарству від 05 серпня 1994 року № 73, що діяв на час першого звернення [PERSON] у 2007 році. Щодо зауважень сторони позивача з посиланням на роз'яснення, які містяться в листах Державного Комітету України з будівництва та архітектури від 30.04.2003 року № 7/7-401 та від 13.01.1998 року № 7/11, суд враховує, що і в цих актах капітальний ремонт будівлі визначається як комплекс ремонтно-будівельних робіт, пов'язаних з відновленням або покращенням експлуатаційних показників, із заміною або відновленням несучих або огороджувальних конструкцій та інженерного обладнання без зміни будівельних габаритів об'єкту та його техніко-економічних показників. На такі особливості капітального ремонту звертав увагу суду заслуханий у судовому засіданні спеціаліст в галузі будівництва - головний архітектор Городнянського району - Дуда А.М., який вказував, що роботи в дефектному акті відповідають переліку робіт в Додатку № 3 Положення, затвердженого наказом Державного комітету України по житлово-комунальному господарству від 05 серпня 1994 року № 73, а ремонт фундаменту відноситься до відновлення несучих конструкцій. До джерел доказів, які стверджують про дотримання відповідачами вимог законодавства, належить, в тому числі, висновок судової будівельно-технічної експертизи № 2374/13-24 від 09.01.2014 року (а.с. 201-210), яким підтверджено що з урахуванням затратних матеріалів роботи: по влаштуванню козирка, установка дверей, прокладка проводу, установка вимикачів, розеток, розподільних коробок, світильників, заміна лінолеуму, ремонт фундаменту, підключення газової плити - відносяться до капітального ремонту. Не може розцінюватись як доказ акт за підписом майстра ВАТ «Чернігівводбуд» ДП Щорська ПМК-215 [PERSON] та старшого помічника прокурора Городнянського району юриста 1 класу Червонюка В.М. про перевірку виконаних робіт по капітальному ремонту житлового будинку [PERSON], розташованого за адресою: [ADDRESS], за яким виконані у вказаному будинку роботи названі поточними, оскільки як встановлено у судовому засіданні під час допиту в якості свідка [PERSON] такий акт був складений після візуального огляду будівлі. Межами заявлених у справі вимог, пред'явлених в часі протягом строку, передбаченого ст. 99 КАС України (6 місяців з дня відмови) є перевірка правомірності відмови Начальника Управління праці та соціального захисту населення Городнянської районної державної адміністрації, Чернігівської області (вих.3130) від 10.10.2012 року у проведенні капітального ремонту в будинку [ADDRESS], що належить на праві власності інваліду війни. Визнаючи таку відмову правомірною, суд керується наступним. Конституцією України (ст. 19) визначено, що органи державної влади і місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією і Законами України. Фінансування витрат на проведення капітального ремонту здійснюється за рахунок субвенцій з державного бюджету. Використання таких коштів має бути цільовим і обґрунтованим. Згідно Постанови Кабінету Міністрів України № 565 від 20.05.2009 року про порядок проведення капітального ремонту житлових будинків (квартир) інвалідів війни, осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною, членів сімей загиблих військовослужбовців та прирівняних до них осіб, що застосовується в часі до звернення [PERSON], адресованого відповідачу 02.10.2012 року, періодичність проведення безоплатного капітального ремонту визначається органом виконавчої влади або місцевого самоврядування за місцем постійного проживання і реєстрації особи, що має право на пільги, але не частіше одного разу на 10 років (п.4 Порядку). Таким чином, до спливу 10 років з часу останнього капітального ремонту, відповідачі не вправі спрямовувати бюджетні кошти для фінансування витрат на проведення нового капітального ремонту в будинку [ADDRESS], який належить на праві власності інваліду війни [PERSON] З огляду на вказані докази в їх сукупності суд не знаходить підстав для їх задоволення заявлених у справі позовних вимог.

Результат розгляду: denied