Рішення адміністративного суду від 2014-01-22 00:00:00+02

Позивач звернувся до суду з позовом до Міністерства доходів і зборів України про скасування розпорядження та наказу, обґрунтовуючи свої позовні вимоги тим, що оскаржувані документи є незаконними та такими, що прийняті з порушенням норм чинного законодавства. У позовній заяві позивач просить суд скасувати розпорядження Міністерства доходів і зборів України №372-р від 15.11.2013 р. про проведення службового розслідування; скасувати наказ Міністерства доходів і зборів України №3643-о від 26.11.2013 року про відсторонення від виконання повноважень за посадою. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Представник відповідача в судовому засіданні заперечував проти задоволення позовних вимог. Оцінюючи наявні в матеріалах справи докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд встановив наступне. До ГУВБ Міністерства доходів і зборів України надійшла заява від 01.11.2013 року №Г/5273 від головного спеціаліста Відділу транспортного забезпечення Управління ресурсного забезпечення Департаменту інфраструктури Міністерства доходів і зборів України [PERSON], відповідно до якої зазначено, що 28.10.2013 року в адміністративній будівлі Міністерства доходів і зборів України по вулиці Дегтярівській, 111-Г м. Київ близько 19-ї години під час поздоровлення з днем народження начальника господарського відділу Департаменту інфраструктури Міністерства доходів і зборів України [PERSON], [PERSON], перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння в присутності присутніх на поздоровленні осіб, дозволив собі образливі висловлювання в адресу [PERSON] та наніс їй тілесні ушкодження. По даному факту слідчим відділом Броварського MB ГУ МВС України в Київській області 30.10.2013 року відкрито кримінальне провадження №12013100130004850 за ч.1 ст.125 КК України. З метою встановлення причин та умов, що призвели до надходження заяви [PERSON] від 01.11.2013року №Г/5273 про неправомірні дії начальника управління ресурсного забезпечення Департаменту інфраструктури Міністерства доходів і зборів України [PERSON], на підставі п.1 Порядку проведення службового розслідування стосовно осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, затвердженого постановою КМ України від 13.06.2000 р. №950, прийнято розпорядження Міністерства доходів і зборів України від 15.11.2013 р. № 372-р про проведення службового розслідування. Відповідно до розпорядження від 15.11.2013 р. № 372-р призначено службове розслідування з 15.11.2013 р. по 14.12.2013 р. відносно начальника управління ресурсного забезпечення Департаменту інфраструктури Міністерства доходів і зборів України [PERSON] та створено комісію для проведення службового розслідування. З метою недопущення впливу на хід та об'єктивність прийняття рішення, на підставі п.4 Порядку проведення службового розслідування стосовно осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, затвердженого постановою КМ України від 13.06.2000 р. №950, відповідачем прийнято наказ від 26.11.2013 р. №3643-о, яким відсторонено начальника управління ресурсного забезпечення Департаменту інфраструктури Міністерства доходів і зборів України [PERSON] від виконання службових повноважень за посадою до закінчення службового розслідування. Нормативно-правовим актом, що регулює спірні правовідносини є Порядок проведення службового розслідування стосовно осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 13.06.2000 р. № 950 (надалі Порядок). Відповідно до п.1 Порядку, стосовно осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, може бути проведено службове розслідування: у разі невиконання або неналежного виконання ними службових обов'язків, перевищення своїх повноважень, що призвело до людських жертв або заподіяло значну матеріальну чи моральну шкоду громадянинові, державі, підприємству, установі, організації чи об'єднанню громадян; у разі недодержання ними законодавства про державну службу, службу в органах місцевого самоврядування, антикорупційного законодавства, порушення етики поведінки; на вимогу особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, з метою зняття безпідставних, на її думку, звинувачень або підозри; з метою виявлення причин та умов, що призвели до вчинення корупційного правопорушення або порушення вимог Закону України "Про засади запобігання і протидії корупції", за поданням спеціально уповноваженого суб'єкта у сфері протидії корупції за рішенням керівника органу, в якому працює особа, яка вчинила таке правопорушення. За анонімними повідомленнями, заявами та скаргами службове розслідування не проводиться. Рішення щодо проведення службового розслідування приймається вищими посадовими особами України, Першим віце-прем'єр-міністром України, керівником державного органу (посадовою особою), що призначив на посаду особу, уповноважену на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, стосовно якої планується проводитися службове розслідування, керівником органу, в якому працює зазначена особа. (п.2 Порядку). Рішенням щодо проведення службового розслідування визначається голова комісії з проведення службового розслідування, інші члени комісії, мета і дата початку та закінчення службового розслідування. Термін службового розслідування не може перевищувати двох місяців. (п.3 Порядку). Як вбачається з оскаржуваного розпорядження №372-р від 15.11.2013 року останнє прийняте з метою встановлення причин та умов, що призвели до надходження заяви [PERSON] від 01.11.2013 року про неправомірні дії позивача, що узгоджується з вимогами Порядку, а обставини, викладені в заяві [PERSON], є однією з підстав для проведення службового розслідування. Крім того, даним розпорядженням дотримано всі вимоги щодо складу комісії по проведенню службового розслідування та термінів такого розслідування, що вбачається судом правомірними діями з боку відповідача. Відповідно до п. 4 Порядку службове розслідування проводиться з відстороненням особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, від виконання повноважень за посадою або без такого відсторонення. Рішення про відсторонення приймається за поданням голови комісії з проведення службового розслідування керівником органу державної влади, в якому працює особа. За змістом п.6 Порядку члени комісії з проведення службового розслідування несуть персональну відповідальність згідно із законодавством за повноту, всебічність і об'єктивність висновків службового розслідування та нерозголошення інформації, що стосується цього розслідування. Як вбачається з оскаржуваного наказу №3643-о від 26.11.2013 року «Про відсторонення від виконання повноважень за посадою» начальника управління ресурсного забезпечення Департаменту інфраструктури [PERSON] відсторонено від виконання службових повноважень за посадою до закінчення службового розслідування, що відповідно до п.4 Порядку є законодавчо передбаченим правом відповідача. Рішення про відсторонення прийнято керівником органу державної влади, в якому працює позивач, що узгоджується з вимогами Порядку та свідчить про належне виконання відповідачем покладених на нього повноважень. Посилання позивача на протиправність наказу у зв'язку з відсутністю в шапці оскаржуваного наказу №3643-о від 26.11.2013 року відомостей про рішення щодо подання голови комісії про відсторонення позивача, не береться судом до уваги, оскільки подання голови комісії службового розслідування є підставою для прийняття наказу, а не обов'язковим його реквізитом. Виходячи з викладеного, суд приходить до висновку про те, що при прийнятті оскаржуваних розпорядження та наказу, Міністерство доходів і зборів України діяло у межах повноважень та у відповідності до норм чинного законодавства. За таких обставин, Окружний адміністративний суд міста Києва, за правилами, встановленими ст.86 Кодексу адміністративного судочинства України, перевіривши наявні у справі докази та заслухавши пояснення представників сторін по справі, вважає заявлені позовні вимоги не обґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню. Відповідно до ч. 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. Згідно з ч. 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Відповідач по справі, як суб'єкт владних повноважень, виконав покладений на нього обов'язок щодо доказування правомірності прийнятих ним оскаржуваних рішень.

Результат розгляду: denied