Рішення адміністративного суду від 2014-02-25 00:00:00+02

Позивач звернувся до Новоград-Волинського міськрайонного суду з адміністративним позовом до відповідача, в якому просив визнати протиправною та скасувати постанову про адміністративне правопорушення серія ПСІ № 234202 від 04 січня 2014 р., якою на нього накладено штраф у розмірі 510 гривень, а справу про адміністративне правопорушення закрити за відсутністю в його діях складу такого правопорушення. В обґрунтування свого позову вказує, що відповідачем під час винесення оскаржуваної постанови не було дотримано вимог ст. ст. 245, 280 КУпАП, не було з'ясовано та доведено обставин, які б свідчили про наявність в його діях ознак проступку, за який законом встановлено адміністративну відповідальність, а тому своє притягнення до адміністративної відповідальності вважає безпідставним. В судове засідання позивач не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, 25.02.2014 року подав до суду заяву, в якій просив розглянути справу в своїй відсутності, позов підтримав, просив його задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив, заяву про розгляд справи в своїй відсутності та заперечень проти позову не надав, а тому суд вважає можливим розглянути справу у відсутності належним чином повідомлених сторін на підставі наявних доказів. Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до наступного висновку. Встановлено, що 04.01.2014 року відповідачем по справі, інспектором ДПС ДАІ Шевченківського РУ ГУМВС України в м. Києві, винесено постанову серія ПС1 № 234202 (а.с.3), якою позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 122 ч. 2 КУпАП і накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510 грн. за те, що останній 04.01.2014 року керуючи транспортним засобом Мерседес-Бенц 311, номерний знак [NUMBER], в м. Київ на вул. Старовокзальна здійснив поворот ліворуч з другої смуги руху на вул. Жилянська на червоний заборонений сигнал світлофору в напрямку зеленої стрілки на таб. руху встановленої на рівні червоного сигналу світлофору, чим порушив вимоги п. 8.7.3 е 16.9 ПДР. Дану постанову було винесено на підставі протоколу про адміністративне правопорушення серія АБ2 № 378008 від 04.01.2014 року, складеного відповідачем (а.с. 4). У відповідності до ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Як встановлено судом з письмових пояснень позивача, зафіксованих в позовній заяві (а.с. 1-2) та перевірених судом, в протоколі про адміністративне правопорушення відповідачем зазначено дату скоєння правопорушення « 04.01.2013 року о 16:45 год.» відмінну від зазначеної в постанові про накладення адміністративного стягнення - « 04.01.2014 року». Крім того, відповідачем всупереч вимог ст. 280 КУпАП не були з'ясовані всі обставини адміністративного правопорушення, зокрема, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винний позивач в його вчиненні, чи підлягає він адміністративній відповідальності та чи є пом'якшуючі чи обтяжуючі відповідальність обставини, які повинні були враховуватись при накладенні адміністративного стягнення. Судом також було взято до уваги пояснення позивача, що відповідачем не були внесені до протоколу про адміністративне правопорушення анкетні дані двох свідків описаних подій, які знаходилися в салоні транспортного засобу позивача, чим було порушено право останнього на захист. Дані пояснення позивача не були спростовані в судовому засіданні відповідачем, оскільки останній до суду не з'явився, не надав своїх заперечень проти позову та доказів на підтвердження правомірності своїх дій, а тому суд вірить поясненням позивача і приходить до висновку, що дії відповідача щодо притягнення позивача до адміністративної відповідальності є незаконними. Враховуючи ці обставини, суд також приходить до висновку про відсутність належних доказів вини позивача у скоєнні адміністративного проступку, передбаченого ст. 122 ч. 2 КУпАП, а тому скасовує постанову відповідача про накладення на позивача адміністративного стягнення у виді 510 грн. штрафу. Одночасно суд відмовляє в задоволенні позовної вимоги про закриття справи про адміністративне правопорушення, оскільки відповідно до ст. 221 КУпАП розгляд справ про адміністративні правопорушення, передбачені ст. 122 ч. 2 КУпАП, не відноситься до компетенції адміністративного суду.

Результат розгляду: partial