Рішення адміністративного суду від 2014-02-28 00:00:00+02

18 вересня 2013 року посадовою особою Долинської ОДПІ ГУ Міндоходів у Кіровоградській області проведено камеральну перевірку податкової звітності з податку на додану вартість за квітень, липень 2013 року, за результатами якої складено акт №2/2200/31377681 від 18.09.2013 р., висновками якого, зокрема, є заниження СФГ Сорочан Р.М. податкових зобов'язань по скороченій декларації з податку на додану вартість суб'єкта спеціального режиму оподаткування діяльності у сфері сільського господарства в сумі 34 591,00 грн., у тому числі за квітень 2013 року в сумі 30 922,00 грн., за липень 2013 року в сумі 3 669,00 грн. (а.с.84-86). На підставі акта перевірки Долинською об'єднаною державною податковою інспекцією Головного управління Міндоходів у Кіровоградській області винесено податкове повідомлення-рішення №0000842200 від 08.10.2013 р., яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання з податку на додану вартість в розмірі 43 239,00 грн., у тому числі 34 591,00 грн. основного платежу та 8 648,00 грн. штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) (а.с.6). Як встановлено в судовому засіданні, оскаржуваним податковим повідомленням-рішенням Долинською ОДПІ ГУ Міндоходів у Кіровоградській області визначено позивачу грошове зобов'язання з податку на додану вартість у зв'язку з не здійсненням СФГ Сорочан Р.М. нарахування податкових зобов'язань в рядку 1 розділу І «Податкові зобов'язання» податкової декларації з ПДВ (скороченої) за товари/послуги при придбанні яких було сформовано податковий кредит, але які не були використані в господарській діяльності внаслідок списання загиблих посівів та не було отримано компенсації. Судом встановлено, що 30.07.2013 р. Управлінням агропромислового розвитку Бобринецької районної державної адміністрації надано до Бобринецького відділення Долинської ОДПІ письмову інформацію про загиблі посіви за 2010 - 2013 роки, відповідно до змісту якої СФГ «Сорочан Р.М.» у 2013 році списано посіви озимого ріпаку, зокрема, 17.04.2013 р. площею 164 га та 01.07.2013 р. площею 19,46 га (а.с.157-163). На запит Бобринецького відділення Долинської ОДПІ 18.09.2013 р. СФГ «Сорочан Р.М.» повідомило, що у 2012 році на посів озимого ріпаку СФГ «Сорочан Р.М.» понесені витрати на посівний матеріал (придбаний без ПДВ), дизельне пальне та засоби захисту рослин, при цьому, витрати на 1 га засіяних площ становлять 942,76 грн. (а.с.130). В акті №2/2200/31377681 від 18.09.2013 р. зазначено, що з огляду на інформацію СФГ «Сорочан Р.М.» про розмір витрат на посів 1 га озимого ріпаку - 942,76 грн., у тому числі ПДВ в сумі 188,55 грн., податковим органом визначено, що сума податкового зобов'язання за загиблий врожай становить 34 591,00 грн., у тому числі у квітні 2013 року - 30922,00 грн. (164 га х 188,55 грн.), у липні 2013 року - 3 669,00 грн. (19,46 га х 188,55 грн.) (а.с.85, зі зворотного боку). Згідно з п.198.3 ст.198 Податкового кодексу України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг (у разі здійснення контрольованих операцій - не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу) та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку. Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду. Відповідно до пп.«г» п.198.5 ст.198 Податкового кодексу України платник податку зобов'язаний нарахувати податкові зобов'язання виходячи з бази оподаткування, визначеної відповідно до пункту 189.1 статті 189 цього Кодексу, за товарами/послугами, необоротними активами, під час придбання або виготовлення яких суми податку були включені до складу податкового кредиту, у разі якщо такі товари/послуги, необоротні активи починають використовуватися в операціях, що не є господарською діяльністю платника податку. Із аналізу зазначених норм судом встановлено, що платник податків у випадку використання ним товарів (послуг) в операціях, не пов'язаних з його господарською діяльністю, зобов'язаний включити до складу податкових зобов'язань суми ПДВ, що були віднесені до складу податкового кредиту за господарськими операціями щодо придбання такого товару (послуг), тобто здійснити перерахунок податкового кредиту шляхом нарахування податкових зобов'язань. Суд зауважує, що при визначенні позивачу розміру податкового зобов'язання за знищені посіви ріпаку податковим органом взято розмір фактичних витрат понесених позивачем. Натомість, зі змісту листа СФГ «Сорочан Р.М.» вх.№18.09.2013 р. №5562 вбачається, що до витрат на посів озимого ріпаку у 2012 році платником податків віднесено, зокрема, витрати на посівний матеріал, частина якого позивачем придбавалася без сплати сум ПДВ та які, відповідно, не включалися до податкового кредиту, що не було враховано податковим органом при визначенні позивачу розміру податкового зобов'язання. Позивачем до суду надано письмові пояснення (а.с.82-83) відповідно до змісту яких встановлено, що у 2012 році на посів озимого ріпаку СФГ «Сорочан Р.М.» використано: - дизельне пальне придбане у ТОВ «Інтер-Вікон» відповідно до податкових накладних №48 від 18.05.2011 р. на суму 33 200,00 грн. (ПДВ - 7 440,00 грн.) (а.с.7), №95 від 01.08.2011 р. на суму 19 911,25 грн. (ПДВ - 3 982,25 грн.) (а.с.17), у ТОВ «Золотий екватор» Черкаська філія згідно з податковою накладною №108506/01 від 24.09.2012 р. на суму 79 374,58 грн. (ПДВ - 15 874,92 грн.) (а.с.54); - хімічні препарати придбані у ТОВ «Агродін» відповідно до податкової накладної №12 від 16.08.2011 р. на суму 10 916,00 грн. (ПДВ - 2 183,20 грн.) (а.с.16), у ПП «Агро-Регіон» згідно з податковими накладними №14 від 24.09.2012 р. на суму 1 680,00 грн. (ПДВ - 336,00 грн.) (а.с.55), №1 від 05.11.2012 р. на суму 1 775,00 грн. (ПДВ - 355,00 грн.) (а.с.71); - посівний матеріал придбаний у ТОВ «Семагро» відповідно до податкової накладної №11/2 від 19.08.2011 р. на суму 22 500,00 грн. (ПДВ - 4 500,00 грн.) (а.с.18), у ПП «Агро-Регіон» згідно з податковими накладними №6 від 22.08.2012 р. на суму 10 208,33 грн. (ПДВ - 2 041,87 грн.) (а.с.36), №13 від 24.09.2012 р. на суму 7 350,00 грн. (без ПДВ) (а.с.56), у ПП «Агростандарт А» відповідно до податкової накладної №1 від05.11.2012 р. на суму 33 200,00 грн. (без ПДВ) (а.с.72). З огляду на викладене встановлено, що на посів озимого ріпаку у 2012 році позивачем понесені витрати в загальному розмірі 224 115,16 грн. (ПДВ - 36 713,04 грн.). Як встановлено судом, 23.09.2013 р. СФГ «Сорочан Р.М.» подано до податкового органу уточнюючі розрахунки податкових зобов'язань з податку на додану вартість у зв'язку з виправленням самостійно виявлених помилок за травень, серпень 2011 року, серпень, вересень та листопад 2012 року відповідно до яких позивачем зменшено податковий кредит на загальну суму 36 713,00 грн. та нараховано штраф у розмірі 1 101,00 грн. (36 713,00 грн. х 3%) (а.с.8-15, 19-35, 37-54, 57-70, 73-80). У відповідності до п.50.1 ст.50 Податкового кодексу України у разі якщо у майбутніх податкових періодах (з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу) платник податків самостійно (у тому числі за результатами електронної перевірки) виявляє помилки, що містяться у раніше поданій ним податковій декларації (крім обмежень, визначених цією статтею), він зобов'язаний надіслати уточнюючий розрахунок до такої податкової декларації за формою чинного на час подання уточнюючого розрахунку. Платник податків, який самостійно (у тому числі за результатами електронної перевірки) виявляє факт заниження податкового зобов'язання минулих податкових періодів, зобов'язаний, за винятком випадків, установлених пунктом 50.2 цієї статті: а) або надіслати уточнюючий розрахунок і сплатити суму недоплати та штраф у розмірі трьох відсотків від такої суми до подання такого уточнюючого розрахунку; б) або відобразити суму недоплати у складі декларації з цього податку, що подається за податковий період, наступний за періодом, у якому виявлено факт заниження податкового зобов'язання, збільшену на суму штрафу у розмірі п'яти відсотків від такої суми, з відповідним збільшенням загальної суми грошового зобов'язання з цього податку. Згідно з п.50.2 ст.50 Податкового кодексу України платник податків під час проведення документальних планових та позапланових перевірок не має права подавати уточнюючі розрахунки до поданих ним раніше податкових декларацій за будь-який звітний (податковий) період з відповідного податку і збору, який перевіряється контролюючим органом. Оскільки до винесення оскаржуваного податкового повідомлення-рішення СФГ «Сорочан Р.М.» уточнено задекларовані ним податкові зобов'язання з ПДВ шляхом зменшення податкового кредиту на загальну суму 36 713,00 грн., то у позивача не виникло обов'язку щодо здійснення перерахунку такого податкового кредиту шляхом нарахування податкових зобов'язань за знищений врожай ріпаку. На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що Долинською ОДПІ Кіровоградської області безпідставно збільшено позивачу грошове зобов'язання з податку на додану вартість в загальному розмірі 43 239,00 грн., а тому позовна вимога про визнання незаконним та протиправним і скасування податкового повідомлення-рішення №0000842200 від 08.10.2013 р. підлягає задоволенню. Відповідно до ч.1 ст.94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України (або відповідного місцевого бюджету, якщо іншою стороною був орган місцевого самоврядування, його посадова чи службова особа). Відтак, сплачений позивачем судовий збір (10% від ставки судового збору для позовних вимог майнового характеру) в розмірі 172,05 грн. підлягає присудженню з Державного бюджету України на користь Селянського (фермерського) господарства Сорочан Ростислав Миколайович.

Результат розгляду: granted