Рішення адміністративного суду від 2014-02-10 00:00:00+02

[PERSON] звернулася в суд з адміністративним позовом до УДАІ УМВС України в Чернівецькій області про визнання незаконною і скасування постанови про накладення адміністративного стягнення. В позові вказувала, що 14.12.2013 року вона рухалася в автомобілі «Рено Сімбол» д.н.з. [NUMBER] зі швидкістю в межах 60 км/год, коли по автодорозі Чернівці-Снятин при в»їзді в с.Мамаївці була зупинена співробітником відповідача - інспектором ЗДПС 4-го взводу ДПС в Чернівецькій області Гаврилаш В.Г., який назвав причиною зупинки перевищення швидкості. На цій підставі стосовно неї був складений протокол про адміністративне правопорушення АБ2№305295 від 14.12.2013 року та винесено постанову в справі про адміністративне правопорушення серії АА 2 №027578 від 14.12.2013 року за нібито порушення нею п.12.4 Правил дорожнього руху,за що ч.1 ст.122 КУпАП передбачено відповідальність у вигляді штрафу. Вважала, що зазначена постанова винесена з порушенням норм адміністративного та адміністративно-процесуального права, тому є незаконною, через що підлягає скасуванню, оскільки вона швидкість руху по автодорозі не перевищувала, а рухалася в потоці автомобілістів зі швидкістю 60 км/год. Свої зауваження з приводу складання протоколу про адміністративне правопорушення висловила інспекторові, а також попросила надати документи на підтвердження своєчасного проходження перевірки та державної метрологічної атестації вимірювального приладу та характеристики можливих похибок у вимірах даного пристрою, підтвердження можливості його застосування в ручному режимі. Однак, інспектор не задовільнив її прохання. Також працівником відповідача не надано доказів, що прилад «Візир» №00812575, яким нібито було зафіксовано правопорушення, пройшов процедуру державної експертизи або сертифікації відповідності у сфері захисту інформації. Просила поновити строк на оскарження постанови серії АА2 №027578 від 14.12.2013 року, так як вона отримала її поштовим конвертом 04.01.2014 року; визнати протиправною та скасувати оскаржувану постанову серії АА2 №027578 від 14.12.2013 року про накладення адміністративного стягнення. В судовому засіданні позивачка [PERSON] позов підтримала, пославшись на обставини, викладені в позовній заяві. Зазначала, що 14 грудня 2013 року вона рухалася в автомобілі марки Рено і при в»їзді в с.Мамаївці була зупинена інспектором ДАІ, який пояснив, що вона перевищила швидкість руху, показавши при цьому прилад Візир, на екрані якого була цифра 84, а не 86, як вказано в протоколі про адміністративне правопорушення. Просила позов задовольнити. Представник відповідача - УДАІ УМВС України в Чернівецькій області - в судове засідання не з»явився, в адресованих суду запереченнях заявлений позов не визнав та пояснив, що 14 грудня 2013 року близько 12.20 годин інспектором ДАІ здійснювалося несення служби по забезпеченню безпеки дорожнього руху в Кіцманському районі та відповідно до затвердженої дислокації несення служби здійснювався контроль швидкісного режиму за допомогою спеціальних технічних засобів в с.Мамаївці. На вказаній ділянці дороги існуюча схема організації дорожнього руху має обмеження відповідно до п.12.4 ПДР - у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 60 км/год. позивачка скоїла порушення вимог п.12.4 ПДР України, а саме рухалася зі швидкістю 86 км/год, дане правопорушення було зафіксовано за допомогою дистанційного вимірювача швидкості транспортних засобів «Візир №00812575», який має функцію фото і відеозапису та знаходиться в робочому стані і отримав свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки, яке видане державним підприємством Всеукраїнський державний науково-виробничий центр стандартизації, метрології, сертифікації та захисту прав споживачів. Просив у задоволенні адміністративного позову відмовити та справу слухати у відсутності відповідача. Суд, вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов [PERSON] задоволенню не підлягає з наступних підстав. Судом встановлено, що постановою в справі про адміністративне правопорушення від 14.12.2013 року [PERSON] притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.. 122 ч.1 КУпАП за те, що вона о 12.24 год. 14 грудня 2013 року в с.Мамаївці керувала автомобілем Рено- кліо, державний номерний знак [NUMBER], зі швидкістю 86 км/год, тобто перевищила швидкість на 26 км/год. Швидкість вимірювалася приладом «Візир № 0812575». Оскаржувана постанова винесена на підставі протоколу про адміністративне правопорушення серії АБ2№305295 від 14.12.2013 року. Як видно з вказаного протоколу, швидкість руху вимірювалася прибором «Визир» №0812575. В протоколі про адміністративне правопорушення [PERSON] вказала, що з діями інспектора не згідна, буде оскаржувати. Однак, в поясненнях не вказала на обставини справи та на докази, які б підтверджували її пояснення. Крім того, позивачкою в протоколі не вказано прізвище свідка, який був в якості пасажира, що унеможливлює його допит в судовому засіданні. Копією свідоцтва про повірку робочого засобу вимірювальної техніки № 22-2/1221766 від 02 квітня 2013 року, яке чинне до 02 квітня 2014 року, підтверджено, що вимірювач швидкості радіолокаційний відео записуючий «Визир» №0812575 визнано придатним до застосування згідно керівництвом з експлуатації. Діапазон вимірювання швидкості від 20 до 250 км/год. Границі абсолютної похибки в стаціонарному режимі +- 1 км/год. Границі абсолютної похибки в патрульному режимі +- 2 км/год. З пояснень [PERSON] від 14.12.2013 року вбачається, що 14.12.2013 року в 12.35 год. він на власному автомобілі їхав з м.Чернівці в с.Веренчанку, в с.Мамаївці їх зупинили працівники ДАІ, показали відеоролик з фіксацією порушення швидкості- 86 км/год, зафіксовано в 12.24 год. автомобіля Рено-кліо, д/н [NUMBER] червоного кольору. Аналогічні пояснення надав 14.12.2013 року і свідок [PERSON] Вказані особи зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення в якості свідків. Відповідно до ст.2 ч.3 КАС України, суд перевіряє оскаржувану постанову на предмет дотримання суб»єктом владних повноважень принципів правомірної адміністративної поведінки, а саме: чи прийнято рішення обґрунтовано, тобто з урахуванням всіх обставин, що мають значення для прийняття рішення. Відповідно до ч.6 ст. 258 КУпАП, постанова по справі про адміністративне правопорушення надсилається особі, яка притягується до адміністративної відповідальності протягом трьох днів з дня винесення даної постанови. З копії постанови вбачається, що її було направлено [PERSON] 23.12.2013 року. Позивачка копію постанови отримала 04.01.2014 року, що підтверджено поштовим повідомленням. Згідно ст.. 289 КУпАП, скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу. Таким чином, суд приходить до висновку, що [PERSON] не пропустила строк для подання скарги на постанову. Відповідно до ст..251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Ст.. 222 ч.2 п.3 КУпАП встановлено, що від імені органів внутрішніх справ (міліції) розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право: за адміністративні правопорушення, передбачені частиною першою, другою, четвертою і п»тою статті 121, статтями 121-1, 121-2, частинами першою і другою статті 122, частинами першою і другою статті 123, статтею 125, частиною першою статті 126, частинами першою і другою статті 127, частинами третьою, восьмою і дев»ятою статті 133-1 цього Кодексу,- працівники Державтоінспекції Міністерства внутрішніх справ України, які мають спеціальні звання. Таким чином, суд приходить до висновку, що позивач [PERSON] була притягнута до адміністративної відповідальності на підставі, в спосіб та в межах, передбачених КУпАП. Порушень чинного законодавства в діях відповідача - інспектора ЗДПС 4-го взводу ДПС в Чернівецькій області Гаврилаш В.Г, судом не встановлено, а тому в задоволенні позову слід відмовити. На підставі наведеного,

Результат розгляду: denied