Рішення адміністративного суду від 2014-01-22 00:00:00+02

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення, вказуючи, що 12.06.2013 р. він рухався на автомобілі ВАЗ-2101 держномер [NUMBER] по пр.Гагаріна, та поблизу б.354 був зупинений інспектором ДПС Луговським В.Ю., який повідомив, що він перевищив швидкість руху, пред'явивши позивачеві прилад виміру швидкості Візир, де була зафіксована швидкість 99 км/год. Зазначає, що він рухався зі швидкістю 60 км/год., а зафіксована на приладі Візир швидкість 99 км/год. - не належить його автомобілю. Поліс страхування він дійсно не пред'явив інспектору ДПС, оскільки відповідач не був зобов'язаний його вимагати. У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав та пояснив, що через технічний стан його автомобіль взагалі не може рухатись із швидкістю 99 км/год. Відповідач до судового засідання не з'явився, про місце та час розгляду справи був повідомлений належним чином, про поважність причини неявки суд не повідомив, заперечень проти позову не надав. За таких обставин суд вважає можливим ухвалити судове рішення у відсутність відповідача, на підставі наявних матеріалів справи, Допитавши позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 122 КУпАП, адміністративна відповідальність за скоєння правопорушення має місце, зокрема, у paзі перевищення водіями транспортних зaco6ів встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину. Частиною 1 ст.126 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність, зокрема, за керування транспортними засобами водіями, які не мають при собі або не пред'явили або не передали для перевірки поліс (договір) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власника наземного транспортного засобу. Як свідчать матеріали справи, постановою (серії АА2 № 108424) від 12.06.2013 р., винесеною інспектором ДПС Луговським В.Ю., позивач [PERSON] притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122, ч.1 ст.126 КУпАП, та на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425 грн. При цьому в мотивувальній частині оскаржуваної постанови зазначено, що [PERSON] 12.06.2013 р. о 15 год. 25 хв., керуючи автомобілем марки ВАЗ-2101 держномер [NUMBER] по пр. Гагаріна в м.Харкові, перевищив встановлену швидкість більше ніж на 20 км/год., при обмеженні швидкості руху 60 км/год. рухався зі швидкістю 99 км/год., чим порушив п.12.10-2 (г) ПДР України. Швидкість вимірювалась приладом «Візир» № 0711209. Оскаржувана постанова винесена на підставі складеного відповідачем протоколу про адміністративне правопорушення серії АБ2 № 503259 від 12.06.2013 р., який складений за участю [PERSON], та містить власноручне пояснення притягнутого про відсутність у нього полісу страхування. Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчинені та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення та поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Враховуючи, що наявність адміністративного правопорушення з боку позивача підтверджується протоколом про адміністративного правопорушення, який є доказом у справі у розумінні ст.251 КУпАП, факт не надання інспектору ДПС полісу страхування позивачем не оспорюється, суд дійшов до висновку про безпідставність позовних вимог. Посилання позивача на неможливість руху автомобіля зі швидкістю 99 км/год. через його технічний стан - нічим не підтверджені. Таким чином суд вважає, що постанова інспектора ДПС Луговського В.Ю. від 12.06.2013 р. відповідає вимогам закону, підтверджує наявність адміністративного правопорушення з боку позивача, стягнення накладено у межах санкції, передбаченої ч.1 ст.122, ч.1 ст.126 КУпАП, тому підстави для її скасування - відсутні, у зв'язку з чим відмовляє у задоволенні позовних вимог.

Результат розгляду: denied