Рішення адміністративного суду від 2014-01-23 00:00:00+02

14 вересня 2011 року позивач звернулась до Фастівського міськрайонного суду Київської області з адміністративним позовом до Управління Пенсійного Фонду України в Фастівському районі Київської області про визнання дій відповідача щодо відмови у виплаті щомісячної доплати як проживаючому в зоні посиленого радіологічного контролю, згідно ст.39 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» незаконними; зобов'язання відповідача зробити перерахування та виплату недоотриманої суми щомісячної доплати за останні 6 місяців як пенсіонеру проживаючому в зоні, посиленого радіологічного контролю та проводити щомісячні доплати до пенсії у розмірі однієї мінімальної заробітної плати визначеної Законом України про державний бюджет України на відповідний рік. Постановою Фастівського міськрайонного суду Київської області від 19 вересня 2011 року позовні вимоги позивача до Управління Пенсійного Фонду України в Фастівському районі Київської області про перерахування та виплату недоотриманої суми щомісячної доплати пенсіонеру проживаючому в зоні посиленого радіологічного контролю - задоволено, а саме: визнано дії відповідача щодо відмови у виплаті щомісячної доплати, як непрацюючому пенсіонеру, проживаючому в зоні посиленого радіоактивного контролю, яка не відповідає вимогам ст.39 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» незаконними; зобов'язано відповідача провести перерахунок та виплату позивачу недоотриманої суми щомісячної доплати , як непрацюючому пенсіонеру проживаючому в зоні посиленого радіологічного контролю, відповідно до ст.39 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» в розмірі однієї мінімальної заробітної плати з 01 вересня 2011 року за виключенням сум фактично проведених виплат. Не погоджуючись з зазначеним судовим рішенням, Управління Пенсійного Фонду України в Фастівському районі Київської області подало апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції як таку, що постановлена з порушенням норм матеріального та процесуального права та прийняти нове рішення , яким відмовити у задоволенні позовних вимог. Відповідно до ч. 1 ст. 198 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду суд апеляційної інстанції має право, зокрема, скасувати постанову суду і прийняти нову постанову. Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 202 КАС України підставами для скасування постанови або ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є, зокрема, порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання. Як вбачається з матеріалів справи, позивач є потерпілою від Чорнобильської катастрофи, що підтверджується копією посвідчення (категорія 4), [NUMBER], виданим Київською облдержадміністрацією 28 вересня 1993 року, отримує пенсію у відповідача та проживає у с. Мала Офірна Київської області, яке за переліком населених пунктів Київської області віднесено до зони посиленого радіоекологічного контролю. У відповідності до ст. 49 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» пенсії особам, віднесеним до категорій 1, 2, 3, 4, встановлюються у вигляді: а) державної пенсії; б) додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, яка призначається після виникнення права на державну пенсію. Відповідно до ч.1 ст. 39 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», пенсіонерам, які проживають на територіях радіоактивного забруднення, проводиться доплата до пенсії, яка становить у зоні посиленого радіоекологічного контролю - одна мінімальна заробітна плата. Перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, колегія Київського апеляційного адміністративного суду дійшла наступного. Рішення суду першої інстанції у частині зобов'язання відповідача здійснити перерахунок та виплату доплати до пенсії у відповідності з ст. 39 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» за період з 01 вересня 2011 року, не відповідає змісту законодавства. Судове рішення має бути наслідком чинного правового регулювання. 14 червня 2011 року Верховною Радою України прийнято Закон України №3491-VI «Про внесення змін до Закону України «Про Державний бюджет України на 2011 рік», який набрав чинності 19 червня 2011 року. Пунктом 7 ч. 1 цього Закону Прикінцеві положення Закону України «Про Державний бюджет України на 2011 рік» доповнено пунктом 4, яким установлено, що у 2011 році норми і положення ст. 39 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України виходячи з наявного фінансового ресурсу бюджету Пенсійного фонду України на 2011 рік. Вирішуючи питання яка з однопредметних законодавчих норм однакової юридичної сили, що не визнані неконституційними в установленому порядку, підлягає застосуванню для розв'язання спорів зазначеної категорії, перевагу слід надавати тій із них, що прийнята пізніше. У даному випадку пізніше прийняті норми Закону України від 14 червня 2011 року № 3491-VI. На виконання вимог зазначеного Закону, 06 липня 2011 року Кабміном України прийнято постанову №745 «Про встановлення деяких виплат, що фінансуються за рахунок коштів державного бюджету», яка набрала чинності 23 липня 2011 року. За таких обставин, колегія суддів вважає за необхідним апеляційну скаргу задовольнити, а рішення суду першої інстанції скасувати з постановленням нового рішення, про відмову у позові. Враховуючи вищезазначене, судова колегія прийшла до висновку про допущення судом першої інстанції порушення норм матеріального права, що стало підставою для постановлення неправильного рішення.

Результат розгляду: denied