Рішення адміністративного суду від 2014-01-30 00:00:00+02

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просить визнати протиправним та скасувати рішення виконавчого комітету Харківської міської ради від 12.06.2013 року № 401 «Про затвердження акту про визначення збитків», яким затверджено Акт № 375 від 07.06.2013 р. про визначення збитків у сумі 947 422,71 грн. за використання ТОВ фірма «Мушкетер» земельної ділянки по вул. Червоного міліціонера, 30 у м. Харкові загальною площею 1,2421 га для експлуатації та обслуговування нерухомого майна з порушенням вимог земельного законодавства. У судовому засіданні представники позивача заявлений позов підтримали у повному обсязі, в обґрунтуванні свого позову позивач зазначає, що рішенням 16 сесії Харківської міської ради 5 скликання від 21.11.2007 № 239/07 ТОВ фірма «Мушкетер» надано в оренду земельну ділянку по вул. Червоного міліціонера, 30, у м. Харкові загальною площею 1,2421 га для будівництва комплексу виробничо-складських, допоміжних, офісних приміщень та гаражного боксу. Рішенням виконавчого комітету Харківської міської ради від 12.06.2013 року № 401 затверджено Акт № 375 від 07.06.2013 р. про визначення збитків у сумі 947 422,71 грн. за використання ТОВ фірма «Мушкетер» земельної ділянки, загальною площею 1,2421 га по вул. Червоного міліціонера, 30 у м. Харкові для експлуатації та обслуговування нерухомого майна з порушенням вимог земельного законодавства. 27.05.2013 року посадовими особами управління земельних відносин Харківської міської ради складено Акт № 1898/13 обстеження, визначення меж, площу та конфігурації земельної ділянки, по вул. Червоного Міліціонера, 30 у м. Харкові. Вказаний Акт № 1898/13 є одним з документів на підставі яких було проведено розрахунок збитків завданих Харківській міській раді. При цьому позивач вважає, що за своїм змістом акт обстеження, визначення меж, площу та конфігурації земельної ділянки від 27.05.2013 року №1898/13 не відповідає положенням статті 1 Закону України «Про державний контроль за використанням та охороною земель» оскільки не містить посилань на межові знаки якими має бути огороджена земельна ділянка, внаслідок чого, на думку відповідача, актом встановлена більша площа аніж та, що ним використовується. Окремо позивач вказує на допущені, на його думку, недоліки при складенні акту визначення збитків №375 від 07.06.2013 року та рішення виконавчого комітету Харківської міської ради від 12.06.2013 року №401. Так на думку позивача акт визначення збитків № 375 від 07.06.2013 року та рішення виконавчого комітету Харківської міської ради від 12.06.2013 року №401, не містять таких обов'язкових реквізитів встановлених ДСТУ 4163-2003 затвердженого наказом Держспоживстандарту № 55 від 07.04.2003 року, як місце складення документа та повне найменування посад осіб, що такий документ затверджують. Водночас позивач вказує на недоведеність збитків заподіяних Харківській міській раді внаслідок не укладення договору оренди земельної ділянки. Відповідач у судовому засіданні адміністративний позов не визнав, проти задоволення позовних вимог заперечував просив відмовити в повному обсязі, пославшись на те, що оскаржуване рішення прийняте відповідно до повноважень, визначених Конституцією України, Законом України «Про місцеве самоврядування в Україні», Земельного кодексу України з урахуванням положень Постанов КМУ від 19.04.1993 року № 284, від 25.07.2007 року № 963, надав до суду письмові заперечення на адміністративний позов та додаткові пояснення щодо заперечень. Суд, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши долучені до матеріалів справи документи, вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до ст. 187 Земельного кодексу України контроль за використанням та охороною земель полягає в забезпеченні додержання органами державної влади, органами місцевого самоврядування, підприємствами, установами, організаціями і громадянами земельного законодавства України. Статтею 189 ЗК України та статтею 20 Закону України «Про охорону земель» передбачено, що самоврядний контроль за використанням та охороною земель здійснюється сільськими, селищними, міськими, районними та обласними радами. Рішенням Харківської міської ради від 24.11.2010 р. № 07/10 «Про затвердження положень виконавчих органів Харківської міської ради 6 скликання» затверджено Положення про управління земельних відносин Харківської міської ради. Відповідно до п. 3.1 цього Положення метою діяльності Управління є регулювання земельних відносин для забезпечення прав на землю громадян, юридичних осіб, територіальних громад тощо, раціонального використання та охорони земель, забезпечення реалізації повноважень міської ради в галузі земельних відносин та реалізація повноважень виконавчих органів міської ради. Згідно з п. 4.1 вказаного Положення управління відповідно до покладених на нього завдань здійснює, зокрема, виявлення земель, що використовуються не за цільовим призначенням та з порушенням вимог земельного законодавства. З урахуванням положень чинного законодавства рішенням Харківської міської ради від 23.06.2004 р. № 87/04 утворено відділ самоврядного контролю за використанням та охороною земель у м. Харкові. Згідно з п. 1.4 рішення Харківської міської ради від 04.07.2007 р. № 146/07 «Про внесення змін до рішення 22 сесії Харківської міської ради 4 скликання від 23.06.2004 р. № 87/04 «Про затвердження Положення про самоврядний контроль за використанням та охороною земель у м. Харкові» основними завданнями самоврядного контролю за використанням та охороною земель є запобігання порушенням законодавства України у сфері використання та охорони земель, своєчасне виявлення таких порушень та вжиття відповідних заходів щодо їх усунення. Відповідно до розділу 3 Положення про самоврядний контроль за використанням та охороною земель у м. Харкові, затвердженого рішенням Харківської міської ради від 23.06.2004 р. № 87/04, посадові особи відділу самоврядного контролю за використанням та охороною земель мають право обстежувати земельні ділянки, передбачені пунктом 1.2 цього Положення, щодо дотримання умов їх використання та охорони відповідно до чинного законодавства України та укладених договорів оренди (тимчасового користування, тимчасового користування на умовах оренди), складати Акти обстеження стану та дотримання умов використання земельних ділянок, та за фактом виявлення порушень законодавства подавати матеріали до відповідних державних органів для вжиття необхідних заходів та притягнення винних осіб до відповідальності відповідно до закону. Типова форма акту обстеження земельної ділянки затверджена наказом Департаменту містобудування, архітектури та земельних відносин від 23.10.2008 р. № 377 К. При складанні акту обстеження земельної ділянки посадовими особами відділу самоврядного контролю за використанням та охороною земель не передбачається участь або присутність іншої сторони. Наведені нормативно-правові акти Харківської міської ради не визнано такими, що не відповідають вимогам чинного законодавства. За таких умов суд дійшов висновку, що вчиняючи оскаржувані дії та складаючи 27.05.2013 року акт № 1898/13 обстеження, визначення меж, площі та конфігурації земельної ділянки, по вул. Червоного Міліціонера, 30 у м. Харкові, посадові особи відділу самоврядного контролю за використанням та охороною земель діяли на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені законодавством, з метою з якою такі повноваження надано. Судом також встановлено, що в ході перевірки дотримання землекористувачем вимог чинного законодавства уповноваженими посадовими особами управління земельних відносин Харківської міської ради та складення акту № 1898/13 від 27.05.2013 р., яким визначено межі, площу та конфігурацію земельної ділянки, що використовується ТОВ фірма «МУШКЕТЕР» велась фотозйомка та здійснювався контрольній замір площі земельної ділянки інженером - землевпорядником за допомогою електронного тахеометру «Topcon GPT-3002N» з урахуванням вимог ст.ст. 1, 34 Закону України «Про землеустрій» та встановлено, що загальна площа земельної ділянки по вул. Червоного міліціонера, 30, у м. Харкові, яка знаходиться у користуванні ТОВ фірма «МУШКЕТЕР», складає 1,2421 га. Залучення інженера-землевпорядника до участі у роботі комісії передбачено рішенням виконавчого комітету Харківської міської ради від 05.11.2008 року № 717 (зі змінами), яким встановлено, що до складу комісії в обов'язковому порядку залучається представник організації, що має відповідну ліцензію на проведення робіт із землеустрою за дорученням. При цьому відповідно до положень статті 25 Закону України «Про топографо-геодезичну і картографічну діяльність», спори з питань топографо-геодезичної і картографічної діяльності розглядаються центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у галузі топографо-геодезичної і картографічної діяльності, і вирішуються судом або третейським судом у порядку, встановленому законодавством України. За таких умов суд дійшов висновку, що Акт обстеження, визначення меж, площі та конфігурації земельної ділянки від 27.05.2013 року №1898/13, в разі незгоди позивача з його змістом, слід оскаржувати у встановленому статтею 25 Закону України «Про топографо-геодезичну і картографічну діяльність», а одні лише бездоказові припущення позивача про невідповідність вказаного акту дійсним обставинам не може бути підставою для визнання Акту обстеження, визначення меж, площі та конфігурації земельної ділянки від 27.05.2013 року №1898/13 недійсним чи таким, що містить недостовірну інформацію. Судом також встановлено, що площа земельної ділянки 1,2421 га та її межі підтверджуються також Актом встановлення меж земельної ділянки на місцевості від 10.04.2008 року реєстраційний № 597/08 виконаного управлінням земельних ресурсів у місті Харкові Державного агентства земельних ресурсів України. Вказаний акт підписаний особистим підписом директора ТОВ фірми «Мушкетер», що свідчить про його згоду зі змістом акту. Виходячи з наведеного суд дійшов висновку, що ТОВ фірма «МУШКЕТЕР» використовує земельну ділянку комунальної власності по вул. Червоного міліціонера, 30, у м. Харкові площею 1,2421 га з порушенням вимог земельного законодавства та законодавства про плату за землю, що призвело до значних втрат бюджету м. Харкова у вигляді недоодержання доходу від орендної плати за спірну земельну ділянку, тобто нанесення Харківській міській раді збитків. В ході судового розгляду справи також встановлено, що виконавчими органами Харківської міської ради виживались заходи щодо досудового врегулювання спору. Так, листом від 28.05.2013р. № 4794/0/84-13 Управління земельних відносин Департаменту містобудування, архітектури та земельних відносин було запрошено керівництво ТОВ фірма «МУШКЕТЕР» на засідання комісії для визначення збитків власникам землі та землекористувачам, яке відбувалось 07.06.2013 року з приводу використання земельної ділянки за адресою: м. Харків, вул. Червоного міліціонера, 30, з порушенням земельного законодавства та законодавства про плату за землю. Склад комісії для визначення збитків власникам землі та землекористувачам, затверджений рішенням виконавчого комітету Харківської міської ради від 05.11.2008 року № 717 (з подальшими змінами). Як зазначено відповідачем, та встановлено судом, представник ТОВ фірма «МУШКЕТЕР» на засідання комісії 07.06.2013 року, якою складено Акт № 375 про визначення збитків, не з'явився, про причини неявки комісію повідомлено не було. Рішенням виконавчого комітету Харківської міської ради від 12.06.2013 р. № 401 затверджено Акт № 375 від 07.06.2013 року про визначення збитків у сумі 947 422,71 грн. за використання земельної ділянки по вул. Червоного міліціонера, 30 у м. Харкові загальною площею 1,2421 га для експлуатації та обслуговування нерухомого майна з порушенням вимог земельного законодавства. У зв'язку з цим та відповідно до вимог діючого законодавства листом-повідомленням Управління земельних відносин Харківської міської ради від 19.06.2013 № 5649/0/84-13 направлено ТОВ фірмі «МУШКЕТЕР» копію вказаного рішення з актом про визначення збитків та запропоновано добровільно відшкодувати визначені збитки у 10-денний термін з дати отримання листа та повідомити управління про результати його розгляду. Направлення вказаного листа позивачу підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, виплату поштового відправлення Харківської дирекції УДППЗ «УКРПОШТА» від 20.06.2013 р. (список № 1303). З поштового повідомлення про отримання кореспонденції вбачається, що рекомендоване відправлення-повідомлення управління земельних відносин від 19.06.2013 № 5649/0/84-13 направлено ТОВ фірма «МУШКЕТЕР» 20.06.2013 р., що підтверджується штампом ХАРКІВ-3. Щодо посилань представника позивача на порушення норм ДСТУ 4163-2003 затвердженого наказом Держспоживстандарту № 55 від 07.04.2003 року суд зазначає, що відповідно до статті 36 Типової інструкції з діловодства у центральних органах виконавчої влади, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, місцевих органах виконавчої влади, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України №1242 від 30.11.2011 року, відомості про місце складення або видання зазначаються на всіх документах, крім листів. Зазначені відомості оформляються відповідно до адміністративно-територіального поділу України. Якщо відомості про географічне місцезнаходження входять до найменування установи, цей реквізит не зазначається. Враховуючи викладене вище суд приходить до висновку, що оскаржуване рішення виконавчого комітету Харківської міської ради не містить недоліків на які посилається позивач, оскільки місцезнаходження установи вказано безпосередньо в найменуванні, що знайшло своє відображення на бланку вказаного рішення. Щодо відсутності завданих Харківській міській раді збитків та неможливості отримання Харківською міською радою доходу від оренди земельної ділянки на якій розташовано об'єкти нерухомого майна належні позивачу суд зауважує наступне. Статтею 125 Земельного кодексу України встановлено, що право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Положеннями Земельного кодексу України визначені документи, що посвідчують право на земельну ділянку. Згідно статті 13 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. Рішенням Харківської міської ради від 21.11.2007 р. № 239/07 «Про надання юридичним та фізичним особам земельних ділянок для будівництва об'єктів», ТОВ фірмі «Мушкетер» надано земельну ділянку по вул. Червоного Міліціонера, 30 у м. Харкові для будівництва та подальшої експлуатації об'єктів. Наявність рішення щодо надання в оренду земельних ділянок суб'єктам господарювання позбавляє міську раду права надавати земельну ділянку іншому суб'єкту господарювання. Для реалізації міською радою повноважень щодо надання земельної ділянки, яка надавалась суб'єктам господарювання, іншому суб'єкту господарювання, необхідно письмове підтвердження відмови від права на земельну ділянку попереднім користувачем. У разі невикористання земельної ділянки міська рада не одержує доход який могла б отримати при належному та своєчасному оформленню документів, що посвідчують право на земельну ділянку щодо якої прийнято рішення про надання земельної ділянки. Згідно статей 96, 206 ЗК України використання землі в Україні є платним. Об'єктом плати за землю є земельна ділянка. Плата за землю справляється відповідно до закону. У відповідності до підпункту 14.1.147 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України (далі - ПК України) плата за землю - загальнодержавний податок, який справляється у формі земельного податку та орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності. Згідно з підпунктом 14.1.136 пункту 14.1 статті 14 ПК України орендна плата за земельні ділянки державної і комунальної власності - обов'язковий платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою (далі у розділі XIII - орендна плата). Відповідно до ст. 269 ПК України платниками податку є власники земельних ділянок, земельних часток (паїв) та землекористувачі. Статтею 287 ПК України передбачено, що власники землі та землекористувачі сплачують плату за землю з дня виникнення права власності або права користування земельною ділянкою. Відповідно до ст.ст. 152, 156 Земельного кодексу України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Власникам землі та землекористувачам відшкодовуються збитки, заподіяні внаслідок, зокрема, неодержання доходів за час тимчасового невикористання земельної ділянки. Згідно зі ст. 157 Земельного кодексу України відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам здійснюють юридичні особи, які використовують земельні ділянки, а також юридичні особи, діяльність яких обмежує права власників і землекористувачів. Порядок визначення та відшкодування збитків власникам землі і землекористувачам встановлюється Кабінетом Міністрів України. Власники землі та землекористувачі мають право на захист своїх прав шляхом стягнення збитків з особи, яка вчинила неправомірні дії (бездіяльність) щодо відповідних земельних ділянок за процедурою, визначеною Порядком визначення та відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам, затвердженим постановою КМ України від 19.04.1993 р. № 284 (далі - Порядок № 284/93). Відповідно до п. 1 Порядку визначення та відшкодування збитків власникам землі і землекористувачам, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 19.04.1993 р. № 284, передбачено, що власникам землі та землекористувачам відшкодовуються збитки, заподіяні вилученням (викупом) та тимчасовим зайняттям земельних ділянок, встановленням обмежень щодо їх використання, погіршенням якості ґрунтового покриву та інших корисних властивостей земельних ділянок або приведенням їх у непридатний для використання стан та неодержанням доходів у зв'язку з тимчасовим невикористанням земельних ділянок. У відповідності до приписів 14 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 16.04.2004 р. «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ», розміри збитків, заподіяних власникам землі та землекористувачам вилученням або тимчасовим зайняттям земельних ділянок у встановленому порядку, визначаються комісіями, створеними міськими, районними державними адміністраціями, виконавчими комітетами міських рад відповідно до порядку визначення та відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам (затвердженим постановою КМ України від 19.04.1993 р. № 284). У такому ж порядку визначаються збитки, заподіяні обмеженням прав власників землі та землекористувачів. Рішенням Харківської міської ради від 24.06.2009р. № 130/09 затверджено Порядок визначення та відшкодування Харківській міській раді збитків, заподіяних внаслідок невикористання земельних ділянок, самовільного зайняття земельних ділянок та використання земельних ділянок з порушенням законодавства про плату на землю (далі - Порядок № 130/09). Зазначеним Порядком (п. 5.1, п. 5.2) лише деталізовано передбачені ст. 156 Земельного кодексу України підстави відшкодування збитків за використання землі з порушенням вимог земельного законодавства (без правовстановлюючих документів), зокрема, неодержання доходів (орендної плати) за час тимчасового невикористання (власником - міською радою) земельної ділянки, що не суперечить імперативним приписам п. 22 ч. 1 ст. 92 Конституції України, згідно якої засади цивільно-правової відповідальності визначаються виключно законами України, оскільки не встановлено нових підстав для відшкодування збитків, як стверджує Позивач. В силу приписів ст. 144 Конституції України, ст. 73 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" зазначений Порядок є нормативним актом органу місцевого самоврядування та відповідно є обов'язковим для виконання всіма розташованими на відповідній території органами виконавчої влади, об'єднаннями громадян, підприємствами, установами та організаціями, посадовими особами, а також громадянами, які постійно або тимчасово проживають на відповідній території. Постановою Дзержинського районного суду м. Харкова від 14.12.2009 р. в адміністративній справі № 2-а-5392/09 встановлено законність рішення Харківської міської ради від 24.06.2009 р. № 130/09 «Про затвердження Порядку визначення та відшкодування Харківській міській раді збитків, заподіяних внаслідок невикористання земельних ділянок, самовільного зайняття земельних ділянок та використання земельних ділянок з порушенням законодавства про плату за землю». Окремо судом було зазначено, що суд незалежно від підстав, наведених у позовній заяві перевірив його відповідність усім вимогам визначеним частиною 3 статті 2 КАС України. Частиною першою ст. 255 КАС України передбачено, що постанова або ухвала суду, яка набрала законної сили, є обов'язковою для осіб, які беруть участь у справі, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України. Відповідно до положень статті 72 КАС України, обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. З огляду на викладене та у відповідності до вимог наведеного законодавства і ст. 92 Земельного кодексу України суд дійшов висновку, що ТОВ фірма «МУШКЕТЕР» у відповідності до вимог чинного законодавства повинно сплачувати орендну плату за земельну ділянку загальною площею 1,2421 га по вул. Червоного міліціонера, 30 у м. Харкові. Відповідно до ст.ст.: 9, 11 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені конституцією та законами України. У відповідності до частини 2 статті 71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти позову. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що вчиняючи оскаржувані дії та рішення, відповідач діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені законодавством, з метою, з якою ці повноваження надані, обґрунтовано, з урахуванням усіх обставин, а отже адміністративний позов задоволенню не підлягає. Судові витрати підлягають розподілу в порядку, визначеному ст. 94 КАС України. На підставі вищевказаного,

Результат розгляду: denied