Рішення адміністративного суду від 2014-02-04 00:00:00+02

9 січня 2014 року позивач звернувся з адміністративним позовом до Управління пенсійного фонду України в Київському районі м. Одеси, в якому просить суд визнати протиправними дії Управління Пенсійного фонду України в Київському районі м.Одеси щодо відмови [PERSON] у перерахунку розміру довічного утримання судді у відставці, у відповідності з ч.3 ст. 138 Закону України «Про судоустрій і статус суддів». Зобовязати Управління Пенсійного фонду України в Київському районі м. Одеси привести щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці [PERSON] у відповідність з положенням ч.3 та ч. 5 ст. 138 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» та здійснити нарахування і виплачувати довічне грошове утримання у розмірі 19293 грн. 12 коп. до зміни розміру заробітної плати працюючого судді. Обґрунтовуючи вимоги адміністративного позову, [PERSON] вказує, що він був звільнений з посади судді апеляційного суду Одеської області постановою Верховної Ради України № 19-V від 21 липня 2006 року у зв'язку із виходом у відставку. [PERSON] посилається на те, що Рішенням Конституційного Суду України від 03 червня 2013 року № 3-рп/2013 у справі за конституційним поданням Верховного Суду України щодо відповідності Конституції України (конституційності) окремих положень статті 2, абзацу другого пункту 2 розділу ІІ „Прикінцеві та перехідні положення" Закону України „Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи", статті 138 Закону України „Про судоустрій і статус суддів" визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними): частину третю, перше, друге, третє речення частини п'ятої статті 138 Закону України „Про судоустрій і статус суддів" від 7 липня 2010 року № 2453-VI у редакції Закону України „Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи" від 8 липня 2011 року № 3668-VI; статтю 2 Закону України „Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи" від 8 липня 2011 року № 3668-VI в частині поширення її дії на Закон України „Про судоустрій і статус суддів" від 7 липня 2010 року № 2453-VI; абзац другий пункту 2 розділу II „Прикінцеві та перехідні положення" Закону України „Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи" від 8 липня 2011 року № 3668-VI, зі змісту якого вбачається, що виплата суддям пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) здійснюється без індексації, без застосування положень частин другої, третьої статті 42 Закону України „Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" від 9 липня 2003 року № 1058-IV та без проведення інших перерахунків, передбачених законодавством. За правилами частини 3 статті 138 Закону № 2453, який підлягає застосуванню згідно рішення Конституційного Суду України № 3-рп/2013 щомісячне грошове утримання виплачується судді у відставці у розмірі 80 відсотків грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки, але не більше як 90 відсотків. З урахуванням викладеного [PERSON] наполягає на тому, що розмір його довічного грошового утримання повинен становити 19293 грн. 12 коп. (21436 грн. 80 коп. х 90% = 19293 грн. 12 коп.). У зв'язку з цим, [PERSON] звернувся до Управління Пенсійного фонду України у Київському районі м. Одеси із заявою про призначення йому довічного грошового утримання судді у відставці надавши відповідачу оригінал довідки апеляційного суду Одеської області від 04.11.2013 року № 147-152, та 25 грудня 2013 року отримав прийняте відповідачем рішення № 825598 від 25.12.2013 року про відмову у перерахунку пенсії, яке, на думку [PERSON], має бути скасоване судом, оскільки воно було прийняте без урахування вищезазначеного Рішення Конституційного Суду України. У судове засідання позивач [PERSON] не зявився, надав до канцелярії суду заяву в якій позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити, розглянути справу у його відсутність. 04.02.2014 року до канцелярії Київського районного суду м. Одеси від відповідача надійшли заперечення на адміністративний позов, в якому Управління Пенсійного фонду України у Київському районі м. Одеси просить у задоволення адміністративного позову [PERSON] відмовити у повному обсязі, посилаючись на те, що на момент подання адміністративного позову [PERSON] отримує з 21.06.2013 року довічне грошове утримання судді у відставці у розмірі 90% заробітної плати. У наданому запереченні адміністративний відповідач також вказує, що право на проведення перерахунку, виходячи з заробітної плати працюючого судді, мають тільки судді Конституційного суду України згідно ч. 4 ст. 138 Закону України «Про судоустрій і статус суддів». Суддя, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного. [PERSON] був звільнений з посади судді апеляційного суду Одеської області постановою Верховної Ради України № 19-V від 21 липня 2006 року у зв'язку із виходом у відставку. Згідно розрахунку апеляційного суду Одеської області, складеного відповідно до положень статті 43 Закону України „Про статус суддів" та статті 11 розділу XII „Прикінцеві положення" Закону України „Про судоустрій і статус суддів", стаж роботи судді Заведея В.М. складає понад 20 років. Суддею також встановлено, що відповідно до розпорядження № 825598 від 21 червня 2013 року довічне грошове утримання судді у відставці є у розмірі 7606,51 грн., що становить 90% від заробітної плати, обчисленої не від розміру заробітної плати працюючого судді, а розрахованої станом на момент виходу позивача у відставку. Рішенням Конституційного Суду України від 03 червня 2013 року № 3-рп/2013 у справі за конституційним поданням Верховного Суду України щодо відповідності Конституції України (конституційності) окремих положень статті 2, абзацу другого пункту 2 розділу ІІ „Прикінцеві та перехідні положення" Закону України „Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи", статті 138 Закону України „Про судоустрій і статус суддів" визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними): - частину третю, перше, друге, третє речення частини п'ятої статті 138 Закону України „Про судоустрій і статус суддів" від 7 липня 2010 року № 2453-VI у редакції Закону України „Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи" від 8 липня 2011 року № 3668-VI; - статтю 2 Закону України „Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи" від 8 липня 2011 року № 3668-VI в частині поширення її дії на Закон України „Про судоустрій і статус суддів" від 7 липня 2010 року № 2453-VI; - абзац другий пункту 2 розділу II „Прикінцеві та перехідні положення" Закону України „Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи" від 8 липня 2011 року № 3668-VI, зі змісту якого вбачається, що виплата суддям пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) здійснюється без індексації, без застосування положень частин другої, третьої статті 42 Закону України „Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" від 9 липня 2003 року № 1058-IV та без проведення інших перерахунків, передбачених законодавством. Положення Закону України „Про судоустрій і статус суддів" від 7 липня 2010 року № 2453-VI у редакції Закону України „Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи" від 8 липня 2011 року № 3668-VI, визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення. Рішення Конституційного Суду України є обов'язковим до виконання на території України, остаточним і не може бути оскаржене. Рішення Конституційного Суду України має преюдиціальне значення при розгляді судами загальної юрисдикції позовів у зв'язку з правовідносинами, що виникли внаслідок дії положень законів України, визнаних неконституційними. Конституційним Судом України визначено такий порядок рішення № 3-рп/2013 від 3 червня 2013 року у справі № 1-2/2013: - підлягають застосуванню частини перша, друга статті 138 Закону № 2453 у редакції Закону № 3668 як такі, що не суперечать Конституції України; - частина третя статті 138 Закону № 2453 у редакції Закону № 3668, яка суперечить Конституції України‚ не підлягає застосуванню як така, що втратила чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення. Натомість підлягає застосуванню частина третя статті 138 Закону № 2453 в редакції до змін, внесених Законом № 3668, а саме: „Щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у розмірі 80 відсотків від грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки заробітку, але не більше ніж 90 відсотків заробітної плати судді, без обмеження граничного розміру щомісячного довічного грошового утримання"; - перше, друге, трете речення частини п'ятої статті 138 Закону № 2453 у редакції Закону № 3668, що суперечать Конституції України, не підлягають застосуванню як такі, що втратили чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення. Проте підлягають застосуванню перше речення частини п'ятої статті 138 Закону № 2453 в редакції до змін, внесених Законом № 3668. За правилами частини 3 статті 138 Закону № 2453, які підлягають застосуванню згідно рішення Конституційного Суду України № 3-рп/2013 щомісячне грошове утримання виплачується судді у відставці у розмірі 80 відсотків від грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки, але не більше як 90 відсотків. Суд не приймає до уваги довідку № 173 від 30 грудня 2013 року про заробітну плату для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, яка видана Апеляційним судом Одеської області, оскільки вказана довідка не була пред'явлена відповідачу при зверненні, та не врахована при постановленні рішення № 825598 про відмову у призначенні ( перерахунку) пенсії Управління Пенсійного фонду України у Київському районі м. Одеси. З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що розмір довічного грошового утримання позивача з 3 червня 2013 року, тобто з дня набрання чинності Рішенням Конституційного суду, повинен обчислюватися, виходячи з розміру заробітної плати судді, працюючого на відповідній посаді, а не виходячи з заробітної плати судді станом на момент виходу у відставку [PERSON] Судом також встановлено, що [PERSON] звернувся до Управління Пенсійного фонду України у Київському районі м. Одеси із заявою про призначення йому довічного грошового утримання судді у відставці, надавши відповідачу оригінали довідок №№ 147,148,149,150,151,152 від 04 листопада 2013 року, однак відповідачем було прийнято рішення № 825598 від 25 грудня 2013 року про відмову у перерахунку пенсії, яке було прийняте без урахування вищезазначеного Рішення Конституційного Суду України. Відповідно до положень ст. 11 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, і не може виходити за межі позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог тільки в разі, якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін чи третіх осіб, про захист яких вони просять. Таким чином, суддя доходить висновку про те, що позивач має право на перерахунок довічного грошового утримання судді з 3 червня 2013 року, який має бути здійснений, виходячи з розміру заробітної плати судді, працюючого на відповідній посаді, і тому орган державної влади, до якого відноситься адміністративний відповідач - Управління пенсійного фонду України у Київському районі м. Одеси, не може свідомо відмовляти в перерахунку та у цих виплатах, тому суддя на підставі ч.2 ст.11 КАС України виходить за межі позовних вимог, оскільки це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів позивача, вважає протиправним та скасовує рішення Управління пенсійного фонду України у Київському районі м. Одеси № 825598 від 25 грудня 2013 року щодо відмови у здійсненні перерахунку розміру довічного щомісячного грошового утримання судді у відставці [PERSON] Суд також вважає, що слід зобов'язати Управління пенсійного фонду України у Київському районі м. Одеси здійснити перерахунок та виплатити довічне грошове утримання судді у відставці [PERSON] згідно довідок апеляційного суду Одеської області від 4 листопада 2013 року № 147,148,149,150,151,152, починаючи з 03 червня 2013 року. Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладаються на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. На підставі викладеного,

Результат розгляду: partial