Рішення адміністративного суду від 2014-04-04 00:00:00+03

Територіальне управління Державної служби гірничого нагляду та промислової безпеки України у Полтавській області (далі по тексту - позивач, територіальне управління Держгірпромнагляду у Полтавській області, Управління) звернулось до суду з позовом до Лубенського комунального житлово-експлуатаційного управління (далі по тексту - відповідач, ЛК ЖЕУ) про застосування заходів реагування у сфері державного нагляду (контролю) шляхом зупинення виконання робіт, пов'язаних з експлуатацією пасажирських ліфтів в кількості 15 одиниць (реєстраційні номери ліфтів №№271, 431, 432, 509, 510, 511, 736, 737, 827, 828, 915, 916, 987, 1290, 1291), зобов'язання відповідача зупинити виконання робіт, пов'язаних з експлуатацією пасажирських ліфтів в кількості 15 одиниць, до усунення порушень, що стали підставою для зупинення та отримання у встановленому порядку рішення на відновлення роботи. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що за результатами перевірки дотримання ЛК ЖЕУ вимог законодавчих та нормативно-правових актів з охорони праці та промислової безпеки при експлуатації пасажирських ліфтів виявлено порушення, наявність яких є підставою для заборони експлуатації, виробництва, виконання робіт. Відповідач позов визнав частково. У наданих до суду письмових поясненнях посилався на те, що ЛК ЖЕУ є балансоутримувачем пасажирських ліфтів, а обслуговування останніх проводить ТОВ "СКС Консалд" на підставі договору на повне технічне обслуговування та ремонт ліфтів і диспетчерських систем від 15 серпня 2008 року №23. Зазначав, що своєчасний технічний огляд ліфтів не проведено у зв'язку з відсутністю відповідного фінансування. Звертав увагу суду на те, що стосовно ліфтів за адресою: вул. Радянська, 61, м. Лубни, Полтавська область (під'їзди 1, 2) проведено експертизу їх технічного стану, а відтак, вважав, що підстави для зупинення їх експлуатації відсутні. Третя особа пояснень з приводу позовних вимог до суду не надала. У судове засідання 31 березня 2014 року з'явились представники позивача, позовні вимоги підтримали. Відповідач явку уповноваженого представника в судове засідання не забезпечив, надав до суду клопотання про відкладення розгляду справи у зв'язку з перебуванням юриста ЛК ЖЕУ в іншому судовому засіданні. Дане клопотання суд залишив без задоволення, оскільки відповідачем не надано доказів на підтвердження обставин неможливості участі його представника в даному судовому засіданні. Окрім того, відповідно до частини сьомої статті 56 Кодексу адміністративного судочинства України законним представником органу, підприємства, установи, організації в суді є його керівник чи інша особа, уповноважена законом, положенням, статутом. Відповідачем не надано доказів щодо неможливості забезпечення участі в судовому засіданні законного представника. Згідно з частиною четвертою статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України у разі неприбуття відповідача, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, без поважних причин розгляд справи може не відкладатися і справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів. З огляду на те, що відповідач, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце судового розгляду справи, явку уповноваженого представника в судове засідання не забезпечив, доказів наявності поважних причин неявки в судове засідання свого представника не надав, суд визнав за можливе розглядати справу без участі представника відповідача. Представник третьої особи в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце судового розгляду справи повідомлений належним чином. У відповідності до частини шостої статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта. Зважаючи на достатність наданих сторонами доказів та відсутність потреби допитати свідка чи експерта, суд, в судовому засіданні 31 березня 2014 року, перейшов до розгляду справи в порядку письмового провадження. Дослідивши матеріали справи, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні факти та відповідні до них правовідносини. На виконання графіку проведення планових перевірок суб'єктів господарювання та їх виробничих об'єктів на лютий 2014 року, затвердженого наказом Управління від 17 січня 2014 року №3, на підставі повідомлення про проведення планової перевірки виробничих об'єктів головним державним інспектором Силенко О.В. проведено планову перевірку ЛК ЖЕУ на предмет дотримання вимог законодавчих та нормативно-правових актів з охорони праці та промислової безпеки під час експлуатації пасажирських ліфтів /а.с. 15-16/. За результатами перевірки складено акт від 13 лютого 2014 року №53.03/29-14(А) /а.с. 17-19/, в якому вказано на порушення відповідачем вимог пункту 9.5.1 Правил будови і безпечної експлуатації ліфтів НПАОП 0.00-1.02-08 (після проведення експертного дослідження відсутній позачерговий технічний огляд ліфтів реєстраційний номер 431, 432, 509, 510, 511, 827, 828, 915, 916, 987) та 9.6.1 Правил будови і безпечної експлуатації ліфтів НПАОП 0.00-1.02-08 (після закінчення граничного строку експлуатації ліфтів реєстраційний номер 271, 736, 737, 1290, 1291 відсутнє експертне обстеження). Вказаний акт перевірки підписано в.о. головного інженера ЛК ЖЕУ Хвостиком П.С. без зауважень та заперечень, примірник акта отримано в.о. начальника ЛК ЖЕУ Васенком С.М. /а.с. 19 - зворот/. З метою усунення порушень ЛК ЖЕУ вимог законодавства з питань охорони праці та промислової безпеки Управлінням 13 лютого 2014 року складено обов'язковий до виконання припис №53.03/29-07(П) /а.с. 20-21/. Посилаючись на те, що описане вище порушення є підставою для заборони експлуатації, виробництва, виконання робіт, тобто, вжиття заходів реагування у сфері державного нагляду (контролю), позивач звернувся до суду з даним позовом. Надаючи правову оцінку спірним відносинам та відповідним доводам сторін, суд виходить з наступного. Згідно з частиною першою статті 4 Закону України "Про охорону праці" від 14 жовтня 1992 року №2694-XII державна політика в галузі охорони праці визначається відповідно до Конституції України Верховною Радою України і спрямована на створення належних, безпечних і здорових умов праці, запобігання нещасним випадкам та професійним захворюванням. При цьому, в силу положень частини другої вказаної статті державна політика в галузі охорони праці базується, зокрема, на принципах пріоритету життя і здоров'я працівників, повної відповідальності роботодавця за створення належних, безпечних і здорових умов праці. Відповідно до приписів пункту 2.26 Положення про організацію та здійснення державного гірничого нагляду, державного нагляду (контролю) у сфері промислової безпеки та охорони праці в системі Держгірпромнагляду України, затвердженого наказом Міністерства надзвичайних ситуацій України від 11 серпня 2011 року №826, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 27 грудня 2011 року за №1531/20269, право заборони виконання робіт, виробництва виникає у разі виявлення під час перевірки непроведення у встановленому порядку та в терміни технічного огляду, випробування або експертного обстеження машин, механізмів та устатковання підвищеної небезпеки. За змістом частини сьомої статті 7 Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" від 05 квітня 2007 року №877-V на підставі акта, складеного за результатами здійснення заходу, в ході якого виявлено порушення вимог законодавства, орган державного нагляду (контролю) за наявності підстав для повного або часткового зупинення виробництва (виготовлення), реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг звертається у порядку та строки, встановлені законом, з відповідним позовом до адміністративного суду. Таким чином, визначальною умовою для звернення органу державного нагляду (контролю) до суду є наявність порушення суб'єктом господарювання вимог чинного законодавства. Як зазначено позивачем, підтверджено матеріалами справи та визнано відповідачем, за результатами планової перевірки дотримання ЛК ЖЕУ вимог законодавчих та нормативно-правових актів з охорони праці та промислової безпеки при експлуатації пасажирських ліфтів виявлено порушення вимог пунктів 9.5.1, 9.6.1 Правил будови і безпечної експлуатації ліфтів, затверджених наказом Державного комітету України з промислової безпеки, охорони праці та гірничого нагляду від 1 вересня 2008 року №190, зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 7 жовтня 2008 року за №937/15628. Відповідач не заперечує висновків планової перевірки щодо відсутності позачергового технічного огляду ліфтів реєстраційні номери: - 431 (під'їзд 5 по вул. Радянській, 27/49, м. Лубни, Полтавська область); - 432 (під'їзд 6 по вул. Радянській, 27/49, м. Лубни, Полтавська область); - 509 (під'їзд 1 по вул. Ярослава Мудрого, 17-Б, м. Лубни, Полтавська область); - 510 (під'їзд 2 по вул. Ярослава Мудрого, 17-Б, м. Лубни, Полтавська область); - 511 (під'їзд 3 по вул. Ярослава Мудрого, 17-Б, м. Лубни, Полтавська область); - 915 (під'їзд 1 по вул. Радянській, 65, м. Лубни, Полтавська область); - 916 (під'їзд 2 по вул. Радянській, 65, м. Лубни, Полтавська область); - 987 (по вул. Кошового, 2, м. Лубни, Полтавська область). Так само, відповідачем визнано відсутність, після закінчення граничного строку експлуатації, експертного обстеження ліфтів реєстраційні номери: - 271 (під'їзд 1 по вул. Радянській, 27/49, м. Лубни, Полтавська область); - 736 (під'їзд 1 по вул. Радянській, 63, м. Лубни, Полтавська область); - 737 (під'їзд 2 по вул. Радянській, 63, м. Лубни, Полтавська область); - 1290 (під'їзд 2 по вул. Достоєвського, 5, м. Лубни, Полтавська область); - 1291 (під'їзд 1 по вул. Достоєвського, 5, м. Лубни, Полтавська область). Стосовно посилань ЛК ЖЕУ на проведення експертизи ліфтів за реєстраційними номерами 827 (під'їзд 1 по вул. Радянській, 61, м. Лубни Полтавської області) та 828 (під'їзд 2 по вул. Радянській, 61, м. Лубни Полтавської області) суд зазначає, що відповідачем на виконання вимог ухвали суду від 17 березня 2014 року не надано доказів проведення такого експертного обстеження ліфтів. Крім того, як пояснила в судовому засіданні представник позивача, до територіального управління Держгірпромнагляду у Полтавській області зазначені вище відомості не надходили, перевірка технічного стану ліфтів після їх експертного обстеження Управлінням не проводилася, позитивний висновок щодо продовження строку їх експлуатації - відсутній. Отже, твердження відповідача про проведення експертизи ліфтів за реєстраційними номерами 827 та 828 не підтверджені належними, у розумінні статті 70 Кодексу адміністративного судочинства України, доказами, у зв'язку з чим, суд вважає їх необґрунтованими. З приводу посилань відповідача на те, що Управлінням протиправно незалучено до проведення перевірки ТОВ "СКС Консалд", суд зазначає наступне. Відповідач є власником та балансоутримувачем перелічених вище ліфтів. Зі змісту договору на повне технічне обслуговування та ремонт ліфтів і диспетчерських систем від 15 серпня 2008 року №23 судом встановлено, що ТОВ "СКС Консалд" взяло на себе зобов'язання з організації та виконання робіт щодо повного технічного обслуговування та ремонту ліфтів і диспетчерських систем на об'єктах ЛК ЖЕУ /а.с. 29-30/. Тобто, третя особа є обслуговуючою організацією. При цьому, на час виконання обумовлених сторонами договору робіт ліфти залишаються у власності відповідача. Враховуючи викладене та те, що предметом планової перевірки було саме дослідження питань дотримання відповідачем вимог законодавчих та нормативно-правових актів з охорони праці та промислово безпеки під час експлуатації, в тому числі, наведених вище ліфтів, що є власністю ЛК ЖЕУ, залучення до процедури проведення перевірки ТОВ "СКС Консалд" як обслуговуючої організації не мало необхідності. Копіями листів ТОВ "СКС Консалд" від 22 квітня 2013 року вих. №37-04 /а.с. 39/, від 12 листопада 2013 року вих. №04-11 /а.с. 40/, від 05 лютого 2014 року вих. №05-02 /а.с. 41/ підтверджено, що третя особа неодноразово інформувала відповідача про необхідність проведення технічного огляду та експертного обстеження ліфтів у м. Лубни Полтавської області. Відповідачем доказів вжиття дієвих заходів щодо усунення порушень вимог чинного законодавства до суду не надано. Відсутність необхідного фінансування хоча і є стримуючим фактором у даному питанні, однак, на переконання суду, не може бути визнана достатньою підставою для продовження строку експлуатації перелічених вище ліфтів без проведення їх технічного огляду та експертного обстеження. Відповідно до положень частини п'ятої статті 4 Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" повне або часткове зупинення виробництва (виготовлення) або реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг допускається за постановою адміністративного суду, ухваленою за результатами розгляду позову органу державного нагляду (контролю) щодо застосування заходів реагування. Згідно з частиною першою статті 11 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Як визначено частиною першою статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. Водночас, частиною першою статті 136 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що позивач може відмовитися від адміністративного позову, а відповідач - визнати адміністративний позов протягом всього часу судового розгляду, зробивши усну заяву. Якщо відмову від адміністративного позову чи визнання адміністративного позову викладено в адресованій суду письмовій заяві, ця заява приєднується до справи. З огляду на викладені обставини, виходячи з системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, беручи до уваги створення потенційної небезпеки заподіяння шкоди життю і здоров'ю людей та з метою недопущення спричинення такої шкоди, а також зважаючи на часткове визнання відповідачем позову та ненадання останнім доказів на підтвердження повного усунення порушення, виявленого в ході проведення планової перевірки чи доказів оскарження припису територіального управління Держгірпромнагляду у Полтавській області від 13 лютого 2014 року №53.03/29-07(П) у встановленому законом порядку, суд дійшов висновку про необхідність застосування до ЛК ЖЕУ заходів реагування у сфері державного нагляду (контролю), а саме: зупинення виконання робіт, пов'язаних з експлуатацією пасажирських ліфтів в кількості 15 одиниць (реєстраційні номери ліфтів №№271, 431, 432, 509, 510, 511, 736, 737, 827, 828, 915, 916, 987, 1290, 1291). Водночас, суд зазначає, що приписами частини п'ятої статті 4 Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності", так само, як і приписами Положення про організацію та здійснення державного гірничого нагляду, державного нагляду (контролю) у сфері промислової безпеки та охорони праці в системі Держгірпромнагляду України, не передбачено можливості зупинення експлуатації устаткування до настання певної події. Відтак, позовні вимоги в частині щодо визначення обставини, до якої має бути зупинено можливість експлуатації зазначених вище пасажирських ліфтів, є необґрунтованими, у зв'язку з чим у задоволенні позову в даній частині необхідно відмовити. При цьому, суд враховує, що відповідно до приписів частин дванадцятої та тринадцятої статті 1832 Кодексу адміністративного судочинства України питання про скасування заходів реагування у сфері державного нагляду (контролю) розглядається судом за заявою особи, відносно якої застосовано такі заходи. Щодо позовних вимог про зобов'язання відповідача зупинити виконання робіт, пов'язаних з експлуатацією пасажирських ліфтів в кількості 15 одиниць, до усунення порушень, що стали підставою для зупинення та отримання у встановленому порядку рішення на відновлення роботи, суд зазначає, що дана вимога фактично стосується визначення судом способу та порядку виконання судового рішення. Відповідно до частини першої статті 257 Кодексу адміністративного судочинства України у разі необхідності спосіб, строки і порядок виконання можуть бути визначені у самому судовому рішенні. Враховуючи створення потенційної небезпеки заподіяння шкоди життю і здоров'ю людей, суд,

Результат розгляду: partial