Рішення адміністративного суду від 2014-01-28 00:00:00+02

що позивач звернувся до суду із позовом до [PERSON] про стягнення 12 126,30 грн. зайво виплаченої тимчасової державної допомоги дітям, батьки яких ухиляються від сплати аліментів, не мають можливості утримувати дитину або місце проживання їх невідоме за період з 01.02.2007 року по 30.09.2007 року, з 01.02.2008 року по 31.12.2008 року, з 01.01.2009 року по 31.03.2009 року та з 01.01.2010 року по 30.09.2010 року. У судовому засіданні представник позивача підтримала позов та підтвердила наведене. Відповідачка позов не визнала в його задоволенні просить відмовити , оскільки їй не відомо щодо поступлення аліментів. Суд, заслухавши доводи сторін, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов не підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав: В судовому засіданні з"ясовано, що відповідачка знаходилась на обліку в УПСЗН та одержувала тимчасову державну допомогу дітям, батьки яких ухиляються від сплати аліментів, не мають можливості утримувати дитину або місце проживання їх невідоме 22.10.2012 року відповідачку [PERSON] притягнено як обвинувачену і пред"явлено їй обвинувачення у вчиненні злочину, передбаченого ст. 190 ч.1 КК України у зв"язку із тим , що незаконно отримала із Управління праці та соціального захисту населення Калуської міської ради кошти за періоди з 01.02.2007 року по 30.09.2007 року, з 01.02.2008 року по 31.12.2008 року, з 01.01.2009 року по 31.03.2009 року та з 01.01.2010 року по 30.09.2010 року, з 01.09.2011 року по 30.09.2011 року на загальну суму 12 425.40 грн. ( а.с.127 ) . Вироком Калуського міськрайонного суду Івано - Франківської області від 21.12.2012 року (а.с. 52-53) [PERSON] засуджено за ст. 190 ч. 1 КК України за заволодіння майном шляхом обману, однак, як зазначено у мотивувальній частині вироку , у судовому засіданні не знайшло свого підтвердження щодо незаконного заволодіння [PERSON] державними коштами за період з 2007 року по 2010 р.р., але доведена вина в отриманні коштів з УПСЗН Калузької міської Ради за період з 01 по 30.09.2011 року в сумі 229.10 грн. Як убачається із матеріалів кримінальної справи, прокурор у даній справі звертався в інтересах Управління праці та соціального захисту населення Калуської міської ради Івано - Франківської області із позовом до [PERSON] про стягнення 12 425.40 грн. зайво виплаченої тимчасової державної допомоги дітям, батьки яких ухиляються від сплати аліментів, не мають можливості утримувати дитину або місце проживання їх невідоме за період з 01.02.2007 року по 30.09.2007 року, з 01.02.2008 року по 31.12.2008 року, з 01.01.2009 року по 31.03.2009 року та з 01.01.2010 року по 30.09.2010 року, 01.09.2011 року по 30.09.2011 року. Суд задоволив цивільний позов частково та стягнув з [PERSON] 299,10 грн. шкоди заподіяної злочином. У задоволенні решти позову відмовлено. Вирок набув законної сили ( а.с. 52-53,60-61) Відповідно до ст. 72 КАС України обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Вирок суду у кримінальному провадженні або постанова суду у справі про адміністративний проступок, які набрали законної сили, є обов'язковими для адміністративного суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, щодо якої ухвалений вирок або постанова суду, лише в питаннях, чи мало місце діяння та чи вчинене воно цією особою. Таким чином, суд приходить до висновку, що по даному факту спір вирішено, рішення по цивільному позову прийнято , тому у задоволенні позову слід відмовити за безпідставністю позовних вимог. На підставі викладеного,

Результат розгляду: denied