Рішення адміністративного суду від 2014-04-03 00:00:00+03

[PERSON] звернувся з адміністративним позовом до інспектора ІДПС взводу ДПС №4 для обслуговування м. Мелітополь, Мелітопольського р-ну, старшого прапорщика міліції Зоріна О.В., який мотивує тим, що відносно нього інспектором, була винесена постанова АА 2 № 889413 від 16.03.2014 р. в справі про адміністративне правопорушення. В постанові по справі про адміністративне правопорушення зазначено, що гр. [PERSON] 16.03.2014 року о 15.23 год., на 423 км а/д Харків - Сімферополь керуючи автомобілем Фольцваген д/н [NUMBER] перевищив встановлену швидкість руху на 31 км, рухався зі швидкістю 121 км/год., чим порушив п. 12.6 ПДР, чим скоїв адмінправопорушення передбачене ст.. 122 ч.1 КУпАП, накладено стягнення у вигляді 255 грн. Позивач вважає, що постанова є незаконною, так як особа, що її винесла не з'ясувала чи було вчинене адміністративне правопорушення, якими доказами це підтверджується, чи є наявні докази належними та допустимими. У зв'язку з вищевикладеним просить постанову АА 2 № 889413 від 16.03.2014 р.у справі про адміністративне правопорушення скасувати. В судове засідання гр-н [PERSON] не з'явився, але від нього надійшла телефонограм в якій просить розглянути справу без його участі, підтримав заявлені позовні вимоги в повному обсязі, просить їх задовольнити. Відповідач, що належним чином сповіщений про час і місце розгляду справи, в судове засідання не з'явився, причини суду не відомі. Відповідно до ст. 71 КАСУ кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення покладається на відповідача, якщо він заперечує проти позову. Суб'єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі. При неподані цих матеріалів суд вирішує справу на підставі наявних доказів. Суд, дослідивши надані письмові докази: постанову в справі про адміністративне правопорушення АА 2 № 889413 від 16.03.2014 р. вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено наступні факти і відповідні ним правовідносини. 16.03.2014 року у відношенні [PERSON] інспектором ІДПС взводу ДПС №4 для обслуговування м. Мелітополь, була винесена постанова АА 2 № 889413 в справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 122 КУпАП про накладення стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255 грн. Марка приладу, яким здійснювалась фіксація правопорушення в постанові взагалі не зазначена, не надано жодного документу про сертифікацію цього приладу та його перевірку. Прилад, яким проводився нагляд за дорожнім рухом з метою фіксацій порушень ПДР України, не є автоматичним засобом фото - чи відео фіксації, оскільки він знаходиться у співробітника ДАІ, керується ним безпосередньо або через комп'ютер Між тим, ст. 14-1 КУпАП передбачає, що для її застосування необхідно, щоб фіксація велася саме засобами фото кіно або відео зйомки, які працюють у автоматичному режимі. За таких умов, така фіксація не відповідає вимогам закону. 16.03.2014 року при проведенні заходів по контролю швидкості автотранспортних засобів, застосовувався прилад визначення швидкості а/м, який не визначає інформацію індивідуального характеру, та зі свідчень якого неможливо визначити де саме зроблено замір, коли та по якому саме транспортному засобу, тобто використовував прилад застарілої модифікації, у зв'язку з цим постанова АА 2 № 889413 від 16.03.2014 року є незаконною і підлягає скасуванню. Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП посадова особа при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинене адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчинені, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також інші обставини. Ст. 251 КУпАП встановлено, що наявність чи відсутність адміністративного правопорушення встановлюється на основі доказів. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, що притягується до адміністративної відповідальності, свідків, показаннями технічних приладів, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху. Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року №14 „Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні порушення на транспорті" встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам передбаченим статтями 283 та 284 КпАП. У ній зокрема потрібно навести докази на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався порушник чи встановлених останнім доводів. У зв'язку з тим, що в діях позивача відсутня вина, тому і склад адміністративного правопорушення, передбачений ч. 1 ст. 122 КУпАП, - відсутній. Відповідно до ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю, у зв'язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП. Отже, постанова АА 2 № 889413 від 16.03.2014 року суперечить вимогам закону, а тому є протиправною і підлягає скасуванню. Таким чином, позовні вимоги є обґрунтованими, а тому підлягають задоволенню.

Результат розгляду: granted