Рішення адміністративного суду від 2014-03-27 00:00:00+02

Позивач, [PERSON] звернувся до Луганського окружного адміністративного суду з позовом до Управління пенсійного фонду України в м. Рубіжному Луганської області , Реєстраційної служби Рубіжанського міського управління юстиції, в якому позивачем заявлено вимогу про визнання незаконними дій відповідача Управління пенсійного фонду України в м. Рубіжному Луганської області щодо складання вимоги №Ф-559-у від 21.11.2013 у зв'язку з відсутністю у останнього відповідних повноважень, скасувати державну реєстрацію особи Управлінню пенсійного фонду України в м. Рубіжному Луганської області як таку, що проведена на підставі нечинних установчих документів з порушенням вимог Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців» Позивач, в судове засідання не з'явився, про час, місце та дату розгляду справи був повідомлений належним чином, просив провести розгляд справи за його відсутності. Представник Управління пенсійного фонду України в м. Рубіжному Луганської області в судове засідання не з'явився, до початку розгляду справи надав письмові заперечення проти позову та просив суд розгляну справи без його участі (а.с.30-32) Представник відповідача Реєстраційної служби Рубіжанського міського управління юстиції у судове засідання не з'явився, 24 березня 2014 року надав до суду письмові заперечення проти позову, в яких просив суд відмовити позивачу у задоволенні його вимог в повному обсязі. Дослідивши матеріали справи, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог і наданих сторонами доказів, оцінивши докази відповідно до вимог ст.ст.69-72 КАС України, суд встановив наступне. Судом встановлено, що позивач - [PERSON], ід. код [NUMBER], зареєстрований в Управлінні Пенсійного фонду України в м. Рубіжному Луганської області як платник страхових внесків. 21 листопада 2013 року УПФУ в м. Рубіжному Луганської області винесено вимогу № Ф-559-у про сплату страхових внесків у розмірі 1288, 80 грн., яку отримано позивачем 23 листопада 2013 року (а.с. 6). Зазначена вимога Управлінні Пенсійного фонду України в м. Рубіжному Луганської області оскаржена позивачем до Управління пенсійного фонду України в м. Рубіжному Луганської області, рішенням Управління пенсійного фонду України в м. рубіжному Луганської області № 7 від 16.12.2013 вимога № Ф-559-у від 21.11.2013 залишена без змін (а.с. 7). У подальшому вищезазначена вимога № Ф-559у від 21.11.2013 оскаржувалась позивачем також до Головного Управління пенсійного фонду України у Луганській області, рішенням Головного управління пенсійного фонду України в Луганській області № 334/0310 від 17.01.2014 вимога № Ф-559-у від 21.11.2013 залишена без змін (а.с.10). З 01 січня 2011 року набрав чинності Закон України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" від 08 липня 2010 року № 2464, яким внесено зміни до Законів України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне забезпечення", "Про збір на обов'язкове державне пенсійне забезпечення", "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування". В той же час, відповідно до п. 7 розділу VIII Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" стягнення заборгованості із сплати страхових внесків за діючими видами загальнообов'язкового державного соціального страхування та сум штрафних санкцій, нарахованих та/або не сплачених у період до 01 січня 2011 року, в тому числі страхових внесків, строк сплати яких на 01 січня 2011 року не настав, здійснюється фондами загальнообов'язкового державного соціального страхування відповідно до законодавства, що діяло на момент виникнення такої заборгованості або застосування штрафних санкцій. Згідно зі ст.ст. 14, 15 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 р. № 1058-ІV страхувальниками та відповідно, платниками страхових внесків до Пенсійного фонду є підприємства, установи і організації, створені відповідно до законодавства України, незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання, об'єднання громадян, профспілки, політичні партії (у тому числі філії, представництва, відділення та інші відокремлені підрозділи зазначених підприємств, установ, організацій, об'єднань громадян, профспілок, політичних партій, які мають окремий баланс і самостійно ведуть розрахунки із застрахованими особами), фізичні особи - суб'єкти підприємницької діяльності та інші особи (включаючи юридичних та фізичних осіб - суб'єктів підприємницької діяльності, які обрали особливий спосіб оподаткування (фіксований податок, єдиний податок, фіксований сільськогосподарський податок), які використовують працю фізичних осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, або за договорами цивільно-правового характеру, - для осіб, зазначених у пунктах 1, 10, 15 статті 11 цього Закону. Відповідно до ч. 6 ст. 20 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" страхувальники зобов'язані сплачувати страхові внески, нараховані за відповідний базовий звітний період, не пізніше ніж через 20 календарних днів із дня закінчення цього періоду. Базовим звітним періодом є: для страхувальників, зазначених у пунктах 1, 2, 4 статті 14 цього Закону, - календарний місяць; для страхувальників, зазначених у пункті 5 статті 14 цього Закону, - квартал. При цьому в разі здійснення протягом базового звітного періоду виплат (виплати доходу), на які відповідно до цього Закону нараховуються страхові внески, страхувальники одночасно з видачею зазначених сум зобов'язані сплачувати авансові платежі у вигляді сум страхових внесків, що підлягають нарахуванню на зазначені виплати (дохід). У разі недостатності у страхувальника коштів для здійснення в повному обсязі виплати заробітної плати (доходу) та одночасної сплати відповідних авансових платежів виплата зазначених сум та сплата страхових внесків здійснюється в пропорційних розмірах у порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду. У разі несплати авансових платежів до страхувальників застосовуються фінансові санкції, передбачені цим Законом. Перерахування страхових внесків здійснюється страхувальниками одночасно з одержанням (перерахуванням) коштів на оплату праці (виплати доходу), у тому числі в безготівковій чи натуральній формі або з виручки від реалізації товарів (послуг). При цьому фактичним одержанням (перерахуванням) коштів на оплату праці (виплати доходу) вважається одержання відповідних сум готівкою, зарахування на банківський рахунок одержувача, перерахування за дорученням одержувача на будь-які цілі, одержання товарів (послуг) або будь-яких інших матеріальних цінностей в рахунок зазначених виплат (доходу), фактичне здійснення із цих виплат (доходу) відрахувань, передбачених законодавством або за виконавчими документами, чи будь-яких інших відрахувань. Відповідно до Закону України «Про внесення змін до Закону України «Про Державний бюджет України на 2010 рік» та «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» № 2461-VI від 08 липня 2010 року, який набрав чинності з 17.07.2010 року фізичні особи - суб'єкти підприємницької діяльності, які обрали особливий спосіб оподаткування (фіксований податок, єдиний податок), та члени сімей зазначених осіб, які беруть участь у провадженні ними підприємницької діяльності та не перебувають з ними у трудових відносинах, зобов'язані сплачувати страхові внески у розмірі, який визначається ними самостійно. При цьому сума страхового внеску з урахуванням частини фіксованого або єдиного податку, що перерахована до Пенсійного фонду України, повинна становити не менше мінімального розміру страхового внеску за кожну особу та не більше розміру страхового внеску, обчисленого від максимальної величини фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу, оподатковуваного доходу (прибутку), загального оподатковуваного доходу, з якої сплачуються страхові внески. Враховуючи розмір мінімальної заробітної плати у 2010 році мінімальний страховий внесок для зазначених осіб становить у липні - 294, 82 грн., серпня - 294, 82 грн., серпні - 294, 82 грн., вересні - 294, 82 грн., жовтні - 301, 12 грн., листопаді 301, 12грн., грудні - 306, 10 грн. З матеріалів справи вбачається, що сума заборгованості у [PERSON] по сплаті страхових внесків складає 1288, 80 грн., що підтверджується повідомленням-розрахунками (а.с.34, 35). Відповідно до ч. 3 ст. 106 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" Управлінням Пенсійного фонду України в м. Рубіжному Луганської області було винесено вимоги про сплату боргу № Ф-559у від 21.11.2013 (а.с.6). Вимоги в добровільному порядку відповідачем не виконані. Заборгованість позивача перед УПФУ в м. Рубіжному Луганської області є заборгованістю зі страхових внесків, нарахованих за 2010 рік. Тому, у подальшому випадку УПФУ в м. Рубіжному Луганської області правомірно застосувало положення ст. 106 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 №1058-ІV щодо складання та надіслання позивачу вимоги про сплату боргу від 21.11.2013 № Ф-559у, а підстави для її скасування відсутні, що також підтверджується рішенням про результати розгляду скарг [PERSON]. Що стосується доводів позивача стосовно скасування державної реєстрації особи «Управління пенсійного фонду України в м. Рубіжному у Луганській області», як таку, що проведено на підставі нечинних установчих документів з порушенням вимог Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців». Відповідно до ст. 2, 3 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців» відносини, які виникають у сфері державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, регулюються Конституцією України, Законом про реєстрацію та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до закону про реєстрацію; дія закону про реєстрацію поширюється на державну реєстрацію всіх юридичних осіб незалежно від організаційно-правової форми, форми власності та підпорядкуванню, а також фізичних осіб - підприємців. Згідно ч. 2 положення Закону про реєстрацію державний реєстратор при надходженні від юридичної особи та фізичних осіб - підприємців реєстраційної картки зобов'язаний провести включення відомостей про дії юридичної особи та фізичної осіб - підприємців. 19 січня 2006 року до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців внесено запис про включення відомостей про юридичну особу Управління пенсійного фонду України в м. Рубіжному Луганської області на підставі поданої реєстраційної картки (а.с.41-42). Оскільки юридична особа - Управління пенсійного фонду України в м. Рубіжному Луганської області створена до 01.07.2004, то відомості про дану юридичну особу включалися на підставі поданої картки до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців. Таким чином, в даному випадку перелік документів для проведення державної реєстрації юридичної особи, передбачений ст. 24 Закону про реєстрацію, державному реєстратору не надається . Щодо змісту витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців про УПФУ в м. Рубіжному Луганської області. Відповідно до ст. 20 Закону про реєстрацію форма витягу, довідки та виписки з ЄДР встановлюються Міністерством юстиції України. Перелік відомостей, які зазначаються у витязі з ЄДР, зокрема про органи державної влади і органи місцевого самоврядування, передбачені розділом ІІІ вищевказаного Порядку. Таким чином, суд приходить до висновку, що державна реєстрація юридичної особи Управління пенсійного фонду України в м. Рубіжному Луганської області проведена з дотриманням всіх вимог Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців» Відповідно до вимог Кодексу адміністративного судочинства України, суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України, та принципом рівності усіх учасників адміністративного процесу перед законом і судом. З приписів ст.ст.71, 86 КАС України вбачається, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Частиною 2 статті 71 КАС України, встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Відповідач як суб'єкт владних повноважень, на якого частиною 2 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України покладено обов'язок щодо доказування правомірності своїх дій та рішень, тому у задоволення позовних вимог [PERSON] до Управління пенсійного фонду України в м. Рубіжному Луганської області , Реєстраційної служби Рубіжанського міського управління юстиції про визнання незаконними дії щодо складання вимоги №Ф-559-у від 21.11.2013 слід відмовити повністю. Відповідно до положень ст. 94 КАС України у випадку відмови у задоволенні позову судові витрати не повертаються.

Результат розгляду: denied