Рішення адміністративного суду від 2014-02-17 00:00:00+02

Позивач 20.01.2014 року звернувся до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Інтертрейдінг Групп С.А." про скасування державної реєстрації змін до установчих документів відповідача від 17.12.2013 року № 12241070007049389 - зміна місцезнаходження, зміна складу або інформації про засновників. Свої вимоги мотивує тим, що відповідач не знаходиться за адресою, відомості про яку змінено в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців. Зазначене вважають недотриманням вимог Закону України «Про господарські товариства» та Цивільного кодексу України. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав та просив суд їх задовольнити в повному обсязі. Відповідач до суду не зявився, про причини неявки не повідомив та заперечень на позов не подав. Представник третьої особи - Чернігівського міського управління юстиції заперечив проти задоволення позову, зазначив, що підстави для скасування державної реєстрації змін до установчих документів відповідача про зміну його місцезнаходження відсутні, оскільки процедура державної реєстрації змін до установчих документів була дотримана, доказів порушення державним реєстратором законодавства під час реєстрації відповідних змін до установчих документів позивачем надано не було. Чернігівське міське управління юстиції наполягає на тому, що довідка ДПІ в м. Чернігові про відсутність відповідача за місцезнаходженням не може бути підставою для скасування державної реєстрації зміни місця знаходження відповідача, оскільки позивачем не дотримано процедуру, що встановлена ст. 19 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців». Зазначені норми законодавства передбачають, що орган державної податкової служби повинен звернутися до державного реєстратора з повідомленням встановленого зразка про відсутність юридичної особи за місцезнаходженням, після чого державний реєстратор повинен підтвердити відсутність юридичної особи за місцезнаходженням та внести відповідний запис до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців. Представник третьої особи в судовому засіданні зазначив про те, що повідомлення від ДПІ в м. Чернігові до державного реєстратора не надходило. Враховуючи наведене, позовні вимоги ДПІ в м. Чернігові не підтверджені належними та допустимими доказами. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, виходячи з наступного. ТОВ "Інтертрейдінг Групп С.А." зареєстроване як юридична особа Виконавчим комітетом Дніпропетровської міської ради 14.04.2010 року, про що в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців вчинено запис № 12241020000049389. Реєстраційною службою Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області до Єдиного державного реєстру було внесено запис № 12241050008049389 від 17.12.2013 року про державну реєстрацію змін до установчих документів юридичної особи - зміна місцезнаходження, зміна складу або інформації про засновників. В єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців зазначено місцезнаходження ТОВ "Інтертрейдінг Групп С.А." за адресою: 14000, Чернігівська область, місто Чернігів, Деснянський район, вулиця Одинцова, будинок 17-А. ДПІ в м. Чернігові було проведено перевірку місцезнаходження суб'єкта господарювання - ТОВ "Інтертрейдінг Групп С.А." та не встановлено його місцезнаходження за адресою: 14000, Чернігівська область, місто Чернігів, Деснянський район, вулиця Одинцова, будинок 17-А, про що ДПІ у м. Чернігові складено довідку № 13д/07 від 15.01.2014р. (а.с 6). Згідно абз. 7 ст. 1 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців» місцезнаходження юридичної особи - адреса органу або особи, які відповідно до установчих документів юридичної особи чи закону виступають від її імені (далі - виконавчий орган). Відповідно до ч. 1 ст. 29 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців» для проведення державної реєстрації змін до установчих документів юридична особа повинна подати (надіслати поштовим відправленням з описом вкладення) такі документи: заповнену реєстраційну картку на проведення державної реєстрації змін до установчих документів юридичної особи; примірник оригіналу (ксерокопію, нотаріально засвідчену копію) рішення про внесення змін до установчих документів. Документ, що підтверджує правомочність прийняття рішення про внесення змін до установчих документів; оригінали установчих документів юридичної особи з відміткою про їх державну реєстрацію з усіма змінами, чинними на дату подачі документів, або копія опублікованого в спеціалізованому друкованому засобі масової інформації повідомлення про втрату всіх або частини зазначених оригіналів установчих документів; два примірники змін до установчих документів юридичної особи у вигляді окремих додатків або два примірники установчих документів у новій редакції; документ, що підтверджує внесення реєстраційного збору за проведення державної реєстрації змін до установчих документів, якщо інше не встановлено цим Законом. Згідно із ч. 7 ст. 29 цього Закону державному реєстратору забороняється вимагати документи для проведення державної реєстрації змін до установчих документів юридичної особи, якщо вони не передбачені частинами першою - шостою цієї статті. Частиною 1 ст. 18 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців» встановлено, що якщо відомості, які підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, були внесені до нього, то такі відомості вважаються достовірними і можуть бути використані в спорі з третьою особою, доки до них не внесено відповідних змін. Статтею 30 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців» передбачено, що державний реєстратор відмовляє у проведенні державної реєстрації змін до установчих документів юридичної особи за наявності підстав, встановлених частиною першою статті 27 цього Закону. Відповідно до ч. 1 ст. 27 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців» підставами для відмови у проведенні державної реєстрації юридичної особи є: невідповідність відомостей, які вказані в реєстраційній картці на проведення державної реєстрації юридичної особи, відомостям, які зазначені в документах, що подані для проведення державної реєстрації юридичної особи; невідповідність установчих документів вимогам частини третьої статті 8 цього Закону; порушення порядку створення юридичної особи, який встановлено законом, зокрема: наявність обмежень на зайняття відповідних посад, встановлених законом щодо осіб, які зазначені як посадові особи органу управління юридичної особи; невідповідність відомостей про засновників (учасників) юридичної особи відомостям щодо них, які містяться в Єдиному державному реєстрі; наявність обмежень щодо вчинення засновниками (учасниками) юридичної особи або уповноваженою ними особою юридичних дій, які встановлені абзацом четвертим частини другої статті 35 цього Закону; наявність в Єдиному державному реєстрі найменування, яке тотожне найменуванню юридичної особи, яка має намір зареєструватися; використання у найменуванні юридичної особи приватного права повного чи скороченого найменування державного органу або органу місцевого самоврядування, або похідних від цих найменувань, або історичного державного найменування, перелік яких встановлюється Кабінетом Міністрів України; невідповідність найменування юридичної особи вимогам закону щодо найменування окремих видів юридичних осіб (банк, кредитна спілка, недержавний пенсійний фонд тощо); встановлена іншими законами заборона використання у найменуванні юридичної особи певних термінів, абревіатур, похідних термінів. Відмова у проведенні державної реєстрації юридичної особи з інших підстав не допускається. Таким чином, державний реєстратор під час реєстраційних дій не має права перевіряти подані відомості та вимагати інші документи, ніж ті, що передбачені чинним законодавством. За обставин, коли законодавством не передбачена перевірка відомостей про місцезнаходження юридичної особи, які подаються державному реєстратору, немає підстав для визнання недійсною їх реєстрації лише з підстав недостовірності таких відомостей. Законодавством встановлено спеціальний порядок дій відповідних суб'єктів владних повноважень у випадку встановлення незнаходження юридичної особи за вказаною у ЄДР адресою. Відповідно до ч. 11 ст. 19 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців» юридична особа зобов'язана подавати (надсилати) щороку протягом місяця, що настає за датою державної реєстрації, починаючи з наступного року, державному реєстратору для підтвердження відомостей про юридичну особу реєстраційну картку про підтвердження відомостей про юридичну особу. Частиною 12 ст. 19 цього Закону передбачено, що у разі ненадходження в установлений частиною одинадцятою цієї статті строк реєстраційної картки про підтвердження відомостей про юридичну особу державний реєстратор зобов'язаний надіслати поштовим відправленням протягом п'яти робочих днів з дати, встановленої для подання реєстраційної картки, юридичній особі повідомлення щодо необхідності подання державному реєстратору зазначеної реєстраційної картки. У разі надходження державному реєстратору від органу доходів і зборів повідомлення встановленого зразка про відсутність юридичної особи за її місцезнаходженням державний реєстратор зобов'язаний надіслати поштовим відправленням протягом п'яти робочих днів з дати надходження зазначеного повідомлення юридичній особі повідомлення щодо необхідності подання державному реєстратору реєстраційної картки. Згідно із ч. 14 ст. 19 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців» у разі неподання юридичною особою протягом місяця з дати надходження їй відповідного повідомлення реєстраційної картки про підтвердження відомостей про юридичну особу державний реєстратор повинен внести до Єдиного державного реєстру запис про відсутність підтвердження зазначених відомостей датою, яка встановлена для чергового подання реєстраційної картки про підтвердження відомостей про юридичну особу. Якщо державному реєстратору повернуто поштового відправлення, державний реєстратор повинен внести до Єдиного державного реєстру запис про відсутність юридичної особи за її місцезнаходженням. Отже чинним законодавством встановлено чіткий порядок виникнення негативних наслідків для юридичної особи у випадку встановлення незнаходження її за юридичною адресою. Судом було встановлено, що ДПІ в м. Чернігові не зверталось до державного реєстратора Чернігівського міського управління юстиції з повідомленням про встановлення відсутності ТОВ "Інтертрейдінг Групп С.А." за його місцезнаходженням, таким чином ДПІ в м. Чернігові не дотримано процедуру, передбачену ст. 19 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців». Враховуючи наведене, суд приходить до висновку про те, що оскільки Законом України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців» передбачено, що у разі встановлення податковим органом відсутності юридичної особи за її місцезнаходженням, то контролюючий орган повинен звернутися до державного реєстратора, а той в свою чергу повинен дотримуючись процедури, підтвердити відомості про місцезнаходження юридичної особи, а тому відсутні правові підстави для застосування іншого порядку дій повноважних органів у випадку встановлення незнаходження юридичної особи за адресою, що міститься в ЄДР. Відповідно до ст. 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Частиною 1 ст. 9 КАС України встановлено, що суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Частиною 1 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 Кодексу адміністративного судочинства України. Докази надані позивачем не підтверджують обставини, на які він посилається в адміністративному позові. На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача задоволенню не підлягають.

Результат розгляду: denied