Рішення адміністративного суду від 2014-02-18 00:00:00+02

10 вересня 2013 року [PERSON] звернулася до суду з адміністративним позовом про скасування як протиправної постанови адміністративної комісії при Кіровській районній адміністрації Макіївської міської ради (далі - адміністративна комісія) про накладання на неї адміністративного стягнення та закриття справи про адміністративне правопорушення, мотивуючи свої вимоги порушенням службовими особами суб'єкта владних повноважень прийнятим безпідставним рішенням її прав та законних інтересів. Позивачка [PERSON] надала суду заяву про підтримку заявлених позовних вимог та розгляд справи за її відсутністю. Зі змісту позовної заяви убачається, що в серпні 2013 року стосовно неї було складено протокол про адміністративне правопорушення з подальшим винесенням на його підставі адміністративною комісією при Кіровській районній адміністрації Макіївської міської ради постанови від 19 серпня 2013 року про притягнення її до адміністративної відповідальності за статтею 152 КУпАП та накладення на неї стягнення у виді штрафу в розмірі 340,00 грн. Вказану постанову вважає незаконною, оскільки вона винесена з порушенням вимог чинного законодавства: невірно встановлено час вчинення правопорушення - 05.08.2013 року, оскільки супутникова антена встановлена у 2008 році за спільною, добровільною згодою всіх співвласників житлових приміщень житлового будинку, в тому числі мешканки [ADDRESS], та з дозволу загальних зборів ОСББ «Топольок». Посилання комісії на порушення нею вимог «Правил благоустрою, санітарного утримання територій, забезпечення чистоти і порядку в м. Макіївка» є неправомірним, тому що вказані Правила набрали чинності 30 листопада 2011 року. Вважає, що дії по установці супутникових антен на торці будинку носять правомірний характер і підтверджені рішенням загальних зборів ОСББ «Топольок» від 25 липня 2013 року. Копію постанови адміністративної комісії вона отримала поштою 31 серпня 2013 року, тому просить визнати причини пропуску строку оскарження постанови поважними та їх поновити, оскільки вона не знала правового обґрунтування притягнення її до адміністративної відповідальності, тому не мала об'єктивної можливості своєчасно звернутися до суду зі скаргою на постанову по справі про адміністративне правопорушення. Посилаючись на наведене, позивачка просить суд скасувати постанову адміністративної комісії при Кіровській районній адміністрації Макіївської міської ради від 19 серпня 2013 року № 368/13-152 про накладення на неї адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 340,00 грн. за порушення статті 152 КУпАП та закрити стосовно неї провадження по справі про адміністративне правопорушення. Представник адміністративної комісії при Кіровській районній адміністрації Макіївської міської ради - юрисконсульт Потіп Д.В., який діє на підставі довіреності, надав суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутністю. У письмових запереченнях зазначив, що протокол про адміністративне правопорушення відносно [PERSON] складено у встановленому законом порядку в її присутності, уповноваженою посадовою особою райадміністрації, його зміст відповідає фактичним обставинам. Розгляд адміністративного протоколу в адміністративній комісії відбувся за участю правопорушниці, були вислухані всі її доводи. Адміністративною комісією позивачку визнано винною у порушенні Правил благоустрою, санітарного утримання територій, забезпечення чистоти і порядку в м. Макіївка та піддано стягненню у виді штрафу в розмірі, передбаченому статтею 152 КУпАП. Вважає, що притягнення [PERSON] до адміністративної відповідальності здійснено у відповідності до норм чинного законодавства, при цьому не допущено порушення прав позивачки, тому в задоволенні адміністративного позову просить суд відмовити. Вислухавши пояснення позивачки та представника відповідача, дослідивши надані сторонами докази, суд у відповідності до вимог статті 11 КАС України установив наступне. Адміністративним правопорушенням (проступком) за приписами статті 9 КАС України визнається протиправна, винна (умисна чи необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. Відповідно до положень статті 288 КпАП України постанову по справі про адміністративні правопорушення може бути оскаржено: 1) постанову адміністративної комісії - у виконавчий комітет відповідної ради або в районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд, у порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України, з особливостями, встановленими цим Кодексом. Скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення, як визначено в статті 289 КпАП України, може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою прокурора, особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати справу. Приймаючи до уваги викладені [PERSON] обставини щодо обґрунтування поновлення строку звернення до адміністративного суду за захистом порушеного права, суд дійшов висновку про поважність причин пропуску позивачкою такого строку та вважає за необхідне його поновити. Згідно вимогам статті 251 КпАП України доказами в справі про адміністративне правопорушення, є фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, що встановлюються, зокрема протоколом про адміністративне правопорушення, який складається уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності. Протокол про адміністративні правопорушення, у разі його оформлення, складається у двох екземплярах, один з яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності. За правилами статті 256 КпАП України у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім'я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі. Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами. У разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу, в ньому робиться запис про це. Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви свого відмовлення від його підписання. При складенні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз'яснюються його права і обов'язки, передбачені статтею 268 цього Кодексу, про що робиться відмітка у протоколі. 05 серпня 2013 року спеціалістом відділу КХБ Кіровської районної адміністрації Макіївської міської ради Орловою Ю.В. складено протокол про адміністративне правопорушення за ознаками статті 152 КУпАП, в якому зазначено, що 05.08. 2013 9.00 установлено, що [PERSON]., яка проживає за адресою: [ADDRESS], встановила супутникову антену на фасаді [ADDRESS], без дозвільних документів. Своїми діями порушила пункти 21.3, 21.4, 21.5 Правил благоустрою, санітарного утримання території забезпечення чистоти і порядку в м. Макіївка. З тексту протоколу про адміністративне правопорушення встановлено, що його складено в присутності [PERSON], якій роз'яснені її права та обов'язки, передбачені ст. 268 КУпАП, однак ві дачі письмових пояснень по суті правопорушення остання відмовилась. Постановою адміністративної комісії при Кіровській районній адміністрації Макіївської міської ради від 19 серпня 2013 року № 268/13-152 визнано, що [PERSON], місце проживання: [ADDRESS], вчинила адміністративне правопорушення: 05.08.2013 р. о 09 год. 00 хв. було встановлено, що [PERSON], що мешкає за вищезазначеною адресою, встановила засіб комунікації (супутникова антена) на фасаді [ADDRESS] без документів дозвільного характеру, своїми діями порушила п.п. 21.3, 21.4, 21.5 «Правил благоустрою, санітарного утримання територій, забезпечення чистоти і порядку в м. Макіївка», затверджених рішенням Макіївської міської ради від 30.11.2011 р. № 15/8. Адміністративна комісія постановляє, за порушення ст. 152 КУпАП притягнути до відповідальності: стягнути штраф у сумі - 340 грн. 00 коп. Відповідно до вимог статті 293 КУпАП та роз'яснень, викладених в пункті 7 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 червня 1988 року № 6 «Про практику розгляду судами скарг на постанови у справах про адміністративні правопорушення», орган (посадова особа) при розгляді скарги або протесту на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обґрунтованість винесеної постанови. Суд повинен перевірити: чи накладено адміністративне стягнення правомочним органом; чи є в діях даної особи ознаки проступку, за який законом передбачена адміністративна відповідальність, і вина у його вчиненні; чи не сплив строк давності для притягнення до адміністративної відповідальності; чи правильні висновки органу (посадової особи), який виніс постанову, про тяжкість вчиненого проступку і обтяжуючі обставини; чи враховані пом'якшуючі обставини, майновий стан винного. Адміністративним правопорушенням відповідно до статті 152 КпАП України визнається порушення державних стандартів, норм і правил у сфері благоустрою населених пунктів, правил благоустрою територій населених пунктів. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень, згідно положенням частини 2 статті 71 КАС України, обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення та постанови адміністративної комісії від 19 серпня 2013 року убачається відсутність часу встановлення [PERSON] супутникової антени на фасаді багатоповерхового житлового будинку [ADDRESS], що суперечить вимогам вищенаведених нормативно-правових актів. З пояснень [PERSON] та протоколів зібрання мешканців ОСМД «Топольок» від 28 квітня 2008 року та 25 липня 2013 року встановлено, що спірна супутникова антена встановлена на стіні житлового будинку в 2008 році з дозволу об'єднання співвласників. За приписами статті 8 КпАП України особа, яка вчинила адміністративне правопорушення підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення. Закони, які пом'якшують або скасовують відповідальність за адміністративні правопорушення, мають зворотну силу, тобто поширюються і на правопорушення, вчинені до видання цих законів. Закони, які встановлюють або посилюють відповідальність за адміністративні правопорушення, зворотної сили не мають. Винність [PERSON] у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 152 КпАП України, адміністративна комісія обґрунтувала посиланням на вимоги пунктів 21.3, 21.4, 21.5 «Правил благоустрою, санітарного утримання територій, забезпечення чистоти і порядку в м. Макіївка», які затверджені рішенням Макіївської міської ради від 30 листопада 2011 року № 15/8, тобто після встановлення заявницею супутникової антени. Відповідно до частини 1 статті 58 Конституції України та частини 2 статті 5 Цивільного кодексу України закони та інші нормативно-правові акти, у тому числі й акти цивільного законодавства, не мають зворотної сили в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи. Правовий акт, як випливає зі змісту законодавства, це волевиявлення (рішення) уповноваженого суб'єкта права, що регулює суспільні відносини за допомогою встановлення (зміни, скасування, зміни сфери дії) правових норм, а також визначення (зміни. Припинення) на основі цих прав і обов'язків учасників конкретних правовідносин, міри відповідальності конкретних осіб за скоєне ними правопорушення. Офіційне тлумачення вказаного положення Конституції України міститься в пункті 2 Рішення Конституційного Суду України від 09 лютого 1999 року № 1-рп/99 (справа про зворотну дію в часі законів та інших нормативно-правових актів), згідно з яким діє нормативно-правового акта в часі слід розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час якого вони настали або мали місце. Згідно з вимогами статті 2 Положення про адміністративні комісії Української РСР, затвердженого Указом Президії Верховної Ради Української РСР від 09 березня 1988 року № 5540-ХІ адміністративні комісії забезпечують своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законодавством, виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяли вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, вихованню громадян у дусі додержання законів, зміцнення соціалістичної законності. Таким чином, норми вказаних Правил на час встановлення супутникової [PERSON] (2008 рік) не були чинними і не діяли, а адміністративна комісія при вирішенні питання про її винуватість у вчиненні інкримінованого адміністративного правопорушення на зазначену обставину не звернула уваги. Виходячи із закріпленого в частині 4 статті 129 Конституції України принципу змагальності і рівності сторін у судочинстві, обов'язок доказування законності застосування адміністративного стягнення при розгляді скарги громадянина в суді покладається на орган (посадову особу), яким винесено оскаржувану постанову. Відповідно до вимог статті 10 КпАП України вина є обов'язковою умовою адміністративної відповідальності, юридичний факт, який є підставою для притягнення до відповідальності Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що всупереч вимогам статей 251, 255, 256 КУпАП у справі не зібрано достатніх, беззаперечних доказів, на підставі яких можна було б зробити достовірний висновок про наявність в діях [PERSON] ознак адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 152 КУпАП, тому адміністративний позов підлягає задоволенню, а постанова від 19 серпня 2013 року за № 368/13-152 скасуванню. На час прийняття судового рішення сплинув трьохмісячний строк, встановлений для накладення адміністративного стягнення, тому справа не може бути надіслана на новий розгляд і підлягає відповідно до положень частини першої статті 38 та частини 7 статті 247 КУпАП закриттю. Частиною 2 статті 171-2 КАС України встановлено, що рішення місцевого загального суду як адміністративного суду у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності є остаточним і оскарженню не підлягає. На підставі вищенаведеного,

Результат розгляду: granted