Рішення адміністративного суду від 2014-01-10 00:00:00+02

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про визнання протиправним рішення та зобов'язання вчинити певні дії. Вимоги мотивовані тим, що позивач з 11 травня 2010 року перебуває на обліку в управлінні Пенсійного фонду України в Петровському районі м. Донецька та згідно із Законом України «Про державну службу» від 16 грудня 1993 року № 3723-ХІІ їй призначена пенсія за віком. Позивач має стаж роботи на державній службі 19 років 02 місяців 14 днів, відсоток від заробітної плати складає 89. На час оформлення пенсії довідка про складові заробітної плати за формою, встановленою ПФУ, не містила інформацію про матеріальну допомогу на оздоровлення та вирішення соціально-побутових питань та індексацію заробітної плати, які позивач отримувала регулярно та з яких сплачувалися страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування. 19 листопада 2013 року позивач звернулася до УПФУ в Петровському районі м. Донецька з письмовою заявою про здійснення перерахунку призначеної їй пенсії з урахуванням матеріальної допомоги на оздоровлення та вирішення соціально-побутових питань та індексації заробітної плати. Рішенням УПФУ в Петровському районі м. Донецька від 21.11.2013 р. № 3805 позивачу було відмовлено у здійсненні перерахунку пенсії, посилаючись на те, що індексація заробітної плати та матеріальна допомога на оздоровлення та вирішення соціально побутових питань не є складовими заробітної плати, тому не можуть бути враховані при розрахунку пенсії. Позивач вважає дії відповідача протиправними, тому просить суд скасувати рішення УПФУ в Петровському районі м. Донецька про відмову в перерахунку пенсії та зобов'язати відповідача провести перерахунок пенсії з 10 травня 2011 року. Позивач та представник відповідача в судове засідання не з'явились, надавши клопотання про розгляд справи за їх відсутності, в зв'язку з чим, судовий розгляд справи, у відповідності зі ст. 122 ч. 3 КАС України, здійснюється в порядку письмового провадження. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що позивач з 11 травня 2010 року перебуває на обліку в управлінні Пенсійного фонду України в Петровському районі м. Донецька та згідно із Законом України «Про державну службу» від 16 грудня 1993 року № 3723-ХІІ їй призначена пенсія за віком. Звернувшись до відповідача з письмовою заявою про здійснення перерахунку призначеної їй пенсії з урахуванням матеріальної допомоги на оздоровлення та вирішення соціально-побутових питань та індексації заробітної плати, рішенням УПФУ в Петровському районі м. Донецька від 21.11.2013 р. № 3805 їй було відмовлено у здійсненні перерахунку пенсії, посилаючись на те, що індексація заробітної плати та матеріальна допомога на оздоровлення та вирішення соціально побутових питань не є складовими заробітної плати, тому не можуть бути враховані при розрахунку пенсії. Відповідно до ст. 37 Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 р. № 3723-ХІІ, пенсія державним службовцям призначається у розмірі 80 відсотків від суми їх заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування. Відповідно до ч. 2 ст. 33 цього Закону, заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплати за ранги, надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок. Згідно ч. 6, 7 ст. 33 цього Закону, державним службовцям можуть встановлюватися надбавки за високі досягнення у праці і виконання особливо важливої роботи, доплати за виконання обов'язків тимчасово відсутніх працівників та інші надбавки і доплати, а також надаватися матеріальна допомога для вирішення соціально-побітових питань. Умови оплати праці державних службовців, розміри їх посадових окладів, надбавок, доплат і матеріальної допомоги визначаються Кабінетом Міністрів України. Статтею 2 Закону України «Про оплату праці» від 24.03.1995 р. № 108/95-ВР, визначено структуру заробітної плати, яка складається з основної, додаткової та інших заохочувальних та компенсаційних виплат, до яких належать виплати у формі винагород за підсумками роботи за рік, премії за спеціальними системами і положеннями, компенсаційні та інші грошові і матеріальні виплати, які не передбачені актами чинного законодавства, або які провадяться понад встановлені зазначеними актами норми. Згідно ч. 2 ст. 2 цього Закону додаткова заробітна плата визначена як винагорода за працю понад встановлені норми, за трудові успіхи та винахідливість і за особливі умови праці. Вона включає доплати, надбавки, гарантії і компенсаційні виплати, передбачені чинним законодавством, премії, пов'язані з виконанням виробничих завдань і функцій. Аналогічні положення містяться в Інструкції зі статистики заробітної плати, затвердженої наказом Державного комітету статистики України від 13.01.2004 р. № 5, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 27.01.2004 р. за № 114/8713. Згідно з п. п. 2.3.3 п. 2 Інструкції, матеріальна допомога, що має систематичний характер, надана всім або більшості працівників (на оздоровлення, у зв'язку з екологічним станом), входить до складу фонду оплати праці як інші заохочувальні та компенсаційні виплати. Згідно з п. п. 2.2.7 п. 2 Інструкції, до складу фонду додаткової заробітної плати входить індексація заробітної плати, яка здійснюється на підставі Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» та Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 р. № 1078. Аналіз наведених положень дає підстави для висновку, що матеріальна допомога на оздоровлення та вирішення соціально-побітових питань та індексація заробітної плати входили до системи оплати праці державного службовця. Закон України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 р. № 1058-ІV не містить визначення заробітної плати, на підставі якої здійснюється розрахунок пенсії. Із змісту ст. 40 вказаного Закону вбачається, що з середньої заробітної плати (доходу) повинні бути сплачені страхові внески. Чинне законодавство як загальне, так і спеціальне, відносить до складу заробітної плати також інші виплати. При цьому надбавки, запроваджені нормативно-правовими актами, матеріальна допомога належать до додаткових видів грошового забезпечення й приймаються в розрахунок при нарахуванні пенсії лише особам, які отримували такі надбавки під час перебування на державній службі та були звільнені зі служби після їх запровадження. Суд приходить до висновку що, відповідно до вказаних нормативних актів, пенсія позивача повинна обчислюватись із заробітної плати, яку вона фактично отримувала на день звільнення, в тому числі з урахуванням матеріальної допомоги на оздоровлення та вирішення соціально-побутових питань та індексації заробітної плати, на які нараховувалися страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування. Статтею 66 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 р. № 1788-ХІІ врегульовано види оплати праці, що враховуються при обчисленні пенсій. Відповідно до ч. 1 ст. 66 цього Закону до заробітку для обчислення пенсії включаються всі види оплати праці (виплат, доходу), на які відповідно до Закону України «Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування» від 26.06.1997 р. № 400/97/ВР нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, в межах максимальної величини фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, оподатковуваного доходу (прибутку), сукупного оподатковуваного доходу (граничної суми заробітної плати (доходу), з яких справляються страхові внески (збори) до соціальних фондів, що діяла на день одержання зазначеного заробітку (виплат, доходу). Згідно Закону України «Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування», для працівників неприбуткових організацій - державних службовців або тих, хто займає посади, робота на яких зараховується до трудового стажу, що дає право на одержання пенсії відповідно до Законів України «Про державну службу» встановлено особливу шкалу відрахувань. Розміри відрахування до Пенсійного фонду вказані в таблиці 2 цього Закону. Зокрема, державним службовцям встановлено розмір відрахування до Пенсійного Фонду від сукупного оподатковуваного доходу 5 відсотків. Стаття 41 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 р. № 1058-ІV визначає виплати (доходи), що враховуються в заробітну плату (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії. Так, зокрема до такого доходу (заробітної плати) враховуються: суми виплат, отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно з цим Законом були фактично нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески, а після набрання чинності Законом України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» - максимальної величини бази нарахування єдиного внеску на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, визначеної відповідно до закону; суми виплат, отримуваних застрахованою особою до набрання чинності цим Законом, у межах сум, на які відповідно до законодавства, що діяло раніше, нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування. За змістом наведених норм, отримувані застрахованою особою суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені внески або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, враховуються в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати. З цих підстав, рішення управління Пенсійного фонду України в Петровському районі м. Донецька від 21.11.2013 р. № 3805 щодо відмови позивачу у здійсненні перерахунку пенсії державного службовця з урахуванням додаткових виплат, а саме - індексації заробітної плати та матеріальної допомоги на оздоровлення та вирішення соціально побутових питань є протиправним та підлягає скасуванню. На підставі викладеного,

Результат розгляду: partial