Рішення адміністративного суду від 2014-03-04 00:00:00+02

Інспекція державного архітектурно-будівельного контролю у Львівській області (надалі - Інспекція ДАБК у Львівській області) звернулася до Львівського окружного адміністративного суду з позовною заявою до [PERSON], за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - Галицької районної адміністрації Львівської міської ради, в якій просить зобов'язати відповідача виконати вимоги припису №1/6г від 20.01.2010 року, а саме, привести веранду за адресою [ADDRESS] до попереднього стану. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що [PERSON] без відповідного права на виконання будівельних робіт, здійснила прибудову цегляної веранди на місці дерев'яної веранди, із збільшенням площі 3,9 м2 до 8,77 м2 до [ADDRESS] чим порушила ст.29 Закону України «Про планування і забудову територій». Позивач у судове засідання явки уповноваженого представника не забезпечив, хоча належним чином був повідомлений про дату, місце та час його проведення. 04.03.2014 року на адресу суду надійшло клопотання за підписом представника позивача Кірєєва А., згідно з яким просить розглядати справу у відсутність уповноваженого представника, на підставі наявних у матеріалах справи доказах. Відповідач в судовому засіданні проти позовних вимог заперечила у повному обсязі. Повідомила суд, що згідно з рішенням Галицького районного суду м.Львова від 11.12.2013 року, яке набрало законної сили, за [PERSON] визнано право власності на квартиру [ADDRESS] що складається з кімнати площею 22 м2, веранди площею 8,77 м2 (загальною площею 30,77). Визнано незаконним та скасовано розпорядження Галицької районної адміністрації Львівської міської ради №р-340 від 12.07.2010 року «Про приведення самовільно збудованої цегляної веранди до квартири [ADDRESS] до попереднього стану, у відповідності до правовстановлюючих документів» (справа №2-1064/11). Третя особа - Галицька районна адміністрація Львівської міської ради явки уповноваженого представника в судове засідання не забезпечила, хоча належним чином була повідомлена про дату, місце та час його проведення. Заслухавши заперечення відповідача, розглянувши подані документи та матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що у задоволенні позову слід відмовити з огляду на таке. 20.01.2010 року інспекцією ДАБК у Львівській області проведено перевірку дотримання вимог законодавства у сфері архітектури та будівництва з приводу виконання будівельних робіт, а саме - прибудови веранди до квартири [ADDRESS] Перевіркою встановлено, що [PERSON] розпочато будівництво цегляної веранди на місці дерев'яної (дерев'яну веранду демонтовано) із збільшенням площі із 3,9 м2 до 8,77 м2 до квартири [ADDRESS] без дозволу на виконання будівельних робіт інспекції ДАБК у Львівській області, чим порушено ст.29 ЗУ «Про планування та забудову територій», ст.ст.9, 27 ЗУ «Про архітектурну діяльність», п.1.2 ДБН А.3.1-5.96 «Організація будівельного виробництва», про що складено Акт № 06/01г від 20.01.2010 року. 20.01.2010 року заступником начальника інспекції ДАБК у Львівській області видано Припис №1/6-7, яким зобов'язано [PERSON] веранду привести до попереднього стану та повідомити інспекцію ДАБК у Львівській області в 30-ти денний термін з дня отримання припису письмово повідомити інспекцію про виконання вимог припису. 20.01.2010 року головним державним інспектором ДАБК у Львівській області Венгераком В.Б. у присутності [PERSON] складено протокол №03/01г про адміністративне порушення [PERSON] ч.3 ст. 96 Кодексу України про адміністративні правопорушення. 20.04.2010 року головними державними інспекторами відділу державного контролю забудови території №1 Інспекції ДАБК У Львівській області Венгераком В.Б. проведено перевірку з приводу виконання вимог припису інспекції ДАБК від 20.01.2010 року №1/6г щодо виконання будівельних робіт із будівництва веранди на місці дерев'яної веранди (дерев'яна веранда демонтована) із збільшенням площі до квартири [ADDRESS] Проведеною перевіркою встановлено, що [PERSON] не виконала вимог припису, веранда не приведена до попереднього стану (не демонтовано і не відновлено у попередніх розмірах), про що складено Акт № 18/04г від 20.04.2010 року. При вирішенні даного спору суд виходив з наступного. Відповідно до ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Відповідно до ст.10 Закону України «Про архітектурну діяльність» для забезпечення під час забудови територій, розміщення і будівництва об'єктів архітектури додержання суб'єктами архітектурної діяльності затвердженої містобудівної та іншої проектної документації, вимог вихідних даних, а також з метою захисту державою прав споживачів будівельної продукції здійснюється в установленому законодавством порядку державний архітектурно-будівельний контроль та нагляд. Державний архітектурно-будівельний контроль та нагляд здійснює центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю. Як слідує з положень ч.1 ст.376 ЦК України, житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи, чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил. Особа, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво нерухомого майна, згідно з ч.2 ст.376 ЦК України не набуває права власності на нього. Разом з тим, відповідно до ч. 3 ст. 376 ЦК України право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути за рішенням суду визнане за особою, яка здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці, що не була їй відведена для цієї мети, за умови надання земельної ділянки у встановленому порядку особі під уже збудоване нерухоме майно. Відповідно до вимог ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Згідно з рішенням Галицького районного суду м.Львова від 11.12.2013 року у справі № 2-1064/11, визнано право власності на квартиру [ADDRESS] що складається з кімнати площею 22 м2, веранди площею 8,77 м2 (загальною площею 30,77). Визнано незаконним та скасовано розпорядження Галицької районної адміністрації Львівської міської ради №р-340 від 12.07.2010 року «Про приведення самовільно збудованої цегляної веранди до квартири [ADDRESS] до попереднього стану, у відповідності до правовстановлюючих документів». Вказане судове рішення набрало законної сили - 23.12.2013 року. Предметом даного спору є зобов'язання [PERSON] привести веранду за адресою [ADDRESS] до попереднього стану. Проте, питання правомірності зведення [PERSON] веранди за адресою: [ADDRESS] вже знайшло свою оцінку у рішенні Галицького районного суду м.Львова від 11.12.2013 року у справі № 2-1064/11. Отже, враховуючи те, що [PERSON] набула право власності на квартиру на [ADDRESS] тому з моменту набрання рішенням суду законної сили, така будівля втратила статус самочинної будівлі. За таких обставин, вимога про приведення веранди на [ADDRESS] до попереднього стану, яка є предметом припису №1/6г від 20.01.2010 року, не може бути виконана в силу закону. З урахуванням ч. 4 ст. 94 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати з відповідача не стягуються.

Результат розгляду: denied