Рішення адміністративного суду від 2014-01-24 00:00:00+02

15.11.13 року [PERSON] звернулась до суду з адміністративним позовом до Інсекції державного архітектурно-будівельного контролю в Одеській області, першого заступника начальника інспекції державного архітектурно- будівельного контролю в Одеській області Шумського Анатолія Георгійовича про визнання не чинною та скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення №921 від 01.11.2013 року, про визнання дій протиправними, після уточнення якого просить визнати поважними причини пропуску та поновити строк оскарження постанови № 921 від 01.11.2013 року та дій першого заступника начальника інспекції ДАБК в Одеській області Шумського А.Г. щодо визнання [PERSON] винною у скоєнні адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 188-42 КУпАП та накладення на неї стягнення у вигляді штрафу в розмірі 6800,00 грн.;визнати не чинною та скасувати постанову № 921 від 01.11.2013 року першого заступника начальника інспекції ДАБК в Одеській області Шумського А.Г., якою [PERSON] визнана винною у скоєнні адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 188-42 КУпАП та накладення на неї стягнення у вигляді штрафу в розмірі 6800,00 грн., а адміністративну справу закрити; визнати протиправними дії першого заступника начальника інспекції ДАБК в Одеській області Шумського А.Г., щодо винесення постанови № 921 від 01.11.2013 року, якою [PERSON] визнана винною у скоєнні адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 188-42 КУпАП та накладення на неї стягнення у вигляді штрафу в розмірі 6800,00 грн. При цьому позивач посилається на те, що 13 листопада 2013 року на адресу позивачки надійшов лист з постановою по справі про адміністративне правопорушення № 921 від 01.11.2013 року та протоколом про адміністративне правопорушення від 25.10.2013 року, про що [PERSON] розписалася в повідомленні про вручення. Згідно даної постанови [PERSON] визнано винною у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 188-42 КУпАП та накладено на неї адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 6800,00 гривень. З зазначеною постановою позивачка не згодна вважає протиправною та такою, що не відповідає обставинам справи, а саме [PERSON] не вчиняла жодних правопорушень, в тому числі передбаченого ч. 1 ст. 188-42 КУпАП, тобто невиконання вимог припису інспекції ДАБК в Одеській області від 04.09.2013 року, оскільки вона його навіть не отримувала та не знала про його існування. В постанові та протоколі не вказано, які саме дії позивачки нібито були вчинені, не вказано докази на підставі яких відповідачі прийшли до такого висновку. в протоколі не вказано на підставі яких доказів виявлено правопорушення, не зазначено, коли [PERSON] отримувала припис. [PERSON] жодним чином не було повідомлено, про наявність даного припису, про виявлення якогось правопорушення, складання протоколу, в яких саме діях полягає правопорушення та що воно вчинене саме позивачем, дату та час вчинення правопорушення, не повідомлено про дату та час розгляду адміністративної справи, не відібрано пояснення, не роз'яснені її права, не вручені для ознайомлення та підпису протокол і постанова. в постанові так і в протоколі зазначено, що [PERSON] від підпису відмовилась.Однак ніхто [PERSON] не надавав та не направляв цих документів. Відсутні підписи понятих, які підтверджували відмову [PERSON] Також були порушені права позивачки передбачені ст. 248, 249 КУпАП її право на захист та інші права гарантовані Конституцією і Законами України. Постановою Кабінету Міністрів України від 6 квітня 1995 р. N 244 затверджено Порядок накладення штрафів за правопорушення у сфері містобудівної діяльності. Згідно п. 2 вказаного Порядку, справи про правопорушення у сфері містобудівної діяльності розглядаються Держархбудінспекцією та її територіальними органами (далі - інспекції). Накладати штраф від імені інспекцій мають право керівник Держархбудінспекції та його заступники, керівники територіальних органів Держархбудінспекції та їх заступники. Зазначені обставини щодо наявності повноважень накладати штрафи за порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності у центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю, та відсутності цих повноважень у керівників та їх заступників інспекцій в областях, зокрема у відповідача, встановлені також рішеннями Одеського окружного адміністративного суду, які набрали законної сили, по справам № 815/5351/13-а, № 815/4600/13-а. Позивачка вважає, що першим заступником начальника Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю в Одеській області Шумським А.Г. перевищено надані йому законом повноваження при прийнятті спірної постанови, оскільки, з набранням чинності Закону N 5459-УІ від 16.10.2012 року, такими повноваженнями наділений лише центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань державного архітектурно- будівельного контролю, а саме Державна архітектурно-будівельна інспекція України. Зазначені обставини щодо наявності повноважень накладати штрафи за порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності у центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю, та відсутності цих повноважень у керівників та їх заступників інспекцій в областях, зокрема у відповідача, встановлені також рішеннями Одеського окружного адміністративного суду, які набрали законної сили, по справам № 815/5351/13-а, № 815/4600/13-а. Першим заступником начальника Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю в Одеській області Шумським А.Г. перевищено надані йому законом повноваження при прийнятті спірної постанови, оскільки, з набранням чинності Закону N 5459-УІ від 16.10.2012 року, такими повноваженнями наділений лише центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань державного архітектурно- будівельного контролю, а саме Державна архітектурно-будівельна інспекція України. Позивачка не була повідомлена про жодні дії відповідачів та лише 13.11.2013 року отримала постанову про притягнення її до адміністративної відповідальності, у зв'язку з чим вважає, що строк для подачі позову є порушеним з поважних причин та підлягає поновленню. У судовому засіданні представник позивачки [PERSON], діючий на підставі довіреності уточнені позовні вимоги підтримав в повному обсязі просив їх задовольнити. Представник відповідача Інспекції державного архітектурно- будівельного контролю в Одеській області в судове засідання не з'явився, повідомлений належним чином, причини неявки суду невідомі. Однак відповідно до пояснень наданих 15.01.14 року у минулому судовому засіданні позовні вимоги не визнають. Відповідач Шумський А.Г. в судове засідання не з'явився, повідомлений належним чином, причини неявки суду невідомі. Проаналізувавши матеріали справи, суд знаходить адміністративний позов [PERSON] обґрунтованим, доказаним та таким, що підлягає задоволенню. При цьому суд виходить з наступного. Відповідно до ст. 289 КупАП скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу. Суд знаходить, що строк, встановлений ст. 289 КУпАП на оскарження постанови по справі про адміністративне правопорушення, пропущений з поважних причин, а тому поновлює його. Відповідно до ч. 1 ст.71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких грунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 72 цього Кодексу. Судом встановлено, що за результатами розгляду матеріалів справи про адміністративне правопорушення у сфері містобудівної діяльності заступником начальника інспекції державного архітектурно- будівничого контролю в Одеській області прийнята постанова № 921 від 01.11.2013 року, якою [PERSON] визнана винною у скоєнні адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 188-42 КУпАП та накладення на неї стягнення у вигляді штрафу в розмірі 6800,00 грн. Відповідно до ч. 1, 2, 3 ст. 41 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності", державний архітектурно-будівельний контроль - сукупність заходів, спрямованих на дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил. Державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється органами державного архітектурно-будівельного контролю в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Орган державного архітектурно- будівельного контролю розглядає відповідно до закону справи про правопорушення у сфері містобудівної діяльності. Постановою Кабінету Міністрів України N 553 від 23 травня 2011 р. затверджено Порядок здійснення державного архітектурно-будівельного контролю. Відповідно до п. 5 вказаного Порядку державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється за територіальним принципом (у межах областей) у порядку проведення планових та позапланових перевірок. Згідно ч. 1 та ч. 2 ст. З Закону України "Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності", справи про правопорушення, передбачені цим Законом, розглядаються центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю. Накладати штраф від імені центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю, мають право його керівник та уповноважені ним посадові особи центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю. Частина 2 ст. З Закону України "Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності" викладена у вказаній редакції згідно Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо діяльності Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства надзвичайних ситуацій України, Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України, інших центральних органів виконавчої влади, діяльність яких спрямовується та координується через відповідних міністрів" №5459-VІ від 16.10.2012 року, який набрав чинності 08.11.2012 року та до вказаних змін повноваження щодо накладення штрафів за правопорушення у сфері містобудівної діяльності мали також і керівники територіальних органів Держархбудінспекції та їх заступники. У п. 2 Прикінцевих положень Закону №5459-VI від 16.10.2012 року зазначено, що Кабінет Міністрів України протягом трьох місяців з дня набрання чинності цим Законом повинен привести свої нормативно-правові акти у відповідність із цим Законом. Частиною 1 ст. 4 Закону України "Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності" визначено, що порядок накладення штрафів за правопорушення у сфері містобудівної діяльності визначається Кабінетом Міністрів України. Відповідно до Закону України "Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності" Кабінет Міністрів України постановою від 6 квітня 1995 р. № 244 затвердив Порядок накладення штрафів за правопорушення у сфері містобудівної діяльності, однак як вбачається -зі змісту пункту 2 вказаного порядку вбачається, що накладати штраф від імені інспекцій мають право керівник Держархбудінспекції та його заступники, керівники територіальних органів Держархбудінспекції та їх заступники. Отже, Кабінетом Міністрів України не приведено Порядок накладення штрафів за правопорушення у сфері містобудівної діяльності, затверджений постановою від 6 квітня 1995 р. № 244 у відповідність до вимог Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо діяльності Міністерства внутрішніх справ України. Міністерства надзвичайних ситуацій України, Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України, інших центральних органів виконавчої влади, діяльність яких спрямовується та координується через відповідних міністрів", який набрав чинності 08.11.2012 року, тому в даному випадку . існує невідповідність вимог підзаконних нормативно-правових актів вимогам закону. Відповідно до ч. 4 ст. 9 КАС України, у разі невідповідності нормативно-правового акта Конституції України, закону України, міжнародному договору, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України, або іншому правовому акту суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу. За таких обставин, суд приходить до висновку, що у Інспекції ДАБК в Одеській області не має повноважень на накладення штрафів за порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, такими повноваженнями наділений лише центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю, а саме Державна архітектурно-будівельна інспекція України. Враховуючи те, що Інспекція ДАБК в Одеській області не має повноважень щодо накладення штрафів за порушення законодавства у сфері містобудівної діяльності, суд доходить висновку, що постанова про накладення штрафу є протиправною та підлягає скасуванню. Відповідно до ч. 1 ст. 9 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Аналогічна норма закріплена і в ч.2 ст.19 Конституції України. Згідно з ч.2 ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Положення ст. 245 КУпАП наголошує на те, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності. Відповідно до ст. 254 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається у двох екземплярах, один з яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності. Згідно зі ст. 256 КУпАП протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами. У разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу, в ньому робиться запис про це. Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви свого відмовлення від його підписання. При складенні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз'яснюються його права і обов'язки, передбачені статтею 268 цього Кодексу, про що робиться відмітка у протоколі. Відповідно до ст. 277-2 КУпАП повістка особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, вручається не пізніш як за три доби до дня розгляду справи в суді, в якій зазначаються дата і місце розгляду справи. Відповідно до ст. 285 КУпАП постанова оголошується негайно після закінчення розгляду справи. Копія постанови протягом трьох днів вручається або висилається особі, щодо якої її винесено. Копія постанови вручається під розписку. У разі якщо копія постанови висилається, про це робиться відповідна відмітка у справі. Тобто при винесенні постанови про накладення адміністративного стягнення відносно [PERSON], відповідачем було порушено низку процесуальних вимог чинного законодавства. Приймаючи до уваги вищевикладене, з урахуванням встановлених у судовому засіданні фактів, оцінюючи надані докази в сукупності, суд вважає позовні вимоги обгрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.

Результат розгляду: granted