Рішення адміністративного суду від 2014-03-13 00:00:00+02

Публічне акціонерне товариство «Дніпровськпромбуд» 29 січня 2013 року звернулось до суду з позовом до Інспекції з питань захисту прав споживачів у Херсонській області, згідно якого просить: визнати недійсним та скасувати постанову про накладання стягнень, передбачених статею 23 Закону України «Про захист прав споживачів»; визнати недійсним та скасувати припис до акту №00000375 перевірки дотримання законодавства про захист прав споживачів від 23.08.2012 року. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначає, що проведена 23.08.2012 року відповідачем перевірка дотримання позивачем законодавства про захист прав споживачів, проведена з порушенням вимог діючого законодавства у сфері регулювання проведення перевірок суб'єктів господарювання. Крім того, не відповідають діючому законодавству складений, за результатами перевірки акт №00000375 та постанова про накладення стягнень від 10.01.2013 року. При цьому висновок акта перевірки відносно відсутності у позивача сертифікату на послуги з тимчасового розміщення (проживання) є хибним, оскільки відповідачем вказаний сертифікат отримано. Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 27 лютого 2013 року адміністративний позов задоволено. Суд визнав недійсним та скасував постанову про накладення стягнень передбачених ст. 23 Закону України «Про захист прав споживачів» від 10.01.2013 року та припис до акта № 00000375 перевірки дотримання законодавства про захист прав споживачів від 23.08.2012 року. Постанова суду мотивована тим, що відповідач протиправно вирішив питання про накладання штрафу на відповідача, оскільки питання про накладання штрафу було розглянуто відповідачем за відсутності позивача та без завчасного повідомлення про це, що є порушенням п. 4 Положення про порядок накладення та стягнення штрафів за порушення законодавства про захист прав споживачів, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 17.08.2002 року № 1177. Крім того відповідачем не було надано суду доказів письмового повідомлення позивача про проведення перевірки у встановлені законодавством строки. Не погодившись з постановою суду першої інстанції відповідач оскаржив її до апеляційного суду з підстав порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права. Просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою у задоволені позову відмовити. В апеляційній скарзі зазначає про правомірне проведення перевірки позивача, а також по те, що відповідачем неодноразово направлялись листи-запрошення на розгляд питання про накладання штрафу на 10.01.2013 року, однак позивачем вони ігнорувалися. Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом першої інстанції встановлено та знайшло своє підтвердження під час розгляду апеляційної скарги, що відповідачем 23.08.2012 року було проведено планову перевірку на базі відпочинку «Ялинка» ПАТ «Дніпровськпромбуд» щодо дотримання законодавства про захист прав споживачів за адресою: Херсонська область, Генічеський район, с. Генічеська Гірка, вул. Набережна, 54. Проведеною перевіркою встановлено, що на території бази відпочинку «Ялинка» одночасно здійснюють діяльність два господарюючих суб'єкти: ПАТ «Дніпровськпромбуд» та ФОП [PERSON] На час перевірки не надані реєстраційні та дозвільні документи на право здійснення діяльності, а саме, свідоцтво про державну реєстрацію, правоустановчі документи на нерухоме майно та земельну ділянку, санітарний паспорт, акт готовності закладу до оздоровчого сезону, договір на водопостачання та водовідведення, договір на виведення твердих побутових відходів, договір на прання білизни, не надано сертифікати відповідності на послуги з короткотермінового розміщення (проживання), чим порушено вимоги ст. 6,14 Закону України «Про захист прав споживачів», ст. 18 Закону України «Про туризм», вимоги «Переліку продукції, що підлягає обов'язковій сертифікації в Україні», у адміністративному корпусі та житлових кімнатах, відсутня повна, доступна, достовірна та своєчасна інформація про умови надання послуг, їх вартість, режим роботи, укомплектованість та інше, про що складено акт перевірки № 00000375 від 23.08.2012 року. На підставі результатів перевірки позивачу надано припис до акта перевірки № 00000375 від 23.08.2012 року, яким зобов'язано надати відсутні на час перевірки дозвільні реєстраційні документи, одержати сертифікат з тимчасового розміщення (проживання). 10.01.2013 року відповідачем, за відсутності представника позивача, на підставі акт перевірки № 00000375 від 23.08.2012 року, було розглянуто питання про накладання штрафу на позивача, та винесено постанову про накладення стягнень, передбачених статтею 23 Закону України» «Про захист прав споживачів», в якій зазначено, що за відсутність необхідної, доступної, достовірної та своєчасної інформації, надання послуг з тимчасового розміщення (проживання), які не відповідають вимогам НД по якості застосувати до ПАТ «Дніпровськпромбуд» штраф у розмірі 22792 грн. Правомірність та обґрунтованість вказаного рішення відповідача та припису до акта перевірки є предметом спору переданого на вирішення суду. Вирішуючи спірні відносини між сторонами та задовольняючи позов, суд першої інстанції дійшов висновку про те, що спірне рішення відповідача прийняте не на підставі та не у спосіб, що передбачені Положенням про порядок накладення та стягнення штрафів за порушення законодавства про захист прав споживачів, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 17.08.2002 року № 1177, крім того припис до акта перевірки також підлягає скасуванню у зв'язку з відсутністю доказів письмового повідомлення позивача про проведення планового заходу (перевірки) та наказу на проведення перевірки. Колегія суддів, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права при винесенні оскарженої постанови, виходить з наступного. Відповідно до абзацу 2 пункту 4 Положенням про порядок накладення та стягнення штрафів за порушення законодавства про захист прав споживачів, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 17.08.2002 року № 1177 питання про накладення штрафу розглядається за участю представника суб'єкта господарської діяльності. У разі його відсутності справу може бути розглянуто лише у випадку, коли незважаючи на своєчасне повідомлення суб'єкта господарської діяльності про місце і час розгляду справи від нього не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи. Як вірно встановлено судом першої інстанції повідомлення про призначення на 10.01.2013 року розгляду питання про накладення штрафу отримано відповідачем 16.01.2013 року. Отже, питання про накладення штрафу було розглянуто та вирішено відповідачем без участі позивача, який не був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду вказаного питання. Суд апеляційної інстанції вважає необґрунтованими доводи апеляційної скарги щодо неодноразового повідомлення відповідачем позивача про розгляд 10.01.2013 року питання про накладання на нього штрафу, оскільки доказів цього відповідач суду не надав. Таким чином відповідачем протиправно прийнято оскаржувану постанову від 10.01.2013 року про застосування до позивача штрафу в сумі 22 792,00 грн. Згідно із частиною 4 статті 5 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності від 05.04.2007 року № 877-V органи державного нагляду (контролю) здійснюють планові заходи з державного нагляду (контролю) за умови письмового повідомлення суб'єкта господарювання про проведення планового заходу не пізніш як за десять днів до дня здійснення цього заходу. Повідомлення повинно містити: дату початку та дату закінчення здійснення планового заходу; найменування юридичної особи або прізвище, ім'я та по батькові фізичної особи - підприємця, щодо діяльності яких здійснюється захід; найменування органу державного нагляду (контролю). Повідомлення надсилається рекомендованим листом чи телефонограмою за рахунок коштів органу державного нагляду (контролю) або вручається особисто керівнику чи уповноваженій особі суб'єкта господарювання під розписку. Суб'єкт господарювання має право не допускати посадову особу органу державного нагляду (контролю) до здійснення планового заходу в разі неодержання повідомлення про здійснення планового заходу. Отже суд апеляційної інстанції не погоджується з висновками суду першої інстанції щодо наявності підстав для визнання недійсним та скасування припису до акта перевірки № 00000375, оскільки порушення відповідачем процедурних норм законодавства під час здійснення перевірки, надає позивачу право не допускати посадову особу органу державного нагляду (контролю) до здійснення планового заходу. Однак вказаним правом позивач не скористався. Таким чином суд апеляційної інстанції вважає, що відповідач мав законодавчо надане йому право на проведення перевірки позивача та складання за її результатами відповідного акта та припису. Крім того, згідно акта перевірки № 00000375 позивач зауважень та заперечень на нього не має. З огляду на викладені обставини, колегія суддів дійшла висновку про ухвалення судом першої інстанції рішення з порушенням норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи і є підставою для скасування постанови суду та прийняття нової постанови про часткове задоволення позову. На підставі викладеного,

Результат розгляду: partial