Рішення адміністративного суду від 2014-02-17 00:00:00+02

[PERSON] звернувся в суд з позовом до відповідача про визнання протиправною та скасування постанови серії АА2№889298 по справі про адміністративне правопорушення, свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що 21.11.2013 року, він керуючи автомобілем Тойота Ауріс, держ. [NUMBER], на 456км. а/д Харків - Сімферополь - Алушта - Ялта, був зупинений працівником ДПС Бідось П.Г., який після огляду документів склав на нього протокол про адміністративне правопорушення серія АА2 №854103 від 21.11.2013 року за ч. І ст.122 КУпАП. На підставі протоколу інспектор ДПС склав постанову серії АА2 №889298 від 17.01.2014 року, згідно з якою на нього було накладено адміністративне стягнення в розмірі 255грн. Вважає, що постанова по справі про адміністративне правопорушення є незаконною і необґрунтованою, не відображає дійсних обставин справи, складена за відсутності належних доказів та з грубими порушеннями чинного законодавства. Зазначена Постанова винесена за результатами застосування фіксації порушень ПДР засобами фото-та відеофіксації, у відповідності до ст.14-1 КУпАП. Однак прилад, яким проводився нагляд за дорожнім рухом з метою фіксації порушень ПДР, не є автоматичним засобом фото- чи відеофіксації, оскільки він знаходиться у співробітника ДАІ, керується ним безпосередньо або через комп'ютер (визначаються ті параметри, які фіксуються приладом, зокрема, швидкість, абощо, об'єкт зйомки, її режими, кут огляду приладу, тощо. Між тим, ст.14-1 КпАП України передбачає, що для її застосування необхідно, щоб фіксація велася саме засобами фото-, кіно- або відео зйомки, які працюють у автоматичному режимі. За таких умов, така фіксація не відповідає вимогам закону, до того ж, не сприяє виконанню основних завдань міліції і, зокрема, ДАІ по профілактиці та припиненню правопорушень. У Постанові по справі про адміністративне правопорушення відсутні докази виміряної швидкості саме в тому місці де діє знак обмеження швидкості. Таким чином, у наданих матеріалах, немає жодних доказів того, що ним було порушено будь-які правила дорожнього руху, оскільки з фотографії неможливо зробити висновки про те, де саме проводилась фіксація руху мого автомобіля, чи було це в межах населеного пункту і чи існують на вказаній ділянці будь-які обмеження швидкості. При винесенні постанови по справі про адміністративне правопорушення працівником ДПС не були роз'ясненні права передбачені ст.63 Конституції України та ст.268 КУпАП України, яка передбачає, що він має право ознайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі, чим вважає, були порушені його права на захист, а саме на його вимогу скористатися правовою допомогою та послугами адвоката, цього йому не було надано. В протоколі про адміністративне правопорушення він ставив підписи в тих місцях, на які вказував йому інспектор, при цьому нічого не пояснюючи, а також він просив щоб протокол було розглянуто за місцем його проживання. Але дане клопотання було проігноровано. Також вважає, що інспектор ДПС грубо порушив процесуальний порядок розгляду справи про адміністративне правопорушення, оскільки відповідно до ст.279 КУпАП України, інспектор не оголосив, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, не роз'яснив його права і обов'язки, не оголосив протокол про адміністративне правопорушення, не заслухав осіб, які беруть участь у розгляді справи, не дослідив докази і надав мені можливості заявити жодних клопотань. Внаслідок порушення вищезазначених норм чинного законодавства були грубо порушенні його конституційні права, у зв'язку з чим постанову не можна вважати законною. Просить визнати протиправною та скасувати постанову про адміністративне порушення Серія АА2 №889298 від 17.01.2014р, згідно якої на мене накладено штраф у розмірі 255 гривень, а справу про адміністративне правопорушення щодо нього закрити, за відсутністю у його діях складу такого правопорушення. Позивач в судове засідання не з'явився, але надав суду заяву з проханням справу розглянути в його відсутності, на позовних вимогах наполягав та просив суд їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, без поважної причини, про час і місце слухання справи був повідомлений належним чином, про причини повторного неприбуття у судове засідання суд не повідомив. Відповідно до ст. 128 КАСУ суд вважає за доцільне справу розглянути на підставі наявних у ній доказів. Згідно ст.9 Кодексу адміністративного судочинства України суд при вирішенні спору керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України. Відповідно до вимог ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Відповідно до ст.7 Кодексу України про адміністративні правопорушення ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Відповідно до ст. 293 КУпАП орган при розгляді скарги на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обґрунтованість винесеної постанови і приймає одне з таких рішень: залишає постанову без зміни, скасовує постанову і надсилає справу на новий розгляд, скасовує постанову і закриває справу, змінює захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення. Згідно постанови про адміністративне правопорушення серії АА2 №889298 та протоколу серії АА2 № 854103 [PERSON], [INFO], який 21.11.2013 року о 09год.39хв. на 456 км а/ш Харків - Сімферополь - Алушта - Ялта керував автомобілем Тойота Ауріс, держ. [NUMBER], перевищив встановлену швидкість руху на 34 км/год, рухався зі швидкістю 124 км/год, чим порушив п.п.12в ПДР України. З матеріалів справи вбачається, що свідків про те, що позивач скоїв порушення правил дорожнього руху не має. Позивач вказує на те, що він правил дорожнього руху не порушував. В судове засідання представник відповідача не з'явився, тому суд вважає можливим розглянути справу за наявними доказами. Таким чином, суд вважає, що постанова підлягає скасуванню, а адміністративна справа закриттю.

Результат розгляду: granted