Рішення адміністративного суду від 2014-02-24 00:00:00+02

09.12.2013 року позивач звернулась з позовом до суду та просила скасувати постанову від 29.11.2013 року по справі про адміністративне правопорушення, передбаченого ч. 7 ст. 96 КУпАП, відповдно до якої [PERSON] визнано винною та на неї накладено стягнення у вигляді штрафу. Свої вимоги мотивувала тим, що постановою Інспекції державного архітектурного - будівельного контролю в Одеській області її незаконно притягнуто до адміністративної відповідальності за адміністративне правопорушення, передбачене ч.7 ст. 96 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 8500 гривень. Позивач вважає, що оскаржувана постанова по справі про адміністративне порушення винесена інспекцією Державного архітектурно-будівельного контролю в Одеській області незаконно, так як вона не вчиняла жодних правопорушень, у зв'язку з чим і звернулась до суду з даною заявою. Позивач у судовому засіданні позовну заяву підтримала в повному обсязі, з підстав, викладених у позові. Представник відповідача Інспекції Державного архітектурно-будівельного контролю в Одеській області у судове засідання не з`явився, про час та місце його проведення сповіщений належним чином, причини неявки суду не повідомив. Начальник Інспекції Державного архітектурно-будівельного контролю в Одеській області Рябоконь П.М. у судове засідання не з'явився, про час, дату та місце розгляду справи сповіщався належним чином. Суд, дослідивши матеріали справи, вислухавши представників сторін, приходить до висновку, що заявлений позов підлягає задоволенню, виходячи із наступного. У судовому засіданні встановлено, що 25.11.2013 року Інспекцією Державного архітектурно-будівельного контролю в Одеській області було видано припис [PERSON] про те, що за результатами позапланової перевірки, проведеної за адресою [ADDRESS] встановлено порушення вимог містобудівного законодавства під час будівництва - надані недостовірні дані про готовність об'єкта до експлуатації, що є порушенням ст. 36 Закон України «Про регулювання містобудівної діяльності», у зв'язку з чим Інспекція вимагає усунути порушення містобудівної діяльності. Того ж дня, 25.11.2013 року інспекцією Державного архітектурно-будівельного контролю в Одеській області складено акт перевірки дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил. 25.11.2013 року інспекцією Державного архітектурно-будівельного контролю в Одеській області за результатами позапланової перевірки, проведеної за адресою [ADDRESS] встановлено надання недостовірних даних в декларації про готовність об'єкта до експлуатації, що є порушенням ст. 36 Закон України «Про регулювання містобудівної діяльності», відповідальність за встановлені правопорушення передбачена ч. 7 ст. 96 КУпАП. 29.11.2013 року, інспекцією Державного архітектурно-будівельного контролю в Одеській області було винесено постанову № 1008 про визнання [PERSON] винною у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч.7 ст.96 КУпАП, а саме за надання недостовірних даних в декларації про готовність об'єкта до експлуатації: змінено геометричні розміри шляхом добудови веранди, та роботи проводились без технічного нагляду (п.3 декларації) по [ADDRESS], та накладено на неї адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 8500 гривень. Відповідно до ч. 7 ст. 96 КУпАП передбачено відповідальність за виконання будівельних робіт без реєстрації декларації про початок виконання зазначених робіт, а також наведення недостовірних даних у такій декларації, вчинені щодо об'єктів I категорії складності і тягне за собою накладення штрафу від трьохсот п'ятдесяти до чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Однак на думку суду, інспекцією Державного архітектурно-будівельного контролю в Одеській області безпідставно притягнуто [PERSON] до адміністративної відповідальності. Згідно із частиною 1 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ. Статтею 19 Конституції України встановлено, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Положеннями про Державну архітектурно-будівельну інспекцію України, затвердженими Указом Президента України від 08.04.2011 року передбачено, що основними завданнями ДАБК є реалізація державної політики з питань державного архітектурно-будівельного контролю, контролю у сфері житлово-комунального господарства, а саме: - здійснення у межах своїх повноважень державного контролю за дотриманням законодавства, стандартів, нормативів, норм, порядків і правил із зазначених питань; - виконання дозвільних та реєстраційних функцій у будівництві, ліцензування господарської діяльності, пов'язаним із створенням об'єктів архітектури тощо. Так у відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 255 КУпАП при вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 96-1 КУпАП інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю складається протокол про адміністративне правопорушення. Такий протокол за формою та змістом повинен відповідати вимогам ст. 256 КУпАП. Згідно зі ст. 245 Кодексу України про адміністративні правопорушення, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності. У ст. 280 КУпАП України визначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Згідно зі ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. У постанові № 1008 по справі про адміністративне правопорушення від 29 листопада 2013 року зазначено порушення, а саме надання недостовірних даних в декларації про готовність об'єкта до експлуатації. Зазначене твердження, на думку суду, не відповідає дійсним обставинам справи, оскільки Декларація про початок виконання будівельних робіт від 09.09.2013 року та Декларація про готовність об'єкта до експлуатації від 27.09.2013 року були заповнені [PERSON], який відповідно до Свідоцтва про право власності від 22.10.2013 року є власником квартири [ADDRESS], а не [PERSON] Таким чином, Інспекцією при винесенні постанови № 1008 від 29.11.2013 року по справі про адміністративне правопорушення безпідставно притягнуто до адміністративної відповідальності невинну особу, а саме [PERSON]. Також, слід зауважити, що адреса, вказана в постанові - [ADDRESS] є відмінною від адреси квартри, що належить чоловікові позивача - квартира [ADDRESS]. Згідно ст. 9 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Ч. 2 ст. 71 КАС України визначає особу, на яку покладається тягар доказування - в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Згідно з п. 7, 8 ч. 1 ст. 38 КУпАП, у разі закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строку, передбаченого ст. 38 цього Кодексу, а також, у разі наявності по тому самому факту щодо особи, яка притягається до адміністративної відповідальності постанови компетентного органу (посадової особи) про накладення адміністративного стягнення, провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю. На підставі вищевикладеного, суд вважає за необхідним задовольнити позовну заяву [PERSON] та скасувати постанову №1008 про адміністративне правопорушення від 29 листопада 2013 року Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю в Одеській області про притягнення [PERSON] до адміністративної відповідальності за ч. 7 ст. 96 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 8500 гривень. Відповідно до ст. ст. 287, 288, 289, 293 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

Результат розгляду: granted