Рішення адміністративного суду від 2014-02-13 00:00:00+02

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, в уточненій редакції якого просить: - визнати протиправними дії Новозаводського відділу ДВС Чернігівського міського управління юстиції щодо повернення виконавчого документа стягувачеві; - визнати протиправною і скасувати постанову Новозаводського відділу ДВС Чернігівського міського управління юстиції від 13 грудня 2013 року № 27287664 про повернення виконавчого документа стягувачеві; - зобов'язати Новозаводський відділ ДВС Чернігівського міського управління юстиції поновити виконавче провадження № 27287664; - визнати протиправними дії Новозаводського відділу ДВС міського управління юстиції щодо пропозиції залишити за собою нереалізоване майно за ціною експертної оцінки, що становить 2 735 151,56 грн. без ПДВ; - визнати протиправною бездіяльність Новозаводського відділу ДВС Чернігівського міського управління юстиції щодо ненадання ВАТ Банк «БІГ Енергія», затвердженого та скріпленого печаткою акту про реалізацію предмета іпотеки; - зобов'язати Новозаводський відділ ДВС Чернігівського міського управління юстиції видати ВАТ Банк «БІГ Енергія» затверджений та скріплений печаткою акт про реалізацію предмета іпотеки за ціною 2 051 363,67 грн. Позов вмотивовано тим, що внаслідок вчинення відповідачем дій та винесення рішень, які суперечать законам України «Про виконавче провадження», «Про іпотеку», «Про заставу», позивача позбавлено права щодо оформлення права власності на предмет іпотеки. У судовому засіданні представник позивача позов підтримав, просив його задовольнити з підстав, викладених у позові та в додаткових поясненнях. Відповідач свого представника до суду не направив, просив розглядати справу без нього. У письмовому запереченні, що надійшло до суду, зазначив про необґрунтованість позовних вимог, стверджуючи про невчасне повідомлення позивача про бажання залишити за собою нереалізований на прилюдних торгах предмет іпотеки та несплату ним для цього відповідних коштів. Як вбачається з матеріалів справи, на виконанні у Новозаводському відділі ДВС Чернігівського міського управління юстиції знаходиться виконавчий напис нотаріуса від 28 квітня 2011 року № 934, виданий приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON], про звернення стягнення на нерухоме майно разом з усіма його огорожами та комунікаціями, що розташоване за адресою: місто Чернігів, вул.Інструментальна, 30, загальна площа об'єкту нерухомості 5 595,5 кв., який складається з: - будівлі літера А-3, загальною площею 5 303,1 кв.м, - будівлі літера Б-1, загальною площею 66,0 кв.м, - будівлі літера В-1, загальною площею 226,8 кв.м, та належить на праві власності ТОВ «Виробничо-кондитерський комбінат «Нивки», ідентифікаційний код 30469320, місцезнаходження: 07443, смт.Калинівка Броварського району Київської області, вул.Ігорева, буд.15. За рахунок коштів, отриманих від реалізації зазначених об'єктів нерухомості, належить задовольнити вимоги ВАТ Банк «БІГ Енергія» у розмірі заборгованості на загальну суму 2 212 136,49 грн., в тому числі: - 1 720 238,79 грн. - сума кредиту, не повернута Банку станом на 21 квітня 2011 року; - 36 623,55 грн. - сума несплачених відсотків за період з 01 лютого по 25 лютого 2010 року; - 151 758,05 грн. - сума несплачених відсотків за період з 26 лютого по 15 липня 2010 року; - 303 516,10 грн. - сума несплачених відсотків за період з 16 липня 2010 року по 20 квітня 2011 року. Постановою від 25 червня 2011 року № 272287664 відкрито виконавче провадження щодо виконання згаданого виконавчого листа. У ході примусового виконання виконавчого документа державним виконавцем проведено опис та арешт майна боржника, а саме нерухомого майна разом з усіма його огорожами та комунікаціями, загальною площею 5 595,9 кв.м. Як вбачається з матеріалів справи та не заперечується сторонами, вказане майно є предметом іпотеки та перебуває в заставі у ВАТ Банк «БІГ Енергія». Згідно з висновком суб'єкта оціночної діяльності Приватного підприємства «Експертна фірма «Експерт-плюс» від 20 травня 2013 року вартість зазначеного майна складає 2 735 151,56 грн. Арештоване майно двічі виставлялось на прилюдні торги: - 19 серпня 2013 року за ціною 2 735 151,56 грн.; - 25 листопада 2013 року за ціною 2 051 363,67 грн. Згідно з листом ПП «Спеціалізоване підприємство юстиції» від 19 серпня 2013 року № 190802, адресованим відповідачу, прилюдні торги з продажу вищевказаного арештованого нерухомого майна (ціна майна 2 735 151,56 грн.), призначені на 19 серпня 2013 року, не відбулися у зв'язку з відсутністю покупців. Згідно з листом ПП «Спеціалізоване підприємство Юстиція» від 25 листопада 2013 року № 251101, адресованим відповідачу, прилюдні торги з продажу арештованого нерухомого майна (ціна майна 2 051 363,67 грн.), призначені на 25 листопада 2013 року, не відбулися через відсутність покупців. Листом від 25 листопада 2013 року № 14/9 відповідач запропонував позивачу вирішити питання щодо залишення за собою непроданого майна, про що просив повідомити у 15-денний термін з моменту отримання листа, зазначивши, що у разі прийняття такого рішення необхідно перерахувати на депозитний рахунок органу державної виконавчої служби 523 015,07 грн. - різницю між початковою вартістю нереалізованого майна та сумою коштів, що підлягають стягненню з боржника. Водночас повідомив, що у разі відмови залишити майно за собою, з нього буде знято арешт та повернуто його боржникові. Рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення підтверджується вручення листа ПАТ Банк «БІГ Енергія» 27 листопада 2013 року. Відтак, з 27 листопада 2013 року розпочався перебіг 15-денного строку, упродовж якого позивач повинен був повідомити відповідача про бажання залишити за собою нереалізоване майно, закінчення якого строку припадає на 11 грудня 2013 року. Листом від 10 грудня 2013 року № 1504/24-06 ВАТ Банк «БІГ Енергія» направило до відповідача листа, повідомивши: - про прийняття пропозиції щодо залишення за собою нереалізованого майна; - про помилку, допущену відповідачем в листі від 25 листопада 2013 року в частині зазначення початкової вартості предмета іпотеки, виставленого на останні прилюдні торги, яка становить 2 051 363,67 грн., а не 2 735 151,56 грн., що в свою чергу виключає обов'язок ВАТ Банк «БІГ Енергія» перерахування на депозитний рахунок органу державної виконавчої служби коштів у розмірі 523 015,07 грн.; - про необхідність термінового надіслання на його адресу або видачі його представнику документів, передбачених статтею 62 Закону України «Про виконавче провадження», які є підставою для подальшого оформлення права власності на вищевказане нерухоме майно. Згідно з доводами відповідача вказаний лист ВАТ Банк «БІГ Енергія» надійшов до нього та був зареєстрований 13 грудня 2013 року за № 7429 05-38, що підтверджується відбитком реєстраційного штампа на цьому листі, а отже поданий поза межами встановленого законом для цього 15-денного строку. Постановою про повернення виконавчого документа стягувачу від 13 грудня 2013 року № 27287664 відповідач повернув ВАТ Банк «БІГ Енергія» вищевказаний виконавчий документ, а також припинив чинність арешту майна боржника та скасував інші заходи примусового виконання рішення, накладені згідно з актом опису й арешту майна від 09 серпня 2011 року № 500/9. Вказану постанову разом із виконавчим документом надіслано на адресу ВАТ Банк «Біг Енергія» листом від 13 грудня 2013 року № 14/9 рекомендованим поштовим відправленням (штрихкодовий індетифікатор 1403701828276), який відповідно до касового чеку ПН 215600426655 ФН 2526008524 здано до об'єкту поштового зв'язку 18 грудня 2013 року. Інформацією, що міститься на сайті Українського державного підприємства поштового зв'язку «Укрпошта» в розділі «Пошук поштових відправлень», підтверджується вручення відповідачу поштового відправлення за номером 1403701828276 20 грудня 2012 року. Отже, про порушення своїх прав та інтересів оскаржуваними діями та рішеннями відповідача позивач дізнався 20 грудня 2013 року, тому його звернення до адміністративного суду з даним позовом 30 грудня 2013 року відбулося в межах визначеного статтею 181 КАС України десятиденного строку. Що стосується правомірності вчинених відповідачем дій та винесеної постанови про повернення ВАТ Банк «БІГ Енергія» виконавчого документа, то суд вважає обґрунтованими доводи позивача про їх протиправність з огляду на таке. Частиною 8 статті 54 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що примусове звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється державним виконавцем з урахуванням положень Закону України «Про іпотеку». У свою чергу частиною 1 статті 41 Закону України «Про іпотеку» встановлено, що реалізація предмета іпотеки, на який звертається стягнення за рішенням суду або за виконавчим написом нотаріуса, проводиться, якщо інше не передбачено рішенням суду, шляхом продажу на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження, передбаченої Законом України "Про виконавче провадження", з дотриманням вимог цього Закону. Статтею 62 Закону України «Про виконавче провадження» врегульовано порядок реалізації майна, на яке звернено стягнення. Так, зокрема, нерухоме майно реалізуються виключно на прилюдних торгах (аукціонах) (частина 2 статті 62 Закону). У разі якщо в місячний строк з дня проведення повторної уцінки майно не реалізовано на прилюдних торгах, аукціонах або на комісійних умовах, державний виконавець повідомляє про це стягувачу і пропонує йому вирішити питання про залишення за собою нереалізованого майна, крім майна, конфіскованого за рішенням суду (частина 6 статті 62 закону). У разі якщо стягувач у п'ятнадцятиденний строк з дня отримання повідомлення державного виконавця письмово не заявив про своє бажання залишити за собою нереалізоване майно, арешт з майна знімається і воно повертається боржникові. У разі відсутності в боржника іншого майна, на яке може бути звернено стягнення, виконавчий документ повертається стягувачу без виконання (частина 7 статті 62 Закону). У разі якщо стягувач виявив бажання залишити за собою нереалізоване майно, він зобов'язаний у п'ятнадцятиденний строк з дня надходження до державного виконавця відповідного повідомлення внести на відповідний рахунок для обліку депозитних сум органу державної виконавчої служби різницю між початковою вартістю нереалізованого майна та сумою коштів, що підлягають стягненню на його користь, якщо початкова вартість нереалізованого майна перевищує суму боргу, яка підлягає стягненню за виконавчим документом. За рахунок перерахованих стягувачем коштів оплачуються витрати, пов'язані з організацією та проведенням виконавчих дій, задовольняються вимоги інших стягувачів та стягується виконавчий збір і штрафи, а залишок коштів повертається боржникові (частина 8 статті 62 Закону). Майно передається стягувачу за ціною, що дорівнює початковій вартості майна, за якою воно передавалося на реалізацію. Про передачу майна стягувачу в рахунок погашення боргу державний виконавець виносить постанову, яка затверджується начальником відділу, якому він безпосередньо підпорядкований. За фактом такої передачі державний виконавець складає акт. Постанова та акт є підставами для подальшого оформлення стягувачем права власності на це майно (частина 9 статті 62 Закону). Відповідно до частини 1 статті 49 Закону України «Про іпотеку» протягом десяти днів з дня оголошення прилюдних торгів такими, що не відбулися, іпотекодержателі та інші кредитори боржника відповідно до пріоритету їх зареєстрованих вимог мають право придбати предмет іпотеки за початковою ціною шляхом заліку своїх забезпечених вимог в рахунок ціни майна. У цьому випадку придбання предмета іпотеки іпотекодержателем оформлюється протоколом і актом про реалізацію предмета іпотеки і порядку, встановленому статтею 47 цього Закону, а нотаріус на підставі такого акта видає свідоцтво про придбання майна з прилюдних торгів, якщо прилюдні торги не відбулися. Крім того, згідно з частиною 3 статті 21 Закону України «Про заставу» якщо другий і наступні аукціони (публічні торги) оголошені такими, що не відбулися, заставодержатель має право залишити заставлене майно за собою за початковою ціною, яка була запропонована на останньому аукціоні (публічних торгах). Аналіз викладених норм законодавства дає підстави суду стверджувати, що у разі звернення органу державної виконавчої служби до стягувача у виконавчому провадженні із пропозицією залишити за собою нереалізоване на прилюдних торгах майно за початковою ціною, за якою воно передавалось на реалізацію, то такою є початкова ціна, яка була запропонована для його реалізації на останньому аукціоні (прилюдних торгах). У даному випадку це - 2 051 363,67 грн. - початкова ціна реалізації майна на других прилюдних торгах , а не 2 735 151,56 грн., що є початковою ціною для реалізації майна на перших прилюдних торгах. Відтак, дії відповідача щодо звернення до ВАТ Банк «БІГ Енергія» із пропозицією залишити за собою нереалізоване майно за ціною 2 735 151,56 грн., яка (пропозиція) містилась в листі від 25 листопада 2013 року № 14/9, адресованому позивачу, є необґрунтованими, що зумовлює визнання їх протиправними. Ураховуючи, що ціна нереалізованого майна, яке позивач висловив бажання залишити за собою, є меншою від суми коштів, що підлягають стягненню на його користь, то відповідач також необґрунтовано запропонував позивачу сплатити кошти у розмірі 523015,07 грн., однак, ці дії відповідача позивач не просить визнати протиправними. При цьому суд критично сприймає доводи відповідача та надані ним для підтвердження цих доводів докази щодо несвоєчасного його повідомлення позивачем про бажання залишити за собою нереалізоване на прилюдних торгах вищевказане майно. Наведене обґрунтовується тим, що, всупереч доводам відповідача, лист від 10 грудня 2013 року № 1504/24-06 надісланий позивачем в межах визначеного для цього законом 15-денного строку, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, відповідно до якого цей лист здано до об'єкту поштового зв'язку 10 грудня 2013 року та вручено уповноваженій особі відповідача 12 грудня 2013 року. У свою чергу реєстрація відповідачем згаданого листа 13 грудня 2013 року лише є доказом несвоєчасної реєстрації вхідної документації. Ураховуючи своєчасне інформування позивачем відповідача про своє бажання залишити за собою нереалізоване майно, ціна якого менша від суми коштів, які підлягають стягненню на його користь з боржника у виконавчому провадженні, відповідач згідно з частиною 9 статті 62 Закону України «Про виконавче провадження» повинен був винести постанову про передачу майна стягувачу в рахунок погашення боргу та за фактом такої передачі скласти акт про передачу майна стягувачу, які є підставами для подальшого оформлення стягувачем права власності на це майно. За змістом частини 4 статті 47 Закону України «Про іпотеку» державний виконавець не може відмовити у видачі акта про реалізацію предмета іпотеки, якщо така реалізація здійснювалась відповідно до вимог вказаного Закону. Відсутність згаданої постанови про передачу майна стягувачеві та акта про передачу майна стягувану свідчать про протиправну бездіяльність відповідача. Беручи до уваги звернення позивача до суду з вимогою про визнання протиправною бездіяльності відповідача щодо видачі оформленого належним чином акта про реалізацію предмета іпотеки, суд вважає за можливе задовольнити цю вимогу. Окрім того, за наведених вище обставин суд приходить до висновку про відсутність у відповідача законодавчо визначених підстав для повернення виконавчого документа позивачеві та винесення у зв'язку з цим постанови про повернення виконавчого документа стягувачу від 13 грудня 2013 року № 27287664. У зв'язку з цим суд погоджується з доводами позивача про протиправність таких дій та постанови, однак вважає, що для поновлення його порушених прав та інтересів, за захистом яких він звернувся до суду, достатнім буде визнання протиправною і скасування оскаржуваної постанови про повернення виконавчого документа стягувачеві. Також суд не вважає за доцільне задовольнити решту вимог позивача: про зобов'язання відповідача поновити виконавче провадження № 27287664 та про зобов'язання відповідача надати йому акт про реалізацію предмета іпотеки за ціною 2 051 363,67 грн. Наведене обґрунтовується тим, що скасування судом постанови відповідача про повернення виконавчого документа стягувачу від 13 грудня 2013 року № 27287664 зумовлює виникнення у нього обов'язку, передбаченого частиною 1 статті 51 Закону України «Про виконавче провадження», відновити виконавче провадження і, як наслідок, вчинити дії, передбачені частиною 9 статті 62 Закону України «Про виконавче провадження», частиною 4 статті 47 Закону України «Про іпотеку», щодо винесення постанови про передачу майна стягувачу в рахунок погашення боргу, скласти акт про передачу майна стягувану та акт про реалізацію предмета іпотеки. За змістом статті 51 Закону України «Про виконавче провадження» у разі якщо постанова державного виконавця про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа стягувачу визнана судом незаконною чи скасована начальником відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, або керівником відповідного органу державної виконавчої служби або якщо до державного виконавця надійшло рішення суду про скасування заходів забезпечення позову, а також у разі повернення виконавчого документа з іншого відділу державної виконавчої служби, виконавче провадження підлягає відновленню протягом трьох робочих днів з дня надходження рішення суду, виконавчого документа чи постанови керівника відповідного органу державної виконавчої служби. Про відновлення виконавчого провадження державний виконавець виносить постанову, копії якої не пізніше наступного дня надсилаються до суду, який визнав незаконною постанову державного виконавця, сторонам, а також органу (посадовій особі), який видав виконавчий документ. У разі відновлення виконавчого провадження стягувач, суд або орган (посадова особа), якому повернуто виконавчий документ, зобов'язаний у тримісячний строк з дня надходження відповідної постанови пред'явити його до виконання. Оскільки позовні вимоги задоволені частково, то у відповідності до вимог частини 3 статті 94 КАС України судові витрати, здійснені позивачем, присуджуються йому частково, відповідно до задоволених вимог, а саме в розмірі 34,41 грн.

Результат розгляду: partial