Рішення адміністративного суду від 2014-01-16 00:00:00+02

[PERSON] (далі - Позивач) звернувся до суду із адміністративним позовом до Територіального управління Головавтотрансінспекції в Київській області (далі - Відповідачі) у якому просив визнати протиправними та скасувати постанови про застосування фінансових санкцій. Постановою Ржищівського міського суду Київської області від 15 червня 2012 року вимоги адміністративного позову задоволено в повному обсязі. Не погоджуючись із прийнятим судовим рішенням, Прокурор з нагляду за додержанням законів у транспортній сфері в Київській області подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні вимог адміністративного позову в повному обсязі. Як підтверджується матеріалами справи та встановлено судом першої інстанції, що 28.05.2012 року [PERSON] було отримано постанови територіального управління Головавтотрансінспекції в Київській області про застосування фінансових санкцій від 28.05.2012 року. Приймаючи рішення про задоволення вимог адміністративного позову, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач діяв з порушенням вимог чинного законодавства, а отже оскаржувані постанови винесені протиправно та ґрунтуються лише на припущеннях. Колегія суддів апеляційної інстанції не погоджується з такою позицією суду першої інстанції, зважаючи на наступне. Постановою Кабінету Міністрів України від 08.11.2006 року за №1567, затверджено порядок здійснення державного контролю на автомобільному транспорті загального користування, згідно пункту 3 якого органами державного контролю на автомобільному транспорті є Головавтотрансінспекції, її територіальні управління в областях, Автономній республіці Крим, м. Києві та Севастополі. Так, за результатом здійснення перевірки транспортних засобів позивача посадовими особами відповідача було виявлено порушення вимог чинного законодавства, про що складено відповідні акти на підставі яких, було ухвалено оскаржувані постанови. Крім того, при винесенні оскаржуваного рішення суд першої інстанції залишив поза увагою наступне. Відповідно до ч. 2 ст. 18 КАС України окружним адміністративним судам підсудні адміністративні справи однією зі сторін в яких є орган державної влади, інший державний орган, орган влади Автономної Республіки Крим, обласна рада, Київська, Севастопольська міська рада, їх посадова чи службова особа, крім випадків, передбачених цим Кодексом, та крім справ щодо їх рішень, дій чи бездіяльності у справах про адміністративні проступки та справ, які підсудні місцевим загальним судам як адміністративним судам. Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 18 КАС України місцевим загальним судам, як адміністративним судам, підсудні усі адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноваженьу справах про притягнення до адміністративної відповідальності. Приймаючи до уваги зазначені правові норми, суд апеляційної інстанції зазначає, що правовідносини, які виникли між сторонами, не є об'єктом судового оскарження в порядку ст. 18 КАС України, оскільки відповідачем застосовано фінансові санкції до [PERSON] За таких обставин, колегія суддів апеляційного суду вважає, що судом першої інстанції не надано оцінки даним обставинам, що, в свою чергу, призвело до порушень правил предметної підсудності. Відповідно до ч.1 ст. 202 КАС України підставами для скасування постанови або ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання, а так само розгляд і вирішення справи неповноважним судом. Отже таким чином, колегія суддів вважає, що вимоги адміністративного позову підлягають частковому задоволенню. З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції рішення прийнято з порушення норм матеріального та процесуального права. У зв'язку з цим, колегія суддів вважає необхідним рішення суду першої інстанції скасувати.

Результат розгляду: denied