Рішення адміністративного суду від 2014-02-19 00:00:00+02

Позивач звернувся в суд з адміністративним позовом до Хмельницької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Хмельницькій області, в якому з врахуванням уточнення позовних вимог, просить суд визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення від 15.01.2014 року №0000062210/3 та №0000072210/4. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначив, що з вказаними податковими повідомленнями-рішеннями не погоджується, та вважає, що вони прийняті незаконно та безпідставно. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що висновки відповідача, які викладені в акті про результати документальної планової перевірки №1088/220/32402535 від 27.12.2013 року не відповідають положенням Податкового кодексу України. Товариство з обмеженою відповідальністю (далі - ТОВ) "Автобан" вважає, що ним правомірно сформовані витрати та податковий кредит по податку на додану вартість (далі - ПДВ) по господарських операціях щодо придбання товарно-матріальних цінностей у приватного підприємства (далі - ПП) "Автохімзв'язок" та ТОВ "Екопромисловці". Реальність здійснення господарських операцій із вказаними контрагентами підтверджується необхідними первинними бухгалтерськими документами, які надавались позивачем відповідачу під час проведення перевірки. Крім того, придбаний товар у ПП "Автохімзв'язок" та ТОВ "Екопромисловці" був оприбуткований позивачем за даними бухгалтерського обліку та реально використаний у виробництві та від реалізації готової продукції отримано прибуток. В судовому засіданні представник позивача позивні вимоги підтримав та просив суд задовольнити позов в повному обсязі, з підстав наведених в позовній заяві. Представник відповідача проти позову заперечив, вказав, що вважає позовні вимоги необґрунтованими, оскаржувані позивачем податкові повідомлення-рішення законними, оскільки факт порушення позивачем вимог Податкового кодексу України, встановлений під час перевірки позивача та зафіксований в акті перевірки №1088/220/32402535 від 27.12.2013 року. Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши письмові докази, які знаходяться в матеріалах справи, суд дійшов наступних висновків. Позивач - товариство з обмеженою відповідальністю "Автобан", код ЄДРПОУ 32402535, зареєстроване як суб'єкт підприємницької діяльності 20.03.2003 року, що підтверджується випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців від 09.08.2013 року, взяте на податковий облік в Хмельницькій міжрайонній державній податковій інспекції 27.03.2003 року. Згідно відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців основним видом діяльності ТОВ "Автобан" є виробництво кузовів для автотранспортних засобів, причепів і напівпричепів. Відповідачем на підставі направлень №251-256 від 09.12.2013 року, проведена планова документальна перевірка ТОВ "Автобан" з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.10.2010 року по 31.12.2012 року. За результатами перевірки відповідачем складений акт №1088/220/32402535 від 27.12.2013 року. На підставі висновків вказаного акту перевірки відповідачем 15.01.2014 року прийняті податкові повідомлення-рішення: форми "Р" №0000062210/3, яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання з податку на прибуток в сумі 51898,00 грн., форми "Р" № 0000072210/4 яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання по ПДВ в розмірі 56411,00 грн., в тому числі: 45129,00 грн., - за основним платежем та 11282,00 грн. - за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами). Податкове повідомлення-рішення форми "Р" №0000062210/3, яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання з податку на прибуток в сумі 51898,00 грн., базується на висновку відповідача вказаного в акті перевірки №1088/220/32402535 від 27.12.2013 року, про те, що на порушення пунктів 138.2, 138.8 статті 138, пп. 139.1.9 п.139.1 ст. 139 Податкового кодексу України ТОВ "Автобан" завищено собівартість придбаних та реалізованих товарів за ІІ-ІV квартал 2011 року в розмірі 225644 грн., за рахунок включення до собівартості придбаних (виготовлених) та реалізованих (робіт, послуг) вартості ТМЦ (листи фарбовані білі), по операціях з ПП "Автохімзв'язок" (код ЄДРПОУ: 36424002) на загальну суму 220260, 00 грн. в т ч. ПДВ 36710 грн. та ТОВ "Екопромисловці" (код ЄДРПОУ: 36999653) на загальну суму 50512,96 грн. в т.ч. ПДВ 8418, 83 грн., які не підтверджені документально (відсутні документи, що свідчать про якість продукції (паспорт якості, сертифікат відповідності, тощо) та результатами зустрічних звірок ДПІ у Печерському районі ГУ Міндоходів у м. Києві (акт про неможливість проведення зустрічної звірки ПП "Автохімзв'язок" від 31.05.2012 року № 1613/2-9/36424002) та ДПІ у Баришивському районі ГУ Міндоходів у м. Києві (акт про неможливість проведення зустрічної звірки ТОВ "Екопромисловці" від 20.06.2012 № 268/22-2/36999653). Податкове повідомлення-рішення форми "Р" №0000072210/4 яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання по ПДВ в розмірі 56411,00 грн., в тому числі: 45129,00 грн., - за основним платежем та 11282,00 грн. - за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами), основане на висновках відповідача щодо неправомірності віднесення до податкового кредиту по податку на додану вартість за рахунок включення до його складу суми ПДВ по операціях наступними СПД: з ПП "Автохімзв'язок" (код ЄДРПОУ 36424002) придбання листів фарбованих білих, на загальну суму ПДВ 36710 грн. по податкових накладних: № 111112 від 11.11.2011р. на загальну суму 73420,00 грн. в т.ч. ПДВ 12236,76 грн., № 111408 від 14.11.2011р. на загальну суму 102788,00 грн., в т.ч. ПДВ 17131,33 грн., № 112110 від 21.11.2011р. на загальну суму 44052,00 грн. в т.ч. ПДВ 7342,00 грн.; ТОВ "Екопромисловці" (код ЄДРПОУ 36999653) придбання листів фарбованих білих, на загальну суму ПДВ 8419 грн. по податковій накладній № 122704 від 27.12.2011р. на загальну суму 50512,96 грн., в т.ч. ПДВ 8418,83 грн. за період листопад-грудень 2011 року. Судом встановлено, що позивачем віднесено до витрат, що враховуються при визначені об'єкту оподаткування в за період з 01.04.2011 року по 31.12.2012 року вартість ТМЦ в загальній сумі 225644,00 грн., по господарських операціях щодо придбання позивачем листів фарбованих білих у: ПП "Автохімзв'язок" (код ЄДРПОУ: 36424002) на загальну суму 220260,00 грн. в т.ч. ПДВ 36710,00 грн. та ТОВ "Екопромисловці" (код ЄДРПОУ 36999653) на загальну суму 50512,96 грн., в т.ч. ПДВ 8418,83 грн. Суд встановив, що на день укладення договорів поставки з вищевказаними постачальниками та на період їх виконання державна реєстрація ПП "Автохімзв'язок", ТОВ "Екопромисловці" не скасована, що підтверджується спеціальними витягами з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців від 03.02.2014 року, а також наявною в ньому інформацією про основний вид їх діяльності - будівництво будівель. Зазначені суб`єкти перебували на податковому обліку та зареєстровані платниками податку на додану вартість. На підтвердження здійснення господарської операції між ТОВ "Автобан" та ПП "Автохімзв'язок" (код ЄДРПОУ: 36424002) і ТОВ "Екопромисловці" (код ЄДРПОУ 36999653), позивачем надані суду: договори поставки товару, рахунки-фактури, видаткові та податкові накладні, платіжні доручення, виписки з банківських рахунків позивача на підтвердження перерахування коштів вказаному продавцю. Крім того, на підтвердження перевезення, оприбуткування та використання, придбаних листів фарбованих білих у ПП "Автохімзв'язок" ТОВ "Екопромисловці" позивачем надані суду товарно-транспортні накладні, накладні-вимоги на відпуск (внутрішнє переміщення) матеріалів, оборотно-сальдові відомості. На підтвердження реалізації виготовленої продукції з придбаних листів фарбованих білих ТОВ "Автобан" у ПП "Автохімзв'язок" ТОВ "Екопромисловці" та отримання виручки позивачем надані суду видаткові накладні, прибуткові та видаткові касові ордера, звіти про дебетові та кредитові операції по рахунку, банківські виписки. Статтею 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" встановлено вимоги до первинних документів, які є підставою для бухгалтерського та податкового обліку. Згідно з даною нормою, підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Згідно пп. 138.1.1 п. 138.1., п. 138.2, п. 138 8 ст. 138 Податкового кодексу України (далі - ПКУ), собівартість реалізованих товарів, виконаних робіт, наданих послуг та інші витрати беруться для визначення об'єкта оподаткування з урахуванням пунктів 138.2, 138.11 цієї статті, пунктів 140.2 - 140.5 статті 140, статей 142 і 143 та інших статей цього Кодексу, які прямо визначають особливості формування витрат платника податку. Витрати, які враховуються для визначення об'єкта оподаткування, визнаються на підставі первинних документів, що підтверджують здійснення платником податку витрат, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку, та інших документів, встановлених розділом II цього Кодексу. Собівартість виготовлених та реалізованих товарів, виконаних робіт, наданих послуг складається з витрат, прямо пов'язаних з виробництвом таких товарів, виконанням робіт, наданням послуг, а саме: прямих матеріальних витрат; прямих витрат на оплату праці; амортизації виробничих основних засобів та нематеріальних активів, безпосередньо пов'язаних з виробництвом товарів, виконанням робіт, наданням послуг; загальновиробничі витрати, які відносяться на собівартість виготовлених та реалізованих товарів, виконаних робіт, наданих послуг відповідно до положень (стандартів) бухгалтерського обліку; вартості придбаних послуг, прямо пов'язаних з виробництвом товарів, виконанням робіт, наданням послуг; інших прямих витрат, у тому числі витрат з придбання електричної енергії (включаючи реактивну). Згідно пп. 139.1.9 п. 139.1 ст. 139 ПК України не включаються до складу витрат витрати, не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими первинними документами, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення бухгалтерського обліку та нарахування податку. Досліджуючи правомірність формування позивачем витрат, що враховуються при визначені об`єкту оподаткування по господарських операціях з придбання ТМЦ (листів фарбованих білих) у ПП "Автохімзв'язок" і ТОВ "Екопромисловці", суд вважає, що позивачем надано належні докази на підтвердження реального характеру відносин позивача з вказаним контрагентом, використання придбаного товару у власній господарській діяльності, а тому ТОВ "Автобан" правомірно відповідно до вимог ПК України віднесено до складу витрат, які враховуються при визначені об`єкта оподаткування, вартість придбаних листів фарбованих білих у вказаних продавців. Таким чином, суд вважає що висновки відповідача про відсутність господарської операції між позивачем та ПП "Автохімзв'язок" і ТОВ "Екопромисловці" є безпідставними, оскільки ТОВ "Автобан" надані суду докази, які підтверджують зміни у власному капіталі та зобов'язаннях як платника податків у зв'язку з його господарською діяльністю по вказаних господарських операціях. Отже, суд дійшов висновку, що податкове повідомлення - рішення відповідача форми "Р" №0000062210/3, яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання по податку на прибуток приватних підприємств в розмірі 51898 (п'ятдесят одна тисяча вісімсот дев'яносто вісім) грн. 00 коп., є протиправним та підлягає скасуванню. Податковим повідомленням-рішенням форми "Р" від 15.01.2014 року позивачу відповідачем збільшено грошове зобов'язання по ПДВ на суму 56411,00 грн., в т.ч.: 45129, 00 грн. за основним платежем; 11282 грн. за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами). Суд встановив, що позивач в грудні-листопаді 2011 року, включив до податкового кредиту відповідного звітного періоду податок на додану вартість на загальну суму 45129,00 грн., на підставі податкових накладних, виписаних ПП "Автохімзв'язок" і ТОВ "Екопромисловці". Формування податкового кредиту з ПДВ підтверджується також податковими деклараціями з ПДВ та реєстрами виданих податкових накладних за вказані періоди. Відповідно до п. 14.1.181 ст. 14 ПК України податковий кредит - сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов'язання звітного (податкового) періоду. Відповідно до п. 198.1. ст. 198 ПК України, право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з: а) придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг; б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів, у тому числі при їх ввезенні на митну територію України (у тому числі у зв'язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності); в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України; г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу. Згідно п. 198.2. ст. 198 ПК України датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше; дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною. Відповідно до п. 198.3 ст. 198 ПК України, податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку. Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду. Згідно п.198.6. ст.198 ПК України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними або оформлені з порушенням вимог чи не підтверджені митними деклараціями (іншими подібними документами згідно з пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу). Пунктом 201.10 ст. 201 ПК України передбачено, що податкова накладна видається платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, на вимогу покупця та є підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту. Отже, право на включення сплаченого (нарахованого) податку до податкового кредиту виникає у платника податку за умови встановлення тієї обставини, що вартість придбаних товарів (робіт, послуг) підлягає віднесенню до складу валових витрат виробництва (обігу) за наявності податкової накладної, яка засвідчує факт поставки товару або надання послуги. В той же час наявність у покупця податкової накладної не є безумовною підставою для віднесення таких сум ПДВ до податкового кредиту у разі, якщо наведені у таких документах відомості не відповідають дійсності внаслідок операцій які не мали реального виконання. Судом також встановлено, що позивачем правомірно відповідно до вимог ПК України віднесено до витрат, які враховуються при визначені об`єкта оподаткування, вартість придбання у ПП "Автохімзв'язок" і ТОВ "Екопромисловці" листів фарбованих білих на суму 225644,00 грн., в тому числі: за листопад 2011 року в сумі 175131,04 грн.; за грудень 2011 року в сумі 50512,96 грн., а тому ТОВ "Автобан" мало право на включення суми ПДВ в розмірі 45129,00 грн., до податкового кредиту, оскільки зазначені в них відомості щодо придбання товарно-матеріальних цінностей у вказаних контрагентів відповідають дійсності та підтвердженні первинними бухгалтерськими документами. Тому, висновки відповідача щодо безпідставного включення до податкового кредиту податку на додану вартість в сумі 45129 грн., за вказаними операціями суд вважає не обґрунтованими. Таким чином, враховуючи вказане вище суд вважає, що, податкове повідомлення-рішення Хмельницької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Хмельницькій області, форми "Р" від 15.01.2014 року №0000072210/4 є протиправним та підлягає скасуванню в повному обсязі. Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставах, в межах та у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України. Частиною 2 статті 71 КАС України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. З врахуванням того, що відповідачем не доведено правомірність винесення податкових повідомлень-рішень від 15.01.2014 року №0000062210/3 та №0000072210/4, суд вважає, що позовні вимоги ТОВ "Автобан" необхідно задовольнити в повному обсязі. Частина 1 ст. 94 КАС України передбачає, що якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України. Відповідно до ч.2 ст.4 Закону України "Про судовий збір", за подання до адміністративного суду адміністративного позову майнового характеру ставка судового збору становить 2 відсотки розміру майнових вимог, але не менше 1,5 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 4 розмірів мінімальної заробітної плати. Згідно з ч.3 ст.4 Закону України "Про судовий збір" під час подання адміністративного позову майнового характеру сплачується 10 відсотків розміру ставки судового збору. Решта суми судового збору стягується з позивача або відповідача пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимоги. Суд встановив, що за подання позовної заяви до суду, позивач сплатив судовий збір на загальну суму 216,63 грн., що становить 10% розміру ставки судового збору за позовну вимогу майнового характеру. Дана сума підтверджується платіжним дорученням №2147 від 25.01.2014 року та підлягає стягненню з Державного бюджету України на користь позивача шляхом її безспірного списання із рахунку Хмельницької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Хмельницькій області.. Судовий збір в розмірі 2166,18 грн. стягується на користь позивача шляхом безспірного списання вказаної суми з рахунку Хмельницької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Хмельницькій області.

Результат розгляду: granted