Рішення адміністративного суду від 2014-02-04 00:00:00+02

Позивач, Державна податкова інспекція у Куйбишевському районі м. Донецька Головного управління Міндоходів у Донецькій області, звернувся з адміністративним позовом до фізичної особи - підприємця [PERSON] про стягнення податкової заборгованості з єдиного податку у розмірі 451,58 грн. Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що станом на 11.11.2013 року відповідач має податкову заборгованість з єдиного податку у сумі 451,58 грн., яка виникла на підставі самостійно нарахованих платником податків податкових зобов'язань по податковій декларації №9040902561 від 10.07.2013 року по строку сплати 19.08.2013 року. Також позивач вказує на те, що відповідачу було направлено податкову вимогу №6828-17 від 27.08.2013 року. На підставі вищезазначеного, позивач просив суд задовольнити позовні вимоги у повному обсязі, стягнути з фізичної особи - підприємця [PERSON] заборгованість з єдиного податку у розмірі 451,58 грн. В судовому засіданні представник позивача надав пояснення аналогічні змісту позовних вимог, позовні вимоги підтримав та просив задовольнити їх у повному обсязі. Відповідач до судового засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, будь - яких заперечень чи клопотань до суду не надав. За таких обставин суд вважає за можливе розглянути справу без участі представника відповідача. Перевіривши матеріали справи, вирішивши питання чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин, суд приходить до висновку про те, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Позивач відповідно до норм Податкового кодексу України є органом державної влади, уповноваженим здійснювати функцію контролю за визначенням та сплатою платником податків, повноваження якого на звернення до суду із позовом про стягнення податкового боргу прямо визначені законодавством України. Пунктом 20.1.28 статті 20 Податкового кодексу України, який набрав чинності 01 січня 2011 року, визначено, що органи державної податкової служби, окрім іншого, мають право стягувати до бюджетів та державних цільових фондів суми грошових зобов'язань та/або податкового боргу у випадках, порядку та розмірі, встановлених цим Кодексом, стягувати суми простроченої заборгованості суб'єкта господарювання перед державою (Автономною Республікою Крим чи територіальною громадою міста) за кредитом (позикою), залученим державою (Автономною Республікою Крим чи територіальною громадою міста) або під державну (місцеву) гарантію, а також за кредитом з бюджету в порядку, визначеному цим Кодексом. Згідно ст. 95 Податкового кодексу України орган державної податкової служби здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі. Як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи, відповідач зареєстрований як фізична особа - підприємець 23 червня 2010 року виконавчим комітетом Донецької міської ради, ідентифікаційний номер - [NUMBER], перебуває на обліку як платник податків в Державній податковій інспекції у Куйбишевському районі м. Донецька Головного управління Міндоходів у Донецькій області з 24.06.2010 року, що підтверджується реєстраційними даними фізичної особи - підприємця [PERSON]. Відповідачем подана до позивача заява про застосування спрощеної системи оподаткування на 2013 рік (вх. № 2141/11 від 15.03.2013 року). На підставі вищезазначеної заяви відповідач з 01.04.2013 року переведений на спрощену систему оподаткування, обліку та звітності на 2013 рік, що підтверджується свідоцтвом платника єдиного податку серія [NUMBER]. Ставка єдиного податку для даного виду діяльності складає 5% до розміру мінімальної заробітної плати, третя група. Відповідачем надана до позивача податкова декларація платника єдиного податку - фізичної особи - підприємця від 10.07.2013 року за звітний (податковий) період - півріччя 2013 року, рядком 29 якої відповідач визначив суму єдиного податку, яка підлягає нарахуванню та сплаті в бюджет за підсумками поточного звітного (податкового) періоду у розмірі 486,00 грн. З урахуванням наявної переплати у розмірі 34,42 грн., сума заборгованості відповідача з єдиного податку складає 451,58 грн. Таким чином, відповідач має податковий борг з єдиного податку у загальному розмірі 451,58 грн., що підтверджується даними зворотного боку облікової картки платника податків станом на 03.02.2014 року. Відповідачем заборгованість з єдиного податку у розмірі 451,58 грн. добровільно сплачена не була, станом на день розгляду справи податковий борг у розмірі 451,58 грн. відповідачем також не сплачений. Згідно до статті 67 Конституції України кожен зобов'язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом. Відповідно до пункту 30 статті 2 Бюджетного кодексу України органи стягнення - це податкові, митні та інші державні органи, яким відповідно до закону надано право стягнення до бюджету податків, зборів (обов'язкових платежів) та інших надходжень. Згідно п.16.1.4 ст. 16 Податкового кодексу України платник податків зобов'язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи. Згідно статті 36 Податкового кодексу України податковим обов'язком визнається обов'язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи. Податковий обов'язок виникає у платника за кожним податком та збором. Податковий обов'язок є безумовним і першочерговим стосовно інших неподаткових обов'язків платника податків, крім випадків, передбачених законом. Відповідно до п. 295.3 ст. 295 Податкового кодексу України платники єдиного податку третьої - шостої груп сплачують єдиний податок протягом 10 календарних днів після граничного строку подання податкової декларації за податковий (звітний) квартал. Підпунктом 10.1.2 пункту 10.1 статті 10 Податкового кодексу України встановлено, що єдиний податок належить до місцевих податків. Підпунктом 14.1.156 п.14.1 ст. 14 Податкового кодексу України визначено, що податкове зобов'язання - сума коштів, яку платник податків, у тому числі податковий агент, повинен сплатити до відповідного бюджету як податок або збір на підставі, в порядку та строки, визначені податковим законодавством (у тому числі сума коштів, визначена платником податків у податковому векселі та не сплачена в установлений законом строк). Згідно до п.п.20.1.28 пункту 20.1 ст. 20 Податкового кодексу України, органи державної податкової служби мають право застосовувати до платників податків фінансові (штрафні) санкції, стягувати до бюджетів та державних цільових фондів суми грошових зобов'язань та/або податкового боргу у випадках, порядку та розмірі, встановлених цим Кодексом, Відповідно до п. 41.5 ст. 41 Податкового кодексу України, органами стягнення є виключно органи державної податкової служби, які уповноважені здійснювати заходи щодо забезпечення погашення податкового боргу в межах їх повноважень, а також державні виконавці в межах своїх повноважень. Стягнення податкового боргу за виконавчими написами нотаріусів не дозволяється. Пунктом 87.11 ст. 87 Податкового кодексу України, орган стягнення звертається до суду з позовом про стягнення суми податкового боргу платника податку - фізичної особи. Стягнення податкового боргу за рішенням суду здійснюється державною виконавчою службою відповідно до закону про виконавче провадження. Беручи до уваги те, що суму податкового боргу у розмірі 451,58 грн. відповідач у встановлені законодавством строки не сплатив; наявність у нього вказаної заборгованості підтверджується даними облікової картки та розрахунком податкового боргу; доказів погашення відповідачем зазначеної заборгованості станом на день розгляду цього спору не надано, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог та вважає їх такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі. Згідно з ч. 1 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. Доказів, які б спростовували доводи позивача, відповідач суду не надав. Оскільки спір вирішено на користь суб'єкта владних повноважень, звільненого від сплати судового збору, а також за відсутності витрат позивача - суб'єкта владних повноважень, пов'язаних із залученням свідків та проведенням судових експертиз, судові витрати (судовий збір) стягненню з відповідача не підлягають.

Результат розгляду: granted