Рішення адміністративного суду від 2014-02-27 00:00:00+02

що [PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати протиправним та скасувати рішення управління Пенсійного фонду України в м. Нетішині Хмельницької області від 16.01.2014 року за № 335/04, зобов'язати відповідача зарахувати періоди його роботи з 09.02.1993 року по 28.12.1994 року, з 01.03.2004 року по 17.03.2004 року, з 23.03.2004 року по 31.03.2004 року, з 30.12.2004 року по 12.01.2005 року до пільгового стажу за Списком № 1 та з дня звернення - з 22.07.2013 року призначити пенсію. В обґрунтування свого позову [PERSON] послався на те, що маючи вік 50 років, достатній загальний трудовий стаж роботи, з якого понад 20 років в особливо шкідливих умовах праці за Списком № 1, 22.07.2013 року звернувся з заявою до відповідача про призначення пенсії за віком за Списком № 1, проте до пільгового стажу не були зараховані періоди його роботи з 09.02.1993 року по 28.12.1994 року та з 30.12.2004 року по 12.01.2005 року на посаді слюсаря з ремонту реакторно-турбінного устаткування дільниці з ремонту посудин та устаткування гермозони, так як адміністрацією підприємства не проводилась атестація робочого місця. Крім того, не зарахований період роботи з 01.03.2004 року по 31.03.2004 року, так як роботи ним виконувались по сумісництву в СК «Енергетик» ППО ХАЕС. Таке рішення вважає незаконним та таким, що порушує його конституційне право на пенсійне забезпечення. Вказує на те, що при зверненні до відповідача з заявою про призначення пенсії ним були надані всі необхідні документи для призначення пенсії - трудова книжка, довідки ВП ХАЕС про підтвердження наявного трудового стажу, в яких підприємством засвідчено його працевлаштування, постійна зайнятість з матеріалами, устаткуванням забрудненим радіоактивними відходами при виготовленні, ремонті, обслуговуванні оснащення, пристроїв в умовах радіаційної шкідливості, стаж на яких відноситься до робіт з особливо шкідливими умовами праці за Списком № 1. Крім цього, у зазначені періоди роботи адміністрацією підприємства повністю компенсувались та надавались пільги встановлені за роботу в особливо шкідливих умовах праці: додаткова надбавка до зарплати, додаткова відпустка, надавались талони лікувально-профілактичного харчування, що підтверджується відповідними довідками та наказами підприємства. Дані відомості підтверджуються і записами в його особовій картці. В судовому засіданні [PERSON] позов підтримав, вказавши на зазначені в ньому обставини. Представник управління ПФУ в м. Нетішині Хмельницької області Мельниченко Т.М. позов не визнала та пояснила, що підстав для зарахування до пільгового стажу спірних періодів немає, так як вони не підтверджені висновком атестації робочого місця. Представник третьої особи - ДП НАЕК «Енергоатом» від імені і за дорученням якої діє ВП «ХАЕС» Ходоровський О.Б. позов підтримав і підтвердив вимоги позивача, зазначивши, що дійсно [PERSON] працював в шкідливих умовах праці по Списку № 1, користувався пільгами встановленими за таку роботу: додатковою надбавкою до зарплати, додатковою відпусткою, отримував талони лікувально-профілактичного харчування, про що в матеріалах справи наявні відповідні довідки. Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги позивача підлягають частковому задоволенню. У відповідності до п. «а» ч. 1 ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за списком N 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць: чоловіки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах. Працівникам, які мають не менше половини стажу роботи з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням віку, передбаченого статтею 12 цього Закону, на 1 рік за кожний повний рік такої роботи чоловікам. Як вбачається з наявних у справі ксерокопії трудової книжки та довідки про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії № 05-77 від 22.01.2014 року, [PERSON] з 09.02.1993 року по 28.12.1994 року, з 01.03.2004 року по 17.03.2004 року, з 23.03.2004 року по 31.03.2004 року та з 30.12.2004 року по 12.01.2005 року працював повний робочий день у ВП «Хмельницька АЕС» на посаді слюсаря з ремонту реакторно-турбінного устаткування, дільниці з ремонту посудин та устаткування гермо зони цеху централізованого ремонту з шкідливими умовами праці по Списку № 1. Вказане підтверджене і іншими наявними у справі доказами, які у суду не викликають сумніву, оскільки в цей період позивач користувався додатково оплачуваною відпусткою, отримував доплату до посадового окладу та талони лікувально-профілактичного харчування, тривалість його робочого тижня була скороченою. З наявних доказів також вбачається, що вказана робота має особливий характер - проводиться в особливо шкідливих умовах праці, передбачених Списком № 1, що також в судовому засіданні підтвердив представник ХАЕС Ходоровський О.Б. При цьому, суд не враховує наявні в листі від 16.01.2014 року за № 335/04 заперечення відповідача щодо відсутності підстав для зарахування до пільгового стажу за Списком № 1 періоду роботи позивача по сумісництву з 01.03.2004 року по 31.03.2004 року в спортивному комплексі «Енергетик», оскільки у відповідності до даних наказу № 379 від 12.03.2004 року [PERSON] був тимчасово звільнений від основної роботи для участі в змаганнях лише з 18 по 22 березня 2004 року, який і не підлягає зарахуванню. Не оспорювала цього і представник управління Пенсійного фонду України в м. Нетішині, посилаючись лише на те, що підстав для зарахування до пільгового стажу означеного вище періодів роботи не має, так як вони не підтвердилися результатами атестації. Відповідно до пунктів 1,2, ч. 2 пункту 4 Порядку проведення атестації робочих місць за умовами праці від 01.08.1992 року № 442, атестація робочих місць за умовами праці проводиться на підприємствах і організаціях, має мету забезпечувати реалізацію прав працівників на здорові та безпечні умови праці, пільгове пенсійне забезпечення, пільги та компенсацію за роботу у несприятливих умовах, відповідальність за своєчасне та якісне проведення покладається на керівника підприємства. Всупереч цьому, атестація робочого місця позивача у вищенаведені періоди проведена не була, проте не проведення даної атестації, на думку суду, не може позбавити його, як громадянина, конституційного права на соціальний захист щодо вирішення пенсійних вимог. У відповідності до ст. 3 Конституції України, права і свободи та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов'язком держави. За наявності вищенаведених доказів, які надав позивач, та відсутності спростування вищенаведених фактів з боку відповідача переконливим доказами у відповідності із ст. 71 КАС України, якою обов'язок доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, слід вважати доведеним, що [PERSON] виконував роботи у ВП «Хмельницька АЕС» на посаді слюсаря з ремонту реакторно-турбінного устаткування, дільниці з ремонту посудин та устаткування гермо зони цеху централізованого ремонту в особливо шкідливих умовах праці з 09.02.1993 року по 28.12.1994 року, з 01.03.2004 року по 17.03.2004 року, з 23.03.2004 року по 31.03.2004 року та з 30.12.2004 року по 12.01.2005 року і вказані періоди підлягають зарахуванню до пільгового стажу з особливо шкідливими умовами праці за Списком № 1. За встановлених судом обставин, рішення управління Пенсійного фонду України в м. Нетішині від 16.01.2014 року № 335/04 про відмову позивачу в зарахуванні періодів його робити з 09.02.1993 року по 28.12.1994 року, з 01.03.2004 року по 17.03.2004 року, з 23.03.2004 року по 31.03.2004 року та з 30.12.2004 року по 12.01.2005 року до пільгового стажу за Списком № 1, яке є індивідуальним актом, слід визнати протиправним та скасувати. При цьому, вимога позивача щодо зобов'язання відповідача призначити пенсію з моменту звернення за її призначенням задоволенню не підлягає, оскільки суд не може перебирати на себе функцію органу, на який законодавчо покладено обов'язок призначення пенсії за наявності законних на те підстав. Крім того, як вбачається з наявних в матеріалах справи доказів, позивач перебуває на обліку в управлінні Пенсійного фонду України в м. Нетішиі та з 20.07.2013 року отримує пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 1. Тому,

Результат розгляду: partial