Рішення адміністративного суду від 2014-01-17 00:00:00+02

[PERSON] звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просив визнати дії Управління пенсійного фонду України в Гірницькому районі м. Макіївки незаконними та зобов'язати відповідача здійснити перерахунок та виплату йому пенсії державного службовця з урахуванням фактично нарахованих та сплачених усіх виплат, з яких сплачено страхові внески в тому числі: суми матеріальної допомоги на оздоровлення - 8667.43 грн.; соціально - побутові потреби - 8678.75 грн.; сум індексації грошових доходів громадян - 5391.90 грн.; грошової винагороди за сумлінну працю в органах державної влади, зразкове виконання трудових обов'язків - 8116.60 грн. В обґрунтування позову позивач зазначив, що він працював в управлінні праці та соціального захисту населення Гірницької районної адміністрації Макіївської міської ради на посаді начальника управління. Його страховий стаж складає 41 рік 08 місяців 25 днів, має 9 ранг посадової особи місцевого самоврядування. З 08 липня 2009 року йому була призначена пенсія за віком відповідно до Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування» як державному службовцю. Відповідачем у справі невірно був визначений розмір пенсії оскільки при обчисленні розміру його грошового забезпечення, з якого і обчислюється належний до виплати розмір пенсії, безпідставно не були включені: суми матеріальної допомоги на оздоровлення - 8667.43 грн.; соціально - побутові потреби - 8678.75 грн.; сум індексації грошових доходів громадян - 5391.90 грн.; грошової винагороди за сумлінну працю в органах державної влади, зразкове виконання трудових обов'язків - 8116.60 грн. З усіх цих виплат були нараховані та сплачені внески на державне соціальне страхування або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування. Оскільки з усіх цих виплат відповідно до діючого законодавства були нараховані та сплачені внески на державне соціальне страхування або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування відповідно, згідно положень ст. 33, 37 Закону України «Про державну службу», ст. ст. 1, 2 Закону України «Про оплату праці», ст. 66 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», ст. 41 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» вони входять до заробітку особи для обчислення пенсії, а тому вони мають бути враховані при перерахунку його пенсії. Всупереч вказаним положенням відповідач призначаючи йому пенсію вказані суми при визначенні розміру його заробітку не врахував. В судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримав, просив його задовольнити у повному обсязі, надав суду пояснення аналогічні поясненням викладеним у позовній заяві. Представник відповідача Шевченко О.В., яка діяла на підставі довіреності, позов не визнала, просила відмовити у його задоволенні. Пояснила суду, що позивач перебуває на обліку в управлінні Пенсійного фонду України в Гірницькому районі м. Макіївки та отримує пенсію за віком відповідно до Закону України «Про державну службу». Із заявою про перерахунок пенсії з урахуванням сум матеріальної допомоги на оздоровлення, індексації заробітної плати позивач звернулася лише 5 вересня 2013 року, надавши довідки про складові заробітної плати, про надбавки, премії та інші виплати, а саме матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань, індексацію заробітної плати та матеріальної допомоги на оздоровлення. Відповідно до положень ст. ст.33 Закону України «Про державну службу» заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплати за ранги, надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок. Матеріальна допомога на оздоровлення, матеріальна допомога на вирішення соціально-побутових питань, індексація заробітної плати не передбачені як складові частини заробітної плати, а тому не може бути врахована в заробіток, із якого обчислюється пенсія державному службовцю. Також представник відповідача зазначила, що грошова винагорода за сумлінну безперервну працю, яка передбачена постановою КМУ від 24.02.2003 року №212 також не відноситься до інших надбавок та не може включитися до складової заробітної плати. Крім того, посилаючись на положення ст. ст. 99, 100 КАС України зазначила, що позивач пропустив встановлений законом строк для звернення до адміністративного суду за захистом своїх порушених прав. Заслухавши пояснення позивача, представника відповідача, перевіривши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що [PERSON] перебуває на обліку у УПФ України в Гірницькому районі м. Макіївки та з 8 липня 2009 року позивачу була призначена пенсія відповідно до Закону України «Про державну службу». 5 вересня 2013 року [PERSON] звернувся до відповідача з завою про перерахунок його пенсії по заробітку, надавши довідки про складові заробітної плати, про надбавки, премії та інші виплати, а саме матеріальної допомоги на вирішення соціально - побутових питань, індексацію заробітної плати та матеріальної допомоги на оздоровлення. Рішенням Управління ПФУ України в Гірницькому районі № 230 від 9 вересня 2013 року за результатами розгляду вказаної заяви, [PERSON] було відмовлено у перерахунку призначеної йому пенсії по заробітку. В обґрунтування прийнятого рішення відповідачем було зазначено, що відповідно до ст. 33 Закону України «Про Державну службу» матеріальна допомога на вирішення соціально-побутових питань, на оздоровлення, індексація заробітної плати не передбачена як складова заробітної плати, а тому не може бути врахована в заробіток, з якого обчислюється пенсія державному службовцю. Згідно ч. 2 ст. 37 Закону України «Про державну службу» пенсія державним службовцям призначається в розмірі 80 - 90 відсотків від сум їх заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування. Відповідно до ч. 2 ст. 33 Закону України «Про державну службу», заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплати за ранги, надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок. Відповідно до п. 3 Постанови Кабінету Міністрів України «Про деякі питання вдосконаленні визначення розмірів заробітку для обчислення пенсії» від 31.05.2000 року № 865, посадовий оклад, надбавка за ранг або кваліфікаційні класи, класний чин або спеціальні звання, вислугу років при призначенні пенсії, відповідно до Закону України «Про державну службу», враховуються в розмірах, що виплачуються на день звільнення з роботи, що дає право на відповідний вид пенсії, а, згідно пп. 2 п. 4 цієї ж постанови, посадовий оклад, надбавки за ранг та вислугу років враховуються в розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України на момент виникнення права на перерахунок за відповідною посадою та рангом на момент призначення (перерахунку) пенсії. У частині першій статті 1 Закону України від 24 березня 1995 року №108/95 ВР «Про оплату праці» (далі - Закон №108/95-ВР) встановлено, що заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу. Статтею 2 цього Закону визначено структуру заробітної плати, до якої входить: основна та додаткова заробітна плата, а також заохочувальні та компенсаційні виплати. Основна заробітна плата - це винагорода за виконану роботу відповідно до встановлених норм праці (норми часу, виробітку, обслуговування, посадові обов'язки). Вона встановлюється у вигляді тарифних ставок (окладів) і відрядних розцінок для робітників та посадових окладів для службовців. Додаткова заробітна плата - це винагорода за працю понад установлені норми, за трудові успіхи та винахідливість і за особливі умови праці. Вона включає доплати, надбавки, гарантійні і компенсаційні виплати, передбачені чинним законодавством; премії, пов'язані з виконанням виробничих завдань і функцій. До інших заохочувальних та компенсаційних виплат належать виплати у формі винагород за підсумками роботи за рік, премії за спеціальними системами і положеннями, компенсаційні та інші грошові і матеріальні виплати, які не передбачені актами чинного законодавства, або які провадяться понад встановлені зазначеними актами норми. Частиною другою статті 33 Закону № 3723-XII передбачено, що заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплати за ранги, надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок. Аналіз наведених положень дає підстави для висновку, що матеріальна допомога на оздоровлення та допомога для вирішення соціально-побутових питань входила до системи оплати праці державного службовця. Відповідно до «Порядку видачі грошової винагороди державним службовцям за сумлінну безперервну працю в органах державної влади, зразкове виконання трудових обов'язків» затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 24 лютого 2003 р. N 212 визначено, що грошова винагорода державним службовцям за сумлінну безперервну працю в органах державної влади, зразкове виконання трудових обов'язків (далі - грошова винагорода) видається особам, які пропрацювали безперервно на посадах державних службовців в одному або кількох органах державної влади не менше ніж 10 років. Сума грошової винагороди включається до фонду оплати праці та відповідно до законодавства враховується під час визначення бази (об'єкта) для оподаткування, для нарахування страхових внесків до фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування та збору до Пенсійного фонду. Крім того, статтею 66 Закону України від 5 листопада 1991 року №1788-XII «Про пенсійне забезпечення» (далі - Закон № 1788-XII) врегульовано види оплати праці, що враховуються при обчисленні пенсій. Відповідно до частини першої статті 66 цього Закону до заробітку для обчислення пенсії включаються всі види оплати праці (виплат, доходу), на які відповідно до Закону України «Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування» нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, в межах максимальної величини фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, оподатковуваного доходу (прибутку), сукупного оподатковуваного доходу (граничної суми заробітної плати (доходу), з яких справляються страхові внески (збори) до соціальних фондів, що діяла на день одержання зазначеного заробітку (виплат, доходу). Стаття 41 Закону України від 9 липня 2003 року № 1058-IV «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон № 1058-IV) визначає виплати (доходи), що враховуються в заробітну плату (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії. Так, зокрема до такого доходу (заробітної плати) враховуються: суми виплат, отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно з цим Законом були фактично нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески; суми виплат, отримуваних застрахованою особою до набрання чинності цим Законом, у межах сум, на які відповідно до законодавства, що діяло раніше, нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування. За змістом наведених норм отримувані застрахованою особою суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, враховуються в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати. Таким чином, діюче законодавство як загальне, так і спеціальне відносить до складу заробітної плати для призначення пенсії державного службовця усі виплати без винятку, з яких справляється перерахування єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування. Зазначену правову позицію підтримано практикою Верховного Суду України у постанові від 20.02.2012 (справа №21-430а11), при вирішенні аналогічних справ за якою отримувані застрахованою особою суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, враховуються в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 244-2 КАС України, рішення Верховного Суду України, прийняте за результатами розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначені норми права, та для всіх судів України. Суди зобов'язані привести свою судову практику у відповідність з рішенням Верховного Суду України. Крім того, відповідно до статті 33 Закону України «Про оплату праці» у період між переглядом розміру мінімальної заробітної плати індивідуальна заробітна плата підлягає індексації згідно з чинним законодавством. Індексація заробітної плати здійснюється на підставі Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» та Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 р. № 1078. Індексація грошових доходів населення - встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг (стаття 1 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення»). Об'єктом індексації грошових доходів населення є оплата праці (грошове забезпечення) як грошовий дохід громадян, одержаний ними в гривнях на території України і який не має разового характеру (частина перша статті 2 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення», пункт 2 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 р. № 1078). Отже, суми виплат, пов'язаних з індексацією заробітної плати працівників, входять до складу фонду додаткової заробітної плати згідно з підпунктом 2.2.7 Інструкції зі статистики заробітної плати, затвердженої наказом Держкомстату України від 13 січня 2004 р. №5, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 27 січня 2004 р. за №114/8713. З огляду на викладене суд вважає, що пенсія позивача повинна обчислюватися із заробітної плати, яку він отримував на день звільнення, в тому числі з урахуванням сум матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань, суми компенсації за відпустки, суми премії, яку він отримав відповідно до Постанови КМУ №212 від 24.02.2003 року сум преміальних винагород та індексації, які враховуються при обчисленні пенсії та з яких сплачено страхові внески, з урахуванням фактично отриманих сум відповідно до Закону України «Про державну службу» згідно з довідки №01-902-21 про складові заробітної плати позивача за період з 01.07.2007 по 30.06.2009 рік (надбавки та премії за останні 24 календарних місяці роботи за будь-які 60 календарних місяців роботи перед зверненням за пенсією, яка подається для призначення пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу»). На всі виплати, включені в довідку, нараховані страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування. Крім того, частиною 4 ст. 45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» передбачено, що перерахунок пенсії проводиться у такі строки: у разі виникнення права на підвищення пенсії - з першого числа місяця, в якому пенсіонер звернувся за перерахунком пенсії, якщо відповідну заяву з усіма необхідними документами подано до 15 числа включно, і з першого числа наступного місяця, якщо відповідну заяву подано пенсіонером після 15 числа. Таким чином, враховуючи що [PERSON] звернувся до УПФУ в Гірницькому районі м. Макіївки Донецької області 5.09.2013 року, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог позивача, якому відповідач повинен здійснити перерахунок пенсії з 01.09.2013 року. На підставі наведеного, Законів України «Про пенсійне забезпечення», «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», «Про державну службу», «Про оплату праці»,

Результат розгляду: partial