Рішення адміністративного суду від 2014-02-13 00:00:00+02

21.01.14 року позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом, посилаючись на те, що 14.01.2014року відповідачем відносно нього складено протокол про порушення правил дорожнього руху та 14.01.2014 року винесено постанову, якою його визнано винним у скоєнні правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 122 КУпАП, та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 гр. за те, що 14.01.2014 року о 09 год. 25 хв. в порушення вимог п.9.8 ПДР він, керуючи автомобілем Чері амулет А - 15, д/н [NUMBER], на 437 км а/д Н-08 поза населеним пунктом не увімкнув ближнє світло фар при відсутності в конструкції транспортного засобу денних ходових вогнів. Вважає дії відповідача неправомірними, а винесену відповідачем постанову - незаконною, оскільки їхав з включеними протитуманними фарами, що не являється порушенням вимоги п. 9.8. ПДР України. Просить позов задовольнити, визнавши незаконними дії відповідача про притягнення його до адміністративної відповідальності та скасувати постанову про притягнення до адміністративної відповідальності від 14.01.14 року. За заявою позивача справу розглянуто без його участі. Відповідач в судове засідання не з'явився, про дату та час розгляду справи повідомлений належним чином, в зв"язку з чим справу розглянуто без участі відповідача. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, вважає, що позов задоволенню не підлягає з наступних підстав. У відповідності до ст. 69 КАСУ доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів. Судом встановлено, що 14.01.2014 року відповідачем відносно позивача складено протокол про адміністративне правопорушення, в якому вказано, що 14.01.2014 року о 09-25 год. в порушення вимог п.9.8 ПДР позивач, керуючи автомобілем Чері амулет А - 15, д/н [NUMBER], на 437 км а/д Н-08 поза населеним пунктом не увімкнув ближнє світло фар при відсутності в конструкції транспортного засобу денних ходових вогнів,за що передбачена відповідальність за ч.2 ст. 122 КУпАП. В протоколі позивач власноручно зазначив, що з порушенням не згоден, оскільки їхав з включеними протитуманними фарами, що не являється порушенням вимоги п. 9.8. ПДР України. У відповідності до ст. 70 КАС України вищевказаний протокол про адміністративне правопорушення є належним та допустимим доказом по справі. 14.01.14 року відповідачем винесено постанову серії ПС1 № 008930 по справі про адміністративне правопорушення відносно [PERSON] за скоєння вищевказаного правопорушення, відповідно до даної постанови на [PERSON] накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 425 гр. Відповідно до п.9.8. Правил дорожнього руху України: «З 1 жовтня по 1 травня на всіх механічних транспортних засобах поза населеними пунктами повинні бути ввімкнені денні ходові вогні, а в разі їх відсутності в конструкції транспортного засобу - ближнє світло фар.» Таким чином, судом встановлено, що позивач 14.01.2014 року о 09 год. 25 хв. в порушення вимог п.9.8 ПДР, керуючи автомобілем Чері амулет А - 15, д/н [NUMBER], на 437 км а/д Н-08 поза населеним пунктом не увімкнув ближнє світло фар при відсутності в конструкції транспортного засобу денних ходових вогнів. На підставі викладеного суд приходить до висновку, що рішення відповідача про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за скоєння правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 122 КУпАП, є правомірним, а тому позов [PERSON] задоволенню не підлягає. Посилання позивача на ту обставину, що ним було увімкнено протитуманні фари під час руху автомобілем, суд не бере до уваги, оскільки вказане посилання не ґрунтується на законі. Відповідно до ч.2 ст. 171-2 КАС України рішення місцевого загального суду як адміністративного суду у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності є остаточним і оскарженню не підлягає.

Результат розгляду: denied