Рішення адміністративного суду від 2014-01-09 00:00:00+02

Херсонський державний університет звернувся до Лазурненської селищної ради з позовом про скасування рішень. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав та пояснив, що рішенням облвиконкому Херсонської області за № 232 від 06.04.1965 р., № 124 від 26.02.1966 р. та [PERSON] Міністрів УРСР № 22-р від 01.02.1991 р. Херсонському педагогічному інституту ім. Н.К.Крупської виділено земельну ділянку під розміщення спортивно-оздоровчого табору «Буревісник» загальною площею 5,25 га. У 1998 році, на підставі постанови Кабінету Міністрів України № 744 від 25.05.1998 р., Херсонський державний педагогічний інститут ім. Н.К.Крупської реорганізовано у Херсонський державний педагогічний університет, а у 2002 році розпорядженням Кабінету Міністрів України № 641-р від 16.1 1.2002 р. - у Херсонський державний університет. 04 червня 1996 року Скадовською районною [PERSON] народних депутатів Херсонському державному педагогічному інституту ім. Н.К.Крупської видано Акт на право постійного користування землею, який було зареєстровано у Книзі записів державних актів на право постійного користування землею за № 34. Згідно пункту 1 Статуту Херсонського державного університету він є правонаступником Херсонського педагогічного інституту ім. Н.К.Крупської, якому перейшли всі права, в тому числі право постійного користування земельною ділянкою площею 5,25 га, яка знаходиться під спортивно-оздоровчим табором «Буревісник» та розташована за адресою: Херсонська область, Скадовський район, смт. Лазурне, вул. Курортна, 5. Таким чином, після цього ХДУ звернувся до Лазурненської селищної ради для переоформлення своїх прав на землекористування вищевказаною ділянкою у зв’язку зі зміною назви юридичної особи - постійного користувача земельною ділянкою. 14.11.2006 року ХДУ отриманий державний акт на право постійного користування земельною ділянкою серії ЯЯ №322884. При цьому земельна ділянка складалася з двох частин, з відповідними кадастровими номерами. В квітні 2013 року при зверненні до відділу Держкомзему у Скадовському районі Херсонської області, ХДУ стало відомо, що земельна ділянка загальною площею 5,1007 га з кадастровим номером 65247555:01:063:0018, відсутня. Будь-яких дозволів на вилучення земельної ділянки Херсонський державний університет не надавав, як не надавав дозволів для переобладнання тимчасових вагончиків перебувавших на ділянці ХДУ, під капітальні будівлі. Таким чином, підстави для примусового припинення права користування земельною ділянкою відсутні. В подальшому ХДУ з’ясовано, що п.2, підпунктами 2.1 рішення Лазурненської селищної ради Скадовського району від 17 вересня 2008 року № 473 вирішено внести зміни в Акт постійного користування землею та ділянку площею 0,0249 га у ХДУ вилучено, з передачею до земель запасу Лазурненської селищної ради, з подальшою передачею в оренду приватному підприємцю [PERSON] під розміщення торгового комплексу з літнім майданчиком та кафе. Крім цього, пунктом 16, підпунктами 16.1 -16.4 рішення Лазурненської селищної ради Скадовського району від 10 вересня 2009 року № 613 надана згода на виготовлення проекту із землеустрою щодо внесення змін в Акт постійного користування землею СОТ «Буревісник» ХДУ по вул. Курортна, 5 - земельної ділянки 0,0249 га до земель запасу Лазурненської селищної ради з подальшою передачею в оренду приватному підприємцю [PERSON] під розміщення торгового комплексу з літнім майданчиком та кафе. Вважає, що вказані рішення Лазурненської селищної ради Скадовського району прийняті з перевищенням повноважень так як селищна рада незаконно розпорядилась земельною ділянкою яка перебувала в постійному користуванні у державного навчального закладу, отже не могла бути передана в комунальну власність з подальшим розпорядженням у вигляді передачі в оренду. Просить скасувати п.2, підпункти 2.1 рішення Лазурненської селищної ради Скадовського району від 17 вересня 2008 року № 473, пункт 16, підпункти 16.1-16.4 рішення Лазурненської селищної ради Скадовського району від 10 вересня 2009 року № 613. Крім цього, в червні 2013 року ХДУ стало відомо під час судового процесу по справі за позовом Херсонського природоохоронного прокурора до Лазурненської ради про скасування рішення, що рішенням №68 від 10.03.2011 року, відповідач затвердив доповнення до проекту землеустрою щодо відведення ділянки в постійне користування ХДУ меншою площею, передано в оренду ділянки якими користувався ХДУ приватним підприємцям [PERSON] та [PERSON] У зв’язку з наведеним просить скасувати рішення №68 Лазурненської селищної ради Скадовського району від 10.03.2011 року. Представник відповідача позов не визнав та пояснив, що оспорювані позивачем рішення винесені з урахуванням рішення Господарського суду Херсонської області яким визнано за [PERSON] право власності на нерухоме майно розташоване на спірній земельній ділянці та рішення яким зобов’язано Лазурненську селищну раду укласти з [PERSON] договір оренди земельної ділянки. У зв’язку з цим, частина ділянки була вилучена у ХДУ та передана [PERSON] Чи відбулося це за дозволом керівництва ХДУ, пояснити не може. Представник третьої особи, вважає позов необґрунтованим так як ХДУ є новоствореною юридичною особою, а не правонаступником навчальних закладів, які існували до цього та використовували земельну ділянку в смт. Лазурне Скадовського району. Право власності на кафе виникло у [PERSON] на підставі судового рішення, таким чином вона має право на відповідну частку земельної ділянки. У зв’язку з чим [PERSON] зверталась до суду за набуттям права власності на нерухоме майно, а не зареєструвала його у передбачений законом спосіб, пояснити не може. Прокурор Горщарук М.В. повністю підтримав позовні вимоги, просив їх задовольнити. Заслухавши пояснення представників, прокурора, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про часткову обґрунтованість позовних вимог з наступних підстав. 14.11.2006 року ХДУ отриманий державний акт на право постійного користування земельною ділянкою серії ЯЯ №322884. При цьому земельна ділянка складалась з двох частин, з відповідними кадастровими номерами. Як вбачається з Витягу про реєстрацію прав власності на нерухоме майно, 17.10.2006 року за [PERSON] зареєстровано кафе за адресою: Скадовський район, смт. Лазурне, вул. Курортна, бн. Підставою реєстрації стало рішення Господарського суду Херсонської області від 03.10.2006 року. Як стверджує представник позивача, в квітні 2013 року ХДУ при зверненні до відділу Держкомзему в Скадовському районі, Херсонської області, з’ясував, що земельна ділянка загальною площею 5,1007 га з кадастровим номером 65247555:01:063:0018, відсутня за реєстрацією, після чого позивачеві стало відомо про існування оспорюваних рішень Лазурненської селищної ради. Враховуючи, що відповідно ч.2 ст.99 КАС України, при зверненні до адміністративного суду за захистом прав встановлюється шестимісячний строк, який обчислюється з дня коли особа дізналась про порушення своїх прав, а позивач звернувся з позовом 10.06.2013 року, строк звернення до суду слід вважати не порушеним, у зв’язку з чим, на підставі п.5 ч.1 ст.107 КАС України, відкрито провадження по справі. В судовому засіданні з’ясовано, що п.2, підпунктами 2.1 рішення Лазурненської селищної ради Скадовського району від 17 вересня 2008 року № 473 вирішено внести зміни в Акт постійного користування землею для вилучення в СОТ «Буревісник» ХДУ, по вул. Курортна, 5, смт. Лазурне, Скадовського району, Херсонської області, площею 0,0249 га та її передачу до земель запасу Лазурненської селищної ради, з подальшою передачею в оренду приватному підприємцю [PERSON] під розміщення торгового комплексу з літнім майданчиком та кафе. Пунктом 16, підпунктами 16.1 -16.4 рішення Лазурненської селищної ради Скадовського району від 10 вересня 2009 року № 613, надана згода на виготовлення проекту із землеустрою щодо внесення змін в Акт постійного користування землею СОТ «Буревісник» ХДУ по вул. Курортна, 5, смт. Лазурне, Скадовського району; віднесення земельної ділянки 0,0249 га до земель запасу Лазурненської селищної ради з подальшою передачею в оренду приватному підприємцю [PERSON] під розміщення торгового комплексу з літнім майданчиком та кафе; зобов’язано [PERSON] виготовити проект землеустрою зі змінами меж ХДУ та надати його на затвердження Лазурненській селищній раді з проектом, щодо надання у власність шляхом викупу земельної ділянки площею 0,0249 га по вул. Курортна, смт. Лазурне, Скадовського району; провести попереднє погодження проект; контроль покладений на постійну депутатську комісію з питань земельних ресурсів. Пунктом 3, підпунктами 3.1- 3.9 рішення Лазурненської селищної ради №68 від 10.03.2011 року, затверджено доповнення до проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в постійне користування ХДУ під табір «Буревісник» вже меншою площею, тобто з урахуванням вилученої ділянки. Крім цього, визнано таким, що втратив чинність державний акт ХДУ на земельну ділянку від 14.11.2006 року. Вирішено виділити ХДУ ділянку №1 площею 5,0759 га, ділянку №2 площею 0,0181га; передати в оренду [PERSON] ділянку площею 0,0249 га на 10 років та вирішені організаційні питання з виконання рішення у вишевказаній частині. Пунктами 4, 5 з відповідними підпунктами 4.1-4.8 та підпунктами 5.1-5.8 вирішено питання про внесення змін в акт постійного користування ХДУ земельною ділянкою та передачею її частини ПП [PERSON] При цьому, суд погоджується з доводами представника позивача, що оспорювані ним рішення відповідача, винесені останнім поза межами своїх повноважень. Так, відповідно до ч.ч. 3,4 статті 84 Земельного кодексу України до земель державної власності, які не можуть передаватися у комунальну та приватну власність, належать земельні ділянки, закріплені за вищими навчальними закладами державної форми власності. Стаття 6 Закону України «Про розмежування земель державної та комунальної власності» зазначає, що при розмежуванні земель державної та комунальної власності не можуть передаватися до земель комунальної власності: земельні ділянки, закріплені за державними професійно-технічними навчальними закладами та вищими навчальними закладами державної форми власності Як вбачається з п.1 Статуту ХДУ, останній є вищим навчальним закладом IV рівня акредитації державної форми власності, правонаступником ХДПІ ім. Н.К. Крупськой, у зв’язку з чим суд не погоджується з доводами представника третьої особи, що ХДУ є новоствореною юридичною особою, отже відповідно до ст. 104 ЦК України, юридична особа припиняється в результаті передання свого майна, прав, обов’язків іншій юридичній особі, що є правонаступництвом в результаті злиття, приєднання чи перетворення. У випадку перетворення відбувається припинення однієї юридичної особи та виникнення іншої як передбачено ст. 108 ЦК України. Оскільки законодавство не передбачає припинення права на земельну ділянку внаслідок перетворення юридичної особи, то до нової юридичної особи переходять всі права та обов’язки попередньої юридичної особи. Крім того, законодавство не пов’язує перехід прав з моментом переоформлення відповідних правоустановчих документів на землю. З цього, суд робить висновок, що всі дії відповідача щодо земельної ділянки, та дії третьої особи з приводу переобладнання тимчасових будиночків в капітальні будівлі, мали узгоджувати з користувачем земельної ділянки, а це з 2002 року був ХДУ, незважаючи на те, що Державний акт переоформлений ХДУ тільки в 2006 році. Відповідно до ч. 9 статті 149 Земельного кодексу України лише Кабінет Міністрів України вилучає земельні ділянки державної власності, які перебувають у постійному користуванні, - ріллю, багаторічні насадження для несільськогосподарських потреб, ліси, площею понад 1 гектар для несільськогосподарських потреб, а також земельні ділянки природоохоронного, оздоровчого, рекреаційного призначення. Відповідно до ч. 7 статті 122 Земельного кодексу України Кабінет Міністрів України передає земельні ділянки із земель державної власності у власність або у користування у випадках, визначених статтями 149, 150 Земельного кодексу України. Крім того, абзац перший п.8 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» від 16.04.2004 № 7, зазначає, що вирішуючи спори про припинення права власності на земельну ділянку чи права користування нею, суди повинні врахувати, що орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування має право прийняти рішення про це лише в порядку, з підстав і за умов, передбачених ст.ст. 140-149 ЗК України. У випадках, визначених цими нормами, припинення права користування землею провадиться за позовом відповідного органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування в судовому порядку, недодержання якого є підставою для визнання рішення цього органу недійсними. Відповідно до абзацу 3 пункту 8 постанови, рішення органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування перерозподілити землю інакше після встановлення меж земельних ділянок у натурі (на місцевості), одержання власником або землекористувачем документів, що посвідчують право на них, та державної реєстрації, не може бути підставою для припинення права власності на земельну ділянку або права користування земельною ділянкою як повністю, так і частково, оскільки визначений статтями 140, 141 Земельного кодексу України перелік підстав для цього є вичерпним. Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України, частини 3 статті 24 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. При цьому, суд вважає необґрунтованими доводи представника відповідача, який пояснює прийняття Лазурненською селищною радою оспорюваних рішень наявністю рішення господарського суду Херсонської області про зобов’язання укласти з [PERSON] договору оренди від 05.12.2006 року, отже ним не зобов’язано здійснення фактичного вилучення земельної ділянки у постійного землекористувача. Таким чином, суд погоджується, що Лазурненська селищна рада під час винесення оспорюваних рішень, діяла з перевищенням наданої їй повноважень, отже земельна ділянка яка виділялась Херсонському педагогічному інституту ім. Крупськой Н.К. площею 5,25 га, на законних підставах перейшла в користування ХДУ, який є його правонаступником, та на законних підставах не вилучалась, а отже відповідач не мав права приймати стосовно неї, будь-які рішення. Враховуючи, що пункти 4 та 5 рішення Лазурненської селищної ради №68 від 10.03.2011 року, скасовані рішенням Скадовського районного суду від 25.01.2013 року, яке набрало чинності, в цій частині позов не може бути задоволеним.

Результат розгляду: partial