Рішення адміністративного суду від 2014-01-10 00:00:00+02

Позивач звернувся до Таращанського районного суду як адміністративного суду з позовом, в якому просив суд визнати протиправними дії відділу державної виконавчої служби Таращанського районного управління юстиції в Київській області щодо винесення постанови від 20.12.2013 року про закінчення виконавчого провадження № 40982566 з виконання виконавчого листа по справі №2-а-5560/2010 р., виданого Таращанським районним судом Київської області 21.12.2010 року, та скасувати дану постанову про закінчення виконавчого провадження від 20.12.2013 року, мотивуючи тим, що вказана постанова винесена без встановлення фактичних обставин справи та виконання всіх визначених Законом процедур і виконавчий лист виконувався по жовтень 2011 року, тобто з вказаного періоду рішення суду по справі № 2-а-5560/2010 р., яке набрало законної сили, не виконується і є не виконаним до даного часу. Позивач в судове засідання не викликався, просив справу розглядати у його відсутність. Представник відповідача в судове засідання не з’явилась про час, день та місце розгляду справи повідомлена належно, проте надала до суду заяву в якій просить справу розглядати у її відсутність. Проти задоволення позову заперечує. Судом встановлено, що 21.12.2010 року Таращанським районним судом Київської області винесено постанову № 2-а-5560/10 по справі за адміністративним позовом [PERSON] до УПФУ в Таращанському районі про зобов’язання провести перерахунок доплат до пенсії. Згідно даної постанови позовні вимоги задоволено: визнано неправомірними дії УПФУ в Таращанському районі щодо відмови [PERSON] у перерахунку та виплаті доплати до пенсії в розмірі однієї мінімальної заробітної плати, відповідно до ч. 2 ст. 39 ЗУ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», починаючи з 01.09.2010 року з урахуванням фактично виплачених сум. Зазначену постанову суду було допущено до негайного виконання. 21.12.2010 року на підставі даної постанови Таращанським районним судом Київської області був виданий виконавчий лист. 27.11.2013 року державним виконавцем ВДВС Таращанського РУЮ Київської області було відкрито виконавче провадження по виконавчому листу № 2-а-5560/2010 р., виданому Таращанським районним судом Київської області про зобов’язання Управління пенсійного фонду України в Таращанському районі Київської області проводити перерахунок та виплату [PERSON] доплати до пенсії відповідно до ч. 2 ст. 39 ЗУ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», з розрахунку одна мінімальна заробітна плата, починаючи з 01.09.2010 року з урахуванням фактично виплачених сум. 28.11.2013 року до ВДВС Таращанського РУЮ Київської області надійшло повідомлення з УПФУ в Таращанському районі Київської області, в якому зазначено, що вищевказаний виконавчий лист був прийнятий до негайного виконання, та згідно розпорядження № 125732 від 22.07.2011 року проведено перерахунок пенсії [PERSON] за судовим рішенням по 31.10.2011 року, тобто фактично боржник - Управління Пенсійного фонду України в Таращанському районі Київської області в даному повідомленні підтвердив, що виконання по виконавчому листу проведено лише частково - по 31.10.2011 року. На підставі цього повідомлення та копії розпорядження УПФУ в Таращанському районі Київської області про перерахунок пенсії та доплат [PERSON], начальником ВДВС Таращанського РУЮ Київської області [PERSON] 20.12.2013 року винесено постанову про закінчення виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа по справі № 2-а-5560/10 від 21.12.2010 року відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження», що стверджується копією цієї постанови. Стаття 49 ЗУ «Про виконавче провадження» надає вичерпний перелік обставин, які дають право ДВС закінчити виконавче провадження. В диспозиції п. 8 ч. 1 ст. 49 вищезазначеного закону зазначено, що виконавче провадження підлягає закінченню лише після фактичного виконання в повному обсязі згідно з виконавчим документом. В виконавчому листі від 21.12.2010 року, виданому Таращанським районним судом Київської області по справі № 2-а-5560/10 р., кінцевий період виплат не зазначений. Розмір доплат до пенсії, який визначений ст.39 ЗУ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» залежить від мінімальної заробітної плати, яка неодноразово змінювалася. Тому, УПФУ в Таращанському районі Київської області повинно здійснювати відповідний перерахунок пенсії позивача, але цього не роблено. У постанові суду зазначено, що позивачеві відповідач УПФУ в Таращанському районі Київської області зобов’язаний проводити перерахунок та виплату доплати до пенсії відповідно до ч.2 ст.39 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», з розрахунку однієї мінімальної заробітної плати, починаючи з 01.09.2010 року, з урахуванням фактично виплачених сум. В даній постанові не визначено кінцевого періоду виплати доплат до пенсії та додаткової пенсії, оскільки остання припиняється у разі смерті особи, або у разі припинення виплати пенсії чи її зміни у передбачених законом випадках. Проте, згідно повідомлення УПФУ в Таращанському районі Київської області вбачається, що дії вказані у виконавчому листі виконані по 31.10.2011 року. Таким чином, постанова суду виконана лише частково, а саме по 31.10.2011 року. Надалі виплата пенсії позивачу не здійснювалася. Припинення виплати пенсії УПФУ в Таращанському районі Київської області мотивує тим, що 19.06.2011 року набрав чинності ЗУ № 3491 від 14.06.2011 року «Про внесення змін до Державного бюджету України в 2011 році», що протирічить вимогам ст. 58 Конституції України, якою передбачено, що закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом’якшують або скасовують відповідальність особи, а постанова суду набрала чинності і ніким не скасована. Вказані обставини встановлено з матеріалів справи, досліджених в судовому засіданні. Відповідно до ч. 2 ст. 14 КАС України постанови та ухвали суду в адміністративних справах, що набрали законної сили, є обов’язковими до виконання на всій території України. В ст.75 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що після відкриття виконавчого провадження за виконавчим документом, що зобов’язує боржника вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, державний виконавець перевіряє виконання рішення не пізніше ніж на наступний день після закінчення строку, встановленого частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного виконання рішення. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, його виконання перевіряється не пізніше наступного робочого дня після відкриття виконавчого провадження. Згідно з ч. 3 цієї статті, у разі якщо виконати рішення без участі боржника неможливо, державний виконавець накладає на боржника штраф відповідно до статті 89 цього Закону та вносить подання (повідомлення) правоохоронним органам для притягнення боржника до відповідальності згідно із законом, після чого виносить постанову про закінчення виконавчого провадження, яка затверджується начальником відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, і повертає виконавчий документ до суду чи іншого органу (посадової особи), що його видав. Як роз’яснено в п.17 Постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України від 21.05.2012 року за № 5 «Про внесення змін до постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України від 13 грудня 2010 року № 3 «Про практику застосування адміністративними судами законодавства у справах із приводу оскарження рішень, дій чи бездіяльності державної виконавчої служби», державний виконавець зобов’язаний здійснювати необхідні заходи щодо своєчасного і повного виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення, у спосіб і порядок, визначені виконавчим документом. Судам слід ураховувати, що виконавці мають право повертати документи щодо виконання рішень адміністративних судів про стягнення з пенсійних органів та суб’єктів владних повноважень відповідних виплат пенсії, соціальної допомоги тощо у разі здійснення державним виконавцем усіх можливих дій, спрямованих на виконання рішення. А в даному випадку державним виконавцем не було проведено перевірки виконання судового рішення, не було вжито всіх можливих заходів для виконання рішення згідно приписів ст. 75 Закону України «Про виконавче провадження», та передчасно винесено постанову про закінчення виконавчого провадження, що призвело до порушення прав та інтересів позивачки. Крім того, дії відповідача у винесенні постанови про закінчення виконавчого провадження є неправомірними та не відповідають вимогам ЗУ «Про виконавче провадження» ще і тому, що рішення суду повністю не виконано. З врахуванням всього вищенаведеного суд приходить до висновку про необхідність задоволення позову шляхом визнання протиправними дій відповідача щодо винесення постанови про закінчення виконавчого провадження та її скасування, оскільки відповідно до ч. 2 ст. 162 КАС України у разі задоволення адміністративного позову суд може прийняти постанову /в т.ч./: про визнання протиправними рішення суб’єкта владних повноважень чи окремих його положень, дій чи бездіяльності і про скасування або визнання нечинним рішення чи окремих його положень.

Результат розгляду: granted