Рішення адміністративного суду від 2014-02-06 00:00:00+02

В травні 2013 року [PERSON] звернулась до Вінницького міського суду Вінницької області з адміністративним позовом до управління Пенсійного фонду України в м. Вінниці, в якому просила визнати протиправним та скасувати рішення управління Пенсійного фонду України в місті Вінниці про відмову в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах від 28.02.2013 року та зобов'язати управління Пенсійного фонду України в мітсті Вінниці призначити, нарахувати та виплатити пенсію за віком на пільгових умовах з моменту звернення за призначенням пенсії. Постановою Вінницького міського суду Вінницької області від 25 жовтня 2013 року позов задоволено: визнано протиправним та скасовано рішення Управління Пенсійного фонду України в м. Вінниці від 28.02.2013 року № 62 про відмову в призначенні пенсії за віком [PERSON] на пільгових умовах та зобов'язано управління Пенсійного фонду України в м. Вінниці призначити, нарахувати та виплатити [PERSON] пенсію за віком на пільгових умовах з часу звернення [PERSON] за призначенням пенсії. Не погодившись з таким рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції від 25 жовтня 2013 року та прийняти нову, якою відмовити в задоволенні позовних вимог повністю, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, порушення судом при ухваленні рішення норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи. Представник відповідача підтримала доводи апеляційної скарги та просила її задовольнити. Позивачка заперечила відносно задоволення апеляційної скарги та просила рішення суду першої інстанції залишити без змін. Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників процесу, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, а також правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, давши правову оцінку обставинам у справі, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційну скаргу слід задовольнити, а постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 25 жовтня 2013 року - скасувати, виходячи з наступного. Спірні відносини склалися внаслідок відмови відповідача, викладеної в рішенні від 28.02.2013 року, в зв'язку з відсутністю необхідного пільгового стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, призначити пенсію на пільгових умовах [PERSON] у відповідності до п. б ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення». Підставою для прийняття зазначеного рішення, стало те, що період роботи позивачки з 01.03.1987 року по 23.10.2010 року на посаді оператора станків ПК 1,2,3 розрядів, на думку відповідача, не можна віднести до пільгового стажу через відсутність вказаної посади у Списку № 2 виробництв, робіт, професій, посад, показників з шкідливими і особливо важкими умовами праці, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 162 від 11.03.1994 року. Суд першої інстанції дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог, а відтак задовольнив позовні вимоги [PERSON], однак суд апеляційної інстанції не погоджується з прийнятим рішення суду першої інстанції з огляду на наступне. Судом першої інстанції встановлено та визнається сторонами, що 11.02.2013 року позивач [PERSON] вважаючи, що має право на пенсію за віком на пільгових умовах звернулась до управління Пенсійного фонду України в м. Вінниці за призначенням пенсії відповідно до п. «б» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та подала відповідні документи. Рішенням відповідача від 28.02.2013 року №62 було відмовлено [PERSON] в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах, проте суд першої інстанції дійшов до помилкового висновку про протиправність вказаного рішення, визнавши протиправним та скасувавши його. Відповідно до Розділу ХV «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком №1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди. Пунктом "б" ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» встановлено, що право на пенсію за віком на пільгових умовах мають працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць: жінки - після досягнення 52 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 6 років на зазначених роботах. Відповідно до Порядку, що регулює застосування Списків № 1 і №2 при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати внесення цієї посади чи професії до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.1992 року та за результатами проведеної атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.1992 року, тобто з моменту набрання чинності постанови Кабінету Міністрів України від 1 серпня 1992 року №442, якою затверджено Порядок проведення атестації робочих місць за умовами праці. Для підтвердження стажу роботи із шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та, у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року №637. Таким чином, за записами трудової книжки визначається не тільки загальний стаж роботи, але і встановлюються відомості, які дають право на пенсію на пільгових умовах, які відсутні в трудовій книжці [PERSON]. На момент роботи [PERSON] на посаді свердлувальника 1-й розряду з 01.03.1987 року по 01.06.1987 року, на посаді оператора станків ПК 1-й розряд з 01.06.1987 року по 20.09.1987 року, на посаді оператора станків ПК 2-й розряд з 20.09.1987 року по 01.07.1988 року, на посаді оператора станків ПК 3-й з 01.07.1988 року по 23.10.2000 року застосовувались та діяли Списки затверджені постановою РМ СРСР від 22 серпня 1956р. № 1173, якими не були передбачені посади "свердлувальник 1-го розряду", «оператор станків ПК 1-го розряду», «оператор станків ПК 2-го розряду» «оператор станків ПК 3-й розряду». Під кодом 23200000-1753е зазначена посада «робітники, постійно зайняті механічною обробкою виробів із скловолокна і склопластика». В довідці про заробітну плату для обчислення пенсії №187 від 08.12.2010 року чітко зазначено періоди її нарахування з 1986 року по 1991 рік. Проте в довідці №450 від 05.07.2011 року період роботи зазначений з 01.03.1987 року по 23.10.2000 рік. Перевіркою, що проводилась провідним спеціалістом Костик І. О. було виявлено та складено акт про те, що з 01.01.1992 року [PERSON] перебувала у адміністративній відпустці без збереження заробітної плати. Оскільки [PERSON] з 01.01.1992 року не працювала, заробітна плата їй не нараховувалась, а тому даний період відповідно до вимог закону не може бути зарахований в стаж роботи, який дає право на пільгову пенсію. Враховуючи даний факт, управління Пенсійного фонду в м. Вінниця дійшло вірного висновку, що період роботи з 01.01.1992 року не може бути зарахований до стажу, оскільки позивачка не працювала та заробітної плати не отримувала. Згідно наказу АТ «Завод «Термінал»» від 21.05.1996 року №67а було проведено атестацію робочих місць, де зазначено професію та код робочих місць(проатестованих) - свердлувальник дільн. свердловки на станках 2Н106П механічна обробка склотекстоліту код 18355. Проте в довідці від 05.07.2011 року №450 зазначені посади [PERSON] не відповідають назві посади, яка пройшла атестацію. Відповідно до вищезазначеного ВАТ «Завод Термінал» не має підстав вносити зміни до трудової книжки [PERSON] Таким чином, відповідач дійшов вірного висновк про те, що на даний час позивачка права на призначення пільгової пенсії за віком по Списку № 2 не має, так як відсутній необхідний стаж та посада операторів станків з ПК не передбачена списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників з шкідливими і особливо важкими умовами праці, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.1994 року №162. З огляду на вищевикладене, рішенням комісії по розгляду спірних питань, пов'язаних з призначенням (перерахунком) та виплатою пенсій відповідно до чинного законодавства України 28.02.2013 року було відмовлено в призначенні пенсії [PERSON] за віком на пільгових умовах за Списком №2. Також варто зазначити, що рішенням Ленінського районного суду м. Вінниці від 27.04.2012 року №212/5175/2012 встановлено факт, що [PERSON] працювала на посаді свердлувальника оператора станків з програмним керуванням 1,2,3 розряду, що відноситься до списку №2 додатку XXXIII виробництв, робіт, професій, посад і показників з шкідливими і особливо важкими умовами праці, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.1994 року №162, проте не вказано, який саме період роботи судом віднесено до списку та за яким кодом професії, в звязку із чим суд апеляційної інстанції вважає, що відсутні підстави для посилання на зазначене рішення. В силу п. 3 ч. 1 ст. 198 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції має право скасувати її та прийняти нову постанову суду. Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 202 КАС України підставами для скасування постанови або ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання. Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що постанова суду першої інстанції винесена з порушенням норм матеріального права, а доводи апеляційної скарги спростовують висновки суду першої інстанції, викладені у зазначеній постанові, у зв'язку з чим є підстави для її скасування та прийняття нової постанови про відмову в задоволенні позовних вимог повністю.

Результат розгляду: denied