Рішення адміністративного суду від 2014-01-16 00:00:00+02

Товариство з обмеженою відповідальністю «СПМК-600» зареєстровано у якості юридичної особи Виконавчим комітетом Сімферопольської міської ради АР Крим 30.08.2006 року, ідентифікаційний код юридичної особи 05465643, місцезнаходження: 95022, Автономна Республіка Крим, м. Сімферополь, вул. Бородіна, б. 20, що підтверджується Свідоцтвом про державну реєстрацію юридичної особи серії А00 № 439459 (т.с. 1 а.с. 32). Свідоцтво про реєстрацію платника податку на додану вартість від 20.09.2006 року за № 00891297, індивідуальний податковий номер - 054656401288 (т.с. 1 а.с. 34). Згідно з довідкою АА № 526922 з Єдиного Державного реєстру підприємств та організацій України видами діяльності Товариства з обмеженою відповідальністю «СПМК-600» є електромонтажні роботи; виробництво електродвигунів, генераторів і трансформаторів; установлення та монтаж машин і устаткування; будівництво житлових і нежитлових будівель; оптова торгівля деревиною, будівельними матеріалами та санітарно-технічним обладнанням; діяльність у сфері інжинірингу, геології та геодезії, надання послуг технічного консультування у цих сферах (т.с. 1 а.с. 33). Судом встановлено, що посадовими особами Державної податкової інспекції у м. Сімферополі ГУ Міндоходів в АР Крим р., на підставі Наказу № 539 від 02.09.2013 «Про проведення невиїзної позапланової перевірки ТОВ «СПМК-600» проведена позапланова невиїзна документальна перевірка ТОВ «СПМК-600» (з питань дотримання вимог податкового законодавства по взаємовідносинам з ТОВ «Компсі Інтертрейдінг» (ЄДРПОУ 33719131) за березень 2012 року. За результатами вищенаведеної перевірки було складено акт № 814/22.7/05465643 від 09.09.2013 року, у якому встановлено: - порушення п.п. 14.1.191 п. 14.1 ст. 14, п. 185.1 ст. 185, п. 188.1 ст. 188, п. 198.2, п. 198.6 ст. 198 Податкового кодексу України від 02.12.2010 № 2755-VI зі змінами і доповненнями, в результаті чого завищено податковий кредит у сумі 97 005 грн., в тому числі за березень 2012 року 97 005 грн.; - порушення пп 14.1.191 п. 14.1 ст. 14, пп. 138.1.1 п. 138.1, п. 138.2, п. 138.8 ст. 138, пп. 139.1.9 п. 139.1 ст. 139 Податкового кодексу України від 02.12.2010 р. № 2755-VI зі змінами та доповненнями, в результаті чого донараховано податку на прибуток за 1 квартал 2012 року на суму 101 855 грн. (т.с. 1 а.с. 57-66). 16.09.2013 року позивачем до Державної податкової інспекції у м. Сімферополі Головного управління Міндоходів в АР Крим надіслані заперечення на акт від 09.09.2013 р. № 814/22.7/05465643 про результати документальної позапланової невиїзної перевірки ТОВ «СПМК-600» (ЄДРПОУ 05465643) з питань взаємовідносин з ТОВ «Компсі Інтертрейдінг» (ЄДРПОУ 33719131) за березень 2012 року (т.с. 1 а.с. 80-83). 23.09.2013 року ДПІ у м. Сімферополі Головного управління Міндоходів в АР Крим висновки акту перевірки № 814/22.7/05465643 від 09.09.2013 року залишено без змін, а заперечення залишені без задоволення т.с. 1 а.с. 84-85). 23.09.2013 року ДПІ у м. Сімферополі Головного управління Міндоходів в АР Крим на підставі зазначеного акту № 814/22.7/05465643 від 09.09.2013 року були прийняті податкові повідомлення-рішення № 0010032270, яким збільшено суму грошового зобов'язання з податку на прибуток приватних підприємств у розмірі 152 782, 50 грн., у тому числі 101 855,00 грн. за основним платежем та 50 927,50 грн. за штрафними (фінансовими) санкціями та № 0010042270, яким збільшено суму грошового зобов'язання з податку на додану вартість у розмірі 145 507,50 грн., у тому числі 97 005,00 грн. за основним платежем, 48 502,50 грн. за штрафними (фінансовими) санкціями (т.с. 1 а.с. 67, 68). Не погодившись з податковими повідомленнями-рішеннями № 0010032270 та № 0010042270 від 23.09.2013 року позивач оскаржив їх до суду. Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Оцінюючи правомірність дій та рішень органу власних повноважень, суд керується критеріями, закріпленими у ст. 2 КАС України, які певною мірою відображають принципи адміністративної процедури, які повинні дотримуватися при реалізації дискреційних повноважень владного суб'єкта, встановлюючи чи прийняті (вчинені) ним рішення (дії): 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5)добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку. Згідно з ч. 1 ст. 9 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого: суд вирішує справи відповідно до Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України; суд застосовує інші нормативно-правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, у межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією та законами України. В ході розгляду справи судом перевірено правомірність висновків відповідача щодо порушення позивачем вимог податкового законодавства, та встановлено наступне. 07.03.2012 року між ТОВ «Компсі Інтертрейдінг» (Постачальник) та ТОВ «СПМК-600» (Покупець) укладено договір постачання № 18/03-12, відповідно до якого Постачальник зобов'язується передати, а Покупець зобов'язується прийняти та сплатити товари: електрообладнання; електроматеріали; будматеріали; станки (т.с. 1 а.с. 69, 70). ТОВ «Компсі Інтертрейдінг» надало, а ТОВ «СПМК-600» прийняло та сплатило електротовари та електроустаткування загальною вартістю 582 030,82 грн., у тому числі ПДВ 97 005,14 грн., що підтверджується видатковими накладними № КТ-0330.9 від 30.03.2012 р., № КТ-0330.10 від 30.03.2012 р. (т.с. 1 а.с. 72, 74). Оплата товару здійснена ТОВ «СПМК-600» на адресу ТОВ «Компсі Інтертрейдінг» у безготівковій формі у розмірі 529 805,50 грн., що підтверджується платіжними дорученнями № 621 від 23.11.2012 р., № 145 від 03.04.2013 р., № 192 від 12.04.2013 р., № 225 від 22.04.2013 р., № 270 від 24.05.2013 р. (т.с. 1 а.с. 75-79). ТОВ «Компсі Інтертрейдінг» на підтвердження фактичного здійснення господарських операцій з ТОВ «СПМК-600» були виписані податкові накладні № 33 від 30.03.2012 р. на суму 427 779,24 грн., у тому числі ПДВ 71 296,54 грн.; № 34 від 30.03.2012 р. на суму 154 251 грн., у тому числі ПДВ 25 708,60 грн. (т.с. 1 а.с. 71, 73). Використання у власній господарській діяльності товарів, отриманих ТОВ «СПМК-600» від ТОВ «Компсі Інтертрейдінг» підтверджується договорами на виконання підрядних робіт, укладеними між ПАТ «Крименерго» та ТОВ «СПМК-600», актами приймання виконаних робіт, податковими накладними на адресу ПАТ «Крименерго», банківськими виписками про сплату вартості будівельно-монтажних робіт на адресу ПАТ «Крименерго» (т.с. 1 а.с. 87-195). Відповідно до п.138.2 ст. 138 ПК України витрати, які враховуються для визначення об'єкта оподаткування, визнаються на підставі первинних документів, що підтверджують здійснення платником податку витрат, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку, та інших документів, встановлених розділом II цього Кодексу. Не включаються до складу витрат: витрати, не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими первинними документами, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення бухгалтерського обліку та нарахування податку. У разі втрати, знищення або зіпсуття зазначених документів платник податку має право письмово заявити про це органу державної податкової служби та здійснити заходи, необхідні для поновлення таких документів. Письмова заява має бути надіслана до/або разом із поданням розрахунку податкових зобов'язань за звітний податковий період. Платник податків зобов'язаний відновити втрачені, знищені або зіпсовані документи протягом 90 календарних днів з дня, що настає за днем надходження такої заяви до органу державної податкової служби, митного органу. Якщо платник податку поновить зазначені документи в наступних податкових періодах, підтверджені витрати включаються до витрат за податковий період, на який припадає таке поновлення (п.п.139.1.9 п. 139.1 ст. 139 ПК України). Відповідно до п. 198.1. ст.198 ПК України право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з: а) придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг; б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів, у тому числі при їх ввезенні на митну територію України (у тому числі у зв'язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності); в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України; г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу. Датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: - дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; - дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною (п. 198.2 ст.198 ПК України). Згідно з п. 198.3. ПК України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до ст. 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 ст.193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з: - придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку; - придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку. Пунктом 198.6. ст. 198 ПК України визначено, що не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу. У разі коли на момент перевірки платника податку органом державної податкової служби суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними цим пунктом документами, платник податку несе відповідальність відповідно до цього Кодексу. У разі якщо платник податку не включив у відповідному звітному періоді до податкового кредиту суму податку на додану вартість на підставі отриманих податкових накладних, таке право зберігається за ним протягом 365 календарних днів з дати складання податкової накладної. Платники податку, що застосовували касовий метод до набрання чинності цим Кодексом або застосовують касовий метод, мають право на включення до податкового кредиту сум податку на підставі податкових накладних, отриманих протягом 60 календарних днів з дати списання коштів з банківського рахунка платника податку. Для банківських установ при одержанні ними права власності на заставне майно з метою подальшого продажу таке право зберігається до моменту продажу такого заставленого майна. Відповідно до п.200.1. ст.200 ПК України сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов'язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду. З аналізу вищевказаних норм, суд робить висновок, що для включення суми податку на додану вартість до суми податкового кредиту необхідно дотримання двох умов: - наявність податкової накладної чи митної декларації, - придбання або виготовлення товару і послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях в рамках господарської діяльності платника податку; придбання (будівництво, спорудження) (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій в необоротні капітальні активи) в тому числі з метою використання у виробництві або постачанні товарів (послуг) для оподатковуваних операцій у межах господарської діяльності платника податку. Таким чином, умовами для включення нарахованої (сплаченої) суми ПДВ у склад податкового кредиту є наявність документального підтвердження використання витрат підприємства в його господарської діяльності та наявність належно заповнених податкових накладних. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що первинними документами податкового та бухгалтерського обліку ТОВ «СПМК-600» (видаткові накладні, податкові накладні, платіжні доручення) підтверджується факт здійснення господарських операцій з поставки, оплати та використання у власній господарській діяльності товарів (робіт, послуг), придбаних ТОВ «Компсі Інтертрейдінг». Формування витрат, що враховуються при визначенні об'єкта оподаткування, по взаємовідносинам з ТОВ «Компсі Інтертрейдінг» у сумі 485 025,68 грн. у повному обсязі підтверджено первинними документами податкового та бухгалтерського обліку позивача. Зазначене вище, також, підтверджується висновком судово-економічної експертизи № 280/13 від 06.12.2013 р., з яким суд погоджується (т.с. 2 а.с. 29-42). Таким чином, висновки акту ДПІ у м. Сімферополі ГУ Міндоходів в АР Крим № 814/22.7/054656743 від 09.09.2013 року щодо завищення податкового кредиту за березень 2012 року на суму 97 005 грн., заниження податку на прибуток за 1 квартал 2012 року на суму 101 855 грн. не підтверджуються первинними документами бухгалтерського та податкового обліку позивача. За таких умов, податкові повідомлення-рішення № 0010032270 від 23.09.2013 року та № 0010042270 від 23.09.2013 року, є такими, що прийняті Державною податковою інспекцією у м. Сімферополі Головного управління Міндоходів протиправно, у зв'язку з чим підлягають скасуванню. Відповідно до частини 1 статті 94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України. Суд зазначає, що розмір судових витрат не може перевищувати граничних розмірів, встановлених ст. ст. 87, 92 КАС України, з урахуванням вимог постанови Кабінету Міністрів України від 27 квітня 2006 року №590, Інструкції про порядок і розміри компенсації (відшкодування) витрат та виплати винагороди особам, що викликаються до органів досудового розслідування, прокуратури, суду або до органів, у провадженні яких перебувають справи про адміністративні правопорушення, та виплати державним спеціалізованим установам судової експертизи за виконання їх працівниками функцій експертів і спеціалістів, яку затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 1 липня 1996 року №710. Тому суд вважає можливим стягнути на користь позивача суму витрат на проведення судових експертиз у розмірі 11 776,00 грн., що підтверджено документально, а саме: калькуляцією № 280/13 витрат на проведення судово-економічної експертизи по адміністративній справі № 801/9423/13-а, рахунком № 280/13 від 15.11.2013 р., платіжними дорученнями № 553 від 21.11.13 р., № 15 від 29.11.13 р. Витрати експертної установи у розмірі 3 224,00 грн. не підлягають стягненню на користь позивача у зв'язку з перевищенням нормативної вартості відповідного виду судової експертизи у науково-дослідних установах судових експертиз Мін'юсту. У судовому засіданні 16.01.2014 року оголошена вступна та резолютивна частина постанови, згідно зі ст. 160 КАСУ постанова складена у повному обсязі 17.01.2014 року.

Результат розгляду: granted