Рішення адміністративного суду від 2014-03-17 00:00:00+02

[PERSON] звернувся із позовом про визнання незаконною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що інспектором ДПС 2-го взводу роти ДПС у Івано-Франківській області Якібчуком В.В. 15.11.2013року відносно нього винесена постанова про притягнення його до адміністративної відповідальності за ст.122 ч.2 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 425 гривень за те, що 15.11.2013 року об 11год. 20хв. він, керуючи автомобілем Fiat Sсudo, д.н.з.[NUMBER], по вулиці Грушевського в с. Матеївці Коломийського району Івано-Франківської області порушив правила обгону, а саме здійснив обгін автомобіля марки ВАЗ21015 д.н.з.[NUMBER]. ближче ніж 50 м до пішохідного переходу, чим порушив вимоги п.14.6 (в) ПДР. Однак, викладені у постанові обставини не відповідають дійсності. Відповідач зупинив керований ним автомобіль в порушення п.21-1 ст.11 Закону України «Про міліцію» та п.14 Наказу МВС України № 111 від 27.03.2009 року. Копію протоколу та постанови йому не було вручено. Лише 20.02.2014 року він отримав виклик у виконавчу службу, де отримав копію постанови. Постанова не відповідає вимогам ст. 283 КУпАП. Прокол він не підписував і йому не відомо, чи були при цьому свідки, які розписались у протоколі. Відповідачем порушено вимоги ст.ст. 258, 285 КУпАП. З підстав порушення відповідачем вимог, передбачених ст.ст. 7, 245, 247, 251, 252, 254, 256, 258, 268, 278, 279, 280, 283. 285 КУпАП, просив позов задовольнити. Позивач [PERSON] підтримав заявлені вимоги з наведених підстав. В судове засідання належним чином повідомлений про дату, час і місце судового розгляду відповідач не прибув, заперечень проти позову не подав. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заявлені вимоги задоволенню не підлягають з наступних підстав. Встановлено, що інспектором ДПС 2-го взводу роти ДПС у Івано-Франківській області Якібчуком В.В. 15.11.2013року відносно нього винесена постанова про притягнення його до адміністративної відповідальності за ст.122 ч.2 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 425 гривень за те, що 15.11.2013 року об 11год. 20хв. він, керуючи автомобілем Fiat Sсudo, д.н.з.[NUMBER], по вулиці Грушевського в с. Матеївці Коломийського району Івано-Франківської області порушив правила обгону, а саме здійснив обгін автомобіля марки ВАЗ21015 д.н.з.[NUMBER]. ближче ніж 50 м до пішохідного переходу, чим порушив вимоги п.14.6 (в) ПДР. Як визначено ч. 3 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1). на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2). з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3). обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4). безсторонньо (неупереджено); 5). добросовісно; 6). розсудливо; 7). з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8). пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9). з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10). своєчасно, тобто протягом розумного строку. Згідно ч.1, 3 ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, прокурорським наглядом, правом оскарження, іншими встановленими законом способами. Згідно ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права та свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. При накладанні стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність. Згідно ч.2 ст.33 КУпАП при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність. Відповідно до ч.1 ст.69 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обгрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів. Відповідно до вимог ст.245 Кодексу України про адміністративні правопорушення завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення є: всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, вихованням громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності. Згідно ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Згідно п.1.11. Розпорядження МВС України № 466 від 21.05.2009р. працівники Державтоінспекції під час винесення постанови про накладення стягнення за адміністративне правопорушення повинні неухильно дотримуватися вимог статей 33, 34 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Пунктом 12.1 Інструкції з оформлення працівниками Державтоінспекції МВС матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, затвердженої Наказом МВС України за № 77 від 26.02.2009 року, встановлена необхідність фіксації правопорушення за допомогою працюючих в автоматичному режимі спеціальних технічних засобів для забезпечення визначення суті правопорушення та чіткого зображення транспортного засобу, яким було вчинено правопорушення (його марку, колір, номерний знак) та, по можливості, водія, що знаходиться за кермом. Згідно п. 12.6 цієї Інструкції підставою для винесення постанови в справі про адміністративне правопорушення є матеріали щодо адміністративного правопорушення, зафіксованого за допомогою працюючих в автоматичному режимі спеціальних технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису. Частиною 1 статті 246 КУпАП передбачено, що порядок провадження в справах про адміністративні правопорушення в органах (посадовими особами), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення, визначається цим Кодексом та іншими законами України. Згідно ч.1 ст. 222 КУпАП органи внутрішніх справ (міліція) розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення правил дорожнього руху ( частини перша, друга та третя статті 122). Частиною 2 п. 3 ст.222 КУпАП передбачено, що від імені органів внутрішніх справ (міліції) розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право: за адміністративне правопорушення, передбачене частинами 2 та 3 ст.122 - працівники Державтоінспекції Міністерства внутрішніх справ України, які мають спеціальні звання. Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчинені, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Згідно ч.2 ст.71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Таким чином, судом встановлено, що при складанні постанови про адміністративне правопорушення стосовно позивача суб'єктом владних повноважень - інспектором ДПС вчинено низку порушень, а саме: в порушення вимог ст. 280 КУпАП не з'ясовані всі обставини, що підлягають з'ясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення, не наведено будь-яких письмових доказів на підтвердження порушення позивачем ПДР; не дотримано вимог ст.ст. 7, 9, 33, 245, 251, 258, 268, 283 КУпАП та вимог п.п.12.2, 13.2 Інструкції з діяльності підрозділів ДПС Державтоінспекції МВС України, п. п. 12.1, 12.6 Інструкції з оформлення працівниками Державтоінспекції МВС матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, затвердженої Наказом МВС України за № 77 від 26.02.2009 року, а також вимог ст. 63 Конституції України. З огляду на встановленні обставини та визначенні відповідно до них правовідносини, приймаючи до уваги той факт, що будь-які відомості, які б спростовували зазначені позивачем обставини відсутні, а відповідачем надані не були, суд приходить до висновку, що задоволення позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому вимоги позивача є обґрунтованими і підлягають задоволенню. Враховуючи наведене, ст.63 Конституції України, ст.ст. 7, 9, 33, 34, 35, 222, 245, 251, 254, 258, 268, 280, 283, 289 КУпАП,

Результат розгляду: granted