Рішення адміністративного суду від 2014-03-18 00:00:00+02

Позивач - [PERSON] звернувся до суду з позовом до управління Пенсійного фонду України в м. Первомайську Луганської області (далі УПФУ в м. Первомайську Луганської області, і остаточно просив: визнати незаконними дії суб'єкта владних повноважень - УПФУ в м. Первомайську щодо зменшення пенсії за період з 11.04.2009 року до 31.12.2013 року в сумі 4720,88 грн.; скасувати рішення УПФУ в м.Первомайську Луганської області № 181 від 12.12.2013 року про щомісячне стягнення 20% нарахованої пенсії; зобов'язати УПФУ в м. Первомайську повернути суми, на які незаконно був зменшений розмір пенсії (а. с. 2, 3, 13). Постановою Первомайського міського суду Луганської області від 6 лютого 2014 року позов [PERSON] задоволено, а саме: визнано протиправним та скасовано рішення УПФУ в м. Первомайську № 181 від 12 грудня 2013 року про утримання пенсії з [PERSON] 20% за період з 11.04.2009 року до 31.12.2013 року; зобов'язано УПФУ в м. Первомайську Луганської області повернути [PERSON] утримані на підставі рішення УПФУ в м. Первомайську № 181 від 12 грудня 2013 року, кошти у сумі 267,01 грн. та провести перерахунок пенсії у відповідності до п. 3 ст. 42 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» з 01.01.2014 року (а. с. 31, 32). Відповідач не погодився з постановою суду, подав апеляційну скаргу, яку обґрунтовував порушення норм матеріального права, просив скасувати постанову у повному обсязі та відмовити у задоволенні позовних вимог. Доводи апеляційної скарги обґрунтовував тим, що позивач з дати призначення пенсії зареєстрований як фізична особа-підприємець, але не повідомив про це пенсійний орган і йому безпідставно виплачувалася доплата до пенсії як непрацюючому пенсіонеру (а. с. 36-38). Позивач у судовому засіданні заперечував проти доводів апеляційної скарги, просив залишити її без задоволення, а постанову суду без змін, як законну та обґрунтовану. Представник відповідача в судове засідання не прибув, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений. Колегія суддів, заслухала доповідь судді-доповідача, пояснення позивача, перевірила матеріали справи, обговорила доводи апеляційної скарги і дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав. Судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що [PERSON] [INFO] є пенсіонером за віком, що підтверджується пенсійним посвідченням Серія [NUMBER] від 24.03.2010 року (а. с. 6). Встановлено, що згідно рішення УПФУ в м. Первомайську Луганської області №181 від 12.12.2013 року з [PERSON] вирішено утримувати з пенсії 20% - переплата у розмірі 4720,88 грн. з 11.04.2009 року до 31.12.2013 року, внаслідок зловживання у зв'язку із несвоєчасним повідомленням про підприємницьку діяльність оскільки було відсутнє право на збільшення пенсії як непрацюючому пенсіонеру за п.1 Постанови Кабінету Міністрів України від 11.03.2009 року № 198 «Деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян» (а. с. 23). Листом від 13.12.2013 року № 10/5022-28/2 УПФУ в м. Первомайську Луганської області позивача повідомлено про те, що у зв'язку не повідомленням пенсійний орган про підприємницьку діяльність у [PERSON] виникла переплата пенсії у розмірі 4720,88 грн. за період з 11.04.2009 року до 31.12.2013 року. Також повідомило, що переплата буде утримуватись з січня 2014 року згідно п.1 ст. 50 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» у розмірі 20% з пенсії, яка з 01.12.2013 року складає 1335,07 грн. до повного погашення (а. с. 26). 26 грудня 2013 [PERSON] звернувся з заявою до Первомайської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Луганській області, в якій просив надати довідку, що з 01.01.2009 року до 31.12.2013 року він не отримував доходів від підприємницької діяльності (а. с. 8). 26.12.2013 року Первомайська ОДПІ ГУ Міндоходів у Луганській області надала позивачеві довідку № 3829/12-10-17-009/1342, що з 2009 року картки особових рахунків по ФОП [PERSON] відсутні, інформація про здійснення підприємницької діяльності за період з 2009 року до 2010 року відсутня. Згідно податкових декларацій [PERSON] про майновий стан і доходи, сума загального оподатковуваного доходу, отриманого від провадження господарської діяльності, за 2011 рів та за 2012 рік склала 0 грн. (а. с. 9). 9 січня 2014 року УПФУ в м. Первомайську Луганської області листом № 301/ф-11 на звернення [PERSON] від 26.12.2013 року вх.№301/ф-11-26.12.13 повідомило, що згідно з додатком 4 до п. 37 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсії відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» (заяви про призначення пенсії) - пенсіонери зобов'язані повідомляти органи пенсійного фонду про обставини, що спричиняють зміну розміру пенсійної виплати або припинення її виплати: про вступ до роботи (підприємницька діяльність), звільнення з роботи, зміни в складі сім'ї. [PERSON] своєчасно не повідомив про підприємницьку діяльність, тому при відпрацюванні списків персоніфікованого обліку розмір призначеної пенсії зменшився, так як у складі пенсійної виплати були суми, які виплачувались як не працюючій особі відповідно до постанови Кабінету Міністрів України № 198 від 11.03.2009 року та № 1375 від 23.12.2009 року. Працюючим ці суми не виплачуються. Після проведення індивідуального перерахунку пенсії з 11.04.2009 року розмір пенсії з 01.05.2012 року склав 1335,07 грн. За період з 11.04.2009 року до 31.12.2013 року утворилась переплата пенсії в сумі 4720,88 грн. Згідно пункту 1 ст. 50 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду чи судовому порядку. Стягування може проводитися не більше як 20 відсотків від суми пенсії. Тому відповідно до рішення управління від 12.12.2013 року № 181 щомісячно провадиться стягнення у розмірі 20% нарахованої пенсії, починаючи з 01.01.2014 року (а. с. 10). Встановлені обставини справи підтверджені матеріалами справи і не є спірними. Суд першої інстанції прийняв рішення про задоволення позовних вимог і обґрунтовував його тим, що відповідач не надав ніяких відомостей, які б свідчили про те, що позивач взагалі проводив діяльність, пов'язану з отриманням доходу та сплачував страхові внески, сама по собі державна реєстрація особи як підприємця не пов'язана з правом на пенсію, оскільки право на пенсію дає в сукупності: факт реєстрації і сплата страхових внесків, обчислених з отриманого доходу, що є можливим при здійсненні підприємницької діяльності і свідчить про працю цього суб'єкта підприємницької діяльності. Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції, оскільки дійшла висновку, що судом першої інстанції порушені норми матеріального закону, а саме, не прийнято до уваги, що і залишено, не взято до уваги положення Постанови КМУ від 11.03.2009 року № 198 «Деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян» відповідно до якого збільшення пенсії виплачується непрацюючим пенсіонерам. [PERSON] пенсія була призначена з 11.04.2009 року на підставі особистої заяви, в якій він указав, що не працює з 30.11.2004 року (а. с. 20). За даними відділу обліку надходження платежів УПФУ в м. Первомайську Луганської області позивач сплатив страхові внески до Пенсійного фонду України за період з 01.01.1993 року по 30.11.2003 року За період з 01.02.2004 року по 30.11.2004 року доплату до мінімального страхового внеску на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» не перераховував, тому страховий стаж враховано по 30.11.2003 року У зв'язку з тим, що позивач на дату звернення за призначенням пенсії не працював, йому сплачувалось підвищення до пенсії відповідно до постанови Кабінету Міністрів України № 198 від 11.03.2009 року «Деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян» та підвищувався розмір пенсії згідно вимог ч.3 ст. 42 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування». Відповідно до п. 3.8.1 наказу Державного комітету України з питань технічного регулювання та споживчої політики N 97 від 28.05.2004 року підприємець це фізична особа, яка є громадянином України, іноземним громадянином, особою без громадянства, що здійснює підприємницьку діяльність. Громадянин визнається суб'єктом господарювання у разі здійснення ним підприємницької діяльності за умови державної реєстрації його як підприємця без статусу юридичної особи. Громадянин-підприємець відповідає за своїми зобов'язаннями усім своїм майном, на яке відповідно до закону може бути звернено стягнення . Тобто особа вважається підприємцем, якщо вона пройшла державну реєстрацію як підприємець. Згідно ст. 46 Закону Україна «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців» державна реєстрація припинення підприємницької діяльності фізичної особи-підприємця проводиться у разі прийняття фізичною особою-підприємцем рішення про припинення підприємницькою діяльності. Частиною 3 цієї статті передбачено, що фізична особа позбавляється статусу підприємця з дати внесення до Єдиною державного реєстру запису про державну реєстрацію припинення підприємницької діяльності фізичної особи-підприємця . Тобто особа вже не вважається підприємцем коли є запис про державну реєстрацію припинення. І навпаки, якщо особа-підприємець знаходиться в стадії закриття він не позбавляється статусу страхувальника тому вважається працюючим. Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» (у редакції, чинній на час призначення пенсії) передбачено, що загальнообов'язковому державному пенсійному страхуванню підлягають: фізичні особи - суб'єкти підприємницької діяльності. Дані застраховані особи є страхувальниками. Головним управлінням ПФУ в Луганській області на адресу УПФУ в м.Первомайську Луганської області надіслано списки одержувачів пенсій, по яких виявлено факти недостовірних даних про працевлаштування. Дані факти виявлено Державним підприємством «Інформаційний центр персоніфікованого обліку Пенсійного фонду України» . За одержаним списком значиться [PERSON], [INFO], інд. код [NUMBER]. Відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців Серія [NUMBER] на [PERSON] - внесено рішення фізичної особи-підприємця про припинення підприємницької діяльності тільки 31.05.2011 року, проте запису про державну реєстрацію припиненні підприємницької діяльності фізичної особи-підприємця [PERSON] не внесено. За встановлених обставин [PERSON] не можна вважати особою, яка припинила підприємницьку діяльність та позбавлена статусу підприємця, оскільки до ЄДР юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців не внесений запис про припинення підприємницької діяльності ФОП [PERSON] і надання позивачем до податкового органу податкових декларацій про майновий стан і доходи навпаки підтверджує його статус підприємця. . Відсутність отримання доходу від підприємницької діяльності не є підставою для визнання особи непрацюючою. При тому, що [PERSON] прийняв рішення про припинення підприємницької діяльності, він повинен був завершити процедуру закриття підприємницької діяльності у відповідності до вимог закону до кінця. І в цьому випадку він за даними податкового органу не значився платником податків, оскільки державний реєстратор вносить дані про припинення підприємницької діяльності за наявності відповідних довідок від органів пенсійного фонду та податкового про відсутність заборгованості за обов'язковими платежами. Згідно ст. 50 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду чи в судовому порядку. Розмір відрахування з пенсії обчислюється з суми, що належить пенсіонерові до виплати. В даному випадку це 20 відсотків. Внаслідок встановлених обставин справи та норм законів, які регулюють спірні відносини, колегія суддів дійшла висновку, що відповідач у відповідності до ч.2 ст.71 КАС України довів суду правомірність прийняття УПФУ в м. Первомайську Луганської області рішення №181 від 12.12.2013 року, внаслідок чого підстави для задоволення позову відсутні. На підставі викладеного, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що внаслідок невідповідності висновків обставинам справи суд першої інстанції дійшов помилкового висновку щодо обґрунтованості та законності вимог позивача, внаслідок чого постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нової про відмову в задоволенні позову в повному обсязі. Постанова в повному обсязі складена 19 березня 2014 року

Результат розгляду: denied