Рішення адміністративного суду від 2014-03-28 00:00:00+02

До Харківського окружного адміністративного суду звернувся позивач, Харківська міська рада , з адміністративним позовом до Громадської організації "Велика Русь" в особі голови [PERSON] , в якому просить суд, обмежити права на збори шляхом заборони громадській організації "Велика Русь" в особі голови [PERSON] ([ADDRESS], т.[NUMBER]) та іншим учасникам цієї акції проведення 30.03.2014 з 12.00 до 15.00 мітингу проти розповсюдження в місті Харкові проявів фашизму та неонацизму на площі Свободи в м. Харкові. В обґрунтування позову зазначив, 26.03.2014 року до Харківської міської ради надійшло повідомлення громадської організації «Велика Русь» в особі голови [PERSON] про проведення 30.03.2014 з 12.00 до 15.00 мітингу проти розповсюдження в місті Харкові проявів фашизму та неонацизму на площі Свободи в м. Харкові. Орієнтовна кількість учасників акції - 10000 чоловік. 26 березня 2014 року на засіданні узгоджувальної комісії виконавчого комітету міської ради з розгляду повідомлень щодо організації та проведення зборів, мітингів, походів та демонстрацій в м. Харкові розглянуто вказане повідомлення. За результатами узгоджувальна комісія вирішила вважати неможливим проведення вказаного масового заходу. Оскільки в порушення законодавства України, відповідачем не дотримано вимог щодо за своєчасного повідомлення про проведення масового заходу, необхідності відволікати велику кількість особового складу органів внутрішніх справ для забезпечення охорони громадського порядку та безпеки дорожнього руху, можливого нерозуміння з боку інших громадян, створення незручностей пересічним громадянам та установам від використання звукопідсилюючої апаратури та попереднього досвіду забезпечення громадського порядку. Таким чином, орган місцевого самоврядування позбавлений можливості вжити заходів щодо безперешкодного проведення вказаного масового заходу, забезпечення громадського порядку прав і свобод інших людей. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив позов задовольнити. Представник відповідача у судове засідання не прибув, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив. Відповідно до ч. 4 ст. 182 КАС України передбачено, що розгляд адміністративної справи про обмеження права на мирні зібрання вирішується судом протягом трьох днів після відкриття провадження, а в разі відкриття провадження менш як за три дні до проведення відповідних заходів - невідкладно. Суд вважає, що неявка відповідача у судове засідання не перешкоджає розгляду справи за наявними в ній матеріалами. Суд, вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини. До Харківської міської ради 26.03.2014 року надійшло повідомлення громадської організації «Велика Русь» в особі голови [PERSON] про проведення 30.03.2014 з 12.00 до 15.00 мітингу проти розповсюдження в місті Харкові проявів фашизму та неонацизму на площі Свободи в м. Харкові, Орієнтовна кількість учасників акції - 10000 чоловік. На засіданні узгоджувальної комісії виконавчого комітету міської ради з розгляду повідомлень щодо організації та проведення зборів, мітингів, походів та демонстрацій в м. Харкові 26 березня 2014 року розглянуто вказане повідомлення. За результатами узгоджувальна комісія вирішила вважати неможливим проведення вказаного масового заходу, що підтверджується протоколом № 7 від 26.03.2014 року. З адміністративного позову та пояснень представника позивача в судовому засіданні судом встановлено, що вказане рішення обґрунтовано посиланням на не дотримання вимог щодо за своєчасного повідомлення про проведення масового заходу, положення п. 4.3, 4.6 Тимчасового положення про порядок розгляду питань щодо організації та проведення зборів, мітингів, походів та демонстрацій у м. Харкові, згідно якого мітинги незалежно від кількості їх учасників не повинні заважати вільному руху транспортних засобів та проходу перехожих та не допускається проведення масових заходів в межах парків, скверів та інших місцях відпочинку громадян, за винятком Молодіжного парку, а також одночасне проведення будь-яких масових заходів в місці, де вже узгоджено в установленому порядку проведення інших масових заходів. Крім того позивач посилається на лист Харківського міського управління ГУ МВСУ в Харківській області № 30/3-361 від 27.03.2014 року в якому зазначено, що проведення вказаних заходів може викликати суттєві труднощі в забезпеченні охорони громадського порядку; лист Харківського міського управління Головного управління державної служби України з надзвичайних ситуацій у Харківській області від 27.03.2014 року №32/240 з якого вбачається, що організований мітинг перекриє рух автотранспорту, що призведе до створення заторів на автошляхах міста та як результат, унеможливить швидке реагування підрозділів Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Харківській області на випадок виникнення пожеж або надзвичайних ситуацій; лист прокуратури м. Харкова 27.03.2014 року №04-34-6639 вих.14 в якому зазначено, що проведення зазначеного заходу несе загрозу суверенітету і територіальній цілісності держави, прав і свобод мешканців регіону; лист Департаменту транспорту Харківської міської ради № 523/0/78-14 від 26.03.2014 року згідно якого зазначено що проведення масового заходу викликає значні труднощі руху транспорту та можливості виникнення дорожньо - транспортних пригод. Відповідно до положень ч.2 ст.19 Конституції України та ч.3 ст.24 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Частиною 3 статті 2 КАС України визначено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку. Процедура розгляду питання про організацію та проведення масових заходів на території міста Харкова урегульована приписами Тимчасового положення "Про порядок розгляду питань щодо організації та проведення зборів, мітингів, походів та демонстрацій у місті Харкові", затвердженого рішенням виконавчого комітету Харківської міської ради від 06.06.2007 р. №543 (далі - Тимчасове положення №543). Дослідивши зібрані у справі докази в їх сукупності за правилами, встановленими статтею 86 КАС України, суд зазначає про відсутність у матеріалах справи фактичних даних, які б засвідчували порушення позивачем визначеної Тимчасовим положенням №543 процедури розгляду повідомлення про проведення масового заходу за заявою відповідача, які б об'єктивно впливали на обґрунтованість та правомірність рішення суб'єкта владних повноважень. За наведених обставин суд дійшов висновку, що повідомлення відповідача про проведення 30.03.2014 з 12.00 до 15.00 мітингу проти розповсюдження в місті Харкові проявів фашизму та неонацизму на площі Свободи в м. Харкові була розглянута позивачем на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені чинним законодавством. Відповідно до приписів статті 38 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", виконавчі органи міських рад вирішують відповідно до закону питання про проведення зборів, мітингів, маніфестацій і демонстрацій, спортивних, видовищних та інших масових заходів; здійснюють контроль за забезпеченням при їх проведенні громадського порядку. Отже, саме на позивача законодавцем покладено обов'язок забезпечення громадського порядку при проведенні запланованого відповідачем мирного зібрання і вказаний обов'язок має бути виконаний суб'єктом владних повноважень шляхом вжиття відповідних організаційних, правових та інших заходів, спрямованих на організацію безпеки здоров'я та життя громадян, належного захисту прав усіх мешканців міста на безпечне та безперешкодне пересування містом, тощо. Частиною 1 статті 182 Кодексу адміністративного судочинства України, органи виконавчої влади, органи місцевого самоврядування негайно після одержання повідомлення про проведення зборів, мітингів, походів, демонстрацій тощо мають право звернутися до окружного адміністративного суду за своїм місцезнаходженням із позовною заявою про заборону таких заходів чи про інше обмеження права на мирні зібрання (щодо місця чи часу їх проведення тощо). З правового аналізу наведеної процесуальної норми вбачається, що органи місцевого самоврядування наділені законодавцем повноваженнями на звернення до адміністративного суду з позовом про 1) заборону запланованих суб'єктами права масових заходів, 2) обмеження права на мирні зібрання. З повідомлення відповідача, яке було у спірних правовідносинах подано до Харківської міської ради, випливає, що вказаний суб'єкт права має намір провести спірний масовий захід. Доказів, які б доводили відсутність у відповідача наміру проводити зазначене мирне зібрання, матеріали справи не містять. Відповідно до частини 1 статті 39 Конституції України, якою передбачено, що громадяни мають право збиратися мирно, без зброї і проводити збори, мітинги, походи і демонстрації, про проведення яких завчасно сповіщаються органи виконавчої влади чи органи місцевого самоврядування. Наведене положення Конституції України кореспондується з нормою міжнародного права, а саме - статті 11 Конвенції про захист прав людини та основних свобод, якою встановлено, що кожен має право на свободу мирних зібрань і свободу об'єднання з іншими особами, включаючи право створювати профспілки та вступати до них для захисту своїх інтересів. Здійснення зазначених прав не підлягає жодним обмеженням, за винятком тих, що встановлені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної або громадської безпеки, для запобігання заворушенням чи злочинам, для охорони здоров'я чи моралі або захисту прав і свобод інших осіб. Разом з тим, згідно з ч.2 ст. 39 Конституції України обмеження щодо реалізації права на мирні зібрання може встановлюватися судом відповідно до закону і лише в інтересах національної безпеки та громадського порядку - з метою запобігання заворушенням чи злочинам, для охорони здоров'я населення або захисту прав і свобод інших людей. Згідно ст. 1 Закону України "Про основи національної безпеки України" національна безпека це захищеність життєво важливих інтересів людини і громадянина, суспільства і держави, за якої забезпечуються сталий розвиток суспільства, своєчасне виявлення, запобігання і нейтралізація реальних та потенційних загроз національним інтересам. Національні інтереси - життєво важливі матеріальні, інтелектуальні і духовні цінності Українського народу як носія суверенітету і єдиного джерела влади в Україні, визначальні потреби суспільства і держави, реалізація яких гарантує державний суверенітет України та її прогресивний розвиток; загрози національній безпеці - наявні та потенційно можливі явища і чинники, що створюють небезпеку життєво важливим національним інтересам України. Об'єктами національної безпеки є людина і громадянин - їхні конституційні права і свободи. Відповідно до ст. 3 Конституції України людина, її життя і здоров'я та безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. З листа прокуратури м. Харкова від 27.03.2014 року №04-34-6639 вбачається, що проведення зазначеного мітингу несе загрозу суверенітету і територіальній цілісності держави, правам і свободам мешканців регіону. З листа Управління Служби безпеки України в Харківській області від 28.03.2014 року № 70/5-3213 вбачається, що 29.03.2014 р. та 30.03.2014 р. в Харкові радикально-налаштованими активістами проросійських громадських організацій планується проведення громадсько-масових заходів, під час яких заплановано обговорення ряду питань подальшої розбудови органів місцевої влади Харківської області та участі громадськості в їх діяльності, які неоднозначно сприймаються мешканцями м. Харкова, через що під час проведення вказаних заходів можуть бути здійснені провокаційні дії по відношенню до учасників заходів, представників правоохоронних органів та органів місцевої влади, неконтрольований розвиток яких може призвести до масових заворушень, у тому числі, пов'язаних з насиллям та захопленням будівель органів державної влади. Відповідно до листів Харківського міського управління ГУ МВСУ в Харківській області № 30/3-374, № 30/3-373 від 28.03.2014 року на 30.03.2014 року подані також повідомлення [PERSON] про проведення мітингу біля пам'ятника Т.Г. Шевченку на підтримку євроінтеграції чисельністю 1000 чоловік та повідомлення Харківського МК «КПУ» [PERSON] про проведення інформаційно-агітаційного заходу про змінення політики, що веде до тотального погіршення життя працюючого населення чисельністю до 1000 чоловік, окрім того заплановано проведення 30.03.2014 року в м. Харкові футбольного матчу в рамках чемпіонату України по футболу між командами Прем'єр-ліги «Металіст» (Харків) - «Шахтар» (Донецьк), у зв'язку з чим зафіксовано непоодинокі випадки виникнення конфліктних ситуацій між учасниками, які мають різнополярні погляди на громадсько - політичну ситуацію яка склалась в Україні. Суд зазначає, що вищезазначена інформація про вчинення можливих заворушень 30.03.2014 року, створює реальну загрозу інтересам національної безпеки та громадського порядку, охороні здоров'я населення, загрозі суверенітету і територіальній цілісності держави, правам і свободам мешканців регіону. Тобто, суд приходить до висновку, що умовою можливого обмеження щодо реалізації права на мирне зібрання є створення реальної небезпеки, зокрема, правам і свободам інших людей, національним інтересам, громадському порядку, суверенітету і територіальній цілісності держави. Таким чином, виходячи із системного аналізу наведених нормативно-правових актів, суд приходить до висновку, що позивачем наведено конкретні обставини наявності реальної загрози інтересам національної безпеки та громадського порядку. А тому, виходячи з дотримання справедливого балансу між забезпеченням прав і інтересів мешканців територіальної громади міста Харкова та прав і свобод відповідача на мирні зібрання, запланований відповідачем масовий захід не узгоджується з інтересами національної безпеки та громадського порядку. Також, суд зазначає, що відповідно до ст. 39 Конституції України громадяни мають право збиратися мирно, без зброї і проводити збори, мітинги, походи і демонстрації, про проведення яких завчасно сповіщаються органи виконавчої влади чи органи місцевого самоврядування. Рішенням Конституційного Суду України від 19.04.2001 року у справі №1-30/2001 встановлено, що Положення частини першої статті 39 Конституції України щодо завчасного сповіщення органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування про проведення зборів, мітингів, походів і демонстрацій треба розуміти так, що організатори таких мирних зібрань мають сповістити зазначені органи про проведення цих заходів заздалегідь, тобто у прийнятні строки, що передують даті їх проведення. Ці строки не повинні обмежувати передбачене статтею 39 Конституції України право громадян, а мають служити його гарантією і водночас надавати можливість відповідним органам виконавчої влади чи органам місцевого самоврядування вжити заходів щодо безперешкодного проведення громадянами зборів, мітингів, походів і демонстрацій, забезпечення громадського порядку, прав і свобод інших людей. Відповідно до приписів ст. 38 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" виконавчі органи міських рад вирішують відповідно до закону питання про проведення зборів, мітингів, маніфестацій і демонстрацій, спортивних, видовищних та інших масових заходів; здійснюють контроль за забезпеченням при їх проведенні громадського порядку. Як вбачається з повідомлення відповідача про проведення заходу, в ньому не оговорено форми та методи гарантованого забезпечення заінтересованими особами громадського порядку під час проведення масового заходу. Таким чином, в порушення вказаних вище норм, відповідачем не дотримано вимог щодо своєчасного повідомлення про проведення масового заходу, що позбавляє позивача у стислі строки вжити заходів щодо забезпечення безпеки проведення таких заходів та громадського порядку. А отже, позивач позбавлений можливості вжити заходів щодо безперешкодного проведення вказаного масового заходу, забезпечення громадського порядку, прав і свобод інших людей. Відповідно до ч. 5 ст. 182 КАС України, суд задовольняє вимоги позивача в інтересах національної безпеки та громадського порядку в разі, якщо визнає, що проведення зборів, мітингів, походів, демонстрацій чи інших зібрань може створити реальну небезпеку заворушень чи злочинів, загрозу здоров'ю населення або правам і свободам інших людей. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про наявність обґрунтованих підстав вважати запланований Громадською організацією "Велика Русь" в особі голови [PERSON] 30.03.2014 року на майдані Свободи в місті Харкові мітинг, з огляду на велику кількість учасників заходу - 10000 осіб, повідомлень правоохоронних органів про можливість масових заворушень пов'язаних з насильством та захопленням державних будівель 30.03.2014 року на території міста Харкова, таким, що може створити реальну небезпеку заворушень чи злочинів, загрозу здоров'ю населення або правам і свободам самих мітингувальників та інших людей, через що з метою недопущення порушення прав і свобод громадян, суд дійшов до висновку про задоволення позову. Відповідно до п.6 ч.1 ст.256 КАС України негайно виконуються постанови суду про обмеження щодо реалізації права на мирні зібрання. На підставі викладеного та

Результат розгляду: granted