Рішення адміністративного суду від 2014-03-13 00:00:00+02

Позивач [PERSON] звернулася в суд із адміністративним позовом до департаменту містобудування та архітектури виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради про визнання відмови у погодженні технічної документації на приватизацію земельної ділянки протиправною та зобов'язання погодити технічну документацію на приватизацію земельної ділянки в розмірі 0, 0167 га, призначеної для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд за адресою [ADDRESS]. В судовому засіданні представник позивача позов підтримав, просить задоволити. Суду пояснив, що [PERSON] є власником будинку, що знаходиться в [ADDRESS] на підставі договору купівлі-продажу від 21.03.1995року. Однак оформити право власності та ввести в експлуатацію реконструйований житловий будинок не може, так як відповідач відмовляє в погодження технічної документації для офрмлення права власності на земельну ділянку.. Представник відповідача в судове засідання повторно не з'явився, про причини неявки суд не повідомлено. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши письмові докази, надані суду в розпорядження, дослідивши таким чином всі обставини справи, суд приходить до переконання про підставність позову та наявність достатніх підстав для його задоволення, виходячи із наступного. Так, судом встановлено, що позивач являється власником будинку, що знаходиться в [ADDRESS], житловою площею 47,9 кв.м., придбаного нею згідно Договору купівлі-продажу від 21 березня 1995 року. В користуванні перебуває земельна ділянка розміром 0,0167 га, призначена для будівництва обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд. Крім позивача за адресою зареєстровані і проживають її сини: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. З метою покращення житлових умов, у 2009 році частково проведено реконструкцію будинку, у 2011 Івано-Франківським міськвиконкомом затверджено технічні умови на приєднання житлового будинку до централізованих систем водопостачання і каналізації, в липні 2012 року укладено договір про надання послуг з водопостачання та водовідведення з КП Івано-Франківськводоекотехпром", у 2013 році виготовлено технічну документацію на реконструйований житловий будинок. У 2011 році через Івано-Франківський міський відділ Івано-Франківської регіональної філії центру ДЗК погоджено межі земельної ділянки, закріплені в натурі (на місцевості) межовими знаками встановленого зразка, які передані позивачу на зберігання. Однак Управлінням архітектури та містобудування м. Івано-Франківська позивачу відмовлено в погодженні технічної документації для оформлення власності на земельну ділянку, що, в свою чергу, не дозволяє ввести в експлуатацію реконструйоване житлове приміщення, на яке виготовлено технічну документацію, і зареєструвати в установленому порядку. Відмова мотивується тим, що земельна ділянка знаходиться в "червоних лініях" вулиці Українських Декабристів (відповідь Управління архітектури та містобудування №2/3-3/3750 від 29.03.2011 р., довідка з містобудівного кадастру №3934 від 12.08.2013 р.). Згідно ч.2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України. Таким чином, органи державної влади та місцевого самоврядування можуть видавати регуляторні акти виключно на підставах законодавства України. В даному випадку відмова у погодженні технічної документації суперечить ч.І ст. 120 Земельного кодексу України ч.1 ст. 377 ЦК оскільки до особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника ( землекористувача). При цьому, згідно ч.І ст.125 ЗК України право власності та право постійного користування на земельну ділянку передбачає наявність документа, що посвідчує право власності - Державного акту на право приватної власності на землю. Відповідно до ст. 152 ЗК України держава забезпечує громадянам рівні умови захисту прав власності на землю, а власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю. Встановлення «червоних ліній» регулюється Законом України "Про регулювання містобудівної діяльності" (№3038-6 від 17.02.2011 р.). При цьому, даний Закон не визначає застосування будь-яких обмежень чи інших обтяжень до приватизації земельних ділянок, що знаходяться в їх межах. Крім того, нанесення "червоних ліній" відповідачем на генеральному плані міста проведено на вже існуючі будівлі, споруди та земельні ділянки. Згідно ст.5 ЦК України, акти цивільного законодавства регулюють правовідносини, які виникли з часу набрання ними чинності, не мають зворотної дії у часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують цивільну відповідальність особи. В той же час, видано Державні акти на право власності на земельні ділянки, які розташовані на плані поряд з земельною ділянкою [PERSON] і знаходяться в межах ліній "червоних ліній" вул. Українських Декабристів. Відповідно до ст. 316-319 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших. Осіб. Власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд та вправі вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Держава не втручається у здійснення власником права власності. Відмова відповідача у погодженні технічної документації на приватизацію земельної ділянки по [ADDRESS] в розмірі 0,0167 га, яка належить і використовується [PERSON] Є неправомірною. Згідно ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього кодексу. Суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконання, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному і об'єктивному дослідженні (стаття 86 КАС України). Відповідно до ст. 159 КАС України, судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Виходячи із наведеного та враховуючи те, що позивач надав достатньо доказів на обґрунтування своїх позовних вимог, суд вважає позов підставним та таким, що підлягає до задоволення. На підставі викладеного,

Результат розгляду: granted