Рішення адміністративного суду від 2014-01-14 00:00:00+02

Позивач, Державна податкова інспекція у м. Краматорську Головного управління Міндоходів у Донецькій області звернувся до суду з адміністративним позовом до фізичної особи - підприємця [PERSON] про стягнення податкової заборгованості із збору за забруднення навколишнього природного середовища фізичними особами у розмірі 4080,00 грн., із збору за користування радіочастотним ресурсом України у розмірі 3592,83 грн., з єдиного податку з фізичних осіб у розмірі 2360,60 грн. Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що за відповідачем обліковується заборгованість перед бюджетом у загальному розмірі 10033,43 грн., у тому числі із збору за забруднення навколишнього природного середовища фізичними особами у розмірі 4080,00 грн., із збору за користування радіочастотним ресурсом України у розмірі 3592,83 грн., з єдиного податку з фізичних осіб у розмірі 2360,60 грн. Також позивач вказує на те, що ним була направлена відповідачу податкова вимога від 14.08.2012 року №556 на суму 6559,80 грн. На підставі вищезазначеного, позивач просив суд стягнути з фізичної особи - підприємця [PERSON] податкову заборгованість у загальному розмірі 10033,43 грн. Представник позивача в судовому засіданні надав пояснення аналогічні змісту позовних вимог, позовні вимоги підтримав та просив задовольнити їх у повному обсязі. Відповідач до судового засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, будь - яких заперечень та клопотань до суду не надав. За таких обставин суд вважає за можливе розглянути справу без участі представника відповідача. Перевіривши матеріали справи, вирішивши питання чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги, та якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин, суд приходить до висновку про те, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Позивач відповідно до норм Податкового кодексу України є органом державної влади, уповноваженим здійснювати функцію контролю за визначенням та сплатою платником податків, повноваження якого на звернення до суду із позовом про стягнення податкового боргу прямо визначені законодавством України. Пунктом 20.1.28 статті 20 Податкового кодексу України, який набрав чинності 01 січня 2011 року, визначено, що органи державної податкової служби, окрім іншого, мають право стягувати до бюджетів та державних цільових фондів суми грошових зобов'язань та/або податкового боргу у випадках, порядку та розмірі, встановлених цим Кодексом, стягувати суми простроченої заборгованості суб'єкта господарювання перед державою (Автономною Республікою Крим чи територіальною громадою міста) за кредитом (позикою), залученим державою (Автономною Республікою Крим чи територіальною громадою міста) або під державну (місцеву) гарантію, а також за кредитом з бюджету в порядку, визначеному цим Кодексом. Згідно ст. 95 Податкового кодексу України орган державної податкової служби здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі. Як вбачається з матеріалів справи, відповідач зареєстрований як фізична - особа підприємець 18 липня 2007 року виконавчим комітетом Краматорської міської ради Донецької області, ідентифікаційний номер - [NUMBER] згідно свідоцтва про державну реєстрацію фізичної особи - підприємця серія [NUMBER], перебуває на обліку як платник податків в Державній податковій інспекції у м. Краматорську Головного управління Міндоходів у Донецькій області з 19.07.2007 року, що підтверджується довідкою про взяття на облік платника податків № 1268/10/29-014-11 від 19.07.2007 року. В судовому засіданні встановлено та підтверджується матеріалами справи, що відповідачем наданий до позивача податковий розрахунок збору за користування радіочастотним ресурсом України (вх. № 30281 від 14.11.2012 року) за звітний період - жовтень 2012 року, рядком 2.1 якого нараховано збору усього за звітний місяць у розмірі 4,35 грн. Позивачем на підставі акту перевірки №2167/15-4-[NUMBER] від 09.11.2012 року прийняте податкове повідомлення - рішення №0003821504 від 26 грудня 2012 року, згідно якого сума грошового зобов'язання за штрафними (фінансовими) санкції складає 510,00 грн. за платежем: збір за користування радіочастотним ресурсом України. Зазначене податкове повідомлення - рішення направлено на адресу відповідача, однак було повернуто 12.02.2013 року у зв'язку з закінченням терміну зберігання. Також позивачем на підставі акту перевірки №2167/15-4-[NUMBER] від 09.11.2012 року прийняте податкове повідомлення - рішення №0003831504 від 26 грудня 2012 року, згідно якого сума грошового зобов'язання за основним платежем складає 3,42 грн. за платежем: збір за користування радіочастотним ресурсом України. Зазначене податкове повідомлення - рішення направлено на адресу відповідача, однак було повернуто 12.02.2013 року у зв'язку з закінченням терміну зберігання. Позивачем на підставі акту перевірки №119/17-2-[NUMBER] від 23.01.2013 року прийняте податкове повідомлення - рішення №0002021701/10589/10/17-213 від 19 квітня 2013 року, згідно якого сума грошового зобов'язання за основним платежем складає 9,84 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями - 3064,92 грн. за платежем: надходження від сплати збору за користування радіочастотним ресурсом України. Зазначене податкове повідомлення - рішення направлено на адресу відповідача, однак було повернуто 01.07.2013 року у зв'язку з закінченням терміну зберігання. У зв'язку з несвоєчасною сплатою відповідачем податкових зобов'язань із збору за користування радіочастотним ресурсом України, позивачем була нарахована пеня у розмірі 0,30 грн. Крім того, позивачем на підставі акту перевірки №119/17-2-[NUMBER] від 23.01.2013 року прийняте податкове повідомлення - рішення №0002001702/10593/10/17-213 від 19 квітня 2013 року, згідно якого сума грошового зобов'язання за штрафними (фінансовими) санкції складає 4080,00 грн. за платежем: надходження від сплати збору за забруднення навколишнього природного середовища фізичними особами. Зазначене податкове повідомлення - рішення направлено на адресу відповідача, однак було повернуто 01.07.2013 року у зв'язку з закінченням терміну зберігання. Як вбачається з матеріалів справи, відповідачем надано до позивача заяву про застосування спрощеної системи оподаткування та обрано другу групу платників єдиного податку. На підставі вищезазначеної заяви відповідач з 01.01.2012 року переведений на спрощену систему оподаткування, обліку та звітності на 2012 рік. Рішенням Краматорської міської ради від 28.12.2011 року №11/VI встановлені ставки єдиного податку на 2012 рік. Згідно вказаного рішення фіксована ставка єдиного податку у процентному відношенні до розміру мінімальної заробітної плати за календарний місяць для видів діяльності: діяльність таксі складає 20% до розміру мінімальної заробітної плати за календарний місяць, діяльність нерегулярного пасажирського транспорту - 20% до розміру мінімальної заробітної плати за календарний місяць, оренда автомобілів - 20% до розміру мінімальної заробітної плати за календарний місяць. Таким чином, відповідачем відповідно до наданої заяви на право застосування спрощеної системи оподаткування, обліку та звітності на 2012 рік за видом діяльності: діяльність таксі, діяльність нерегулярного пасажирського транспорту, оренда автомобілів нараховувався єдиний податок з розрахунку 214,60 грн. на місяць. Отже, за період з 20.06.2012 року по 20.11.2012 року відповідач має заборгованість з єдиного податку у розмірі 1287,60 грн., яка нарахована ним самостійно згідно заяви про застосування спрощеної системи оподаткування. Позивачем на підставі акту перевірки №119/17-2-[NUMBER] від 23.01.2013 року прийняте податкове повідомлення - рішення №0002011702/10591/10/17-213 від 19 квітня 2013 року, згідно якого сума грошового зобов'язання за штрафними (фінансовими) санкції складає 1073,00 грн. за платежем: єдиний податок з фізичних осіб. Зазначене податкове повідомлення - рішення направлено на адресу відповідача, однак було повернуто 01.07.2013 року у зв'язку з закінченням терміну зберігання. Позивачем виставлена відповідачу податкова вимога №556 від 14 червня 2012 року, згідно якої станом на 14 червня 2012 року загальна сума податкового боргу вказаного платника податків за узгодженими грошовими зобов'язаннями становить 6559,80 грн. Зазначена податкова вимога направлена на адресу відповідача, однак була повернута 31.07.2012 року у зв'язку з закінченням терміну зберігання. Відповідно до пункту 95.2. статті 95 Податкового кодексу України стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 60 календарних днів з дня надіслання такому платнику податкової вимоги. Перелік підстав, наявність яких надає можливість визначати податкові вимоги відкликаними визначений ст. 60 Податкового кодексу України. При цьому, зазначеною статтею Кодексу визначено, що якщо нарахована сума грошового зобов'язання або податкового боргу збільшується внаслідок їх адміністративного оскарження, раніше надіслане податкове повідомлення-рішення або податкова вимога не відкликаються. На суму збільшення грошового зобов'язання надсилається окреме податкове повідомлення-рішення, а на суму збільшення податкового боргу окрема податкова вимога не надсилається. Як вбачається із матеріалів справи починаючи з 14 червня 2012 року (дата формування податкової вимоги) по теперішній час відповідач безперервно мав податковий борг, у зв'язку з чим податкова вимога №556 від 14 червня 2012 року є чинною. Тобто, на час розгляду справи у відповідача існує податкова заборгованість у загальному розмірі 10033,43 грн., у тому числі із збору за забруднення навколишнього природного середовища фізичними особами у розмірі 4080,00 грн., із збору за користування радіочастотним ресурсом України у розмірі 3592,83 грн., з єдиного податку з фізичних осіб у розмірі 2360,60 грн., що підтверджується даними зворотного боку облікових карток платника податків станом на 10.01.2014 року. Згідно п.16.1.4 ст. 16 Податкового кодексу України платник податків зобов'язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи. Згідно статті 36 Податкового кодексу України податковим обов'язком визнається обов'язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи. Податковий обов'язок виникає у платника за кожним податком та збором. Податковий обов'язок є безумовним і першочерговим стосовно інших неподаткових обов'язків платника податків, крім випадків, передбачених законом. Відповідно до п.57.3 ст.57 Податкового кодексу України у разі визначення грошового зобов'язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов'язаний сплатити нараховану суму грошового зобов'язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу. Пунктом 38.1 ст.38 Податкового кодексу України встановлено, що виконанням податкового обов'язку визнається сплата в повному обсязі платником відповідних сум податкових зобов'язань у встановлений податковим законодавством строк. Відповідно до п.1 ч.1 ст. 3 Бюджетного кодексу України бюджет-це план формування та використання фінансових ресурсів для забезпечення завдань і функцій, які здійснюються органами державної влади, органами влади АРК та органами місцевого самоврядування протягом бюджетного періоду. Згідно положення п.1 ст.9 Бюджетного кодексу України зазначено, що доходи бюджету складаються з податкових надходжень. Податковими надходженнями визнаються передбачені податковими законами України загальнодержавні і місцеві податки, збори та інші обов'язкові платежі. Отже, порушення в сфері податкового законодавства спричиняють несвоєчасне надходження чи зовсім ненадходження коштів до бюджету, що призводить до неналежного забезпечення завдань і функцій, які здійснюються органами державної влади. Відповідно до пункту 30 статті 2 Бюджетного кодексу України органи стягнення - це податкові, митні та інші державні органи, яким відповідно до закону надано право стягнення до бюджету податків, зборів (обов'язкових платежів) та інших надходжень. Згідно до статті 67 Конституції України кожен зобов'язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом. Доказів сплати заборгованості у сумі 10033,43 грн. відповідач не надав. Наявність заборгованості на час розгляду справи підтверджена податковим органом. Підпунктом 14.1.156 п.14.1 ст. 14 Податкового кодексу України визначено, що податкове зобов'язання - сума коштів, яку платник податків, у тому числі податковий агент, повинен сплатити до відповідного бюджету як податок або збір на підставі, в порядку та строки, визначені податковим законодавством (у тому числі сума коштів, визначена платником податків у податковому векселі та не сплачена в установлений законом строк). Згідно до п.п.20.1.28 пункту 20.1 ст. 20 Податкового кодексу України, органи державної податкової служби мають право застосовувати до платників податків фінансові (штрафні) санкції, стягувати до бюджетів та державних цільових фондів суми грошових зобов'язань та/або податкового боргу у випадках, порядку та розмірі, встановлених цим Кодексом. Відповідно до п. 41.5 ст. 41 Податкового кодексу України, органами стягнення є виключно органи державної податкової служби, які уповноважені здійснювати заходи щодо забезпечення погашення податкового боргу в межах їх повноважень, а також державні виконавці в межах своїх повноважень. Стягнення податкового боргу за виконавчими написами нотаріусів не дозволяється. В порушення вищевказаних вимог Податкового кодексу України відповідач, у строки визначені законодавством, не сплатив в повному обсязі суму податкового зобов'язання із збору за забруднення навколишнього природного середовища фізичними особами, із збору за користування радіочастотним ресурсом України, з єдиного податку з фізичних осіб. Отже, наявними в матеріалах справи документами підтверджено правомірність визначеної позивачем суми податкового боргу відповідача із збору за забруднення навколишнього природного середовища фізичними особами, із збору за користування радіочастотним ресурсом України, з єдиного податку з фізичних осіб та наявність підстав для стягнення зазначеної суми боргу в судовому порядку. Згідно з ч. 1 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. Таким чином, виходячи із змісту заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що викладені в позовній заяві доводи позивача про наявність підстав для стягнення з позивача загальної суми податкового боргу у розмірі 10033,43 грн. є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Оскільки спір вирішено на користь суб'єкта владних повноважень, звільненого від сплати судового збору, а також за відсутності витрат позивача - суб'єкта владних повноважень, пов'язаних із залученням свідків та проведенням судових експертиз, судові витрати (судовий збір) стягненню з відповідача не підлягають.

Результат розгляду: granted