Рішення адміністративного суду від 2014-01-28 00:00:00+02

13.01.2013 року Коломийська об'єднана державна податкова інспекція Головного управління Міндоходів в Івано-Франківській області (надалі - позивач) звернулася до суду з адміністративним позовом до малого приватного підприємства будівельно-монтажна фірма «Газовик» (надалі - відповідач) про стягнення податкового боргу в сумі 3386,60 грн. Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідач всупереч вимог статті 67 Конституції України та підпункту 16.1.4 пункту 16.1 статті 16 Податкового кодексу України заборгував сплату до бюджету податкового зобов'язання з орендної плати за земельну ділянку на загальну суму 3386,60 грн. Представник позивача на адресу суду подала клопотання про розгляд справи без її участі. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Просила позов задовольнити повністю. Відповідач в судове засіданні не з'явився, хоча належним чином повідомлявся про дату, час і місце судового розгляду, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с. 19). Наданим правом на подання заперечення проти позову не скористався. Заяв та клопотань про відкладення розгляду справи, чи про розгляд справи за відсутності його представника суду не подав, про причини неявки суд не повідомив. Тому, суд вважає, що відповідач був належно повідомлений про дату, час і місце судового розгляду. Згідно частини 4 статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України, в разі неприбуття відповідача, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, без поважних причин розгляд справи може не відкладатися і справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів. За таких обставин, відповідно до норм частини 4 статті 122 та частини 6 статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України, суд розглянув справу в письмовому провадженні. Розглянувши матеріали адміністративної справи, з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, дослідивши і оцінивши докази, суд дійшов висновку про те, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом установлено, що мале приватне підприємство будівельно-монтажна фірма «Газовик» (ідентифікаційний код в ЄДР 13659189) 26.02.1992 року зареєстроване як юридична особа за адресою: вул. М.Лисенка, 15, м. Коломия Івано-Франківської області, 78200, що підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців від 22.11.2013 року за №17640347. Відповідач перебуває на податковому обліку в Коломийській об'єднаній державній податковій інспекції Головного управління Міндоходів в Івано-Франківській області і є платником податків, зборів та інших обов'язкових платежів, установлених законом (а.с. 9-13). Заборгованість відповідача з орендної плати за земельну ділянку в сумі 3386,60 грн. підтверджується дослідженими судом податковою декларацією з плати за землю за 2013 рік та обліковою карткою платника податку. Вказані податкові зобов'язання є узгодженими, оскільки самостійно задекларовані відповідачем (а.с. 6-7, 14). Крім того, вказаний податковий борг підтверджується дослідженою судом довідкою податкового органу про його розмір від 27.01.2014 року за №354/10/09-07-10/53 та становить 3386,60 грн. (а.с. 22). У зв'язку з тим, що за відповідачем у попередні звітні періоди облікований борг за узгодженими податковими зобов'язаннями, Коломийською ОДПІ була направлена на його адресу податкова вимога форми «Ю» від 30.11.2011 року за №747, згідно якої загальна сума податкового боргу платника становила 200,06 грн. Вказана вимога відповідачем отримана, але борг зазначений у ній, сплачений не був (а.с. 8). Відповідно до повідомлення Коломийської об'єднаної державної податкової інспекції Івано-Франківської області Державної податкової служби від 27.01.2014 року за №355/10/09-07-10/53 у провадженні адміністративного суду або іншого органу, який в межах своєї компетенції вирішує спір, відсутні справи між тими сторонами, про той же предмет, з тих же підстав та рішення цих органів з такого спору (а.с. 21). Частиною 1 статті 67 Конституції України передбачено, що кожен зобов'язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом. Податковий кодекс України (надалі - Кодекс) з 01.01.2011 року регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства. Відповідно до підпункту 16.1.4 пункту 16.1 статті 16 Кодексу платник податків зобов'язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи. Підпунктом 14.1.72 пункту 14.1 статті 14 Кодексу встановлено, що земельний податок - це обов'язковий платіж, що справляється з власників земельних ділянок та земельних часток (паїв), а також постійних землекористувачів. Орендна плата за земельні ділянки державної і комунальної власності - обов'язковий платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою (підпункт 14.1.136 пункту 14.1 статті 14 Кодексу). Згідно підпункту 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 Кодексу податковий борг - це сума узгодженого грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання. У відповідності до вимог пункту 36.1 статті 36 Кодексу податковим обов'язком визнається обов'язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом або законами з питань митної справи. Згідно пункту 38.1 статті 38 Кодексу виконанням податкового обов'язку визнається сплата в повному обсязі платником відповідних сум податкових зобов'язань у встановлений податковим законодавством строк. Відповідно до пункту 57.1 статті 57 Кодексу, платник податків зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно пункту 56.11 статті 56 Кодексу не підлягає оскарженню податкове зобов'язання, самостійно визначене платником податків, а тому податкове зобов'язання, самостійно визначене платником податків у податковій декларації, є узгодженим з дня подання такої податкової декларації. Відповідно до пункту 59.1 статті 59 Кодексу у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, орган державної податкової служби надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення. Згідно пункту 59.5 статті 59 Кодексу у разі, якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення. У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається). Пунктом 95.2 статті 95 Кодексу передбачено, що стягнення коштів платника податків провадяться не раніше, ніж через 60 календарних днів з дня надіслання такому платнику податкової вимоги. Згідно пункту 286.2 статті 286 Кодексу платники плати за землю (крім фізичних осіб) самостійно обчислюють суму податку щороку станом на 1 січня і не пізніше 20 лютого поточного року подають відповідному контролюючому органу за місцезнаходженням земельної ділянки податкову декларацію на поточний рік за формою, встановленою у порядку, передбаченому статтею 46 цього Кодексу, з розбивкою річної суми рівними частками за місяцями. Подання такої декларації звільняє від обов'язку подання щомісячних декларацій. При поданні першої декларації (фактичного початку діяльності як платника плати за землю) разом з нею подається довідка (витяг) про розмір нормативної грошової оцінки земельної ділянки, а надалі така довідка подається у разі затвердження нової нормативної грошової оцінки землі. Пунктом 287.3 статті 287 Кодексу встановлено, що податкове зобов'язання щодо плати за землю, визначене у податковій декларації на поточний рік, сплачується рівними частками власниками та землекористувачами земельних ділянок за місцезнаходженням земельної ділянки за податковий період, який дорівнює календарному місяцю, щомісяця протягом 30 календарних днів, що настають за останнім календарним днем податкового (звітного) місяця. Згідно статті 129 Кодексу, після закінчення встановлених цим Кодексом строків погашення узгодженого грошового зобов'язання на суму податкового боргу нараховується пеня. Отже, суд дійшов висновку, що зобов'язання відповідача в сумі 3386,60 грн., які ним не сплачені, являються його податковим боргом. Таким чином, загальна сума податкового боргу відповідача перед бюджетом зі сплати орендної плати за земельну ділянку з юридичних осіб станом на момент розгляду справи судом становить 3386,60 грн. Відповідно до пункту 87.2 статті 87 Кодексу, джерелами погашення податкового боргу платника податків є будь-яке майно такого платника податків з урахуванням обмежень, визначених цим Кодексом, а також іншими законодавчими актами. Податковий борг станом на день розгляду справи відповідачем не погашений, а тому підлягає стягненню в судовому порядку. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про те, що вимоги позивача правомірні та обґрунтовані, а тому позов слід задовольнити. На підставі статті 124 Конституції України,

Результат розгляду: granted