Рішення адміністративного суду від 2014-01-20 00:00:00+02

Позивач - [PERSON], звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Дзержинського районного суду м. Харкова, голови Дзержинського районного суду м. Харкова Шестак Олександра Івановича, в якому просить суд визнати неправомірними дії та бездіяльність відповідачів по не надсиланню йому рішення суду; визнати, що відповідачі порушили його право на отримання рішення; зобов'язати відповідачів усунути порушення його прав і надіслати йому рішення суду. В обґрунтування позову позивач посилався на те, що 02.12.2013 року він подав до Дзержинського районного суду м. Харкова скаргу, проте рішення за результатом розгляду цієї скарги (рішення) не отримав. Не надсилання рішення за скаргою позивач вважає бездіяльністю та неправомірними діями відповідачів, які порушують його право на отримання рішення та перешкоджають оскарженню рішення у встановленому законом порядку, а також перешкоджають виконанню інших дій згідно чинного законодавства, викликаних необхідністю реагування на рішення суду. Представник позивача в судовому засіданні вимоги адміністративного позову підтримав у повному обсязі та просив задовольнити їх в повному обсязі. Відповідачі - Дзержинський районний суд м. Харкова, голова Дзержинського районного суду м. Харкова, в судове засідання не з'явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, про що свідчать матеріали справи, про причини своєї неявки до суду не повідомили, заяви про відкладення розгляду справи чи розгляд справи за їх відсутності не надавали. Від голови Дзержинського районного суду м. Харкова надійшли письмові пояснення по справі, в яких зазначено, що за вищезазначеною скаргою позивачу ухвалою суду від 02.12.2013 року було відмовлено у відкритті провадження. 04.12.2013 року за вих. №17060 [PERSON] було направлено копію вказаної ухвали суду. Відповідач просив прийняти рішення по справі на розсуд суду. Відповідно до ч. 2, ч. 4 ст. 128 Кодексу адміністративного судочинства України неприбуття в судове засідання без поважних причин представника сторони або третьої особи, які прибули в судове засідання, або неповідомлення ним про причини неприбуття не є перешкодою для розгляду справи. Проте за клопотанням сторони та з урахуванням обставин у справі суд може відкласти її розгляд. У разі неприбуття відповідача, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, без поважних причин розгляд справи може не відкладатися і справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів. Суд вважає, що неявка відповідачів в судове засідання не перешкоджає розгляду справи за наявними в ній доказами. Таким чином, суд вважає за можливе розглянути справу без участі відповідачів за наявними в ній доказами. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, зібрані у справі докази в їх сукупності, проаналізувавши зміст норм матеріального і процесуального права, які підлягають застосуванню до спірних правовідносин, вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Згідно з ч. 3 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ. До адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження. Відповідно до ч. 1 ст.11 Кодексу адміністративного судочинства України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Згідно з ч. 1 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до ст. 69 Кодексу адміністративного судочинства України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів. Докази суду надають особи, які беруть участь у справі. Відповідно до вимог статті 86 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Згідно з ч. 6 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо особа, яка бере участь у справі, без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які вона посилається, суд вирішує справу на основі наявних доказів. Судом встановлено, що 02.12.2013 року [PERSON] звернувся до Дзержинського районного суду м. Харкова зі скаргою в порядку ст. 303 Кримінального процесуального кодексу України на постанову слідчого про відмову в задоволенні клопотання про допуск захисника по кримінальному провадженню №12013220480006352 (а.с. 4). Як вбачається з позовної заяви та зазначено в судовому засіданні представником позивача, спір по справі виник у зв'язку з не надсиланням Дзержинським районним судом м. Харкова [PERSON] судового рішення, прийнятого за результатами розгляду його скарги від 02.12.2013 року на постанову слідчого про відмову в задоволенні клопотання про допуск захисника по кримінальному провадженню №12013220480006352. Суд зазначає, що частиною 1 ст. 303 Кримінального процесуального кодексу України визначено перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені на досудовому провадженні. Згідно з ч. 4 ст. 304 Кримінального процесуального кодексу України слідчий суддя, суд відмовляє у відкритті провадження, якщо скарга подана на рішення, дію чи бездіяльність слідчого, прокурора, що не підлягає оскарженню. Відповідно до ч. 5 ст. 304 Кримінального процесуального кодексу України копія ухвали про відмову у відкритті провадження невідкладно надсилається особі, яка подала скаргу, разом із скаргою та усіма доданими до неї матеріалами. Як вбачається з матеріалів справи, копія ухвали про відмову у відкритті провадження, прийнята за результатами розгляду скарги від 02.12.2013 року, була направлена [PERSON] на адресу: [ADDRESS], 04.12.2013 року за вих. №17060 простим поштовим відправленням, що підтверджується витягом з Журналу реєстрації простої вихідної кореспонденції за 04.12.2013 року (а.с. 51), копія якого скріплена гербовою печаткою та підписом голови Дзержинського районного суду м. Харкова Шестак О.І. Вищезазначене свідчить про те, що рішення суду, прийняте за результатами розгляду скарги від 02.12.2013 року, позивачу було надіслано. Таким чином, суд не вбачає підстав для визнання неправомірними дій та бездіяльності відповідачів по не надсиланню позивачу рішення суду. Стосовно вимог позивача заявлених у судовому засіданні щодо постановлення окремої ухвали відносно Харківського окружного адміністративного суду у зв'язку з тим, що зал судового засідання належним чином не обладнаний, суд зазначає наступне. Відповідно до ст. 166 Кодексу адміністративного судочинства України суд, виявивши під час розгляду справи порушення закону, може постановити окрему ухвалу і направити її відповідним суб'єктам владних повноважень для вжиття заходів щодо усунення причин та умов, що сприяли порушенню закону. У разі необхідності суд може постановити окрему ухвалу про наявність підстав для розгляду питання щодо притягнення до відповідальності осіб, рішення, дії чи бездіяльність яких визнаються протиправними. Таким чином, питання належного обладнання залу судового засідання не є предметом розгляду даної справи та не стосується дій чи бездіяльності відповідачів по не надсиланню позивачу рішення суду, а тому підстав для постановлення окремої ухвали суду суд не вбачає. Щодо вимог позивача заявлених у судовому засіданні про постановлення окремої ухвали за несвоєчасне направлення ухвали суду про витребування доказів від 09.01.2014 року та невиконання такої ухвали суду відповідачами, суд зазначає, що зазначені позивачем обставини не є підставою для постановлення окремої ухвали суду. Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню. Відповідно до вимог ст. 94 Кодексу адміністративного судочинства України, судові витрати з відповідачів не стягуються.

Результат розгляду: denied