Рішення адміністративного суду від 2014-01-15 00:00:00+02

18 грудня 2013 року Котовська об'єднана Державна податкова інспекція Головного управління Міндоходів в Одеській області звернулась до Одеського окружного адміністративного суду з позовом до фізичної особи-підприємця [PERSON] про стягнення заборгованості по орендній платі за землю з фізичних осіб у розмірі 2 629, 44 грн. В обгрунтування своїх позовних вимог позивач зазначив, що фізична особа-підприємець [PERSON] є платником орендної плати за землю з фізичних осіб, проте у зв'язку з її несплатою у відповідача станом на 02 грудня 2013 року виникла заборгованість з орендної плати за землю, яка складає 2 629, 44 грн. та підлягає стягненню за рішенням суду. У судове засідання представник позивача не з'явився, про дату, час і місце судового розгляду справи повідомлений належним чином та своєчасно, через канцелярію суду надав клопотання від 15 січня 2014 року, відповідно до якого позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить справу розглядати без участі представника податкової. Відповідач у судове засідання не з'явився, про дату, час і місце судового розгляду справи повідомлений належним чином та своєчасно, жодних клопотань чи заяв про відкладення розгляду справи чи розгляд справи за його відсутності до суду не надходило. Згідно з ч. 4 ст. 128 КАС України, у разі неприбуття відповідача, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, без поважних причин розгляд справи може не відкладатися і справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів. Відповідно до ч. 6 ст. 128 КАС України, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта. З урахуванням вищенаведеного суд дійшов до висновку про можливість розгляду справи в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами. Суд, дослідивши матеріали справи та надані докази, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як втановлено судом фізична особа-підприємець [PERSON] перебуває на обліку в Ананьївській ОДПІ з 27 листопада 2006 року. 15 лютого 2012 року між Котовською районною державною адміністрацією та [PERSON] укладено договір оренди земельної ділянки (а.с. 12-13). 15 лютого 2012 року сторонами договору було складено акт про передачу Котовською РДА та прийняття [PERSON] земельної ділянки загальною площею 25, 34 га. У відповідності до ст. 67 Конституції України кожен зобов'язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах , встановлених законом. Плата за землю - загальнодержавний податок, який справляється у формі земельного податку та орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності (пп. 14.1.147 п. 14.1 ст. 14 ПК України). Порядок обчислення плати за землю визначає ст. 286 ПК України. Відповідно до п. 286.5 ст. 286 ПК України, нарахування фізичним особам сум податку проводиться контролюючими органами, які видають платникові до 1 липня поточного року податкове повідомлення-рішення про внесення податку за формою, встановленою у порядку визначеному статтею 58 цього Кодексу. Так, відповідачем було винесено податкове повідомлення-рішення №0248241730 від 21 травня 2012 року, яким визначена загальна сума податкового зобов'язання у розмірі 4 146, 35 грн. за платежем АРЕНДА-БОРЩИ та встановлено граничний строк сплати суми податкового зобов'язання - 29 серпня 2012 року (а. с. 17). Податкове повідомлення-рішення №0248241730 від 21 травня 2012 року було вручено платнику податків та оскаржено ним не було. Відповідно до п. 287.5 ст. 287 ПК України, податок фізичними особами сплачується протягом 60 днів з дня вручення податкового повідомлення-рішення. Проте, як вбачається з облікової картки платника податків, сума податкового зобов'язання відповідачем сплачена не у повному обсязі, що призвело до виникнення заборгованості у розмірі 2 629, 44 грн. (а.с. 15-16). У разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення (п. 59.1 ст. 59 ПК України). У зв'язку з несплатою заборгованості відповідачу направлялась податкова вимога від 31 липня 2013 року №21 (а.с. 18). Згідно п. 20.1.18 п. 20.1 ст. 20 ПК України, контролюючі органи мають право визначати у порядку, встановленому цим Кодексом, суми податкових та грошових зобов'язань платників податків та відповідно до п. 20.1.18 п. 20.1 ст. 20 ПК України, стягувати до бюджетів та державних цільових фондів суми грошових зобов'язань та/або податкового боргу у випадках, порядку та розмірі, встановлених цим Кодексом та іншими законами України. Відповідно до п. 41.2 ст. 41 ПК України, органами стягнення є виключно контролюючі органи, уповноважені здійснювати заходи щодо забезпечення погашення податкового боргу та недоїмки зі сплати єдиного внеску у межах повноважень, а також державні виконавці у межах своїх повноважень. Податковий борг - сума узгодженого грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання (пп. 14.1.175 п. 14.1 ст. 14 ПК України). Завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ (ч. 1 ст. 2 КАС України) Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтується її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 86 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. На час розгляду справи сума податкового боргу у розмірі 2 629, 44 грн. не сплачена, доказів самостійної сплати зазначеної заборгованості відповідачем до суду не надано. Таким чином, сума податкового боргу фізичної особи-підприємця [PERSON] у розмірі 2 629, 44 грн. підлягає стягненню за рішенням суду.

Результат розгляду: granted