Рішення адміністративного суду від 2014-03-17 00:00:00+02

Позивач звернувся до суду з цим позовом і просив скасувати постанову серії АА2 №880697 від 01.03.2014 року по справі про адміністративне правопорушення, а провадження в справі закрити. На обґрунтування позовних вимог позивач повідомив, що 01.03.2014 року рухаючись за кермом службового автомобіля марки «Renault Kangoo», державний номер [NUMBER], на перехресті автодороги Р-33 ( 143+ 800 м) Вінниця-Турбів-Гайсин та дороги Лукашівка-Четвертинівка, був зупинений інспектором ВДАІ, який склав протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП, за те, що він порушив п.10.5 ПДР України. Також інспектор ВДАІ виніс постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності і наклав адміністративне стягнення у вигляді штрафу, в розмірі450грн.. Позивач в судове засідання не з'явився, однак подав до суду заяву, в якій просив справу розглянути у його відсутність, позовні вимоги підтримує. Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча належним чином був повідомлений про день, час та місце розгляду справи. Згідно п. 4 ст. 128 КАС України у разі неприбуття відповідача - суб'єкта владних повноважень, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, без поважних причин або без повідомлення ним про причину неприбуття розгляд справи не відкладається і справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів. Відповідно до ст. 41 КАС України, у зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалося. Дослідивши докази справи та давши їм належну правову оцінку, суд вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню з таких підстав. Відповідно до ч.ч. 1,2 ст.162 КАС України при вирішенні справи по суті суд може задовольнити адміністративний позов повністю або частково чи відмовити в його задоволенні повністю або частково (ч.1); у разі задоволення адміністративного позову суд може прийняти постанову про: визнання протиправними рішення суб'єкта владних повноважень чи окремих його положень, дій чи бездіяльності і про скасування або визнання нечинним рішення чи окремих його положень, про поворот виконання цього рішення чи окремих його положень із зазначенням способу його здійснення (ч.2). В судовому засіданні встановлено, що 01.03.2014 року рухаючись за кермом службового автомобіля марки «Renault Kangoo», державний номер [NUMBER], на перехресті автодороги Р-33 ( 143+ 800 м) Вінниця-Турбів-Гайсин та дороги Лукашівка-Четвертинівка, позивач був зупинений інспектором ВДАІ, який склав протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП, за те, що він порушив п.10.5 ПДР України та виніс постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності і наклав адміністративне стягнення у вигляді штрафу, в розмірі450грн.. Також встановлено, що позивач адміністративного правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП не вчиняв, вимоги п.10.5 ПДР (виїзд на смугу зустрічного руху)не порушував. Згідно ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення являються будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, між іншим, показами технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото -і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото -і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконання правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху. Згідно ч. 2 ст. 71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Відповідач, який був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, знехтував вимогами ч.2 ст.71 КАС, не наддав суду жодного доказу, яким би підтвердив свою правоту та винуватість [PERSON]. За таких обставин матеріали справи не містять достатніх доказів, які вказували б на вчинення [PERSON] адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП. А тому суд вважає, що постанова серії АА2 №880697 про адміністративне правопорушення від 01.03.2014 року, у зв'язку з недотриманням принципів правомірної адміністративної поведінки, підлягає скасуванню, а провадження у справі закриттю. На підставі ст. ст. 251, 287-289, 292, 293 КУпАП,

Результат розгляду: partial