Рішення адміністративного суду від 2014-03-17 00:00:00+02

[PERSON] звернулась до суду із адміністративним позовом до Управління Пенсійного фонду України в Калінінському районі м. Донецька, про стягнення недоплаченої щомісячної соціальної допомоги. В обґрунтування позову позивачка зазначила, що вона [PERSON], [INFO], відповідно до статті 1 Закону України № 2195- IV від 19 червня 2011 року "Про соціальний захист дітей війни" є дитиною війни. Згідно зі статтею 6 зазначеного Закону, дітям війни (крім тих, на яких поширюється дія Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту") до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, виплачується підвищення у розмірі надбавки, встановленої для учасників війни. Розмір соціальної допомоги, відповідно до статті 6 Закону України „Про соціальний захист дітей війни", становить 30 відсотків мінімальної пенсії за віком. Мінімальна пенсія за віком, відповідно до статті 28 Закону України „Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність. З січня 2007 року по серпень 2007 року щомісячна соціальна допомога їй не виплачувались. З вересня 2007 року по грудень 2007 року нарахування виплачувались за рішення суду, у розмірах: вересень - 121,80 грн.; жовтень - 123,30 грн.; листопад - 123,30 грн.; грудень - 123,30 грн. З січня 2008 року по квітень 2008 року нарахування виплачувались у розмірах: січень - 47,00 грн.; лютий - 47,00 грн.; березень - 47,00 грн.; квітень - 48,00 грн. З травня 2008 року по вересень 2010 року нарахування виплачувались за рішенням суду у розмірах: травень 2008 року - 79,13 грн.; червень 2008 року - 144,30 грн.; липень - вересень 2008 року - 144,60 грн.; жовтень 2008 року - жовтень 2009 року - 149,40 грн.; листопад 2009 року - грудень 2009 року -171,90 грн. З січня 2010 року по грудень 2013 року їй виплачується соціальна допомога як дитині війни у розмірі меншому, ніж це встановлено Законом, значений факт підтверджує довідка - розрахунок Управління Пенсійного фонду України в Калінінському районі м. Донецька від 11.12.2013 року за №4351. На звернення до відповідача із заявою про перерахунок та виплату такої допомоги у розмірі, встановленому ст. 6 Закону України " Про соціальний захист дітей війни", була отримана відмова. Позивачка вважає, що дії відповідача стосовно не нарахованої допомоги як дитині війни в розмірі, встановленому законом, та відмову у її перерахунку є протиправними. Розмір соціальної допомоги, відповідно до статті 6 Закону України „Про соціальний захист дітей війни", становить 30 відсотків мінімальної пенсії за віком. Мінімальна пенсія за віком, відповідно до статті 28 Закону України „Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, відповідно до Закону України «Про державний бюджет на 2010 рік»; з 1 січня - 695 гривень, з 1 квітня - 706 гривень, з 1 липня - 709 гривень, з 1 жовтня - 723 гривень, з 1 грудня - 734 гривень. Відповідно до Закону України «Про державний бюджет на 2011 рік», прожитковий мінімуму для осіб, які втратили працездатність: з 1 січня - 750 гривень, з 1 квітня - 764 гривні, з 1 жовтня - 784 гривні, з 1 грудня - 800 гривень. Відповідно до Закону України «Про державний бюджет на 2012 рік» прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність: з 1 січня - 822 гривні, з 1 квітня - 838 гривень, з 1 липня - 844 гривні, з 1 жовтня - 856 гривень, з 1 грудня - 884 гривні. Відповідно до Закону України «Про державний бюджет на 2013 рік» прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність: з 1 січня - 894 гривні, з 1 грудня - 949 гривень. Відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», а саме ч. 2. ст. 46 Закону, передбачено, що нараховані суми пенсії, які не отримані з вини органу, що призначає і виплачує пенсію, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком із нарахуванням компенсації втрати частини доходів. Відповідно до Закону України «Про місцеві державні адміністрації» місцева державна адміністрація, відповідно до ст. 25 Закону, забезпечує виконання Конституції України та Законів України, рішень Конституційного Суду України. Відповідно до статті 99, 100 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Позивачка зазначила, що її законні права було обмежено шляхом прийняття окремих неконституційних положень нормативно-правових актів вищої сили, Законів України, крім того, про належні їй, як дитині війни, виплати її повідомлено не було, тому про факт порушення її прав позивачці стало відомо лише після 11.12.2013 року, коли на її запит Управління Пенсійного фонду України Калінінського району в м. Донецьку надало довідку - розрахунок №4351 від 11.12.2013 року. В даній довідці зазначено, що з січня 2010 року по грудень 2013 року нараховування, як «дитині війни» виплачувались у розмірі меншому, ніж це встановлено законом. Отже термін позовної давності повинен рахуватися від 11.12.2013 року. З цих підстав позивачка просила суд визнати протиправними дії Управління Пенсійного фонду України в Калінінському районі м. Донецька з нарахування та виплати їй, щомісячної державної соціальної допомоги, як дитині війни в розмірі меншому, ніж встановлено ст. 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни", зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в Калінінському районі м. Донецька провести перерахунок та виплату їй, щомісячної державної соціальної допомоги, як дитині війни в розмірі, встановленому ст. 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" за період з 01 грудня 2010 року по день звернення до суду з врахуванням вже проведених виплат та зобов'язати відповідача нараховувати їй, щомісячну соціальну державну допомогу, відповідно до Закону України «Про соціальний захист дітей війни», надалі при нарахуванні пенсії. Представник позивачки звернулася до суду із письмовою заявою в якій просила суд розглядати справу у її відсутність, позовні вимоги [PERSON] до Управління Пенсійного фонду України в Калінінському районі м. Донецька, про стягнення недоплаченої щомісячної соціальної допомоги вона підтримує у повному обсязі. Представник відповідача у судове засідання не з'явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, але надала до суду заперечення, в яких зазначила, що завданням адміністративного судочинства відповідно до ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ. Основною правовою формою діяльності суб'єкта владних повноважень вважається правовий акт управління (рішення). Статтею 162 КАС України визначено повноваження суду при вирішенні справи, а саме - визнання протиправним рішення суб'єкта владних повноважень чи окремих його положень. За своєю суттю правовий акт управління - це державно-владне волевиявлення, що містить управлінське рішення із приписом, адресованим іншим суб'єктам права. Тобто, акт управління індивідуальної дії виконує роль юридичного факту, що започатковує, змінює чи припиняє правовідносини. Позивачка до теперішнього часу не зверталася до Управління Пенсійного фонду в Калінінському районі м. Донецька з питанням про нарахування підвищення до пенсії в порядку передбаченому Законом України "Про звернення громадян". Рішення УПФУ в Калінінському районі м. Донецька про розгляд зазначеного питання не виносило, одже предмет спору взагалі відсутній. Відповідно до Закону України «Про внесення змін до Закону України про Державний бюджет України на 2011 рік» від 14.06.2011 № 3491-VI, який набрав чинності 18.06.2011 року, внесено зміни у прикінцеві положення зазначеного закону, якими встановлено, що у 2011 році норми і положення статей 39, 50, 51, 52, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», статті 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», статей 14, 22, 37 та частини третьої статті 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України виходячи з наявного фінансового ресурсу бюджету Пенсійного фонду України на 2011 рік. На виконання зазначеного закону, Кабінетом Міністрів України було прийнято постанову від 06.07.2011 року №745 «Про встановлення деяких розмірів виплат, що фінансуються за рахунок державного бюджету», яка набрала чинності 23.07.2011 року. Крім того, ст. 7 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» передбачає що фінансове забезпечення державних соціальних гарантій здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України. Згідно з п. 3 Положення про Пенсійний фонд України одне з основних завдань ПФУ є ефективне та цільове використання коштів ПФУ. Пункт 9 передбачає вичерпний перелік напрямів використання коштів ПФУ, які використовуються виключно за призначенням і вилученню не підлягають. Бюджет Пенсійного фонду затверджується Кабінетом Міністрів України. На підставі ст. 6 Конституції України органи виконавчої влади здійснюють свої повноваження у встановлених Конституцією межах і відповідно до законів України. Стаття 19 Конституції України передбачає що правовий порядок в Україні ґрунтується на принципах згідно яких ніхто не може бути вимушений робити те, що не передбачено законодавством. Одночасно дана норма встановлює що органи державної влади, їх посадовці зобов'язані діяти на підставі, в межах повноважень і в спосіб передбачений законодавством України. Враховуючи те, що Законом України «Про соціальний захист дітей війни» передбачено, що фінансування виплат по даному Закону проводиться із Державного бюджету України, який затверджує Верховна Рада України, а не із бюджету Пенсійного фонду, який затверджує Кабінетом Міністрів України, то представник відповідача вважає, що Управлінням Пенсійного фонду України в Калінінському районі м. Донецька не допущено порушень законодавства. Управління Пенсійного фонду України в Калінінському районі м. Донецька вважає, що діяло в межах своїх повноважень, наданих йому законами України та підзаконними нормативно-правовими актами, вимоги чинного законодавства України не порушувались та просила суд у задоволенні позову відмовити, визнати дії УПФУ в Калінінському районі м. Донецька правомірними, справу розглянути у відсутність представника відповідача. Оскільки всі особи, які беруть участь у розгляді справи, будучи належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, заявили клопотання про розгляд справи за їх відсутності, судовий розгляд справи було здійснено в порядку письмового провадження, за наявними у справі матеріалами відповідно до вимог ст. 122 ч.4 КАС України. Суд розглянувши адміністративну справу в порядку письмового провадження, дослідивши матеріали справи і докази в їх сукупності, дійшов до висновку, що позовні вимоги [PERSON] до Управління Пенсійного фонду України в Калінінському районі м. Донецька, про стягнення недоплаченої щомісячної соціальної допомоги, не підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до вимог Закону України "Про соціальний захист дітей війни", який встановлює правовий статус дітей війни і визначає основи їх соціального захисту та гарантує їх соціальну захищеність шляхом надання пільг і державної соціальної підтримки, дитина війни - це особа, яка є громадянином України та якій на час закінчення Другої світової війни (2 вересня 1945 року) було менше 18 років. [PERSON] віднесена до категорії дітей війни, знаходиться на обліку в УПФУ в Калінінському районі м. Донецька та отримує пенсію за віком. З січня 2007 року по серпень 2007 року щомісячна соціальна допомога їй не виплачувались. З вересня 2007 року по грудень 2007 року нарахування виплачувались за рішення суду, у розмірах: вересень - 121,80 грн.; жовтень - 123,30 грн.; листопад - 123,30 грн.; грудень - 123,30 грн. З січня 2008 року по квітень 2008 року нарахування виплачувались у розмірах: січень - 47,00 грн.; лютий - 47,00 грн.; березень - 47,00 грн.; квітень - 48,00 грн. З травня 2008 року по вересень 2010 року нарахування виплачувались за рішенням суду у розмірах: травень 2008 року - 79,13 грн.; червень 2008 року - 144,30 грн.; липень - вересень 2008 року - 144,60 грн.; жовтень 2008 року - жовтень 2009 року - 149,40 грн.; листопад 2009 року - грудень 2009 року -171,90 грн. З січня 2010 року по грудень 2013 року їй виплачується соціальна допомога як дитині війни у розмірі меншому, ніж це встановлено Законом, значений факт підтверджує довідка - розрахунок Управління Пенсійного фонду України в Калінінському районі м. Донецька від 11.12.2013 року за №4351. На звернення до відповідача з заявою про перерахунок та виплату такої допомоги у розмірі, встановленому ст. 6 Закону України " Про соціальний захист дітей війни", була отримана відмова. Відповідно до ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ. Основною правовою формою діяльності суб'єкта владних повноважень вважається правовий акт управління (рішення). Статтею 162 КАС України визначено повноваження суду при вирішенні справи, а саме - визнання протиправним рішення суб'єкта владних повноважень чи окремих його положень. За своєю суттю правовий акт управління - це державно-владне волевиявлення, що містить управлінське рішення із приписом, адресованим іншим суб'єктам права. Тобто, акт управління індивідуальної дії виконує роль юридичного факту, що започатковує, змінює чи припиняє правовідносини. Як встановлено судом, позивачка не надала до суду доказів, що вона зверталася до Управління Пенсійного фонду в Калінінському районі м. Донецька з питанням про нарахування підвищення до пенсії в порядку передбаченому Законом України "Про звернення громадян" з грудня 2010 року. У зв'язку з чим, рішення УПФУ в Калінінському районі м. Донецька про розгляд зазначеного питання не виносило, одже предмет спору взагалі відсутній. Крім того, статтею 7 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" передбачено, що фінансове забезпечення державних соціальних гарантій, передбачених цим Законом, здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України. Відповідно до Закону України "Про внесення змін до Закону України "Про державний бюджет України на 2011 рік" у 2011 році норми і положення статті 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом міністрів України виходячи з наявного фінансового ресурсу бюджету Пенсійного фонду України на 2011 рік. Пунктом 7 Закону України від 14.06.2011 року № 491-VI «Про внесення змін до Закону України «Про державний бюджет України на 2011 рік» передбачена виплата підвищення по ст. 6 ЗУ «Про соціальний захист дітей війни» у порядку та у розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявного фінансового ресурсу бюджету Пенсійного фонду України на 2011 рік. Конституційний суд України 27.12.2011 року у резолютивній частині визнав таким, що відповідає Конституції України (є конституційним), пункт 4 розділу VII «Прикінцеві положення» Закону України «Про державний бюджет України на 2011 рік» від 23.12.2010 року з наступними змінами. Постановою КМУ від 06.07.2011 року за №745 «Про встановлення деяких розмірів виплат, що фінансуються за рахунок коштів державного бюджету» виплата підвищення «Дітям війни» визначена в розмірі 49,80 грн. Таким чином, виплата підвищення згідно ст. 6 ЗУ «Про соціальний захист дітей війни» встановлена у розмірі 49,80 гр., так як з Державного бюджету України додаткових коштів у розмірі, які можуть забезпечити фінансування донарахованих за рішенням суду сум, не надійшло. Відповідно до Закону України «Про державний бюджет України на 2012 рік» виплата підвищення по ст. 6 ЗУ «Про соціальний захист дітей війни» передбачена у порядку та розмірах, встановлених КМУ, виходячи із наявного фінансового ресурсу бюджету Пенсійного фонду України на 2012 рік. В 2013 році відповідно до Закону України «Про Державний бюджет на 2013 рік» виплата підвищення по ст. 6 ЗУ «про соціальний захист дітей війни» передбачена у порядку та розмірах, встановлених КМУ, виходячи із наявного фінансового ресурсу бюджету Пенсійного фонду України на 2013 рік. Пунктом 2 рішення Конституційного суду України від 25.01.2012 року за №3рп3-рп/2012 встановлено, що Кабінет Міністрів України регулює порядок та розміри соціальних виплат та допомоги, які фінансуються за рахунок коштів Державного бюджету України, відповідно до Конституції та Законів України. Таким чином судом встановлено, що Законом України «Про внесення змін до Закону України «Про Державний бюджет на 2011 рік», Законом України «Про державний бюджет України на 2012 рік» та Законом України «Про Державний бюджет на 2013 рік» не передбачені видатки на виплату пенсій у розмірах, що встановлені за рішенням суду, виплати цих пенсій проводиться у розмірах, передбачених та профінансованих за рахунок Державного бюджету України. Крім того згідно п. 4 Постанови КМУ № 1381 від 28.12.2011 року передбачено, що протягом 2012 року та з 01.01.2013 року підвищення згідно ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» проводиться у розмірі 7% від прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, втратили працездатність. Згідно з частинами першою та другою статті 23 Бюджетного Кодексу України будь-які бюджетні зобов'язання та платежі з бюджету можна здійснювати лише за наявності відповідного бюджетного призначення, встановленого Законом про Державний бюджет України. Відповідно до ч.2 ст.72 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» кошти пенсійного фонду не входять до складу Державного бюджету України і не підлягають оподаткуванню. Кошти Пенсійного фонду використовуються на виплату пенсій, надання соціальних послуг. Забороняється використання коштів Пенсійного фонду в цілях, які не передбачені цим Законом (ст. 73 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування»). Органами Пенсійного фонду України за рахунок коштів Державного бюджету України реалізуються бюджетні програми, на які виділені відповідні бюджетні асигнування у відповідному бюджетному році. Головним розпорядником коштів за цією програмою є Міністерство соціальної політики України, яке згідно з ч. 5 ст. 22 Бюджетного кодексу України: організує та забезпечує складання проекту бюджетного запиту і подає його Міністерству фінансів України; отримує бюджетні призначення шляхом їх затвердження у законі про Державний бюджет України; приймає рішення щодо делегування повноважень на виконання бюджетної програми розпорядникам бюджетних коштів нижчого рівня та/або одержувачами бюджетних коштів, розподіляє та доводить до них у встановленому порядку обсяги бюджетних асигнувань; здійснює управління бюджетними коштами у межах встановлених йому бюджетних повноважень. Згідно з частиною першою статті 1, 17 Бюджетного кодексу України за порушення бюджетного законодавства до учасників бюджетного процесу можуть застосовуватися такі заходи впливу: зупинення операцій з бюджетними коштами - застосовується за порушення бюджетного законодавства, визначені пунктами 1-3,10,11,14-29.32-36,38 і 40 частини першої статті 116 цього Кодексу, у порядку, встановленому статтею цього Кодексу; зменшення бюджетних асигнувань - застосовується за порушення бюджетного законодавства, визначені пунктом 24. Таким чином, судом встановлено, що виплата підвищення до пенсії «як дитині війни» позивачці з 01.12.2010 року Управлінням пенсійного фонду України Калінінського району м. Донецька обчислена та проводиться у відповідності до вимог діючого законодавства та в межах повноважень відповідача. Враховуючи викладене, суд вважає, що позовні вимоги позивачки щодо визнання протиправними дії Управління Пенсійного фонду України в Калінінському районі м. Донецька з нарахування та виплати [PERSON], щомісячної державної соціальної допомоги, як дитині війни в розмірі меншому, ніж встановлено ст. 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни", зобов'язання Управління Пенсійного фонду України в Калінінському районі м. Донецька провести перерахунок та виплату [PERSON], щомісячної державної соціальної допомоги, як дитині війни в розмірі, встановленому ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» за період з 01 грудня 2010 року по день звернення до суду з врахуванням вже проведених виплат та зобов'язання відповідача нараховувати [PERSON], щомісячну соціальну державну допомогу, відповідно до Закону України «Про соціальний захист дітей війни», надалі при нарахуванні пенсії, є такими, що не підлягають задоволенню, оскільки відповідно до Закону України "Про внесення змін до Закону України "Про державний бюджет України на 2011 рік" та Постанови Кабінету Міністрів України від 06.07.2011 року №754 "Про встановлення деяких розмірів виплат, що фінансуються за рахунок коштів державного бюджету", яка набрала законної сили 23 липня 2011 року, у 2011 році норми і положення статті 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом міністрів України виходячи з наявного фінансового ресурсу бюджету Пенсійного фонду України на 2011 рік, тому дії відповідача щодо нарахувань спірних виплат, з 2011 року, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України є правомірними. Крім того, з огляду на зміст рішення Конституційного Суду України від 06.07.2011 №20-рп/2011 та рішення від 25.01.2012 року №1- 11/2012, суд вважає, що відповідач діяв на підставі та в межах своїх повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України і порушень відносно прав позивача не допускав, а тому суд вважає необхідним відмовити у задоволенні адміністративного позову [PERSON] до Управління Пенсійного фонду України в Калінінському районі м. Донецька, про стягнення недоплаченої щомісячної соціальної допомоги. На підставі викладеного,

Результат розгляду: denied