Рішення адміністративного суду від 2014-02-18 00:00:00+02

16 жовтня 2013 року до Луганського окружного адміністративного суду надійшов позов Луганського міського центру зайнятості (далі-Позивач або Луганський МЦЗ) до [PERSON] (далі - Відповідач) про стягнення незаконно отриманої допомоги по безробіттю в сумі 38432,23 грн. В обґрунтування позову позивачем зазначено, що відповідач була зареєстрована у Луганському міському центрі зайнятості як особа, що шукає роботу, та їй було надано статус безробітної. В поданих [PERSON] заявах відповідач вказувала, що трудовою діяльністю не займається та не зареєстрована як суб'єкт підприємницької діяльності. 11.09.2013 року відбулося засідання комісії по розслідуванню страхових випадків Луганського міського центру зайнятості (протокол № 44), на якому було виявлено, що згідно довідки управління Пенсійного фонду України в Кам'янобрідському районі м. Луганська від 05.08.2013 року вих. № 3205/03-09 [PERSON] з 19.11.2001 року перебуває в статусі фізичної особи - підприємця, на обліку знаходиться з 11.11.2003 року і по теперішній час. Таким чином, на думку позивача, на момент присвоєння статусів безробітного за вищевказані періоди відповідач була зайнятою особою та незаконно отримала матеріальне забезпечення у розмірі 38432,23 грн. Позивачем [PERSON] направлений лист - повідомлення про необхідність повернення незаконно отриманого матеріального забезпечення на випадок безробіття у розмірі 38432,23 грн. в п'ятнадцятиденний термін з моменту отримання цього листа. Лист - повідомлення отриманий відповідачем 16.09.2013 року, але кошти добровільно не повернуті. З підстав викладених у позові, позивач просив суд стягнути з [PERSON] на свою користь незаконно отримане матеріальне забезпечення у сумі 38432,23 грн. Представник позивача в судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутністю, в якій, серед іншого, підтримав позовні вимоги та просив задовольнити позов у повному обсязі. Відповідач у судове засідання не з'явився, про дату, місце і час судового засідання повідомлявся належним чином, але поштове відправлення було повернуто на адресу Луганського окружного адміністративного суду з позначкою «за закінченням терміну зберігання» (том № 2, аркуш справи 182). Відповідно до ч.11 ст.35 КАС України розписку про одержання повістки (повістку у разі неможливості вручити її адресату чи відмови адресата її одержати) належить негайно повернути до адміністративного суду, У разі повернення поштового відправлення із повісткою, яка не вручена адресату з незалежних від суду причин, вважається, що така повістка вручена належним чином. У наданих раніше запереченнях на позовну заяву, відповідач проти задоволення позову заперечувала посилаючись на те, що Луганським МЦЗ документально не підтверджено здійснення їй відповідних виплат на загальну суму 38432,23 грн., та також позивачем не доведено факт здійснення нею підприємницької діяльності, а відтак позовні вимоги є такими, що не підлягають задоволенню (том № 1, аркуші справи 70-71) Дослідивши матеріали справи, встановивши обставини у справі та надані на їх підтвердження докази суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Для реалізації державної політики зайнятості населення, професійної орієнтації, підготовки і перепідготовки, працевлаштування та соціальної підтримки тимчасово не працюючих громадян у порядку, що визначається Кабінетом Міністрів України, створюється державна служба зайнятості. Відповідно до ст.8 Закону України від 02.03.2000 року № 1533-III «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» (далі-Закон № 1533) Фонд загальнообов'язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття створюється для управління на випадок безробіття, провадження збору на акумуляції страхових внесків, контролю за використанням коштів, виплати забезпечення та надання соціальних послуг, здійснення інших функцій згідно із цим Законом і статутом Фонду. Функції виконавчої дирекції Фонду покладаються на органи державної служби зайнятості. Відповідно до ст.2 Закону України від 01.03.1991 року № 803-XII «Про зайнятість населення» (далі-Закон № 803) безробітними визнаються працездатні громадяни працездатного віку, які через відсутність роботи не мають заробітку або інших передбачених законодавством доходів і зареєстровані у державній службі зайнятості як такі, що шукають роботу, готові та здатні приступити до підходящої роботи. У разі неможливості надати підходящу роботу безробітному може бути запропоновано пройти професійну перепідготовку або підвищити свою кваліфікацію. Згідно із ст.25 Закону № 803, держава створює умови незайнятим громадянам у поновленні їх трудової діяльності та забезпечує їм такі види компенсацій: а) надання особливих гарантій працівникам, вивільнюваним з підприємств, установ, організацій; б) виплата матеріальної допомоги в період професійної підготовки, перепідготовки або підвищення кваліфікації; в) виплата в установленому порядку допомоги по безробіттю. Частиною 1 ст.33 Закону № 1533 передбачено, що особам, які шукають роботу вперше, та іншим незастрахованим особам, визнаним у встановленому порядку безробітними, допомога по безробіттю встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму, встановленого законом. Допомога по безробіттю виплачується з 8-го дня після реєстрації особи в установленому порядку в державній службі зайнятості. Тривалість виплати допомоги по безробіттю не перевищує 180 календарних днів. Судом встановлено, що відповідач була зареєстрована у Луганському міському центрі зайнятості як особа, що шукає роботу, та їй було надано статус безробітної (том №1, аркуші справи 6-13). В поданих [PERSON] заявах відповідач вказувала, що трудовою діяльністю не займається та не зареєстрована як суб'єкт підприємницької діяльності (аркуші справи 16-27). За періоди з 12.10.2004 року по 08.07.2005 року, з 27.04.2007 року по 12.10.2007 року, з 25.04.2008 року по 12.10.2008 року, з 05.05.2009 року по 12.10.2009 року, з 22.04.2010 року по 08.10.2010 року, з 13.05.2011 року по 12.10.2011 року, з 03.05.2012 року по 09.10.2012 року, з 21.05.2013 року по 08.07.2013 року відповідач отримала матеріальне забезпечення на випадок безробіття та соціальні послуги на загальну суму 38432,23 грн., що підтверджується заявами на направлення на навчання, договорами на професійне навчання, корінцями направлень на навчання, наказами про зарахування на навчання та відрахування слухачів, кошторисами фактичних витрат підвищення кваліфікації на курсах цільового призначення слухачів, направлених службою зайнятості, довідками Луганського МЦЗ про нарахування виплат, відомостями про виплати матеріального забезпечення за 2005, 2007-2013 роки (том № 1, аркуші справи 29-59, 83-250, том № 2, аркуші справи 1-158). Згідно ч.2 ст.36 Закону № 1533 застраховані особи, зареєстровані в установленому порядку як безробітні, зобов'язані своєчасно подавати відомості про обставини, що впливають на умови виплати їм забезпечення та надання соціальних послуг. Відповідно до ч.3 ст.36 Закону № 1533 сума виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг застрахованій особі внаслідок умисного невиконання нею своїх обов'язків та зловживання ними стягується з цієї особи відповідно до законодавства України з моменту виникнення обставин, що впливають на умови виплати їй забезпечення та надання соціальних послуг. Актом розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплат матеріального забезпечення та протоколом № 44 від 11.09.2013 року засідання комісії по розслідуванню страхових випадків Луганського міського центру зайнятості зафіксовано, що згідно довідки управління Пенсійного фонду України в Кам'янобрідському районі м. Луганська від 05.08.2013 року вих. № 3205/03-09 [PERSON] з 19.11.2001 року перебуває в статусі фізичної особи-підприємця (том № 1, аркуші справи 60-62). 11.09.2013 року позивачем винесено наказ про повернення коштів [PERSON] № 78-б та складене повідомлення про повернення незаконно отриманих коштів від 11.09.2013 року № 1/09-4615 (том № 1, аркуші справи 63-64). Повідомлення про повернення незаконно отриманих коштів від 11.09.2013 року № 1/09-4615 отримано відповідачем 16.09.2013 року (том № 1, зворотній бік аркуша справи 64) Відповідачем до суду було подано позовну заяву про визнання протиправними дій Луганського міського центру зайнятості щодо стягнення з неї коштів в сумі 38432,23 грн., скасування акту № 1898 від 10.09.2013 року та наказу № 78-б від 11.09.2013 року. Постановою Луганського окружного адміністративного суду від 06.12.2013 року у справі № 812/9297/13-а у задоволенні позовних вимог [PERSON] до Луганського міського центру зайнятості про визнання протиправними дій Луганського міського центру зайнятості щодо стягнення коштів в сумі 38432,23 грн., скасування акту № 1898 від 10.09.2013 року та наказу № 78-б від 11.09.2013 року, відмовлено повністю (том № 2, аркуші справи 174-176). Ухвалою Донецького апеляційного адміністративного суду від 22.01.2014 року постанову Луганського окружного адміністративного суду від 06.12.2013 року у справі № 812/9297/13-а залишено без змін (том № 2, аркуші справи 177-178). Постанова Луганського окружного адміністративного суду від 06.12.2013 року у справі № 812/9297/13-а набрала законної сили та підлягає виконанню. Відповідно до ч. 1 ст. 72 КАС України, обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Таким чином, суд дійшов висновку, що у розумінні ч. 2 ст. 72 КАС України обов'язковими для суду при розгляді цієї справи є аналогічні обставини, встановлені по справі № 812/9297/13-а. Враховуючи викладене, та зважаючи на те, що відповідачем у встановлений строк кошти не повернуті, суд вважає позовні вимоги про стягнення з відповідача незаконно отриманої допомоги по безробіттю в сумі 38432,23 грн. є такими, що підлягають задоволенню. Питання по судових витратах не вирішується, оскільки позивач звільнений від їх сплати у встановленому порядку, а ст.94 КАС України не передбачено їх стягнення у даних випадках. На підставі викладеного,

Результат розгляду: granted