Рішення адміністративного суду від 2014-03-20 00:00:00+02

[PERSON] звернулась до суду з адміністративним позовом до Управління Пенсійного фонду України в м. Авдіївці Донецької області про визнання дій протиправними, скасування рішення та зобов'язання здійснити перерахунок пенсії, в обґрунтування якого вказала, що з 23 грудня 2010 року вона перебуває на обліку у відповідача та отримує пенсію за віком згідно з Законом України «Про службу в органах місцевого самоврядування». При розрахунку розміру пенсії відповідачем не було враховано індексацію, матеріальну допомогу на оздоровлення до щорічної відпустки та матеріальну допомогу на соціально-побутові потреби, з огляду на що вона отримує пенсію у меншому розмірі, ніж встановлено законодавством. При призначенні пенсії їй була надана довідка, до якої вказані виплати не були включені. Позивач звернулась до відповідача із заявою, в якій просила пояснити, які складові заробітної плати враховано при призначенні пенсії. Відповідач із посиланням на Постанову Кабінету Міністрів України від 9 березня 2006 року № 268 «Про впорядкування структури та умов оплати праці працівників апарату органів виконавчої влади, органів прокуратури, судів та інших органів», статтю 33 Закону України «Про державну службу» повідомив, що пенсія розрахована у відповідності до чинного законодавства. Посилаючись на положення Законів України «Про державну службу», «Про оплату праці», «Про пенсійне забезпечення», «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», «Про збір на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», просила визнати протиправними дії відповідача щодо не включення у довідку про заробітну плату всієї матеріальної допомоги, індексації на заробітну плату, які вона отримувала до виходу на пенсію, зобов'язати відповідача зробити перерахунок та виплату пенсії з 1 червня 2013 року з урахуванням вказаних вище виплат. 5 березня 2014 року позивач доповнила позовну заяву, просила врахувати при здійсненні перерахунку розмір 90% її заробітної плати відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу». У судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги та просила задовольнити позов у повному обсязі. Представник відповідача у судовому засіданні позовні вимоги не визнала, зазначивши, що пенсія позивачу призначена відповідно до вимог чинного на той час законодавства, з огляду на що підстави для проведення перерахунку пенсії відсутні. Також надала письмові заперечення проти позову, в яких обґрунтувала свою позицію посиланням на норми чинного законодавства. Просила відмовити у задоволенні позову у повному обсязі. Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши обставини справи та перевіривши їх доказами в межах заявлених позовних вимог, суд встановив наступне. [PERSON], [INFO], перебуває на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України в м. Авдіївці Донецької області з 23 грудня 2010 року. Позивачеві призначено пенсію за віком згідно з Законами України «Про службу в органах місцевого самоврядування», «Про державну службу» у розмірі 90% заробітної плати державного службовця. З матеріалів справи вбачається, що пенсія позивачу була призначена на підставі довідки Управління праці та соціального захисту населення Авдіївської міської ради № 053 від 22 грудня 2010 року про складові заробітної плати, що подається для призначення пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу» за формою, затвердженою Постановою Правління ПФУ від 30 жовтня 2008 року № 19-11. Відповідно до цієї довідки, до складу заробітної плати для обчислення пенсії увійшли посадовий оклад 998,00 гривень, надбавка за 9 ранг 90 гривень, надбавка за вислугу років 30% 326,40 гривень. Позивач, вважаючи, що Управлінням Пенсійного фонду України в м. Авдіївці Донецької області невірно обчислено розмір пенсії, звернулась до відповідача із заявою, в якій просила роз'яснити, які складові заробітної плати враховано для обчислення пенсії, та здійснити перерахунок пенсії. 11 грудня 2013 року Управлінням Пенсійного фонду України в м. Авдіївці Донецької області надано відповідь на заяву позивача № 59/С-17-01-04, в якій вказано, що заробітна плата державного службовця згідно зі ст. 33 Закону України «Про державну службу» складається з посадових окладів, премій, доплати за ранг, надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок, визначених Постановою Кабінету Міністрів України від 31 травня 2000 року № 865 «Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсії». Матеріальна допомога носить разовий характер та не є складовою частиною заробітної плати відповідно до ч. 2 ст. 33 Закону України «Про державну службу». Також вказаним Законом та Постановою не передбачено врахування матеріальної допомоги, грошової винагороди державним службовцям та індексації заробітної плати для обчислення заробітку для призначення пенсії. Перерахунок пенсії здійснюється виходячи із сум заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу на момент виникнення права на перерахунок пенсії, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування. З вказаних підстав, [PERSON] у здійсненні перерахунку пенсії відмовлено. Не погоджуючись із діями відповідача щодо не включення у довідку про заробітну плату всієї матеріальної допомоги, індексації на заробітну плату, які позивач отримувала до виходу на пенсію, позивач 12 грудня 2013 року звернулась до Авдіївського міського суду Донецької області з даним адміністративним позовом. Відповідно до ч. 2 ст. 99 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Суд зазначає, що першим пунктом позовних вимог [PERSON] визначено визнання протиправними дій УПФУ щодо не включення у довідку про заробітну плату всієї матеріальної допомоги, індексації на заробітну плату, які вона отримувала до виходу на пенсію. Як зазначено судом вище, вказана довідка видавалась Управлінням праці та соціального захисту населення Авдіївської міської ради 22 грудня 2010 року. Враховуючи, що вказана довідка видана 22 грудня 2010 року, а також те, що про факт видачі цієї довідки позивач була обізнана на момент оформлення пенсії та надання документів до Управління Пенсійного фонду України в м. Авдіївка, суд приходить до висновку, що позивач пропустила шестимісячний строк звернення до суду щодо вимог про визнання протиправними дій щодо не включення до вказаної довідки певних сум. Поважних причин пропуску строку звернення до суду з вказаними позовними вимогами позивач не вказала. До того ж, в якості відповідача у позовній заяві за цими позовними вимогами визначено Управління Пенсійного фонду України в м. Авдіївка Донецької області. Вимог до Управління праці та соціального захисту населення Авдіївської міської ради позивач не заявляла. З цих підстав, суд вважає позовні вимоги в цій частині необґрунтованими. Що стосується позовних вимог про здійснення перерахунку пенсії з 1 червня 2013 року, то суд вважає їх такими, що підлягають частковому задоволенню, з огляду на наступне. Спірні правовідносини врегульовані загальними нормами, якими є положення Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування» від 7 червня 2011 р. № 2493-ІІІ (далі - Закон № 2493-ІІІ), Закону України від 16 грудня 1993 р. № 3723-XII «Про державну службу» (далі - Закон № 3723-XII) та Закону України від 24 березня 1995 р. № 108/95-ВР «Про оплату праці» (далі - Закон № 108/95-ВР), а також спеціальними нормами, що містяться у Законі України від 9 липня 2003 р. № 1058-IV «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон № 1058-IV) та Законі України від 5 листопада 1991 р. № 1788-XII «Про пенсійне забезпечення» (далі - № 1788-XII), - у редакціях, чинних на час здійснення розрахунку розміру пенсії позивачеві. За змістом статті 21 Закону № 2493-ІІІ, пенсійне забезпечення посадових осіб місцевого самоврядування, які мають стаж служби в органах місцевого самоврядування та/або державної служби не менше 10 років, здійснюється у порядку, визначеному законодавством України про державну службу. З урахуванням наведених приписів, а також положень пункту другого Прикінцевих та Перехідних положень Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування» відповідно до якого дія Закону України «Про державну службу» поширюється на органи і посадових осіб місцевого самоврядування. Так, за змістом статті 37 Закону № 3723-XII пенсія державним службовцям призначається в розмірі 80 % від сум їх заробітної плати, на які нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування. За кожний повний рік роботи понад 10 років на державній службі пенсія збільшується на 1 % заробітку, але не більше 90% заробітної плати. Як вбачається з відповіді Управління Пенсійного фонду України в м. Авдіївці Донецької області від 11 грудня 2013 року № 59/С-17-01-04, пенсія [PERSON] призначена у розмірі 90% заробітної плати. У частині першій статті 1 Закону № 108/95ВР встановлено, що заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу. Статтею 2 цього Закону визначено структуру заробітної плати, до якої входить: основна та додаткова заробітна плата, а також заохочувальні та компенсаційні виплати. Частиною другою статті 33 Закону № 3723-XII передбачено, що заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплати за ранги, надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок. Аналіз наведених положень дає підстави для висновку, що матеріальна допомога на оздоровлення та допомога для вирішення соціально-побутових питань входила до системи оплати праці державного службовця. Що стосується врахування для обчислення пенсії індексації доходів позивача, то на підставі ст. 1 Закону України від 3 липня 1991 року № 1282-XII «Про індексацію грошових доходів населення» індексація грошових доходів населення - встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг. Статтею 2 цього Закону передбачено, що індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, в тому числі, пенсії та оплата праці (грошове забезпечення). Статтею 10 цього ж Закону визначено, що Індексація доходів працюючого населення проводиться за основним місцем роботи. Статтею 66 Закону № 1788-XII врегульовано види оплати праці, що враховуються при обчисленні пенсій. Відповідно до частини першої зазначеної статті до заробітку для обчислення пенсії включаються всі види оплати праці (виплат, доходу), на які відповідно до Закону України від 26 червня 1997 року № 400/97 ВР «Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування» нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, в межах максимальної величини фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, оподатковуваного доходу (прибутку), сукупного оподатковуваного доходу (граничної суми заробітної плати (доходу), з яких справляються страхові внески (збори) до соціальних фондів, що діяла на день одержання зазначеного заробітку (виплат, доходу)). Згідно зі статтею 41 Закону № 1058-IV до виплат (доходів), що враховуються в заробітну плату (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, належать, зокрема: суми виплат, отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно з цим самим Законом були фактично нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески; суми виплат, отримуваних застрахованою особою до набрання чинності цим Законом, у межах сум, на які відповідно до законодавства, що діяло раніше, нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування. За змістом наведених положень законодавства отримувані застрахованою особою суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, враховуються в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати. Отже, до складу заробітної плати для обчислення пенсії входять також і суми матеріальної допомоги, і індексації. Вказані висновки суду узгоджуються із правовими висновками Верховного Суду України, викладеними у постанові від 20 лютого 2012 р. у справі № 21-430а11, які є обов'язковими для суду відповідно до ч. 1 ст. 244-2 КАС України. Відповідач в обґрунтування своєї позиції посилається в своїй відповіді на відсутність підстав для здійснення перерахунку пенсії позивачу, оскільки такий перерахунок проводиться тільки у разі підвищення заробітної плати працюючого державного службовця, а також у зв'язку із набуттям особою права на пенсійне забезпечення державного службовця. Суд не погоджується з такими доводами відповідача з таких підстав. Згідно зі статтею 37-1 Закону № 3723-XII у разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям, а також у зв'язку із набуттям особою права на пенсійне забезпечення державного службовця за цим Законом відповідно здійснюється перерахунок раніше призначених пенсій. Перерахунок пенсії здійснюється виходячи із сум заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування працюючого державного службовця відповідної посади та рангу на момент виникнення права на перерахунок пенсії. Порядок обчислення заробітної плати для перерахунку пенсії державного службовця визначений постановами Кабінету Міністрів України від 31 травня 2000 року № 865 та від 23 квітня 2003 року № 581. Пунктом 4 постанови Кабінету Міністрів України від 31 травня 2000 року № 865 передбачено, що у разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям відповідно до рішень Кабінету Міністрів України (для службовців Національного банку України відповідно до рішень його Правління) після набрання чинності Законом України від 16 січня 2003 р. № 432-IV «Про внесення змін до Закону України «Про державну службу» заробітна плата для перерахунку пенсії пенсіонерам, яким пенсія призначена з дня набрання чинності Законом України «Про державну службу», визначається в такому порядку: 1) пенсіонерам, які на момент перерахунку пенсії продовжують працювати на посаді, з якої призначено пенсію, - на підставі поданої довідки про одержувану заробітну плату на момент перерахунку; 2) іншим пенсіонерам - на підставі документів, поданих на час перерахунку, виходячи із сум заробітної плати, яку одержує працюючий державний службовець на відповідній посаді, з якої призначено (перераховано) пенсію, на момент виникнення права на перерахунок. Пунктом 5 постанови Кабінету Міністрів України від 31 травня 2000 року № 865 визначено, що перерахунок пенсій провадиться з місяця підвищення розміру заробітної плати працюючого державного службовця на підставі поданої заяви та довідок, виданих державними органами за останнім місцем роботи. Форма довідки про заробітну плату, що подається для призначення (перерахунку) пенсії державним службовцям, затверджується правлінням Пенсійного фонду України за погодженням з Міністерством соціальної політики. Наведені вище вимоги нормативно-правових актів стосуються перерахунку пенсій державним службовцям у разі зміни (підвищення) розміру заробітної плати за відповідною посадою, та не стосується випадків, коли пенсіонер звертається до УПФУ з питання проведення перерахунку внаслідок невірного обчислення розміру пенсії при її призначенні внаслідок неврахування сум матеріальної допомоги та індексації. Тому, вказані вимоги до спірних відносин застосуванню не підлягають. Суд зазначає, що статтею 44 Закону № 1058-IV передбачено, що заява про призначення (перерахунок) пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду. Частиною 4 статті 45цього ж Закону визначено, що перерахунок призначеної пенсії, крім випадків, передбачених частиною першою статті 35, частиною другою статті 38, частиною третьою статті 42 і частиною п'ятою статті 48 цього Закону, провадиться в такі строки: у разі виникнення права на підвищення пенсії - з першого числа місяця, в якому пенсіонер звернувся за перерахунком пенсії, якщо відповідну заяву з усіма необхідними документами подано ним до 15 числа включно, і з першого числа наступного місяця, якщо заяву з усіма необхідними документами подано ним після 15 числа. Судом встановлено, що позивачем 6 грудня 2013 року разом із заявою було надано до УПФУ для здійснення перерахунку пенсії довідку Управління праці та соціального захисту населення Авдіївської міської ради Донецької області № 011 про складові заробітної плати за останні 24 календарні місяці роботи за період з 1 грудня 2008 року по 30 листопада 2010 року. Як вбачається з довідки, [PERSON] за вказаний період було нараховано виплати у сумі 15239,24 гривень, на які були нараховані страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування. Ці виплати складаються, з матеріальної допомоги на оздоровлення, на соціально-побутові потреби та суми індексації на заробітну плату. Оскільки заяву та зазначену довідку подано позивачем до 15 числа місяця, тому перерахунок позивачеві мав бути проведений відповідачем з 1 грудня 2013 року, а не з 1 червня 2013 року як просить позивач в своєму позові. За таких обставин, суд приходить до висновку про протиправність дій відповідача щодо відмови в перерахунку пенсії. Відповідно до частини другої статті 11 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, і не може виходити за межі позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог тільки в разі, якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін чи третіх осіб, про захист яких вони просять. З метою повного захисту прав, свобод та інтересів позивач суд вважає за можливе вийти за межі позовних вимог та визнати протиправними дії відповідача щодо відмови у здійсненні з 1 грудня 2013 р. перерахунку пенсії, призначеної [PERSON], у розмірі 90% заробітної плати з урахуванням індексації заробітної плати, матеріальної допомоги на оздоровлення до щорічної відпустки, матеріальної допомоги на соціально-побутові потреби. Порушене право позивача підлягає поновленню шляхом зобов'язання Управління Пенсійного фонду України в м. Авдіївці Донецької області здійснити з 1 грудня 2013 р. перерахунок пенсії, призначеної [PERSON], у розмірі 90% заробітної плати з урахуванням індексації заробітної плати, матеріальної допомоги на оздоровлення до щорічної відпустки, матеріальної допомоги на соціально-побутові потреби. Суд зазначає, що перерахунок має проводитись виходячи із розміру саме 90% заробітної плати, оскільки такий відсоток був встановлений позивачеві при призначенні пенсії. Хоча Законом України «Про державну службу» в редакції, що діяла на момент звернення позивача до УПФУ із заявою про перерахунок пенсії, передбачалось призначення пенсії в розмірі 80 відсотків суми заробітної плати державного службовця, проте, вказана норма закону стосується саме порядку призначення пенсії за цим Законом, а не її перерахунку. Також судом враховується, що статті 44, 45 Закону № 1058-IV не містять будь-яких підстав для зменшення розміру відсотку заробітної плати, з якої призначалась пенсія, при її перерахунку. З огляду на викладене, суд задовольняє позовні вимоги частково. Відповідно до ст. 94 КАС України з Державного бюджету України на користь позивача підлягає стягненню судовий збір пропорційно задоволеним позовним вимогам, тобто у розмірі 114,80 гривень. На підставі викладеного, ст. 21 Закону України від 7 червня 2001 р. № 2493-ІІІ «Про службу в органах місцевого самоврядування», ст.ст. 33, 37 Закону України від 16 грудня 1993 р. № 3723-XII «Про державну службу», ст.ст. 1, 2 Закону України від 24 березня 1995 р. № 108/95-ВР «Про оплату праці», ст.ст. 1, 2, 10 Закону України від 3 липня 1991 року № 1282-XII «Про індексацію грошових доходів населення», ст.ст. 41, 42, 43, 45 Закону України від 9 липня 2003 р. № 1058-IV «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», ст. 66 Закону України від 5 листопада 1991 р. № 1788-XII «Про пенсійне забезпечення», рішень Конституційного Суду України від 01.10.1998 у справі № 13-рп/98, від 07.05.2002 у справі № 1-1/2002,

Результат розгляду: partial