Рішення адміністративного суду від 2014-02-27 00:00:00+02

Позивач [PERSON] звернувся до Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області із адміністративним позовом до відповідача УДАІ УМВС України в Тернопільській області про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення серії ВО1 № 183620 від 07 серпня 2013 року. Заявлені вимоги позивач мотивує тим, що постановою інспектора ДПС ВДАІ Тернопільського МВ УМВС України в Тернопільській області Дячишина А.П. серії ВО1 № 183620 від 07 серпня 2013 року на нього накладено адміністративне стягнення за ч. 2 ст. 122 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 425 грн. Відповідно до даної постанови гр. [PERSON] 07 серпня 2013 року о 19 год. 00 хв. на регульованому пішохідному переході в м. Тернополі по вул. Живова, керуючи автобусом марки «БАЗ», державний номерний знак [NUMBER], проїхав на заборонений «жовтий» сигнал світлофора, чим порушив вимоги п. 8.7.3 «ґ» Правил дорожнього руху України. Із зазначеною постановою не згідний, вважає її незаконною та необґрунтованою, оскільки він проїхав регульований пішохідний перехід на «зелений миготливий» сигнал світлофора. Крім того просить поновити строк на оскарження вказаної постанови, оскільки її копію він отримав лише 31 січня 2014 року у Другому відділі ДВС Тернопільського міського управління юстиції, тому був позбавлений можливості оскаржити її у встановлений чинним законодавством строк. Позивач [PERSON] у судовому засіданні позов підтримав в повному обсязі та просить скасувати постанову в справі про адміністративне правопорушення серії ВО1 № 183620 від 07 серпня 2013 року про притягнення його до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 2 ст. 122 КУпАП, та накладення стягнення у виді штрафу в сумі 425 грн. Представник відповідача УДАІ УМВС України в Тернопільській області в судовому засіданні позов не визнав та суду пояснив, що постанова про накладення адміністративного стягнення на [PERSON] винесена у відповідності до чинного законодавства, підстави для її скасування відсутні. Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд встановив наступні факти: Постановою інспектора ДПС ВДАІ Тернопільського МВ УМВС України в Тернопільській області Дячишина А.П. серії ВО1 № 183620 від 07 серпня 2013 року позивача [PERSON] притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення вимог ч. 2 ст. 122 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу 425 грн. за те, що він 07 серпня 2013 року о 19 год. 00 хв. на регульованому пішохідному переході в м. Тернополі по вул. Живова, керуючи автобусом марки «БАЗ», державний номерний знак [NUMBER], проїхав на заборонений «жовтий» сигнал світлофора, чим порушив вимоги п. 8.7.3 «ґ» Правил дорожнього руху України. Доказами в справі про адміністративне правопорушення у відповідності до ст. 251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху. Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 р. № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови у справі про адміністративне правопорушення має відповідати вимогам, передбаченим ст.ст. 283, 284 КУпАП. Зокрема, у ній мають бути наведені докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів. У відповідності до ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Вчинення правопорушником [PERSON] порушення вимог п. 8.7.3 «ґ» ПДР України підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії АА2 № 118505 від 07 серпня 2013 року. Згідно із ст. 289 КУпАП скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою прокурора, особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу. Таким чином, враховуючи вимоги ст. 289 КУпАП та зважаючи на те, що оскаржувана постанова в справі про адміністративне правопорушення серії ВО1 № 183620 була винесена 07 серпня 2013 року, однак позивачем отримана 31 січня 2014 року, тому є достатньо підстав вважати, що останнім пропущено строк звернення до суду із поважних причин і його слід поновити. Згідно ч. 1 ст. 293 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді скарги або протесту на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обґрунтованість винесеної постанови та скасовує постанову і закриває справу; змінює захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено. Відповідно до ст. 22 КУпАП при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити правопорушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням. Враховуючи вищенаведене, особу правопорушника, обставини, за яких було вчинено правопорушення, незначний характер даного правопорушення, яке не потягло за собою негативних наслідків та врезультаті вчинення якого не було спричинено будь-яких перешкод іншим учасникам дорожнього руху, суд вважає за можливе звільнити [PERSON] від адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП і обмежитись усним зауваженням. Вина [PERSON] доведена матеріалами адміністративної справи, однак суд вважає, що його дії є малозначними, та його слід звільнити від адміністративної відповідальності.

Результат розгляду: partial