Рішення адміністративного суду від 2014-03-06 00:00:00+02

Управління Пенсійного фонду України в м. Новограді-Волинському та Новоград-Волинському районі Житомирської області звернулося до суду з позовом, в якому просить стягнути з Фізичної особи-підприємця [PERSON] заборгованість по сплаті страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, яка виникла за липень - грудень 2010 року в сумі 1712,80 грн. В обґрунтування позову управління посилається на те, що вказана сума заборгованості виникла у зв'язку з невиконанням відповідачем свого обов'язку як страхувальника (фізичної особи - суб'єкта підприємницької діяльності, яка обрала особливий спосіб оподаткування) в установлені строки та в повному обсязі сплачувати страхові внески згідно з підпунктом 4 пункту 8 розділу Прикінцевих положення Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування". Оскільки добровільно борг не погашений, його необхідно стягнути в судовому порядку Ухвала про відкриття скороченого провадження, яка направлялася відповідачу за адресою зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб підприємців, повернулась до суду з відміткою "за закінченням терміну зберігання" та відповідно до чч.8,11 ст.35 КАС України вважається такою, що вручена відповідачу. Розгляд справи проведено в порядку скороченого провадження у відповідності із ст. 183-2 КАС України без проведення судового засідання та виклику осіб які беруть участь у справі. Суд за результатами розгляду справи у порядку скороченого провадження, оцінивши повідомлені позивачем обставини вважає їх достатніми для прийняття рішення з огляду на наступне. Спірні правовідносини регулюються Законом України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 № 1058-IV (в редакціїї чинній станом на виникнення правовідносин). Відповідно до статей 14 та 15 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" Фізична особа-підприємець [PERSON] є страхувальником і відповідно платником страхових внесків до Пенсійного фонду України.Відповідачем обрано спрощену систему оподаткування (а.с.4). Відповідно до п.6 ч.2 ст.17 і ч.6 ст.20 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" страхувальник зобов'язаний нараховувати, обчислювати і сплачувати в установлені строки та в повному обсязі страхові внески. Страхувальники зобов'язані сплачувати страхові внески, нараховані за відповідний базовий звітний період, не пізніше ніж через 20 календарних днів із дня закінчення цього періоду. Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 11 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" від 09 липня 2003 року № 1058-IV з наступними змінами та доповненнями (далі - Закон), загальнообов'язковому державному пенсійному страхуванню підлягають: фізичні особи - суб'єкти підприємницької діяльності, у тому числі ті, які обрали особливий спосіб оподаткування (фіксований податок, єдиний податок, фіксований сільськогосподарський податок, придбали спеціальний торговий патент), та члени сімей зазначених фізичних осіб, які беруть участь у провадженні ними підприємницької діяльності. Законом України "Про внесення змін до Законів України "Про Державний бюджет України на 2010 рік" та "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" від 08 липня 2010 року № 2461-VI підпункт 4 пункту 8 розділу XV "Прикінцеві положення" Закону викладено в такій редакції: "Фізичні особи - суб'єкти підприємницької діяльності, які обрали особливий спосіб оподаткування (фіксований податок, єдиний податок), та члени сімей зазначених осіб, які беруть участь у провадженні ними підприємницької діяльності, на період дії законодавчих актів з питань особливого способу оподаткування сплачують страхові внески в порядку, визначеному цим Законом. Сума страхового внеску встановлюється зазначеними особами самостійно для себе та членів їх сімей, які беруть участь у провадженні такими особами підприємницької діяльності та не перебувають з ними у трудових відносинах. При цьому сума страхового внеску з урахуванням частини фіксованого або єдиного податку, що перерахована до Пенсійного фонду України, повинна становити не менше мінімального розміру страхового внеску за кожну особу та не більше розміру страхового внеску, обчисленого від максимальної величини фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу, оподатковуваного доходу (прибутку), загального оподатковуваного доходу, з якої сплачуються страхові внески". Закон набрав чинності 17 липня 2010 року. До 17 липня 2010 року діяла редакція підпункту 4 пункту 8 розділу XV "Прикінцеві положення" Закону, відповідно до якої фізичні особи - суб'єкти підприємницької діяльності, які обрали особливий спосіб оподаткування (фіксований податок, єдиний податок, придбання спеціального торгового патенту), та члени сімей зазначених фізичних осіб, які беруть участь у провадженні ними підприємницької діяльності, на період дії законодавчих актів з питань особливого способу оподаткування сплачували страхові внески в порядку, визначеному цим Законом у фіксованому розмірі. Неврахування приватним підприємцем [PERSON] змін, що відбулися у законодавстві з питань обчислення страхових внесків для фізичних осіб - підприємців, призвело до заниження ним сум страхових внесків за липень - грудень 2010 року на 1712,80 грн. Управлінням Пенсійного фонду України в м.Новоград-Волинському та Новоград-Волинському районі Житомирської області винесено вимогу № Ф-8 від 01.03.2012 року про стягнення з відповідача заборгованості по сплаті страхових внесків в сумі 1712,80 грн (а.с.5), яку було направлено відповідачу 23.10.2013 року (а.с.4). Відповідно до абз.2 ч.1 ст. 105 Закону "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", страхувальники мають право на оскарження дій (бездіяльності) виконавчих органів Пенсійного фонду та їх посадових осіб у порядку підлеглості до вищого органу або посадової особи, а також у судовому порядку. Правом на оскарження вимоги відповідач не скористався, доказів сплати недоїмки в сумі 1712,80 грн. у добровільному порядку чи заперечення проти позовної заяви суду надано не було. Отже, заборгованість у сумі 1712,80 грн. вважається узгодженою. З огляду на викладене, суд вважає, що позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню. Відповідно до ч.4 ст.94 КАС України судові витрати не стягуються.

Результат розгляду: granted