Рішення адміністративного суду від 2014-01-21 00:00:00+02

Позивач звернувся до суду першої інстанції із позовом, в якому, з урахуванням заяви про зменшення позовних вимог, просив: визнати протиправними дії Окружної державної податкової служби - Центрального офісу з обслуговування великих платників податків ДПС з приводу проведення фактичної перевірки господарської одиниці станція Борщагівка, яка належить комунальному підприємству «Київпастранс», в результаті якої було складено акт фактичної перевірки від 01.03.2013; визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Окружної державної податкової служби - Центрального офісу з обслуговування великих платників податків ДПС від 15.03.2013 №0000103930. Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 11.10.2013 позов задоволено. Не погоджуючись з зазначеним вище судовим рішенням відповідач звернувся із апеляційною скаргою, в якій просить скасувати оскаржувану постанову, як таку, що постановлена із порушенням норм матеріального і процесуального права, та ухвалити нову постанову, якою у задоволенні позову відмовити. Заслухавши суддю-доповідача, пояснення сторін, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що зазначена апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи Окружною державною податковою службою - Центральним офісом з обслуговування великих платників податків ДПС проведено фактичну перевірку господарської одиниці станції Борщагівка, яка належить комунальному підприємству «Київпастранс» з питань дотримання порядку здійснення розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, патентів, свідоцтв, у тому числі свідоцтв про державну реєстрацію, виробництва та обігу підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами). За наслідками перевірки Окружною державною податковою службою - Центральним офісом з обслуговування великих платників податків ДПС складено акт фактичної перевірки від 01.03.2013, в якому встановлено порушення комунальним підприємством «Київпастранс» вимог пунктів 1, 2 статті 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» та пункту 2.6 Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, затвердженого постановою правління Національного банку України від 15.12.2004 № 637. На підставі акту перевірки відповідачем прийнято податкове повідомлення-рішення від 15.03.2013 №0000103930, яким до позивача застосовано суму штрафних санкцій у розмірі однієї гривні. Суд першої інстанції мотивував своє рішення тим, що зазначені в акті фактичної перевірки від 01.03.2013 правопорушення вимог пунктів 1, 2 статті 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» є безпідставними, оскільки дані норми до позивача не застосовуються. Апелянт у своїй скарзі зазначає, що при проведенні фактичної перевірки та винесенні оскаржуваного податкового повідомлення-рішення відповідач діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Колегія суддів вважає доводи апелянта обґрунтованими та не погоджується з висновками суду першої інстанції з огляду на наступне. Згідно пунктів 1, 2 статті 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» суб'єкти господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг зобов'язані: 1) проводити розрахункові операції на повну суму покупки (надання послуги) через зареєстровані, опломбовані у встановленому порядку та переведені у фіскальний режим роботи реєстратори розрахункових операцій з роздрукуванням відповідних розрахункових документів, що підтверджують виконання розрахункових операцій, або у випадках, передбачених цим Законом, із застосуванням зареєстрованих у встановленому порядку розрахункових книжок; 2) видавати особі, яка отримує або повертає товар, отримує послугу або відмовляється від неї, розрахунковий документ встановленої форми на повну суму проведеної операції. Відповідно до п. 13.1 Положення про форму та зміст розрахункових документів, затвердженого Наказом Державної податкової адміністрації України від 01.12.2000 № 614, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 02.02.2001 за №105/5296 (далі - Положення № 614), розрахункові документи для залізничного транспорту - це проїзні та перевізні документи, бланки яких виготовлені друкарським способом відповідно до п. 2.6 Положення, а окремі реквізити заповнюються з використанням автоматизованих систем керування або ручним способом при проведенні розрахункових операцій. Підпунктом 13.2 Положення № 614 передбачено, що форма і зміст проїзних та перевізних документів для залізничного транспорту встановлені Порядком оформлення розрахункових і звітних документів при здійсненні продажу проїзних і перевізних документів на залізничному транспорті, затвердженим наказом Міністерства транспорту України та Державної податкової адміністрації України від 24.10.2001 № 712/431 «Про затвердження Порядку оформлення розрахункових і звітних документів при здійсненні продажу проїзних і перевізних документів на залізничному транспорті» та зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 07.02.2002 за № 116/6404. Відповідно до п. 2.1. Положення 614 встановлені в даному Положенні вимоги до змісту розрахункових документів визначають обов'язкові реквізити розрахункових документів. У разі відсутності хоча б одного з обов'язкових реквізитів, а також недотримання сфери призначення, документ не є розрахунковим. Бланки розрахункових документів, що використовуються суб'єктами господарювання при проведенні розрахункових операцій без застосування реєстраторів розрахункових операцій, повинні виготовлятися за затвердженими зразками у випадках, визначених цим Положенням, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України «Про встановлення порядку виготовлення бланків цінних паперів і документів суворого обліку» від 19.04.1993 N 283 та Правил виготовлення бланків цінних паперів і документів суворою обліку, затверджених наказами Міністерства фінансів України від 25.1 1.93 N 98, Служби безпеки України від 15.11.1993 N 118 та Міністерства внутрішніх справ України від 24.11.1993 N 740 «Про затвердження Правил виготовлення бланків цінних паперів і документів суворого обліку», зареєстрованими у Міністерстві юстиції України 14.01.94 за N 8/217. З матеріалів справи вбачається, що при проведенні відповідачем контрольно-розрахункової операції на господарській одиниці: станція Борщагівка - купівлі разового квитка оплати проїзду на кільцевій електричці та жетону на проїзд на пільговій електричці не надані документи, які відповідають вимогам Положення про форму та зміст розрахункових документів № 614. Згідно з п. 4 статті 9 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» реєстратори розрахункових операцій та розрахункові книжки не застосовуються при продажу проїзних і перевізних документів на залізничному (крім приміського) та авіаційному транспорті з оформленням розрахункових і звітних документів та на автомобільному транспорті з видачею талонів, квитанцій, квитків з нанесеними друкарським способом серією, номером, номінальною вартістю, а також при продажу білетів державних лотерей через електронну систему прийняття ставок, що контролюється у режимі реального часу центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, та квитків на відвідування культурно-спортивних і видовищних закладів. Разом з тим, відповідно до Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 15.12.2004 № 637 (далі - Положення № 637) при не застосуванні реєстраторів розрахункових операцій та розрахункових книжок уся готівка, що надходить до кас, має своєчасно (у день одержання готівкових коштів) та в повній сумі оприбутковуватися. Відповідно до п. 2. 6 Положення № 637 підприємствам, яким Законом України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» надано право проводити розрахунки готівкою із споживачами без використання РРО та РК і специфіка функціонування яких унеможливлює оформлення ними кожної операції касовим ордером (продаж проїзних і перевізних документів; білетів державних лотерей; квитків на відвідування культурно-спортивних і видовищних закладів тощо), дозволяється оприбутковувати готівку наприкінці робочого дня за сукупністю операцій у цілому за робочий день з оформленням касовими документами і відображенням у відповідній книзі обліку. Суми готівки, що оприбутковуються, мають відповідати сумам, визначеним у відповідних касових (розрахункових) документах. Враховуючи вищевикладене, колегія суддів прийшла до висновку, що продавати проїзні та перевізні документи на залізничному транспорті позивач може без застосування реєстраторів розрахункових операцій та розрахункових книжок, однак, при цьому проведення розрахунків із споживачами та оприбутковування готівки повинне здійснюватись з оформленням касових документів та відображенням їх у відповідній книзі обліку, що не було враховано судом першої інстанції. Відповідно до статті 2 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» книга обліку розрахункових операцій - прошнурована і належним чином зареєстрована в органах державної податкової служби України книга, що містить щоденні звіти, які складаються на підставі відповідних розрахункових документів щодо руху готівкових коштів, товарів (послуг). Згідно з п.п. 1, 5 статті Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» суб'єкти господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг зобов'язані: проводити розрахункові операції на повну суму покупки (надання послуги) через зареєстровані, опломбовані у встановленому порядку та переведені у фіскальний режим роботи реєстратори розрахункових операцій з роздрукуванням відповідних розрахункових документів, що підтверджують виконання розрахункових операцій, або у випадках, передбачених цим Законом, із застосуванням зареєстрованих у встановленому порядку розрахункових книжок; у разі незастосування реєстраторів розрахункових операцій у випадках, визначених цим Законом, проводити розрахунки з використанням книги обліку розрахункових операцій та розрахункової книжки з додержанням встановленого порядку їх ведення, крім випадків, коли ведеться облік через електронні системи прийняття ставок, що контролюються у режимі реального часу Державним казначейством України; Відповідно до пунктів 2.1-2.3 Порядку № 614 реєстрація книг обліку розрахункових операцій (далі - книга ОРО) здійснюється в органі ДПС за місцезнаходженням (місцем проживання) суб'єкта господарювання, а якщо суб'єкт господарювання обслуговується в інспекції по роботі з великими платниками податків - за місцем податкового обліку. У разі використання книги ОРО на території іншої адміністративно-територіальної одиниці її необхідно до початку використання взяти на облік в органі ДПС за місцем провадження підприємницької діяльності, крім книг ОРО, зареєстрованих на реєстратор розрахункових операцій або на транспортний засіб чи об'єкт виїзної торгівлі. Реєстрація та взяття на облік здійснюються безоплатно, реєстрація - не пізніше двох робочих днів з моменту подання, а взяття на облік - у день подання суб'єктом господарювання необхідних документів. Книга ОРО реєструється на кожний реєстратор розрахункових операцій або, якщо згідно з чинним законодавством розрахунки можуть проводитися без застосування РРО, - на окрему господарську одиницю, депо підприємства електротранспорту, а при наданні послуг пасажирським автомобільним транспортом - на кожного кондуктора або, за рішенням суб'єкта господарювання, на кожний транспортний засіб. Форма книги ОРО на РРО наведена в додатку 2, форма книги ОРО на господарську одиницю наведена в додатку 3, книги ОРО на представництво агента (для сфери розповсюдження державних лотерей) - у додатку 4. Форма книги ОРО, що використовується при наданні послуг пасажирським автомобільним транспортом у разі проведення розрахунків без застосування РРО, повинна відповідати формі товарно-касової книги, наведеній у додатку 13 (для міських та приміських автобусних маршрутів) та в додатку 14 (для міжміських автобусних маршрутів) до пункту 3.1.1 Інструкції про порядок обліку бланків квитків на проїзд автомобільним транспортом та готівки, отриманої від перевезень пасажирів і багажу, затвердженої наказом Міністерства транспорту України від 31.05.2000 №279 «Про затвердження Інструкції про порядок обліку бланків квитків на проїзд автомобільним транспортом та готівки, отриманої від перевезень пасажирів і багажу». При цьому на титульній сторінці повинна бути зазначена назва документа «Книга обліку розрахункових операцій»; квитково-касові листи в книзі повинні бути послідовно пронумеровані, обидві частини кожного квитково-касового листа повинні мати однакові серію (три літери) та номер (шість цифр), нанесені друкарським способом при виготовленні. Серії (у межах трьох літер) та номери (у межах шести цифрових розрядів) квитково-касових листів не повинні повторюватись у книгах ОРО, зареєстрованих одним суб'єктом господарювання. Враховуючи вищевикладене, а також те, що комунальне підприємство «Київпастранс» надає послуги з перевезення пасажирів наземним автомобільним та електротранспортом (тролейбус, трамвай, фунікулер), колегія суддів приходить до висновку, що позивач може не застосовувати реєстратори розрахункових операцій та розрахункові книжки при продажу проїзних і перевізних документів, що не заперечується відповідачем, однак, позивач не звільнений від використання книги обліку розрахункових операцій на кожного кондуктора або на кожний транспортний засіб. При цьому, книгою обліку розрахункових операцій є не будь-яка книга, а належним чином оформлена та зареєстрована в органах державної податкової служби України. В свою чергу, позивачем не надано доказів існування та ведення такої книги обліку розрахункових операцій, що не було враховано судом першої інстанції. Таким чином, колегія суддів вважає, що відповідачем правомірно застосовано до позивача штрафні санкції за порушення вимог пунктів 1, 2 статті 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» та пункту 2.6 Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, затвердженого постановою правління Національного банку України від 15.12.2004 № 637, а тому податкове повідомлення-рішення №0000103930 від 15.03.2013 є правомірним. Щодо заявлених позовних вимог в частині визнання протиправними дій відповідача щодо проведення фактичної перевірки господарської одиниці станція Борщагівка, яка належить комунальному підприємству «Київпастранс» колегія суддів зазначає наступне. Відповідно до підпункту 75.1.3 пункту 75.1 статті 75 Податкового кодексу України фактичною вважається перевірка, що здійснюється за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об'єктів права власності такого платника. Така перевірка здійснюється контролюючим органом щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, патентів, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами). Згідно з п.п. 80.2.4 пункту 80.2 статті 80 Податкового кодексу України фактична перевірка може проводитися на підставі рішення керівника контролюючого органу, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції, під розписку до початку проведення такої перевірки, та за наявності факту неподання суб'єктом господарювання в установлений законом строк обов'язкової звітності про використання реєстраторів розрахункових операцій, розрахункових книжок та книг обліку розрахункових операцій, подання їх із нульовими показниками. З матеріалів справи вбачається, що підставою для проведення фактичної перевірки позивача є неподання в установлений законом строк обов'язкової звітності про використання реєстраторів розрахункових операцій, розрахункових книжок та книг обліку розрахункових операцій. Більш того, копію наказу про проведення фактичної перевірки господарської одиниці станція Борщагівка, яка належить комунальному підприємству «Київпастранс» було вручено платнику податків до початку проведення перевірки. Таким чином колегія суддів прийшла до висновку, що відповідачем дотримано порядок проведення фактичної перевірки та оформлення її результатів, а тому позовні вимоги в цій частині задоволенню не підлягають, що не було враховано судом першої інстанції. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Позивач не надав до суду належних доказів, що б підтверджували факт протиправності рішення суду першої інстанції, а відповідач, як суб'єкт владних повноважень - довів правомірність своїх дій. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 198, п. 4 ч. 1 ст. 202 КАС України за наслідками розгляду апеляційних скарг на постанову суду першої інстанції суд апеляційної інстанції вирішив частково скасувати її та ухвалити нове рішення, оскільки судом першої інстанції порушено норми матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Результат розгляду: denied