Рішення адміністративного суду від 2014-02-25 00:00:00+02

Управління капітального будівництва Львівської міської ради звернулося до Львівського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Державної фінансової інспекції у Львівській області, в якому просить визнати протиправними та скасувати вимогу ДФІ у Львівській області за результатами позапланової ревізії Управління капітального будівництва Львівської міської ради, викладені у листі-вимозі ДФІ у Львівській області від 26.12.2012 року №06-15м/9719. Позовні вимоги обґрунтовано безпідставністю прийняття оскаржуваної вимоги, оскільки позивачем при використанні бюджетних коштів та коштів безповоротної фінансової допомоги, які виділялись в рамках виконання Державної цільової програми підготовки та проведення в Україні фінальної частини чемпіонату Європи 1012 року з футболу, по реконструкції вул. Стрийської та вул.Сахарова у м.Львові вимог чинного законодавства не порушено. Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю з підстав викладених у позовній заяві, просить позов задовольнити. Представник відповідача проти позову заперечив повністю з підстав викладених у письмовому запереченні, суть яких зводиться до того, що Державною фінансовою інспекцією у Львівській області на виконання доручення Держфінінспекції України від 02.10.2012 року за зверненням Головного управління по боротьбі з корупцією та організованою злочинністю СБ України від 26.09.2012 р. та відповідно до постанов апеляційного суду м. Києва від 25.09.2012 р. та 22.10.2012 р., проведено позапланову ревізію окремих питань фінансово-господарської діяльності Управління капітального будівництва Львівської міської ради за період з 01.01.2010 по 01.06.2012 року, якою встановлено порушення, відображені в акті ревізії від 02.11.2012 №06-24/27. Ревізією виявлено завищення вартості виконаних робіт з реконструкції вул. Стрийської та вул. Сахарова у м. Львові та вимогою від 26.12.2012 року №06-15м/9719 зобов»язано провести претензійно-позовну роботу з ТзОВ "ОНУР Конструкціон Інтернешнл" щодо відшкодування зайвих виплат шляхом повернення коштів або виконання відповідних робіт, провести перерахунок до державного бюджету або здійснити коригування в сторону зменшення в розрізі кожного об»єкту. Просить у задоволенні позову відмовити повністю. Представник третьої особи позовні вимоги підтримав повністю, просить позов задовольнити. На підставі ухвали суду проведена Державним дорожнім науково-дослідним інститутом імені М.П.Шульгіна судова будівельно-технічна експертиза , складено Висновок експертного дослідження з питань ціноутворення у будівництві. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши подані документи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини справи та надав їм правову оцінку. Відповідачем, Державною фінансовою інспекцією у Львівській області, на виконання доручення Держфінінспекції України від 02.10.2012 року за зверненням Головного управління по боротьбі з корупцією та організованою злочинністю СБ України від 26.09.2012 р. та відповідно до постанов апеляційного суду м. Києва від 25.09.2012 р. та 22.10.2012 р. проведено позапланову ревізію окремих питань фінансово-господарської діяльності Управління капітального будівництва Львівської міської ради за період з 01.01.2010 по 01.06.2012 року, про що 02.11.2012 складено акт №06-24/27. На підставі складеного за результатами перевірка акта, відповідачем направлено 26.12.2012р. позивачеві вимоги №06-15м/9719 " Про розгляд претензій щодо висновків на заперечення та усунення недоліків і порушень за наслідками ревізії" у яких відповідач вимагає провести претензійно-позовну роботу з ТзОВ "ОНУР Конструкціон Інтернешнл" щодо відшкодування зайвих виплат шляхом повернення коштів або виконання відповідних робіт, провести перерахунок до державного бюджету або здійснити коригування в сторону зменшення в розрізі кожного об»єкту. Інформацію про вжиті заходи та виконання вимог позивач мав надіслати на адресу Держфінінспекції у Львівській області. Правові та організаційні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні визначає, згідно преамбули, Закон України "Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні" від 26 січня 1993 року N2939-XII (в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин)(далі - Закон N2939-XII). Здійснення державного фінансового контролю забезпечує центральний орган виконавчої влади, уповноважений Президентом України на реалізацію державної політики у сфері державного фінансового контролю (далі - орган державного фінансового контролю). Орган державного фінансового контролю у своїй діяльності керується Конституцією України, цим Законом, іншими законодавчими актами, актами Президента України та Кабінету Міністрів України (ст.1 Закону N2939-XII). Головними завданнями органу державного фінансового контролю відповідно до ст.2 Закону N2939-XII є здійснення державного фінансового контролю за використанням і збереженням державних фінансових ресурсів, необоротних та інших активів, правильністю визначення потреби в бюджетних коштах та взяттям зобов'язань, ефективним використанням коштів і майна, станом і достовірністю бухгалтерського обліку і фінансової звітності у міністерствах та інших органах виконавчої влади, державних фондах, фондах загальнообов'язкового державного соціального страхування, бюджетних установах і суб'єктах господарювання державного сектору економіки, а також на підприємствах, в установах та організаціях, які отримують (отримували у періоді, який перевіряється) кошти з бюджетів усіх рівнів, державних фондів та фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування або використовують (використовували у періоді, який перевіряється) державне чи комунальне майно (далі - підконтрольні установи), за дотриманням законодавства на всіх стадіях бюджетного процесу щодо державного і місцевих бюджетів, дотриманням законодавства про державні закупівлі, діяльністю суб'єктів господарської діяльності незалежно від форми власності, які не віднесені законодавством до підконтрольних установ, за рішенням суду, винесеним на підставі подання прокурора або слідчого для забезпечення розслідування кримінальної справи. Державний фінансовий контроль забезпечується органом державного фінансового контролю через проведення державного фінансового аудиту, перевірки державних закупівель та інспектування. Порядок проведення органом державного фінансового контролю державного фінансового аудиту, інспектування та перевірок державних закупівель установлюється Кабінетом Міністрів України. Інспектування відповідно до ст.4 Закону N2939-XII здійснюється органом державного фінансового контролю у формі ревізії та полягає у документальній і фактичній перевірці певного комплексу або окремих питань фінансово-господарської діяльності підконтрольної установи, яка повинна забезпечувати виявлення наявних фактів порушення законодавства, встановлення винних у їх допущенні посадових і матеріально відповідальних осіб. Результати ревізії викладаються в акті. На підконтрольних установах, щодо яких за відповідний період їх фінансово-господарської діяльності відповідно до цього Закону проведено державний фінансовий аудит, інспектування за ініціативою органу державного фінансового контролю не проводиться. Порядок проведення інспектування Державною фінансовою інспекцією, її територіальними органами, затверджений Постановою Кабінету Міністрів України від 20.04.2006 року №550 (у редакції чинні на час виникнення спірних правовідносин) (далі - Порядок проведення інспектування). Відповідно до п.1 Порядку проведення інспектування, Порядок визначає процедуру проведення інспектування в міністерствах та інших органах виконавчої влади, державних фондах, бюджетних установах і у суб'єктів господарювання державного сектору економіки, а також на підприємствах і в організаціях, які отримують (отримували в період, який перевіряється) кошти з бюджетів усіх рівнів та державних фондів або використовують (використовували у період, який перевіряється) державне чи комунальне майно (далі - підконтрольні установи), а на підставі рішення суду - в інших суб'єктів господарювання. Згідно п.27 Порядку проведення інспектування, за зверненням правоохоронного органу контролюючі органи в межах своєї компетенції проводять планові та позапланові виїзні ревізії за місцезнаходженням об'єкта контролю. Позапланова виїзна ревізія об'єкта контролю за зверненням правоохоронного органу проводиться відповідно до п.29 Порядку проведення інспектування у разі надання ним: - клопотання слідчого або прокурора про призначення позапланової виїзної ревізії та ухвали суду про дозвіл на її проведення, в якому зазначаються підстави проведення, дати її початку та закінчення, а також номер кримінального провадження, орган, що здійснює досудове розслідування, дата та підстави повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення (для ревізії суб'єкта господарської діяльності, не віднесеного Законом до підконтрольних установ); - постанови слідчого або прокурора про призначення позапланової виїзної ревізії, винесеної після повідомлення посадовій особі підконтрольної установи, що ревізується, про підозру у вчиненні нею кримінального правопорушення; - інформації про факти, що свідчать про порушення об'єктом контролю - підконтрольною установою законів, та рішення суду про дозвіл на проведення ревізії, в якому зазначаються підстави проведення, дати початку та закінчення. У разі надходження зазначеної інформації без рішення суду Держфінінспекція, її територіальний орган в Автономній Республіці Крим, областях, мм. Києві та Севастополі протягом 7 робочих днів самостійно подає до суду письмове обґрунтування підстав такої ревізії із зазначенням дати початку та закінчення. Про відмову суду у видачі дозволу на проведення позапланової виїзної ревізії об'єкта контролю невідкладно інформується відповідний правоохоронний орган. Результати ревізії відповідно до п.35 Порядку проведення інспектування оформляються актом, який складається на паперовому носії державною мовою і повинен мати наскрізну нумерацію сторінок. На першому титульному аркуші акта ревізії, який оформляється на бланку контролюючого органу, зазначається назва документа (акт), дата і номер, місце складення (назва міста, села чи селища) та номер примірника. Акт ревізії складається у трьох примірниках: перший - для контролюючого органу, другий - для об'єкта контролю, третій - для передачі правоохоронним органам у випадках, передбачених цим Порядком та законодавством (п.38 Порядку проведення інспектування) У міру виявлення ревізією порушень законодавства посадові особи контролюючого органу, не чекаючи закінчення ревізії, мають право відповідно до п.45 Порядку проведення інспектування усно рекомендувати керівникам об'єкта контролю невідкладно вжити заходів для їх усунення та запобігання у подальшому. Відповідно до п.46. Порядку проведення інспектування, якщо вжитими в період ревізії заходами не забезпечено повне усунення виявлених порушень, контролюючим органом у строк не пізніше ніж 10 робочих днів після реєстрації акта ревізії, а у разі надходження заперечень (зауважень) до нього - не пізніше ніж 3 робочих дні після надіслання висновків на такі заперечення (зауваження) надсилається об'єкту контролю письмова вимога щодо усунення виявлених ревізією порушень законодавства із зазначенням строку зворотного інформування. Однак, згідно п. 48 Порядку проведення інспектування, у разі проведення ревізії на підставі звернення правоохоронних органів, а також коли ревізією, проведеною з інших підстав, виявлено порушення, за які передбачено кримінальну відповідальність або які містять ознаки корупційних діянь, матеріали таких ревізій у визначені в пункті 46 цього Порядку строки передаються до правоохоронних органів. Про результати розгляду матеріалів ревізії (крім проведених у зв'язку із здійсненням кримінального провадження) правоохоронні органи повідомляють контролюючому органу протягом 10 робочих днів після прийняття відповідного рішення. Наведене положення не містить вказівки на конкретно визначені статті КК України за якими має бути порушено кримінальну справу та доручено провести перевірку для цілей її виконання фінансовою інспекцією. Виходячи із змісту, суті і призначення цієї норми, такі приписи, що матеріали таких ревізій у визначені в пункті 46 цього Порядку строки передаються до правоохоронних органів застосовуються у разі, якщо перевірка призначена за зверненням правоохоронного органу. Ця норма не містить застережень, що призначення такої перевірки повинно бути пов'язано із вчиненням злочинів за конкретно визначеними статтями КК України або з конкретно визначеним предметом вчиненого злочину. Ця норма не містить також вказівки, що певна кримінальна справа повинна бути порушена відносно конкретного суб'єкта, що перевіряється, або посадових осіб підприємства, щодо якого призначена ревізія. У даному випадку, при застосуванні цієї норми має значення факт проведення ревізії за зверненням правоохоронного органу. З урахуванням положень ч. 2 ст. 19 Конституції України та того, що положення пункту 48 Порядку проведення інспектування не містять іншого, дана норма не підлягає розширеному тлумаченню. На переконання суду, в даному випадку зазначена норма є спеціальною щодо обставин, з якими пов'язано її застосування та дій фінансової інспекції, що вчиняються за наявності таких обставин у зв'язку з проведенням ревізії. Так як судом встановлено проведення ревізії у позивача на виконання постанов апеляційного суду м.Києва від 25.09.2012 р. та 22.10.2012 р., винесених за зверненням правоохоронного органу - Головного управління по боротьбі з корупцією та організованою злочинністю СБ України, з метою перевірки фактів, що мають ознаки злочину, передбаченого ч.5 ст.191 КК України, суд дійшов висновку, що відповідач відповідно до положення пункту 48 Порядку проведення інспектування мав передати матеріали ревізій у визначені в пункті 46 цього Порядку строки до правоохоронного органу і не мав права скеровувати позивачеві вимоги, оскільки скерування таких вимог зумовило звернення позивача до суду для їх оскарження і може мати вплив на розслідування кримінальної справи. Оскільки відповідачем при надісланні спірних вимог не враховано вимоги пункту 48 Порядку проведення інспектування, такі слід визнати протиправними та скасувати. Крім цього, висновком експертного дослідження з питань ціноутворення у будівництві спростовано доводи відповідача та встановлено: 1. Загальна вартість робіт з реконструкції вул. Стрийської ( від вул.Гвардійської до вул. Рубчака) по Актах приймання виконаних робіт становить 21000000 грн. і відповідає вартості робіт, які підлягали виконанню в 2010 р. за кошти державного бюджету відповідно до договору №3 від 09.07.2010 р. та додаткової угоди №1 від 15.07.2010 р. Фактична вартість робіт з реконструкції вулиці Сахарова ( від вул. Нечуя-Левицького до вул. Княгині Ольги) по актах приймання виконаних робіт за вересень-грудень 2010 року становить 10145238,00 грн., що відповідає роботам, передбаченим проектно-кошторисною документацією і не перевищує суму коштів, передбачену в договірній ціні (договір підряду №12 від 05.08.2010). 2. В період фактичного виконання дорожніх робіт по об"єкту "реконструкція вулиці Сахарова (від вул. Нечуя-Левицького до вул. Княгині Ольги) немає необхідності застосувати коефіцієнт 0,8, оскільки на зазначений вид робіт з розбирання бортових каменів є ресурсна елементна кошторисна норма у ДБН Д.2.2-27-99 «Збірник 27». Автомобільні дороги», які і доцільно застосовувати. 3. Відображена заміна у формі КБ-2В машини для холодного фрезерування Wirtgen WR-1500 на машину для відновлення дорожнього покриття Ресайклер WR 2500 відповідає відкоригованій проектно-кошторисній документації. 4. При виконанні робіт на об"єкті "Реконструкція вул. Зеленої (від вул. Луганської до межі міста) включення площі перекриття до фактичної площі вкладання геосинтетику при визначені обсягу робіт є вірним. Суд вважає вищевказаний висновок належним та доказом, так як такий підтверджується і висновком №7991-7994 від 17.10.2013 року комісійної судової будівельно-технічної експертизи за матеріалами кримінального провадження №12012150080000176 від 02.02.2013 року за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.366 КК України. Виходячи з вищенаведеного, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають до задоволення. Відповідно до ст. 94 КАС України з Державного бюджету України слід стягнути на користь позивача судовий збір в сумі 34 грн.

Результат розгляду: granted