Рішення адміністративного суду від 2014-02-04 00:00:00+02

01 червня 2011 року [PERSON] звернулася з позовом до суду, яким просила зобов'язати відповідача провести перерахунок пенсії відповідно до ст.ст. 40, 42 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" № 1058-IV та п.п.3 п.11 Постанови Кабінету Міністрів України від 28.05.2008 року № 530 «Деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян» із застосуванням показника середньої заробітної плати працівників у середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, з якої сплачено страхові внески та яка відповідно до Закону № 1058-IV враховується для обчислення пенсії, за календарний рік, що передує року перерахунку пенсії, тобто за 2010 рік, а саме 1982,63 грн., та виплачувати в подальшому пенсію відповідно з проведеним перерахунком; зобов'язати відповідача виплатити на користь позивача різницю між перерахованою та отриманою пенсією, яка утворилася з 01 березня 2011 року до моменту винесення судом рішення. Постановою Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 07 липня 2011 року позов задоволено. Визнано дії управління Пенсійного фонду України в місті Коломия Івано-Франківської області що відмови здійснити перерахунок пенсії позивачу з 01 березня 2011 року відповідно до ст.ст. 40, 42 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" № 1058-IV від 09.07.2003 року із застосуванням показника середньої заробітної плати працівників в середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні за 2010 рік у розмірі 1982,63 грн. неправомірними. Зобов'язано відповідача здійснити перерахунок призначеної позивачу пенсії за віком відповідно до ст. 40, ч.4 ст. 42 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" № 1058-IV від 09.07.2003 року та п.п.3 п.11 Постанови Кабінету Міністрів України від 28.05.2008 року № 530 «Деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян» із застосуванням показника середньої заробітної плати працівників у середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, з якої сплачено страхові внески, а саме за 2010 рік, у розмірі 1982,63 грн. з 01 березня 2011 року, виплатити різницю між перерахованою та виплаченою пенсією у відповідності з проведеним перерахунком з 01.03.2011 року. Постанову в апеляційному порядку оскаржив відповідач, вважає, що суд порушив норми матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи. Просить постанову скасувати та прийняти нову, якою в позові відмовити повністю. На обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначає, що перерахунок пенсії позивачу було проведено відповідно до діючого на той час законодавства. Відповідно до положень ст. ст. 40, 42 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" під час перерахунку пенсії величина середньої заробітної плати (доходу) враховується та, яка використовувалася під час призначення пенсії. Відповідно до п.2 ч.1 ст.197 КАС України колегія суддів вважає доцільним розглядати справу в порядку письмового провадження. Заслухавши суддю-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав. Абзацом "б" підпункту 9 пункту 35 розділу II Закону України "Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України", який набрав чинності з 01.01.2008 року, підпункт 4 частини 2 статті 40 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" було викладено в новій редакції: "Зс (середня заробітна плата (дохід) в середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, з якої сплачено страхові внески та яка відповідно до цього Закону враховується для обчислення пенсії, за календарний рік, що передує року звернення за призначенням пенсії. Порядок визначення показників зазначеної заробітної плати затверджується Пенсійним фондом України за погодженням з центральними органами виконавчої влади у галузях статистики, економіки, праці та соціальної політики і фінансів". Цим же Законом (підпункт "б"підпункту 10 пункту 35 розділу II) частину 4 статті 42 викладено в такій редакції: "У разі якщо застрахована особа після призначення пенсії продовжувала працювати, провадиться перерахунок пенсії з урахуванням не менше ніж 24 місяців страхового стажу після призначення (попереднього перерахунку) пенсії незалежно від перерв у роботі. Перерахунок пенсії здійснюється із заробітної плати (доходу), з якої була обчислена пенсія. За бажанням пенсіонера перерахунок пенсії провадиться із заробітної плати за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати працівників в середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, з якої сплачено страхові внески та яка відповідно до цього Закону враховується для обчислення пенсії, за календарний рік, що передує року перерахунку пенсії. При цьому з періоду, за який враховується заробітна плата (дохід) для перерахунку пенсії, період після призначення пенсії не підлягає виключенню згідно із абзацом третім частини першої статті 40 цього Закону. У разі якщо застрахована особа після призначення (перерахунку) пенсії має менше ніж 24 місяці страхового стажу, перерахунок пенсії провадиться не раніше як через два роки після призначення (попереднього перерахунку) з урахуванням страхового стажу після призначення (попереднього перерахунку) з урахуванням заробітної плати, з якої призначено (попередньо перераховано) пенсію". Таким чином, з 01.01.2008 року змінено показник середньої заробітної плати (доходу) - однієї із складових формули заробітної плати (доходу) для обчислення пенсії та встановлено, що цим показником має бути середня заробітна плата (дохід) в середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, з якої сплачено страхові внески. Також змінено порядок перерахунку пенсії особам, які після призначення пенсії продовжували працювати. Однак рішенням Конституційного Суду України від 22.05.2008 року № 10-рп/2008, зокрема, положення підпункту "б" підпункту 9, підпункту "б" підпункту 10 пункту 35 розділу II Закону України "Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України" визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними). Таким чином, з 22 травня 2008 року відновлено дію положення частини другої статті 40 та частини четвертої статті 42 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" у первинній його редакції (від 09.07.2003 року), які й підлягають застосуванню. Частиною 2 статті 40 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" встановлено порядок визначення заробітної плати (доходу) для обчислення пенсії. Перерахунок пенсій у зв'язку зі збільшенням, зокрема страхового стажу, встановлено частиною четвертою статті 42 зазначеного Закону. Так, частиною другою статті 40 цього Закону встановлено формулу заробітної плати (доходу) для обчислення пенсії. У редакції зазначеного Закону від 09.07.2003 року, яка набрала чинності з 01.01.2004 року, зазначена формула була такою: Зп = Зс х (Ск : К), де: Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, у гривнях; Зс - середня заробітна плата працівників, зайнятих у галузях економіки України, за календарний рік, що передує року звернення за призначенням пенсії; Ск - сума коефіцієнтів заробітної плати (доходу) за кожний місяць (Кз1 + Кз2 + Кз3 +... + Кзn); К - кількість місяців страхового стажу, за які розраховано коефіцієнти заробітної плати (доходу) застрахованої особи (абзаци другий - шостий частини другої статті 40 Закону). Частиною четвертою статті 42 зазначеного Закону, в редакції Закону від 09.07.2003 року визначено, що у разі, якщо застрахована особа після призначення пенсії продовжувала працювати, провадиться перерахунок пенсії з урахуванням страхового стажу після призначення пенсії. Кожний наступний перерахунок пенсії провадиться не раніш як через два роки після попереднього перерахунку з урахуванням страхового стажу після призначення пенсії. Перерахунок пенсії здійснюється із заробітної плати (доходу), з якої була обчислена пенсія, або за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону. Аналіз частини четвертої статті 42 цього Закону свідчить, що при перерахунку пенсії застосовується заробітна плата (дохід) пенсіонера, яку він отримував до призначення пенсії, або яку він отримував за період роботи, який є періодом страхового стажу. З огляду на викладене під час перерахунку пенсії у формулі Зп = Зс х (Ск : К) змінюються лише показники Ск та К. Зокрема, у величину Ск додаються коефіцієнти заробітної плати (доходу) за кожен місяць страхового стажу, який став підставою для перерахунку пенсії. Що ж стосується показника К, то він збільшується кількістю додаткових місяців страхового стажу. Решта показників залишається без змін. Виходячи із аналізу положень частини четвертої статті 42 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", колегія суддів дійшла висновку, що зазначена норма не встановлює обмеження можливості працюючого пенсіонера скористатись правом на перерахунок пенсії в будь-який час після її призначення. Однак містить застереження, що наступний перерахунок пенсії може бути проведений не раніш як через два роки після здійснення попереднього. При цьому під час перерахунку пенсії величина середньої заробітної плати (доходу) враховується та, яка використовувалася під час призначення пенсії, тобто це - середня заробітна плата працівників у середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, за календарний рік, що передує року звернення за призначенням пенсії. Судом встановлено та не заперечується сторонами, що [PERSON] пенсію за віком було призначено із застосуванням показника середньої заробітної плати працівників у середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні за 2007 рік, а тому відсутні правові підстави перерахунку позивачу пенсії із застосуванням показника середньої заробітної плати за 2010 рік. За наведених обставин колегія суддів приходить до висновку, що оскаржувана постанова підлягає скасуванню, оскільки вона прийнята з порушенням норм матеріального і процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, суд неповно з'ясував обставини, що мають значення для справи, а висновки суду не відповідають обставинам справи.

Результат розгляду: denied