Рішення адміністративного суду від 2014-02-10 00:00:00+02

[PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до Ковельської міської ради, про визнання нечинним рішення Ковельської міської ради № 36/25 від 26.06.2008 року. На обгрунтування своїх вимог вказує, що рішенням Ковельської міської ради № 18 від 22.09.1994 року їй виділено земельну ділянку під індивідуальне житлове будівництво площею 940 кв.м. по [ADDRESS]. У 1995 році нею замовлено та виготовлено проект забудови та складено акт про винос в натурі меж земельної ділянки. Протягом усього періоду користування земельною ділянкою, вона своєчасно сплачувала земельний податок, від земельної ділянки не відмовлялася та цієї земельної ділянки у неї не вилучали. Однак, 26.06.2008 року рішенням Ковельської міської ради № 36/25 «Про надання дозволу на складання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки», яким надала [PERSON] земельну ділянку орієнтовною площею 800 кв.м. по [ADDRESS] для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських споруд, з метою надання земельної ділянки безоплатно у приватну власність. Про існування цього рішення їй стало відомо нещодавно. За її зверненням 26.11.2009 року Ковельська міська рада прийняла рішення № 6337, яким надала їй дозвіл на виготовлення технічної документації із землеустрою, а тому були замовлені технічні документи в МПП «Землемір», виготовлення яких не завершено. На неодноразові її звернення до міської ради та правоохоронних органів, усунення порушення її прав не відбулося. Просить визнати нечинним рішення Ковельської міської ради № 36/25 від 26.06.2008 року «Про надання дозволу на складання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для розміщення і обслуговування жилого будинку і господарських споруд гр. [PERSON]». Стягнути з відповідача в її користь понесені судові витрати. Позивач та її представник у судовому засіданні позов підтримали повністю, просять його задовольнити повністю з викладених підстав. Понесені судові витрати залишити за позивачем. Представник відповідача Ковельської міської ради у судовому засіданні позов визнала та не заперечує проти його задоволення. Третя особа у судовому засіданні заперечень проти позову не має та просить надати їй іншу земельну ділянку, оскільки у неї на утриманні та вихованні перебуває 12 дітей. Суд, зважаючи на позицію осіб, які приймають участь у справі та дослідивши письмові докази по справі, приходить до висновку, що позов обгрунтований та підлягає до задоволення. Стаття 11 КАС України визначає, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Судом встановлено, що рішенням виконавчого комітету Ковельської міської ради № 18 від 22.09.1994 року «Про виділення земельних ділянок під індивідуальне житлове будівництво» [PERSON], яка проживає по [ADDRESS], надано земельну ділянку площею 940 кв.м. по [ADDRESS] для будівництва та обслуговування житлового будинку. Рішенням Ковельської міської ради № 36/25 від 26.06.2008 року «Про надання дозволу на складання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для розміщення і обслуговування жилого будинку і господарських споруд гр. [PERSON]», останній надано ту саме земельну ділянку по [ADDRESS]. Відповідно до положень ст. 116 ЗК України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування. Надання у користування земельної ділянки, що перебуває у власності або у користуванні, проводиться лише після вилучення (викупу) її у порядку, передбаченому цим Кодексом. Суд оцінює, що Ковельською міською радою двічі проведено розпорядження земельною ділянкою по [ADDRESS] в користь різних осіб, при цьому було порушено порядок надання земельної ділянки [PERSON], оскільки вказана земельна ділянка перебувала у користуванні [PERSON] і в неї ця ділянка не вилучалася, у примусовому порядку її цього права ніхто не позбавляв, а в добровільному порядку вона від користування ділянкою не відмовлялася. Суд оцінює, що при прийнятті рішення про надання у користування [PERSON] земельної ділянки по [ADDRESS], Ковельська міська рада діяла з порушенням встановленого порядку. Відповідно до ст. 152 ЗК захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється, зокрема, шляхом визнання угод недійсними. В п. 10 ст. 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» визначено, що акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування з мотивів їхньої невідповідності Конституції або законам України визнаються незаконними в судовому порядку. Виходячи з викладеного, суд приходить до висновку, що заявлені вимоги [PERSON] є доведеними, підставними та підлягають задоволенню. Судові витрати понесені позивачем, слід залишити за позивачем, згідно клопотання останньоїстягнути в її користь з відповідача. На підставі викладеного та

Результат розгляду: granted