Рішення адміністративного суду від 2014-03-11 00:00:00+02

Прокурор м. Єнакієвого в інтересах держави в особі Єнакіївської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Донецькій області звернувся до суду з позовом до фізичної особи-підприємця [PERSON] про стягнення податкового боргу з єдиного податку у розмірі 1091,77 грн. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що відповідача зареєстровано, як фізичну особу-підприємця у виконавчому комітеті Єнакієвської міської ради Донецької області 13.12.2006 року, про що зроблено запис № 22 68 000 000 000 та взято на облік до Єнакієвської ОДПІ ГУ Міндоходів у Донецькій області(код ДПІ - 511) 18.12.2006 року за № 2371, що підтверджується довідкою про взяття на облік платника податків № 1078/Л/29/014-27/2371 від 18.12.2006 року. Відповідач, який є платником податків і зборів повинен сплачувати єдиний податок шляхом здійснення авансового внеску не пізніше 20 числа (включно) поточного місяця. Відповідач порушив вимоги діючого законодавства, внаслідок чого станом на 24.01.2014 року має податковий борг по сплаті єдиного податку в розмірі 1091,77 грн. Відповідно до ст.121 Конституції України, на прокуратуру України покладається представництво інтересів громадянина або держави в суді у випадках, визначених законом. Статтями 20, 36-1 Закону України «Про прокуратуру» встановлено право прокурора звертатися до суду в передбачених законом випадках, а також вказано на те, що представництво прокуратурою інтересів громадянина або держави в суді полягає у здійсненні прокурорами від імені держави дій, спрямованих на захист у суді інтересів громадянина або держави у випадках, передбачених законом. Підставою представництва у суді інтересів держави є наявність порушень або загрози порушень інтересів держави. Прокурор у судове засідання не з'явився. Через канцелярію суду прокурор прокуратури міста Донецька Асріян Л.А. надала клопотання у якому позовні вимоги підтримала та просила розглянути адміністративну справу за її відсутності. Представник відповідача в судове засідання не прибув, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся судом належним чином. Заяв про відкладення розгляду справи або про розгляд справи за його відсутності до суду не надходило. Відповідно до ч.2 ст.128 КАС України, неприбуття в судове засідання без поважних причин представника сторони або третьої особи, які прибули в судове засідання, або неповідомлення ним про причини неприбуття не є перешкодою для розгляду справи. Суд прийшов до висновку про розгляд справи за відсутності представників позивача та відповідача, на підставі доказів, наявних в матеріалах справи. За приписами частини 6 статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта. Дослідивши письмові докази по справі, суд прийшов до висновку про визнання позову обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню. Фізична особа-підприємець [PERSON], реєстраційний номер облікової картки платника податків та інших обов'язкових платежів [NUMBER], згідно з витягу серії АВ №404322 з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, наданою позивачем, зареєстрований в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців 13.12.2006 року за № 22 68 000 000 000 за адресою: [ADDRESS]. Згідно з довідкою № 1078/Л/29/014-27/2371 про взяття на облік платника податків від 18.12.2006 року року форми №4-ОПП відповідач взятий на облік в Єнакієвської ОДПІ ГУ Міндоходів у Донецькій області (код ДПІ - 511) 18.12.2006 року за № 2371. З заяви № 2371 про застосування спрощеної системи оподаткування від 15.03.2012 року, наданої позивачем, вбачається, що відповідач знаходиться на спрощеній системі оподаткування зі ставкою 20% мінімальної заробітної плати єдиного податку 2-ої групи, що підтверджується корінцем свідоцтва серії [NUMBER]. Таким чином, судом встановлено, що фізична особа-підприємець [PERSON] є платником податків і зборів, передбачених Податковим кодексом України, та знаходиться на спрощеній системі оподаткування зі 20 % ставкою єдиного податку 2-ої групи. Відповідно до розрахунку податкового боргу, витягу з облікової картки платника податків, станом на 24.01.2014 р. за відповідачем обліковується податковий борг по сплаті єдиного податку у розмірі 1091,77 грн. За приписом пункту 291.3. ст.291 Податкового кодексу України юридична особа чи фізична особа - підприємець може самостійно обрати спрощену систему оподаткування, якщо така особа відповідає вимогам, встановленим цією главою, та реєструється платником єдиного податку в порядку, визначеному цією главою. Згідно з пунктом 291.4. ст.291 Податкового кодексу України суб'єкти господарювання, які застосовують спрощену систему оподаткування, обліку та звітності, поділяються на такі групи платників єдиного податку: 1) перша група - фізичні особи - підприємці, які не використовують працю найманих осіб, здійснюють виключно роздрібний продаж товарів з торговельних місць на ринках та/або провадять господарську діяльність з надання побутових послуг населенню і обсяг доходу яких протягом календарного року не перевищує 150000 гривень; 2) друга група - фізичні особи - підприємці, які здійснюють господарську діяльність з надання послуг, у тому числі побутових, платникам єдиного податку та/або населенню, виробництво та/або продаж товарів, діяльність у сфері ресторанного господарства, за умови, що протягом календарного року відповідають сукупності таких критеріїв: не використовують працю найманих осіб або кількість осіб, які перебувають з ними у трудових відносинах, одночасно не перевищує 10 осіб; обсяг доходу не перевищує 1000000 гривень. Дія цього підпункту не поширюється на фізичних осіб - підприємців, які надають посередницькі послуги з купівлі, продажу, оренди та оцінювання нерухомого майна (група 70.31 КВЕД ДК 009:2005), а також здійснюють діяльність з виробництва, постачання, продажу (реалізації) ювелірних та побутових виробів з дорогоцінних металів, дорогоцінного каміння, дорогоцінного каміння органогенного утворення та напівдорогоцінного каміння. Такі фізичні особи - підприємці належать виключно до третьої або п'ятої групи платників єдиного податку, якщо відповідають вимогам, встановленим для таких груп; 3) третя група - фізичні особи - підприємці, які протягом календарного року відповідають сукупності таких критеріїв: не використовують працю найманих осіб або кількість осіб, які перебувають з ними у трудових відносинах, одночасно не перевищує 20 осіб; обсяг доходу не перевищує 3000000 гривень; 4) четверта група - юридичні особи - суб'єкти господарювання будь-якої організаційно-правової форми, які протягом календарного року відповідають сукупності таких критеріїв: середньооблікова кількість працівників не перевищує 50 осіб; обсяг доходу не перевищує 5000000 гривень; 5) п'ята група - фізичні особи - підприємці, які протягом календарного року відповідають сукупності таких критеріїв: не використовують працю найманих осіб або кількість осіб, які перебувають з ними у трудових відносинах, не обмежена; обсяг доходу не перевищує 20000000 гривень; 6) шоста група - юридичні особи - суб'єкти господарювання будь-якої організаційно-правової форми, у яких протягом календарного року обсяг доходу не перевищує 20000000 гривень. Згідно з критеріями поділу платників єдиного податку на групи, визначені пунктом 291.4. ст.291 Податкового кодексу України, відповідач належить до ІІ групи платників єдиного податку. Пунктом 293.2. ст.293 Податкового кодексу України передбачено, що фіксовані ставки єдиного податку встановлюються сільськими, селищними та міськими радами для фізичних осіб - підприємців, які здійснюють господарську діяльність, залежно від виду господарської діяльності, з розрахунку на календарний місяць: 1) для першої групи платників єдиного податку - у межах від 1 до 10 відсотків розміру мінімальної заробітної плати; 2) для другої групи платників єдиного податку - у межах від 2 до 20 відсотків розміру мінімальної заробітної плати. Згідно з пунктом 295.1. ст.295 Податкового кодексу України платники єдиного податку першої і другої груп сплачують єдиний податок шляхом здійснення авансового внеску не пізніше 20 числа (включно) поточного місяця. Такі платники єдиного податку можуть здійснити сплату єдиного податку авансовим внеском за весь податковий (звітний) період (квартал, рік), але не більш як до кінця поточного звітного року. У разі якщо сільська, селищна або міська рада приймає рішення щодо зміни раніше встановлених ставок єдиного податку, єдиний податок сплачується за такими ставками у порядку та строки, визначені підпунктом 12.3.4 пункту 12.3 статті 12 цього Кодексу. Пунктом 295.2. ст.295 Податкового кодексу України передбачено, що нарахування авансових внесків для платників єдиного податку першої і другої груп здійснюється контролюючими органами на підставі заяви такого платника єдиного податку щодо розміру обраної ставки єдиного податку, заяви щодо періоду щорічної відпустки та/або заяви щодо терміну тимчасової втрати працездатності. Відповідно до пункту 295.4. ст.295 Податкового кодексу України сплата єдиного податку здійснюється за місцем податкової адреси. Згідно з розрахунком, наданим позивачем, відповідач станом на 24.01.2014 року має податковий борг по сплаті єдиного податку у розмірі 1091,77 грн., станом на момент розгляду справи вказаний податковий борг відповідачем не сплачений. Таким чином, судом встановлено, що податковий борг по сплаті єдиного податку утворився по розрахунку, здійсненому Єнакієвською ОДПІ Головного управління Міндоходів у Донецькій області за заявою відповідача про застосування спрощеної системи оподаткування № 2371 від 15.03.2012 року. Пунктом 57.3. ст.57 Податкового кодексу України визначено, що у разі визначення грошового зобов'язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов'язаний сплатити нараховану суму грошового зобов'язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу. Приписом пункту 38.1. ст.38 Податкового кодексу України визначено, що виконанням податкового обов'язку визнається сплата в повному обсязі платником відповідних сум податкових зобов'язань у встановлений податковим законодавством строк. Таким чином, станом на момент розгляду справи у відповідача існує податковий борг по сплаті єдиного податку в сумі 1091,77 грн. З припису підпункту 16.1.4. пункту 16.1. ст.16 Податкового кодексу України вбачається, що платник податків зобов'язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи. Відповідно до підпункту 14.1.39. пункту 14.1. статті Податкового кодексу України грошове зобов'язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов'язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв'язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності. Як вбачається з п.п. 14.1.156. п.14.1. ст.14 Податкового кодексу України, податкове зобов'язання - сума коштів, яку платник податків, у тому числі податковий агент, повинен сплатити до відповідного бюджету як податок або збір на підставі, в порядку та строки, визначені податковим законодавством (у тому числі сума коштів, визначена платником податків у податковому векселі та не сплачена в установлений законом строк). Пунктом 14.1.175. статті 14 Податкового кодексу України встановлено, що податковий борг - сума узгодженого грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання. Згідно з п.59.1. ст.59 Податкового кодексу України, у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення. 22.01.2013 року позивачем була винесена податкова вимога № 36 про сплату суми податкового боргу платника податків за узгодженми грошовими зобов'язаннями станом на 22.01.2013 р. в сумі 632,97 грн., яка була отримана відповідачем 22.01.2013 року. Приписом пункту 87.2. статті 87 Податкового кодексу України визначено, що джерелами погашення податкового боргу платника податків є будь-яке майно такого платника податків з урахуванням обмежень, визначених цим Кодексом, а також іншими законодавчими актами. Пунктом 88.1. статті 88 передбачено, що з метою забезпечення виконання платником податків своїх обов'язків, визначених цим Кодексом, майно платника податків, який має податковий борг, передається у податкову заставу. Позивачем, з метою виявлення майна відповідача, були направлені запити до відповідних державних органів. Згідно з інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно відомості щодо права власності, інших речових прав, іпотеки обтяження відсутні. Згідно довідки центру ДАІ УДАІ ГУМВС України в Донецькій області від 21.01.2014р. № 645 за відповідачем зареєстрованого автотранспорту не значиться. Відповідно до п.п.14.1.137. п.14.1. ст.14 Податкового кодексу України орган стягнення - державний орган, уповноважений здійснювати заходи щодо забезпечення погашення податкового боргу в межах повноважень, встановлених цим Кодексом та іншими законами України. Відповідно до ст. 67 Конституції України кожен зобов'язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом. Відповідно до пункту 41.1. ст.41 Податкового кодексу України контролюючими органами є органи доходів і зборів - центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування єдиної державної податкової, державної митної політики в частині адміністрування податків і зборів, митних платежів та реалізує державну податкову, державну митну політику, забезпечує формування та реалізацію державної політики з адміністрування єдиного внеску, забезпечує формування та реалізацію державної політики у сфері боротьби з правопорушеннями при застосуванні податкового та митного законодавства, а також законодавства з питань сплати єдиного внеску (далі - центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику), його територіальні органи. Відповідно до п.87.11. ст.87 Податкового кодексу України орган стягнення звертається до суду з позовом про стягнення суми податкового боргу платника податку - фізичної особи. Стягнення податкового боргу за рішенням суду здійснюється державною виконавчою службою відповідно до закону про виконавче провадження. Враховуючи викладене, приймаючи до уваги ті обставини, що податковий борг з єдиного податку фізичної особи-підприємця [PERSON] існує та не сплачений у встановлені законом строки, позов Прокурора м. Єнакієвого в інтересах держави в особі Єнакіївської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Донецькій області підлягає задоволенню. Враховуючи викладене,

Результат розгляду: granted