Рішення адміністративного суду від 2014-02-24 00:00:00+02

Департамент контролю за виробництвом та обігом спирту, алкогольних напоїв і тютюнових виробів ДПС України звернувся до суду з адміністративним позовом до фізичної особи-підприємця [PERSON], в якому просить стягнути з фізичної особи-підприємця [PERSON] фінансові санкції у вигляді штрафу в розмірі 8 945, 77 грн. В обґрунтування позовних вимог позивач послався на ті обставини, що рішенням № 000344 від 31 жовтня 2012 року до відповідача застосовано штрафні санкції у сумі 8 945 грн. 77 коп. за порушення вимог ст. 11 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» від 18.12.1995 №481/95-ВР, які у добровільному порядку відповідачем не сплачені. Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив позов задовольнити. Представник відповідача проти позову заперечив. У письмових запереченнях та усних поясненнях, наданих у судовому засіданні, зазначив, що рішення прийняте РУ Департаменту САТ ДПС України у Київській області № 000344 від 31 жовтня 2012 року про застосування штрафних санкцій у відповідності до ст. 56.18 ПК України є неузгодженим, оскільки було оскаржене відповідачем та наразі справа про скасування вказаного рішення перебуває на розгляді в Вищому адміністративному суді України. Відповідач зазначає, що при перевірці працівниками Департаменту САТ ДПС України у Київській області не дотримані вимоги Податкового кодексу України щодо підстав та умов для проведення фактичної перевірки, а також порушена сама процедура прийняття рішення про застосування штрафних санкцій. З огляду на встановлені порушення у позові просив відмовити повністю. Ухвалою суду від 20.02.2014р. яка занесена в журнал судового засідання, задоволено клопотання позивача та здійснено заміну позивача з Департаменту контролю за виробництвом та обігом спирту, алкогольних напоїв і тютюнових виробів ДПС України на Міністерство доходів і зборів України. Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши надані докази, суд прийшов до висновку про наявність підстав для задоволення позову, виходячи з наступного. Посадовими особами РУ Департаменту САТ ДПС України у Київській області на підставі наказу від 10.10.2012 року №591-к "Про проведення фактичної перевірки", направлень від 10.10.2012 року №1329 та №1330 проведено перевірку складського приміщення з питань дотримання вимог діючого податкового законодавства в сфері обігу алкогольних напоїв, який розташовано за адресою: Київська область, м. Біла Церква, вул. Сквирське Шосе, 178 та належить позивачу, про що складено акт перевірки № 535/21-0331/[NUMBER] від 10 жовтня 2012 року. За результатами перевірки встановлено зберігання відповідачем алкогольних напоїв виробництва ТОВ "Золотоніський ЛГЗ "Златогор" "Статус платиновий", в кількості 239 пляшок з датою розливу 20.05.2012 року з марками акцизного податку, на яких зазначені суми акцизного податку, сплаченого за одиницю маркованої продукції, які не відповідають сумі, визначеній з урахуванням чинних на дату розливу продукції ставок акцизного податку, міцності продукції та місткості тари. На підставі акту від 10 жовтня 2012 року № 535/21-0331/[NUMBER] позивачем прийнято рішення від 31 жовтня 2012 року № 000344 про застосування фінансових санкцій, відповідно до якого відповідачу на підставі абз. 15 ч. 2 ст. 17 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів" за порушення ст. 11 вказаного закону нараховані фінансові санкції у вигляді штрафу на суму 8 945 грн. 77 коп. Дане рішення отримано відповідачем 19.11.2013р., що підтверджується його підписом на вказаному рішенні. Відповідачем було оскаржене вказане рішення про застосування штрафних санкцій, однак постановою Черкаського окружного адміністративного суду від 21.02.2013р. у справі № 2а/2370/4855/2012, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 26.11.2013р., фізичній особі-підприємцю [PERSON] було відмовлено у задоволенні позову. Відповідно до п. 1 ст. 138 Кодексу адміністративного судочинства України предметом доказування є обставини, якими обґрунтовуються позовні вимоги чи заперечення або які мають інше значення для вирішення справи (причини пропущення строку для звернення до суду тощо) та які належить встановити при ухваленні судового рішення у справі. Згідно зі ст. 255 КАС України постанова або ухвала суду, яка набрала законної сили, є обов'язковою для осіб, які беруть участь у справі, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України. Обставини, які були встановлені постановою, що набрала законної сили в одній адміністративній справі, не можуть оспорюватися в іншій судовій справі за участю тих самих сторін. Суд зазначає, що обставини, на підставі яких прийнято рішення від 31 жовтня 2012 року № 000344, встановлені у постанові Черкаського окружного адміністративного суду від 21.02.2013р. у справі № 2а/2370/4855/2012, яка набрала законної сили, та якою визнано правомірність винесення вказаного рішення. Постановою Кабінету Міністрів України від 02.06.2003р. № 790 затверджено Порядок застосування фінансових санкцій, передбачених статтею 17 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів»(далі - Порядок), пунктом 10 якого визначено, що у разі невиконання суб'єктом підприємницької діяльності рішення про застосування фінансових санкцій протягом 30 днів після його отримання сума санкцій стягується на підставі рішення суду. Заперечення відповідача є необгрунтованими з огляду на те, що обов'язок щодо сплати штрафних санкцій виник на підставі рішення № 000344 від 31.10.2012р. після набрання законної сили постановою Черкаського окружного адміністративного суду від 21.02.2013р. у справі № 2а/2370/4855/2012 з 26.11.2013р., тому підстави, на які посилається відповідач, а саме: порушення порядку проведення перевірки та подання касаційної скарги, такий обов'язок не спростовують. Враховуючи те, що рішення від 31 жовтня 2012 року № 000344 відповідачем у строки, визначені п. 10 Порядку, не виконано та є чинним, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про стягнення з відповідача фінансових санкцій у сумі 8 945 грн. 77 коп. є обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволення. На підставі викладеного,

Результат розгляду: granted