Рішення адміністративного суду від 2014-04-01 00:00:00+03

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому з урахуванням заяви від 20 березня 2014 року № 1777/10/10-0151, просить стягнути з рахунків у банках, що обслуговують Дочірнє підприємство «Дніпровський круг» 8 863,84 грн. заборгованість зі сплати орендної плати за землю на розрахунковий рахунок 33210812700011, Роменське УК м.Ромни, код платежу 13050200, МФО 837023, код отримувача 37929744, банк ГУ ДКСУ у Сумській області. Позов вмотивовано наявністю у відповідача узгодженого податкового зобов'язання, яке ним у встановленому порядку не виконане, що зумовило виникнення у нього податкового боргу перед бюджетом. Позивач просив розглядати справу без участі його представника. Відповідач свого представника до суду не направив, у письмовому запереченні щодо позову зазначив про необґрунтованість позовних вимог, стверджуючи, що жодних податкових декларацій по орендній платі за земельні ділянки державної і комунальної власності в 2011 році до позивача не подавав, земельною ділянкою в межах адміністративної території, на яку поширюється юрисдикція позивача, не користувався. Ознайомившись з матеріалами справи, дослідивши та оцінивши наявні в ній докази, суд прийшов до висновку про часткову обґрунтованість позовних вимог з огляду на таке. Згідно з приписами статті 96 Земельного кодексу України землекористувачі зобов'язані своєчасно сплачувати земельний податок або орендну плату. Згідно з підпунктом 9.1.10 пункту 9.1 статті Податкового кодексу України (далі - ПК України) плата за землю належить до загальнодержавних податків і зборів. Відповідно до пункту 269.1 статті 269 ПК України платниками податку є власники земельних ділянок, земельних часток (паїв), землекористувачі. Підпунктами 270.1.1 та 270.1.2 пункту 270.1 статті 270 ПК України визначено, що об'єктами оподаткування платою за землю є земельні ділянки, які перебувають у власності або користуванні, земельні частки (паї), які перебувають у власності. У відповідності до пункту 286.2 статті 286 ПК України платники плати за землю (крім фізичних осіб) самостійно обчислюють суму податку щороку станом на 1 січня і не пізніше 20 лютого поточного року подають відповідному контролюючому органу за місцезнаходженням земельної ділянки податкову декларацію на поточний рік за формою, встановленою у порядку, передбаченому статтею 46 цього Кодексу, з розбивкою річної суми рівними частками за місяцями. Подання такої декларації звільняє від обов'язку подання щомісячних декларацій. При поданні першої декларації (фактичного початку діяльності як платника плати за землю) разом з нею подається довідка (витяг) про розмір нормативної грошової оцінки земельної ділянки, а надалі така довідка подається у разі затвердження нової нормативної грошової оцінки землі. Пунктом 287.3 статті 287 ПК України встановлено, що податкове зобов'язання щодо плати за землю, визначене у податковій декларації на поточний рік, сплачується рівними частками власниками та землекористувачами земельних ділянок за місцезнаходженням земельної ділянки за податковий період, який дорівнює календарному місяцю, щомісяця протягом 30 календарних днів, що настають за останнім календарним днем податкового повідомлення-рішення. Пунктами 49.1 та 49.2 статті 49 ПК України визначено, що податкова декларація подається за звітний період в установлені цим Кодексом строки до органу державної податкової служби, в якому перебуває на обліку платник податків. Платник зобов'язаний за кожний встановлений Кодексом звітний період подавати податкові декларації з кожного окремого податку, платником якого він є, відповідно до цього Кодексу незалежно від того, чи здійснював такий платник податку господарську діяльність у звітному періоді. Пунктом 54.1 статті 54 ПК України визначено, що крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов'язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається до контролюючого органу у строки, встановлені цим Кодексом. Податкове зобов'язання з плати за землю, визначене у податковій декларації на поточний рік, сплачується рівними частками власниками та землекористувачами земельних ділянок за місцезнаходженням земельної ділянки за податковий період, який дорівнює календарному місяцю, щомісяця протягом 30 календарних днів, що настають за останнім календарним днем податкового (звітного) місяця (пункт 287.3 статті 287 ПК України). Підставою для нарахування орендної плати за земельну ділянку є договір оренди такої земельної ділянки (пункт 288.1 статті 288 ПК України). Судом встановлено, що між Роменською міською радою (орендодавець) та ДП «Дніпровський круг» (орендар) в особі директора Кубіка Валерія Сергійовича укладено договір від 21 серпня 2008 року оренди земельної ділянки площею 0,4200 га за адресою: м.Ромни Сумської області, вул.Коржівська, 82-Б (раніше вул.Карла Маркса). Згідно з пунктом 1 договору його укладено строком на 1 рік. Після закінчення строку договору орендар має переважне право його поновлення на новий строк. У цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за тридцять календарних днів до закінчення строку його дії повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію. У відповідь на запит суду Роменська міська рада листом від 31 березня 2014 року №03-23/953 повідомила суд, що рішення Роменською міською радою щодо продовження договору оренди від 21 серпня 2008 року, укладеного з ДП «Дніпровський круг» щодо оренди земельної ділянки за вищевказаною адресою, не приймалося. Разом з тим, як вбачається з матеріалів справи, 28 січня 2011 року до Роменської міжрайонної державної податкової інспекції надійшла та була зареєстрована за № 1767 податкова декларація орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності за 2011 рік, подана ДП «Дніпровський круг» в особі його керівника Кубіка Валерія Сергійовича, підпис якого засвідчено печаткою підприємства. Декларацію подано разом з додатком № 1 «Відомості із договору оренди землі за 2011 рік», в якому зазначено, що договір оренди земельної ділянки від 21 серпня 2008 року діє до 21 серпня 2013 року. Вказаний додаток також підписано керівником ДП «Дніпровський круг» Кубіком Валерієм Сергійовичем, підпис засвідчено печаткою підприємства. Згідно з відміткою позивача, що міститься на звороті вищевказаної декларації, зазначені в декларації дані 28 січня 2011 року податковим органом внесено до електронної бази податкової звітності. Доцільно зауважити, що при зверненні до суду позивач долучив до позовної заяви копію згаданої податкової декларації, роздруковану з електронної бази податкової звітності, тоді як фотокопію податкової декларації, поданої відповідачем в документальному вигляді до податкового органу, позивачем надано до суду листом від 05 березня 2014 року. Наведеними доказами спростовуються доводи ДП «Дніпровський круг» про те, що вищевказана декларація ним позивачу не подавалась та його керівником не підписувалась. Відтак, відповідачем самостійно визначено податкове зобов'язання з орендної плати за земельну ділянку комунальної власності за 2011 рік у розмірі 9 511,48 грн. із щомісячним зобов'язанням до сплати по 792,00 грн. Будь яких належних та допустимих доказів стосовно звернення відповідача до податкового органу про відкликання вищевказаної податкової декларації, зважаючи на відсутність договору оренди земельної ділянки за адресою: м.Ромни Сумської області, вул.Коржівська, 82-Б (раніше вул.Карла Маркса), суду не надано. Згідно з пунктом 59.1 статті 59 ПК України в разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, орган ДПС надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення. Із облікової картки ДП «Дніпровський круг» вбачається, що станом на 01 січня 2011 року за підприємством обліковувалась переплата в розмірі 25,85 грн. Таким чином, станом на 30 січня 2011 року з урахуванням необхідного щомісячного платежу згідно з вищевказаною податковою декларацією в розмірі 792,62, заборгованість відповідача перед бюджетом склала 766,77 грн. 03 лютого 2011 року ДП «Дніпровський круг» сплатив 793,00 грн. - заборгованість за декларацією від 28 січня 2010 року № 796 за грудень 2010 року. 03 лютого 2011 року ДП «Дніпровський круг» нараховано пеню 0,59 грн. за несвоєчасну сплату орендної плати за грудень 2010 року. Відтак, станом на 03 лютого 2011 року за відповідачем обліковувалася переплата в розмірі 25,64 грн. (793,00 грн. - 766,77 грн. - 0,59 грн. = 25,64 грн.). 25 лютого 2011 року ДП «Дніпровський круг» сплатив 793,00 грн., у зв'язку з чим виникла переплата в розмірі 818,64 грн. (793,00 грн. + 25,64 грн. = 818,64 грн.). Податкове зобов'язання ДП «Дніпровський круг» за січень 2011 року згідно з податковою декларацією від 28 січня 2011 року за січень 2011 року погашене ним за рахунок вищезгаданої переплати. Тому станом на 02 березня 2011 року за відповідачем обліковувалась переплата в розмірі 26,02 грн. (818,64 грн. - 792,62 грн. = 26,02 грн.). У подальшому відповідач орендну плату, визначену в податковій декларації від 28 січня 2011 року, зокрема за період з березня по грудень 2011 року не сплачував, у зв'язку з чим розмір його податкового боргу склав 8 692,84 грн. Аналіз норми пункту 59.5 статті 59 ПК України дає підстави суду стверджувати, що податковий орган зобов'язаний скласти податкову вимогу і надіслати цей документ на адресу платника податків за фактом виникнення податкового боргу, тобто у разі невиконання податкового обов'язку платником податків, який до цього не мав заборгованості перед Держбюджетом України. У разі збільшення податкового боргу (тобто у разі продовження існування податкового боргу після направлення податкової вимоги і зростання розміру невиконаного податкового обов'язку) підстав для формування податковим органом нових податкових вимог на новоутворену суму податкового боргу і відправлення їх на адресу платника податків немає, оскільки пункту 59.5 статті 59 ПК України передбачено, що у разі коли у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується, погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що виник після надіслання (вручення) податкової вимоги. З метою погашення вищевказаної заборгованості позивачем сформовано та відправлено на адресу відповідача податкову вимогу від 04 квітня 2011 року № 107 на суму 766,60 грн. (сума недоїмки, яка обліковувалась за ДП «Дніпровський круг» станом на 30 березня 2011 року). Вказане податкове повідомлення-рішення вручено відповідачу 16 травня 2011 року, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення. Також у зв'язку з несвоєчасною сплатою відповідачем орендної плати згідно з податковою декларацією від 28 січня 2011 року позивачем винесено податкове повідомлення-рішення від 23 серпня 2012 року № 0004401801 про накладення на нього штрафу у розмірі 170,00 грн., яке отримане відповідачем 28 серпня 2012 року, що підтверджується рекомендованим поштовим повідомлення про вручення поштового відправлення. З тих же ж підстав позивачем винесено податкове повідомлення-рішення від 13 січня 2012 року № 0000681801 про накладення на відповідача штрафу в розмірі 1,00 грн. Проте доказів направлення вказаного податкового повідомлення-рішення на адресу ДП «Дніпровський круг» чи вручення останньому цього податкового повідомлення-рішення суду не надано. Станом на час звернення позивача до суду з даним позовом кошти згідно з податковою декларацією від 28 січня 2011 року в розмірі 8 692,84 грн. та згідно з вищевказаними податковими повідомленнями-рішеннями у розмірі відповідно 170,00 грн. та 1,00 грн. відповідачем не сплачені. Згідно з підпунктом 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 ПК України податковий борг - сума грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), самостійно узгодженого платником податків або узгодженого в порядку оскарження, але не сплаченого в установлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання. Відповідно до пункту 56.11 статті 56 ПК України грошове зобов'язання, самостійно визначене платником податків, не підлягає оскарженню. Ураховуючи, що грошове зобов'язання згідно з податковою декларацією від 28 січня 2011 року в розмірі 8 692,84 визначене відповідачем самостійно та ним не сплачено, ці кошти підлягають стягненню з нього в судовому порядку. Оскільки суду не надано доказів оскарження ДП «Дніпровський круг» податкового повідомлення-рішення від 23 серпня 2012 року № 0004491501 чи його скасування, то таке податкове повідомлення-рішення є узгодженим, тому визначений цим рішенням штраф у розмірі 170,00 грн. також підлягає стягненню з відповідача в судовому порядку. Разом з тим не підлягає стягненню з ДП «Дніпровський круг» штраф у розмірі 1,00 грн., накладений на нього податковим повідомленням-рішенням від 13 січня 2012 року №0006811501. Наведене обґрунтовується тим, що за відсутності доказів надіслання/вручення відповідачу цього податкового повідомлення-рішення воно вважається не надісланим відповідачу, а, відтак, є неузгодженим. Так, згідно з пунктом 58.3 статті 58 ПК України податкове повідомлення-рішення вважається надісланим (врученим) платнику податків, якщо його передано посадовій особі такого платника податків під розписку або надіслано листом з повідомленням про вручення. Податкове повідомлення-рішення вважається надісланим (врученим) фізичній особі, якщо його вручено їй особисто чи її законному представників або надіслано на адресу за місцем проживання або останнього відомого її місцезнаходження фізичної особи з повідомленням про вручення. У такому самому порядку надсилаються податкові вимоги та рішення про результати розгляду скарг. Таким чином, загальна сума податкового боргу, яка підлягає стягненню судом з ДП «Дніпровського кругу» складає 8 862.84 грн. (8 692,84 грн.+170,00 грн. = 8 862,84 грн.). Отже, вимоги позивача підлягають частковому задоволенню.

Результат розгляду: partial