Рішення адміністративного суду від 2014-03-06 00:00:00+02

Товариство з обмеженою відповідальністю «Саратське автотранспортне підприємство 15166» звернулось до Одеського окружного адміністративного суду з позовною заявою в якій просило суд визнати незаконними 29 Постанов Управління Укртрансінспекції в Одеській області про застосування адміністративно-господарського штрафу від 23.10.2013р. №031289, №031291-№031318. Ухвалою суду від 12.02.2014р. по справі №815/27/14, роз'єднано у самостійне провадження, зокрема, справу щодо визнання незаконною Постанови Управління Укртрансінспекції в Одеській області від 23.10.2013р. №031291 про застосування адміністративно-господарського штрафу. За результатами повторного автоматичного перерозподілу справ, адміністративну справу №815/1253/14 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Саратське автотранспортне підприємство 15166» до Управління Укртрансінспекції в Одеській області про визнання незаконною Постанови від 23.10.2013р. №031291 про застосування адміністративно-господарського штрафу, передано для розгляду судді Харченко Ю.В., та ухвалою суду 19.02.2013р. було прийнято до свого провадження та призначено судове засідання на 24.02.2014р. В обґрунтування позовних вимог позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Саратське автотранспортне підприємство 15166» посилається на те, що оскаржувана Постанова Управління Укртрансінспекції в Одеській області від 23.10.2013р. №031291 про застосування адміністративно-господарського штрафу, винесена з порушенням положень чинного законодавства України, з огляду на те, що за результатами проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом фахівцями контролюючого органу встановлено відсутність у водія транспортного засобу марки БАЗ А 079.19, номерний знак [NUMBER], який належать ТОВ «Саратське АТП 15166», щоденних листків праці та відпочинку, що на думку позивача, не є підставою для застосування адміністративно-господарських штрафів, оскільки необхідність індивідуальних контрольних книжок водія скасовано Наказом Міністерства інфраструктури України від 29.12.2011року №659 з 01.07.2013р. Крім того, позивач зазначає, що складення за результатами проведеної перевірки тридцяти постанов про застосування фінансових санкцій на підставі одного акта перевірки, не передбачено законодавством. Відповідач - Управління Укртрансінспекції в Одеській області, з позовними вимогами не погоджується та вважає їх необґрунтованими з підстав, викладених у письмових запереченнях на адміністративний позов (від 27.02.2014р. вхід.№4847/14), наголошуючи, зокрема, на тому, що оскаржувана позивачем Постанова від 23.10.2013р. №031291 про застосування адміністративно-господарського штрафу винесена контролюючим органом правомірно, оскільки Товариством порушено вимоги абз.8 ч.1 ст.60 Закону України «Про автомобільний транспорт», зокрема, порушено режим праці та відпочинку водіями транспортних засобів, а саме відсутній щоденний реєстраційний лист за 28.09.2013р. Відповідно до ч.6 ст.128 КАС України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта. Дослідивши наявні у матеріалах справи письмові докази в їх сукупності та проаналізувавши вимоги чинного законодавства, суд встановив наступне. Як встановлено судом та вбачається з наявних у матеріалах справи документів, 29.09.2013р. згідно завдання на перевірку від 27.09.2013р. №003095, співробітниками Управління Укртрансінспекції в Одеській області проведено перевірку з питань щодо додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом БАЗ А 079.19, номерний знак [NUMBER], який належать ТОВ «Саратське АТП 15166», під керуванням водія [PERSON]. За результатами означеної перевірки Управлінням Укртрансінспекції в Одеській області складено Акт №079376 від 29.09.2013р. проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів та вантажів автомобільним транспортом, у якому встановлено, що транспортним засобом марки БАЗ А 079.19, номерний знак [NUMBER], який належать ТОВ «Саратське АТП 15166», під керуванням водія [PERSON], надавалися послуги з перевезення пасажирів без оформлення документів, перелік яких визначений ст.ст.39, 48 Закону України "Про автомобільний транспорт", зокрема, встановлено факт порушення режимів праці та відпочинку водіями транспортних засобів, а саме відсутній щоденний реєстраційний лист за 28.09.2013р., у зв'язку з чим порушено вимоги абз.8 ч.1 ст.60 Закону України "Про автомобільний транспорт". Судом встановлено, що водій означеного транспортного засобу - [PERSON] ознайомився з означеним Актом Управління Укртрансінспекції в Одеській області №079376 від 29.09.2013р. проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів та вантажів автомобільним транспортом, про що свідчить його особистий підпис в акті. 14.10.2013р. Управління Укртрансінспекції в Одеській області на адресу ТОВ «Саратське АТП 15166» було надіслано Запрошення на розгляд справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт та/або порушення Кодексу України про адміністративні правопорушення №3979/20/59-13, з проханням прибути 23.10.2013р. з 09:00 до 13:00години до Управління Укртрансінспекції в Одеській області (м.Одеса, вул.Базарна,61, каб.№25) для участі у розгляді справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт та/або порушення Кодексу України про адміністративні правопорушення по Акту проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів та вантажів автомобільним транспортом №079376 від 29.09.2013р., та зазначено, що у разі неявки уповноваженої особи суб'єкта господарювання, справа про порушення розглядатиметься без її участі. Означене Запрошення на розгляд справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт та/або порушення Кодексу України про адміністративні правопорушення від 14.10.2013р. №3979/20/59-13 було отримано позивачем - ТОВ «Саратське АТП 15166» 18.10.2013р., про що свідчить на явне у матеріалах справи рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення. 23.10.2013р. Начальником Управління Укртрансінспекції в Одеській області Сидоренко Г.В., за наслідками розгляду справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт ТОВ «Саратське АТП 15166», винесено Постанову про застосування адміністративно-господарського штрафу №031291, якою за порушення абз.8 ч.1 ст.60 Закону України «Про автомобільний транспорт», до ТОВ «Саратське АТП 15166» застосовано фінансові санкції у вигляді адміністративно-господарського штрафу у сумі 340грн. Не погодившись із означеною Постановою Управління Укртрансінспекції в Одеській області від 23.10.2013р. №031291 про застосування адміністративно-господарського штрафу, позивач звернувся до Одеського окружного адміністративного суду з позовною заявою про визнання її незаконною. Так, на думку суду, оскаржувану позивачем Постанову Управління Укртрансінспекції в Одеській області від 23.10.2013р. №031291 про застосування адміністративно-господарського штрафу, винесено контролюючим органом неправомірно, безпідставно та у порушення положень чинного законодавства України, виходячи з наступного. Відповідно до ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. В силу п.1 ч.3 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії), безсторонньо (неупереджено), добросовісно, розсудливо, з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації, пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія), з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення, своєчасно, тобто протягом розумного строку. Згідно з п.п.1,3,8 Положення про Головну державну інспекцію на автомобільному транспорті, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 8 вересня 2004р. №1190 (зі змінами та доповненнями), Головна державна інспекція на автомобільному транспорті є урядовим органом державного управління з питань контролю на автомобільному транспорті, що діє у складі Мінтрансзв'язку і йому підпорядковується. Основними завдання Головавтотрансінспекції є: участь у формуванні та реалізації державної політики у сфері надання послуг з перевезення пасажирів чи вантажів автомобільним транспортом; здійснення відповідно до законодавства ліцензування та контролю у сфері надання послуг з перевезення пасажирів чи вантажів автомобільним транспортом. Головавтотрансінспекція для виконання покладених на неї завдань може за погодженням з Міністром транспорту та зв'язку утворювати територіальні органи у межах граничної чисельності працівників Головавтотрансінспекції. Відповідно до п.п.1 п.5 Положення про територіальні органи Головної державної інспекції на автомобільному транспорті, затвердженого Наказом Міністерства транспорту та зв'язку України від 14.12.2005р. №888, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 28 грудня 2005р. за №1573/11853 (зі змінами та доповненнями), територіальні управління відповідно до покладених на них завдань у відповідному регіоні, у тому числі, здійснюють державний контроль за виконанням суб'єктами господарювання, які провадять діяльність у сфері автомобільного транспорту загального користування, правил перевезень пасажирів і вантажів; дотриманням вимог нормативно-правових актів, стандартів і норм, що регулюють перевезення пасажирів і вантажів автомобільним транспортом. Згідно з п.6 вказаного Положення територіальні управління у відповідному регіоні мають право перевіряти виконання суб'єктами господарювання, які провадять діяльність у сфері автомобільного транспорту загального користування, вимог законодавства про автомобільний транспорт. Процедуру здійснення державного контролю за додержанням суб'єктами господарювання, які провадять діяльність у сфері автомобільного транспорту, вимог законодавства про автомобільний транспорт, норм та стандартів щодо організації перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом, норм міжнародних договорів про міжнародне автомобільне сполучення, наявністю відповідних ліцензій і ліцензійних карток, виконанням ними ліцензійних умов, а також процедуру здійснення державного нагляду за забезпеченням такими суб'єктами господарювання безпеки автомобільних перевезень визначено Порядком здійснення державного контролю на автомобільному транспорті, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 8 листопада 2006р. №1567 (зі змінами та доповненнями), відповідно до п.п.2,4 якого державному контролю підлягають усі транспортні засоби вітчизняних та іноземних суб'єктів господарювання, що здійснюють автомобільні перевезення пасажирів та вантажів на території України. Державний контроль на автомобільному транспорті здійснюється посадовими особами органу державного контролю шляхом проведення планових, позапланових та рейдових перевірок. Відносини між автомобільними перевізниками, замовниками транспортних послуг, органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування, пасажирами, власниками транспортних засобів, а також їх відносини з юридичними та фізичними особами - суб'єктами підприємницької діяльності, які забезпечують діяльність автомобільного транспорту та безпеку перевезень врегульовано положеннями Закону України «Про автомобільний транспорт» від 05 квітня 2001року №2344-III (зі змінами та доповненнями), відповідно до ст.1 якого автомобільний перевізник - фізична або юридична особа, яка здійснює на комерційній основі чи за власний кошт перевезення пасажирів чи (та) вантажів транспортними засобами. Згідно з приписами ст.34 означеного Закону України автомобільний перевізник, у тому числі, повинен виконувати вимоги цього Закону та інших законодавчих і нормативно-правових актів України у сфері перевезення пасажирів та/чи вантажів; забезпечувати умови праці та відпочинку водіїв згідно з вимогами законодавства. Зокрема, як встановлено судом та зазначено вище, 29.09.2013р. згідно завдання на перевірку від 27.09.2013р. №003095, співробітниками Управління Укртрансінспекції в Одеській області проведено перевірку з питань щодо додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом БАЗ А 079.19, номерний знак [NUMBER], який належать ТОВ «Саратське АТП 15166», під керуванням водія [PERSON], за результатами якої складено Акт №079376 від 29.09.2013р. проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів та вантажів автомобільним транспортом, у висновках якого, серед іншого, встановлено порушення абз.8 ч.1 ст.60 Закону України «Про автомобільний транспорт», зокрема, встановлено факт порушення режимів праці та відпочинку водіями транспортних засобів, а саме відсутність щоденного реєстраційного листа за 28.09.2013р. Відповідно до статті 1 Закону України "Про автомобільний транспорт", регулярні пасажирські перевезення - перевезення пасажирів на автобусному маршруті загального користування за умовами, визначеними паспортом маршруту, затвердженим в установленому порядку органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування або уповноваженими органами Договірних Сторін у разі міжнародних перевезень. Відповідно до Конвенції Міжнародної організації праці 1979року №153 про тривалість робочого часу та періоди відпочинку на дорожньому транспорті, Європейської угоди щодо роботи екіпажів транспортних засобів, які виконують міжнародні автомобільні перевезення (ЄУТР), Кодексу законів про працю України та Законів України "Про автомобільний транспорт", "Про дорожній рух" розроблено Положення про робочий час і час відпочинку водіїв колісних транспортних засобів, затвердженого Наказом Міністерства транспорту та зв'язку України від 07.06.2010р. №340, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 14 вересня 2010р. за №811/18106 (зі змінами та доповненнями), яке встановлює особливості регулювання робочого часу та часу відпочинку водіїв колісних транспортних засобів та порядок його обліку. Згідно з п.1.3 означеного Положення, його вимоги поширюються на автомобільних перевізників та водіїв, які здійснюють внутрішні перевезення пасажирів чи/та вантажів колісними транспортними засобами. Відповідно до п.1.4 Положення про робочий час і час відпочинку водіїв колісних транспортних засобів, затвердженого Наказом Міністерства транспорту та зв'язку України від 07.06.2010р. №340, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 14 вересня 2010р. за №811/18106 тахограф - контрольний пристрій, який встановлюється на ТЗ для показу та реєстрації інформації про рух ТЗ. Відповідно до п.4 Наказу Міністерства транспорту та зв'язку України «Про затвердження Положення про робочий час і час відпочинку водіїв колісних транспортних засобів» від 7 червня 2010року №340, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 14 вересня 2010р. за №811/18106, пункт 6.1 Положення про робочий час і час відпочинку водіїв колісних транспортних засобів, в частині перевезення вантажів колісними транспортними засобами з повною масою понад 12 тонн, нерегулярних і регулярних спеціальних пасажирських перевезень, регулярних пасажирських перевезень на міжміських автобусних маршрутах протяжністю від 50 до 150 км, набирає чинності з 01.06.2013р. Згідно з п.6.1 Положення про робочий час і час відпочинку водіїв колісних транспортних засобів, затвердженого Наказом Міністерства транспорту та зв'язку України від 7 червня 2010року №340, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 14 вересня 2010р. за №811/18106 (зі змінами та доповненнями), автобуси, що використовуються для нерегулярних і регулярних спеціальних пасажирських перевезень, для регулярних пасажирських перевезень на міжміських автобусних маршрутах протяжністю понад 50 км, вантажні автомобілі з повною масою понад 3,5 тонн повинні бути обладнані діючими та повіреними тахографами. Порядок установлення, технічного обслуговування та використання контрольних пристроїв (тахографів) на автомобільних транспортних засобах (крім таксі), які використовуються для надання послуг з перевезення пасажирів та вантажів визначено Інструкцією з використання контрольних пристроїв (тахографів) на автомобільному транспорті, затвердженою Наказом Міністерства транспорту та зв'язку України 24.06.2010р. №385, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 20 жовтня 2010р. за №946/18241 (зі змінами та доповненнями), відповідно до п.1.4 якої контрольний пристрій (тахограф) - обладнання, яке є засобом вимірювальної техніки, призначене для встановлення на транспортних засобах для показу та реєстрації в автоматичному чи напівавтоматичному режимі інформації про рух таких транспортних засобів та про певні періоди роботи їхніх водіїв; тахокарта - бланк, призначений для внесення й зберігання зареєстрованих даних, який вводять в аналоговий контрольний пристрій (тахограф) та на якому маркувальні пристрої останнього здійснюють безперервну реєстрацію інформації, що підлягає фіксуванню відповідно до положень ЄУТР; Пунктом 2.7 визначено, що за результатами перевірки та адаптації тахографа до транспортного засобу пункт сервісу тахографа оформляє у двох примірниках протокол перевірки та адаптації тахографа до транспортного засобу за формою наведеною в додатку 1 цієї інструкції. Протокол перевірки та адаптації тахографа до транспортного засобу зберігають протягом трьох років з дати проведення робіт. Згідно зі ст.39 Закону України "Про автомобільний транспорт", автомобільні перевізники, водії, пасажири повинні мати і пред'являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконуються пасажирські перевезення, документи для регулярних пасажирських перевезень. Документи для регулярних пасажирських перевезень для водія автобуса - посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційні документи на транспортний засіб, ліцензійна картка, квитково-касовий лист, схема маршруту, розклад руху, таблиця вартості проїзду (крім міських перевезень), інші документи, передбачені законодавством України. Відповідно до п.3.3 Інструкції з використання контрольних пристроїв (тахографів) на автомобільному транспорті, затвердженої Наказом Міністерства транспорту та зв'язку України 24.06.2010р. №385, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 20 жовтня 2010р. за №946/18241, водій транспортного засобу, обладнаного тахографом зобов'язаний мати при собі протокол про перевірку та адаптацію тахографа до транспортного засобу; заповнені тахокарти у кількості, що передбачена Європейською угодою щодо роботи екіпажів транспортних засобів (ЄУТР), які виконують міжнародні автомобільні перевезення, або картку водія чи роздруківку даних роботи тахографа у разі обладнання транспортного засобу цифровим тахографом. З 20 грудня 2010року набула чинності Поправка №6 до Європейської угоди щодо роботи екіпажів транспортних засобів (ЄУТР) в частині надання до контролю реєстраційних листків (тахограм) за поточний день та попередні 28 календарних днів. Таким чином, з урахуванням вищевикладеного судом встановлено, що у водія автобуса, котрий здійснює регулярні пасажирські перевезення, повинні бути в наявності реєстраційні листки (тахограми) за поточний день та попередні 28 календарних днів. Як встановлено судом та вбачається з наявних у матеріалів справи документів, Постановою Управління Укртрансінспекції в Одеській області від 23.10.2013р. №031291 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Саратське автотранспортне підприємство 15166» застосовано адміністративно-господарський штраф у сумі 340грн. відповідно до абз.8 ч.1 ст.60 Закону України "Про автомобільний транспорт". Згідно з пунктами 7.1, 7.2 Положення про робочий час і час відпочинку водіїв колісних транспортних засобів, затвердженого наказом Міністерства транспорту та зв'язку України від 07.06.2010р. №340, державний контроль за дотриманням режимів праці та відпочинку водіїв здійснюється посадовими особами урядового органу державного управляння з питань контролю на автомобільному транспорті. Головний орган, на який покладається забезпечення безпеки дорожнього руху, здійснює перевірку встановленого режиму праці і відпочинку водіїв відповідно до чинного законодавства України. Відповідно до абз.8 ч.1 ст.60 Закону України «Про автомобільний транспорт», за порушення режимів праці та відпочинку водіями транспортних засобів до автомобільних перевізників застосовуються адміністративно-господарські штрафи у розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Таким чином, судом встановлено, що вищеозначеною нормою Закону України «Про автомобільний транспорт» не передбачено відповідальність,зокрема, за відсутність у водія щоденного листка праці та відпочинку водія, водночас встановлення відсутності індивідуального контрольного листка режиму праці та відпочинку водія не може слугувати підставою для застосування штрафної санкції відповідно до абз.8 ч.1 ст.60 Закону України «Про автомобільний транспорт». Відповідно пунктів 6.2, 6.4 Положення про робочий час і час відпочинку водіїв колісних транспортних засобів, затвердженого наказом Міністерства транспорту та зв'язку України від 07.06.2010р. №340, облік робочого часу водіїв здійснюється на основі табеля обліку використання робочого часу. Перевізник, який використовує водіїв за наймом, щомісяця складає графік змінності водіїв, веде відомість обліку робочого часу та відпочинку водія (додаток 2), у якій щодо кожної робочої зміни зазначаються планові та фактичні дані щодо маршруту, початок та кінець робочої зміни. Графік змінності водіїв, відомість обліку робочого часу та відпочинку водіїв зберігаються у Перевізника. Відтак, з урахуванням вищевикладеного, та беручи до уваги те, що ані ст.39, ані ст.48 Закону України «Про автомобільний транспорт» прямо не передбачено необхідність наявності для водіїв транспортних засобів щоденних листків праці та відпочинку як документів, на підставі котрих здійснюється автомобільні пасажирські (вантажні) перевезення, факт відсутності таких документів під час проведення перевірки сам по собі не може апріорі вважатися порушенням режиму праці та відпочинку водієм. Також, відповідно до абз.3 ч.1 ст.60 Закону України «Про автомобільний транспорт», за порушення законодавства про автомобільний транспорт до автомобільних перевізників за надання послуг з перевезень пасажирів та вантажів без оформлення документів, перелік яких визначений статтею 39 цього Закону застосовується штраф у розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, у зв'язку з чим відповідачем - Управлінням Укртрансінспекції в Одеській області неправомірно застосовано до Товариства з обмеженою відповідальністю «Саратське автотранспортне підприємство 15166» штраф у розмірі 340грн. за порушення режимів праці та відпочинку водієм транспортного засобу, оскільки під час проведення перевірки, порушення режиму праці та відпочинку не встановлено, а встановлено відсутність документів, перелік яких визначений статтею 39 Закону України «Про автомобільний транспорт». Вищевикладене спростовує твердження відповідача, наведені у письмових запереченнях на адміністративний позов. Згідно з ч.1 ст.11 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Відповідно до ч. 1 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. Як вбачається з ч.2 ст.11 КАС України суд може вийти за межі позовних вимог тільки в разі, якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін чи третіх осіб, про захист яких вони просять. Так, судом встановлено, що позивач - ТОВ «Саратське автотранспортне підприємство 15166» у позовній заяві просить суд визнати незаконною Постанову Управління Укртрансінспекції в Одеській області від 23.10.2013р. №031291 про застосування адміністративно-господарського штрафу, яка є актом індивідуальної дії. Водночас, такий спосіб захисту порушеного права (вимога про визнання акта незаконним), як випливає із системного аналізу ст.ст.105, 162, 171 КАС України, може стосуватися лише випадків оскарження нормативно-правових актів. Водночас, у тих випадках, коли предметом спору є індивідуальний акт, дія чи бездіяльність, позовною вимогою за правилами КАС України, має бути визнання такого акта протиправним (неправомірним, скасування), у зв'язку з чим суд дійшов висновку, що належним способом захисту, у даному випадку, порушеного права ТОВ «Саратське автотранспортне підприємство 15166», є визнання протиправною та скасування Постанови Управління Укртрансінспекції в Одеській області №031291 від 23.10.2013року про застосування адміністративно-господарського штрафу. Згідно з ч.1 ст.69 та ч.1 ст.70 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Відповідно до ст.86 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Відповідно до ч.1 ст.9 Кодексу адміністративного судочинства України, суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, а згідно ч.3 ст. 105 КАС України позивач має право, у тому числі, вимагати скасування або визнання нечинним рішення відповідача - суб'єкта владних повноважень повністю чи окремих його положень. Згідно зі ст.159 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Відтак, беручи до уваги вищевикладене, та оцінюючи наявні в матеріалах справи письмові докази в сукупності, суд дійшов висновку, що уточнені позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Саратське автотранспортне підприємство 15166» правомірні, документально підтверджені та обґрунтовані, відповідають чинному законодавству, отже підлягають задоволенню повністю. Судові витрати підлягають стягненню з Державного бюджету України на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Саратське автотранспортне підприємство 15166», відповідно до приписів ч.1 ст.94 КАС України.

Результат розгляду: granted