Рішення адміністративного суду від 2014-03-18 00:00:00+02

До Луганського окружного адміністративного суду надійшов позов комунального підприємства «Лисичанський Шляхрембуд» (далі за текстом - Позивач, КП «Лисичанський Шляхрембуд») до державної податкової інспекції у м. Лисичанську Головного управління Міндоходів у Луганській області (далі за текстом - Відповідач, ДПІ в м. Лисичаську) про визнання недійсним та скасування податкового повідомлення-рішення №0000182200 від 21.01.2014 та зобов'язання вчинити певні дії. В обґрунтування позовних вимог позивач послався на наступне. 24.01.2014 відповідачем було винесено податкове повідомлення-рішення №0000182200 про донарахування податку на додану вартість на загальну суму 112815,00 грн. та штрафних санкцій в розмірі 20959,75 грн. Зазначене податкове повідомлення-рішення було винесено на підставі акта №12-09-22-05401887 від 11.01.2014 про результати документальної позапланової невиїзної Позивача з питань дотримання вимог податкового законодавства з податку на прибуток та податку на додану вартість по фінансово-господарським взаємовідносинам з ТОВ «Лисрембуд» за період з 01.06.2011 по 31.08.2011. В акті перевірки відповідачем було зроблено висновок про відсутність товарного характеру з придбання та реалізації товару по взаємовідносинам Позивача з ТОВ «Лисремпуть», оскільки до перевірки не надані товарно-транспортні накладні, залізничні накладні, що тягне за собою фактичну нікчемність договірних відносин. Позивач не погоджується з висновками, викладеними в акті перевірки, оскільки вважає, що ним було правомірно та на підставі належним чином оформлених первинних документів включено до складу витрат, що враховуються при визначенні об'єкта оподаткування вартості послуг, придбаних у ТОВ «Лисремпуть», а також сформовано податковий кредит з податку на додану вартість за перевіряємий період в результаті господарських операцій з вказаним підприємством. На підставі викладеного позивач вважає, що повідомлення-рішення №0000182200 від 24.01.2014 прийнято відповідачем незаконно, із порушенням вимог діючого законодавства України, тому є недійсним і підлягає скасуванню. Також просив зобов'язати відповідача провести відповідні коригування в картці по особовому рахунку КП «Лисичанський Шляхрембуд». Вивчивши матеріали справи, дослідивши надані сторонами докази, суддя вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до п. 20.1.4. п. 20.1 ст. 20 Податкового кодексу України органи державної податкової служби мають право проводити перевірки платників податків (крім Національного банку України) в порядку, встановленому цим Кодексом. Вимоги до підтвердження даних, визначених у податковій звітності передбачені статтею 44 Податкового кодексу України. Відповідно до п. 75.1. ст. 75 Податкового кодексу України органи державної податкової служби мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки. Відповідно до п. 75.1.2. ст. 75 Податкового кодексу України документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також отримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов'язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на органи державної податкової служби, а також отриманих в установленому законодавством порядку органом державної податкової служби документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків. Документальна позапланова перевірка не передбачається у плані роботи органу державної податкової служби і проводиться за наявності хоча б однієї з обставин, визначених Податковим кодексом України. Документальною невиїзною перевіркою вважається перевірка, яка проводиться в приміщенні органу державної податкової служби. Порядок проведення документальних позапланових перевірок передбачений статтею 78 Податкового кодексу України, у якій визначено, що документальна позапланова перевірка здійснюється за наявності хоча б однієї з обставин, визначених Податковим кодексом України. Відповідно до п. 79.2 ст. 79 Податкового кодексу України документальна позапланова невиїзна перевірка проводиться посадовими особами органу державної податкової служби виключно на підставі рішення керівника органу державної податкової служби, оформленого наказом, та за умови надіслання платнику податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або вручення йому або його уповноваженому представнику під розписку письмового повідомлення про дату початку та місце проведення такої перевірки. Відповідно до 78.1.5 ст. 78 Податкового кодексу України документальна позапланова виїзна перевірка здійснюється, якщо платником податків подано в установленому порядку органу державної податкової служби заперечення до акта перевірки або скаргу на прийняте за її результатами податкове повідомлення-рішення, в яких вимагається повний або частковий перегляд результатів відповідної перевірки або скасування прийнятого за її результатами податкового повідомлення-рішення у разі, коли платник податків у своїй скарзі (запереченнях) посилається на обставини, що не були досліджені під час перевірки, та об'єктивний їх розгляд неможливий без проведення перевірки. Така перевірка проводиться виключно з питань, що стали предметом оскарження; Порядок оформлення результатів документальної позапланової невиїзної перевірки встановлено статтею 86 цього Кодексу. Відповідно до пунктів 86.1, 86.3, 86.7, 86.8, 86.9 та 86.10 статті 86 Податкового кодексу України, результати перевірок (крім камеральних) оформлюються у формі акта або довідки, які підписуються посадовими особами органу державної податкової служби та платниками податків або їх законними представниками (у разі наявності). У разі встановлення під час перевірки порушень складається акт. Якщо такі порушення відсутні, складається довідка. Акт (довідка), складений за результатами перевірки та підписаний посадовими особами, які проводили перевірку, у строки визначені цим Кодексом, надається платнику податків або його законному представнику, який зобов'язаний його підписати. Строк складення акта (довідки) про результати перевірки не зараховується до строку проведення перевірки, встановленого цим Кодексом (з урахуванням його продовження). У разі незгоди платника податків з висновками акта такий платник зобов'язаний підписати такий акт перевірки із зауваженнями, які він має право надати разом з підписаним примірником акта або окремо у строки, передбачені цим Кодексом. Акт (довідка) документальної невиїзної перевірки, що визначено статтями 86.4 цього Кодексу, складається у двох примірниках, підписується посадовими особами органу державної податкової служби, які проводили перевірку, та реєструється в органі державної податкової служби протягом п'яти робочих днів з дня, що настає за днем закінчення установленого для проведення перевірки строку (для платників податків, які мають філії та/або перебувають на консолідованій сплаті, - протягом 10 робочих днів). У разі незгоди платника податків або його законних представників з висновками перевірки чи фактами та даними, викладеними в акті (довідці) перевірки, вони мають право подати свої заперечення протягом п'яти робочих днів з дня отримання акта (довідки). Такі заперечення розглядаються органом державної податкової служби протягом п'яти робочих днів, що настають за днем їх отримання (днем завершення перевірки, проведеної у зв'язку з необхідністю з'ясування обставин, що не були досліджені під час перевірки та зазначені у зауваженнях), та платнику податків надсилається відповідь у порядку, визначеному статтею 58 цього Кодексу для надсилання (вручення) податкових повідомлень-рішень. Платник податку (його уповноважена особа та/або представник) має право брати участь у розгляді заперечень, про що такий платник податку зазначає у запереченнях. У разі якщо платник податку виявив бажання взяти участь у розгляді його заперечень до акта перевірки, орган державної податкової служби зобов'язаний повідомити такого платника податків про місце і час проведення такого розгляду. Таке повідомлення надсилається платнику податків не пізніше наступного робочого дня з дня отримання від нього заперечень, але не пізніше ніж за два робочих дні до дня їх розгляду. Рішення про визначення грошових зобов'язань приймається керівником органу державної податкової служби (або його заступником) з урахуванням результатів розгляду заперечень платника податків (у разі їх наявності). Платник податків або його законний представник може бути присутнім під час прийняття такого рішення. Податкове повідомлення-рішення приймається керівником податкового органу (його заступником) протягом десяти робочих днів з дня, наступного за днем вручення платнику податків акта перевірки у порядку, передбаченому статтею 58 цього Кодексу, для надсилання (вручення) податкових повідомлень-рішень, а за наявності заперечень посадових осіб платника податків до акта перевірки приймається з урахуванням висновку про результати розгляду заперечень до акта перевірки - протягом трьох робочих днів, наступних за днем розгляду заперечень і надання (надсилання) письмової відповіді платнику податків. Суддею встановлено, що Позивач зареєстрований в якості юридичної особи виконавчим комітетом Лисичанської міської ради Луганської області 26.05.1997, перебуває на податковому обліку в ДПІ м. Лисичанська, є платником податку на додану вартість та податку на прибуток підприємств, що належать до комунальної власності. В період з 09.01.2014 по 11.01.2014 ДПІ в м. Лисичанську було проведено документальну позапланову невиїзну перевірку КП «Лисичанський Шляхрембуд» з питань дотримання вимог податкового законодавства з податку на прибуток та податку на додану вартість по фінансово-господарським взаємовідносинам з ТОВ «Лисремпуть» за період з 01.06.2011 по 31.08.2011, результати якої оформлено актом №6/12-09-22-05401887 від 11.01.2014. Згідно висновків акта перевірки №6/12-09-22-05401887 від 11.01.2014 встановлено порушення позивачем п. 198.1, п. 198.2, п. 198.3, п. 198.6 ст. 198 ПК України, в результаті чого за період з 01.06.2011 по 31.08.2011 занижено податок на додану вартість по взаємовідносинам з ТОВ «Лисремпуть» в сумі 112815 грн. (а.с.15-30). 16.01.2014 позивачем було надано до ДПІ в м. Лисичанську заперечення до акту позапланової невиїзної перевірки, в якому позивач заперечував проти висновку акта перевірки щодо відсутності ділової мети правочину, оскільки всі роботи були виконані та оформлені належним чином, а податковий кредит був зафіксований у звітності та сплачений до бюджету. Крім того, у вказаних запереченнях Позивач зазначив, що у перевіряємий період часу він отримував від ТОВ «Лисремпуть» бітум нафтовий дорожній в більших об'ємах, аніж вказаних в акті перевірки. Для нього незрозумілоЮ із яких міркувань податковий орган частково визнає реальність поставок ТОВ «Лисремпуть», а частково поставки вважає «фіктивними». Якщо припустити, що висновки акту перевірки відповідають дійсності, то виходить, що КП «Лисичанський шляхрембуд» не виконувало робіт з ремонту автомобільних шляхів, а Лисичанська міська рада приймала «фіктивні» роботи (а.с.210-211). Відповіддю №614/12-09-22 від 24.01.2014 відповідач повідомив позивача про те, що висновки акта перевірки №6/12-09-22-05401887 від 11.01.2014 є обґрунтованими та такими, що відповідають законодавству і не підлягають перегляду (а.с.213-219). Суддею встановлено, що, не погодившись з висновками акта №6/12-09-22-05401887 від 11.01.2014 про результати проведення невиїзної позапланової документальної перевірки, позивач 16.01.2014 подав відповідачу заперечення на нього та послався на обставини, що не були досліджені під час перевірки: у перевіряємий період часу він отримував від ТОВ «Лисремпуть» бітум нафтовий дорожній в більших об'ємах, аніж вказаних в акті перевірки; також послався на прийняття виконаних робіт з ремонту доріг Лисичанською міською радою, що також не досліджувалося під час перевірки. Заперечення були розглянуті відповідачем, про що позивачу надано відповідь №614/12-09-22 від 24.01.2014, з якої вбачається, що відповідач визнав висновки акту перевірки правомірними та зазначив про відсутність підстав для його перегляду. 24.01.2013 на підставі акту перевірки №6/12-09-22-05401887 від 11.01.2014 у зв'язку із вищезазначеними порушеннями відповідачем прийнято податкове повідомлення-рішення № 0000182200, на підставі якого позивачу збільшено податкове зобов'язання з податку на додану вартість в сумі 112815 грн. і нараховані штрафні санкції в сумі 20959,75 грн. (а.с.10). З матеріалів справи встановлено, що позивачем було надано заперечення на акт перевірки із зазначенням обставин, які не були досліджені під час проведення перевірки та не враховувались податковим органом при складанні висновків акта. Проте, відповідачем в порушення приписів пп. 78.1.5 п. 78.1 ст. 78 ПК України не було призначено проведення позапланової виїзної перевірки виключно з питань, що стали предметом оскарження. В запереченні на акт перевірки позивач посилався на обставини, які не були досліджені, а саме: у перевіряємий період часу він отримував від ТОВ «Лисремпуть» бітум нафтовий дорожній в більших об'ємах, аніж вказаних в акті перевірки; також послався на прийняття виконаних робіт з ремонту доріг Лисичанською міською радою. У відповіді на заперечення від 24.01.2013 податковим органом зовсім не враховані посилання позивача та їм не надана оцінка в порушення абз. 2, п.44.6 ст. 44 ПК України. Таким чином, у відповідача були відсутні підстави для винесення податкового повідомлення-рішення, оскільки ним не були виконані приписи абз. 2 п.44.6 ст.44 та п. 78.1.5 ст. 78 ПК України та не призначена і не проведена документальна позапланова виїзна перевірка з питань, зазначених в запереченнях на акт перевірки. При цьому їх об'єктивний розгляд неможливий без проведення вказаної перевірки, оскільки ці питання стосуються безпосередньо господарської діяльності за період, який перевірявся, та повинні бути враховані при остаточних висновках за результатами перевірки позивача. Зазначені обставини, встановлені в ході судового засідання, вказують на обґрунтованість позовних вимог КП «Лисичанський Шляхрембуд» до державної податкової інспекції у м. Лисичанську Головного управління Міндоходів у Луганській області про скасування податкового повідомлення-рішення №0000182200 від 21.01.2014. У зв'язку з чим встановлено відсутність у відповідача передбачених чинним законодавством підстав для винесення спірного податкового повідомлення-рішення. Позовні вимоги комунального підприємства «Лисичанський Шляхрембуд» про визнання недійсним податкового повідомлення-рішення №0000182200 від 21.01.2014 не підлягають задоволенню, оскільки відповідно до норм Податкового кодексу України податковий орган наділений правом виносити податкові повідомлення-рішення про збільшення податкового зобов'язання з податку на додану вартість, внаслідок чого діяв в межах наданих повноважень. Позовні вимоги комунального підприємства «Лисичанський Шляхрембуд» про зобов'язання відповідача провести відповідні коригування в картці по особовому рахунку КП «Лисичанський Шляхрембуд» також не підлягають задоволенню, оскільки є передчасними та спрямовані на майбутні правовідносини з огляду на наступне. В разі набрання чинності судового рішення про скасування спірного повідомлення-рішення у податкового органу автоматично виникає обов'язок щодо коригування відповідних показників в картці по особовому рахунку позивача. І лише в разі невиконання такого обов'язку у позивача виникає передбачене право оскаржувати відповідну бездіяльність відповідача. Крім того, позивач до матеріалів справи не надав жодного доказу в підтвердження зміни показників в картці по особовому рахунку КП «Лисичанський Шляхрембуд» на підставі податкового повідомлення-рішення №0000182200 від 21.01.2014. Згідно ч.1 ст. 94 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України (або відповідного місцевого бюджету, якщо іншою стороною був орган місцевого самоврядування, його посадова чи службова особа). На підставі викладеного,

Результат розгляду: partial