Рішення адміністративного суду від 2014-02-24 00:00:00+02

Гусятинська об'єднана державна податкова Головного управління Міндоходів у Тернопільській області Державної податкової служби, надалі позивач, звернулася з позовом до фізичної особи - підприємця [PERSON], надалі відповідач, про припинення підприємницької діяльності. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що відповідач не подає податкову звітність більше одного року. Ухвалою Тернопільського окружного адміністративного суду від 07 лютого 2014 року відкрито скорочене провадження в адміністративній справі № 819/236/14-а відповідно до статті 1832 Кодексу адміністративного судочинства України. Відповідач заперечень проти позову не подав, хоча був належним чином повідомлений про розгляд справи в порядку скороченого провадження та про наслідки неподання заперечень проти позову. Суд дослідивши матеріали справи вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступних міркувань. Відповідач зареєстрований, як суб'єкт підприємницької діяльності Гусятинською районною державною адміністрацією та включено до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, що підтверджується довідкою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців. Гусятинською об'єднаною державною податковою інспекцією Головного управління Міндоходів у Тернопільській відповідач взятий на податковий облік як платник податків з 28 жовтня 2008 року за № 296 і відповідно являється платником податків та зборів. Згідно довідки Відділу доходів і зборів з фізичних осіб, відповідач не подає до податкової інспекції податкової звітності з 10 травня 2012 року і по даний час, остання звітність декларація платника єдиного податку за 1 квартал 2012 року подана 10.05.2012 року за № 4957. Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 9 Закону України «Про систему оподаткування», платники податків і зборів (обов'язкових платежів) зобов'язані подавати до державних податкових органів та інших державних органів відповідно до законів декларації, бухгалтерську звітність та інші документи і відомості, пов'язані з обчисленням і сплатою податків і зборів (обов'язкових платежів). Відповідно до підпункту 16.1.3 пункту 16.1 статті 16 ПК України, який набрав чинності з 01.01.2011 року, платник податків зобов'язаний подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством, декларації, звітність та інші документи, пов'язані з обчисленням і сплатою податків та зборів. Пунктом 49.2 статті 49 ПК України визначено, що платник податків зобов'язаний за кожний встановлений цим Кодексом звітний період подавати податкові декларації щодо кожного окремого податку, платником якого він є, відповідно до цього Кодексу незалежно від того, чи провадив такий платник податку господарську діяльність у звітному періоді. Однак, всупереч цьому відповідач більше року не подавав звітності до державного податкового органу, що підтверджується довідкою, наданою позивачем. Пунктом 67.2 статті 67 ПК України передбачено право органів державної податкової служби в установленому законом порядку звертатися до суду про винесення судового рішення щодо припинення юридичних осіб або підприємницької діяльності фізичних осіб підприємців. Статтею 46 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців» від 15.05.2003 року № 755-ІV, встановлено, що державна реєстрація припинення підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця провадиться також у разі постановлення судового рішення про припинення підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця, а підставою для постановлення такого рішення є факт неподання протягом року органам державної податкової служби податкових декларацій та документів фінансової звітності відповідно до закону. Згідно із частиною 2 ст. 46 зазначеного Закону передбачено, що підставами для постановлення судового рішення щодо припинення державної реєстрації суб'єкта підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця є неподання протягом року органам податкової служби податкових декларацій, документів фінансової звітності. Частиною першою статті 49 цього ж Закону визначено, що суд, який постановив рішення про припинення підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця, у тому числі рішення про визнання фізичної особи - підприємця недієздатною або про обмеження її цивільної дієздатності, в день набрання таким рішенням законної сили направляє його копію державному реєстратору за місцем реєстрації фізичної особи - підприємця для внесення до Єдиного державного реєстру запису про судове рішення щодо припинення підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця. Так як відповідач звітності не подає більше одного року, суд дійшов висновку про необхідність винесення рішення про припинення підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця [PERSON].

Результат розгляду: granted