Рішення адміністративного суду від 2014-03-13 00:00:00+02

[PERSON] звернулася до суду з адміністративним позовом до Управління Пенсійного фонду України в Первомайському районі АР Крим про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії, мотивуючи свої вимоги тим, що перебуває на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України в Первомайському районі АР Крим, отримує пенсію за віком. У серпні 2012 року за вимогою відповідача про надання уточнюючої довідки на підтвердження трудового стажу, звернулася до Первомайського районного суду АР Крим із позовом до Приватного підприємства «Альтернатива-Первомайське», правонаступника Малого приватного колективного підприємства фірми «Альтернатива», про зобов'язання видати довідку про підтвердження наявного трудового стажу у Малому приватному колективному підприємстві фірмі «Альтернатива». За рішенням Первомайського районного суду АРК від 07.09.2012 року по справі № 0115/1419/2012 ПП «Альтернатива-Первомайське» надало довідку, що первинні документи знищені в результаті стихійного лиха у 1994 році. У жовтні 2013 року вона знову звернулася до відповідача з заявою зарахувати до загального трудового стажу період роботи з 27.04.1993 року по 28.08.1995 року в Малому приватному колективному підприємстві фірмі «Альтернатива», однак, рішенням Управління Пенсійного фонду України в Первомайському районі АР Крим від 22.10.2013 року за вих. № 48/К-2 їй було відмовлено з посиланням на те, що назва підприємства при прийомі на роботу не відповідає назві підприємства при звільненні з роботи. Вважає такі дії відповідача протиправними, просить суд зобов'язати управління Пенсійного фонду України в Первомайскому районі АРК зарахувати в загальний трудовий стаж період роботи з 27.04.1993 року по 28.08.1995 року в Малому приватному колективному підприємстві фірмі «Альтернатива», з моменту призначення пенсії. В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги та просив суд задовольнити їх у повному обсязі. В судовому засіданні представник відповідача позовні вимоги [PERSON] не визнала з підстав викладених у запереченнях. Суд, вислухавши пояснення сторін, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи та представлені докази, вважає, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню частково з наступних підстав. Судовим розглядом встановлено, що [PERSON] перебуває на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України в Первомайському районі АР Крим, з 10.07.2012 року отримує пенсію за віком. При призначенні пенсії, працівниками відповідача не був зарахований в загальний трудовий стаж період роботи з 27.04.1993 року по 28.08.1995 року. У серпні 2012 року за вимогою відповідача про надання уточнюючої довідки на підтвердження трудового стажу, звернулася до Первомайського районного суду АР Крим із позовом до Приватного підприємства «Альтернатива-Первомайське», правонаступника Малого приватного колективного підприємства фірми «Альтернатива», про зобов'язання видати довідку про підтвердження наявного трудового стажу у Малому приватному колективному підприємстві фірмі «Альтернатива». За рішенням Первомайського районного суду від 07.09.2012 року по справі № 0115/1419/2012 ПП «Альтернатива-Первомайське» надало довідку, що первинні документи знищені в результаті стихійного лиха у 1994 році. У жовтні 2013 року позивач знову звернулася до відповідача з заявою зарахувати до загального трудового стажу період роботи з 27.04.1993 року по 28.08.1995 року в Малому приватному колективному підприємстві фірмі «Альтернатива» з моменту призначення пенсії. Рішенням Управління Пенсійного фонду України в Первомайському районі АР Крим від 22.10.2013 року за вих. № 48/К-2 [PERSON] було відмовлено у зарахуванні до загального трудового стажу періоду роботи з 27.04.1993 року по 28.08.1995 року в Малому приватному колективному підприємстві фірмі «Альтернатива» з посиланням на те, що назва підприємства при прийомі на роботу не відповідає назві підприємства при звільненні з роботи. Суд вважає, що рішення та дії суб'єкта владних повноважень щодо відмови у зарахуванні [PERSON] в загальний трудовий стаж періоду роботи з 27.04.1993 року по 28.08.1995 в Малому приватному колективному підприємстві фірмі «Альтернатива» не можуть бути визнані такими, що вчинені на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Відповідно до статті 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України. Пунктом 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання а також архівними установами. Крім того, Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», затвердженим постановою правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року № 22-1, передбачено, що право особи на одержання пенсії установлюється на підставі всебічного, повного і об'єктивного розгляду всіх поданих документів органом, що призначає пенсію. Відповідно до записів в трудовій книжці, 27.04.1993 року на підставі наказу № 21а від 27.04.1993 року [PERSON] прийнята на посаду бухгалтера Малого приватного колективного підприємства фірми «Альтернатива» та 28.08.1995 року на підставі наказу № 48 від 28.08.1995 року звільнена з роботи. При заповненні запису у трудовій книжці при прийомі допущено скорочену назву підприємства МП «Альтернатива». Згідно довідки Приватного підприємства «Альтернатива-Первомайське», це підприємство є правонаступником Колективного приватного підприємства «Альтернатива», єдиного у Первомайському районі, за даними реєстру підприємств. Крім того, доводи позивача підтверджуються показаннями свідків [PERSON] та [PERSON], допитаних у судовому засіданні, які показали суду, що [PERSON] працювала на посаді бухгалтера Малого приватного колективного підприємства фірми «Альтернатива» з 27.04.1993 року по 28.08.1995 року. Достовірність та правдивість показань свідків сумнівів у суду не викликає. Статтею 99 КАС України визначено, що адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Судом встановлено, що право позивача порушено з 10.07.2012 року. Позивач звернувся до суду з позовом 19.02.2014 року, доказів на підтвердження поважності пропуску строку звернення до суду не надав, у зв'язку з чим суд вважає, що підстави для поновлення зазначеного строку відсутні. Відповідач просить суд у задоволенні позову відмовити, посилаючись на вимоги ст.ст. 99, 100 КАС України. Відповідно до ч.1 ст. 100 КАС України пропущення строку звернення до адміністративного суду є підставою для відмови у задоволенні адміністративного позову за умови, якщо на цьому наполягає одна із сторін. Враховуючи, що вимоги позивача є обґрунтованими, однак позивачем без поважних причин пропущений встановлений ст.99 КАС України строк звернення до суду за захистом зазначеного порушеного права, а відповідач наполягає на застосуванні наслідків пропущення строків, суд вважає, що позов у даної частині задоволенню не підлягає. Позовні вимоги підлягають задоволенню з 19.08.2013 року, відносно яких строк звернення до суду позивачем не пропущений. Відповідно до ст. 94 КАС України сплачений позивачем судовий збір в сумі 73,08 грн. компенсується за рахунок держави. На підставі Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», Закону України «Про пенсійне забезпечення», ст.ст. 8-11, 69-72, 86, 158-163, 167, 185, 186, 254, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

Результат розгляду: partial