Рішення адміністративного суду від 2014-03-31 00:00:00+03

[PERSON] звернувся до суду зі скаргою на дії відділу Державної виконавчої служби Старобешівського РУЮ у Донецькій області. В обґрунтування скарги зазначив, що був засуджений до позбавлення волі строком на 10 років за вироком Ленінського районного суду м. Донецька від 17.06.2004року та з нього на користь потерпілих [PERSON] та [PERSON] було стягнуто у відшкодування кожному з них матеріальну шкоду у розмірі 1712,55грн., та моральної шкоди по 20т.гр. Постановою державного виконавця ВДВС Старобешівського РУЮ у Донецькій області 18.06.2013 року було відкрито виконавче провадження (ВП № 38535758) за виконавчим листом №1-264 від 17.06.2004 року, який був виданий Ленінським районним судом м. Донецька 19.09.2008року. Вважає, що вказана постанова не відповідає вимогам Закону України «Про виконавче провадження», оскільки виконавчий лист не містить індивідуальних ідентифікаційних номерів стягувача, а також прізвище, ініціали та інші дані судді, або іншої посадової особи, яка його видала. В резолютивній частина вироку сума боргу записана некоректно, а дані у виконавчому листі не співпадають з резолютивною частиною вироку. У постанові виконавчої служби сума боргу записана в загальному розмірі, як - 21712,55грн. Крім того, сплинув трьохрічний строк на виконання рішення суду. Просить суд поновити строк на оскарження постанови та скасувати постанову про відкриття виконавчого провадження від 18.06.2013року. В судовому засіданні [PERSON] повністю підтримав доводи, викладені у своїй скарзі. Пояснив суду, що оскаржував вирок, як в апеляційному, так і в касаційному порядку, тому вирок набрав чинності лише у 2007 році. Покарання за вироком він відбував весь час у Торезській ІК-28. Як йому відомо, за місцем відбування покарання з нього утримували кошти у рахунок погашення сум стягнутих на користь потерпілих [PERSON], але яку саму суму у нього було утримано йому невідомо. Після звільнення із місць позбавлення волі його викликали до виконавчої служби Старобешівського РУЮ та десь в 2011році він приходив до державного виконавця. Зазначив, що йому було відомо про наявність відносно нього виконавчого провадження. Представник [PERSON] - адвокат [PERSON] підтримав вимоги заяви та надав суду аналогічні пояснення. Представник відділу Державної виконавчої служби управління юстиції Старобешівського району Донецькій області - державний виконавець Супрунова О.А. із скаргою [PERSON] не погодилася. Пояснила, що виконавчий лист за вироком від 17.06.2004року було видано 19.09.2008 року, оскільки справа перебувала у апеляційній інстанції. При цьому первісно виконавчий лист знаходився на виконання у ВДВС Торезського МУЮ, тобто за місцем відбування покарання [PERSON]. У зв'язку із звільненням боржника [PERSON] із ТВК-28, постановою державного виконавця ВДВС Торезського МУЮ від 08.09.2011року виконавче провадження відносно [PERSON] було закрито та супровідним листом направлено для виконання за місцем проживання [PERSON], тобто до ВДВС Старобешівського РУЮ. Так, виконавчий лист надійшов до них на виконання 27.09.2011 року та постановою від 30.09.2011року ВДВС Старобешівського РУЮ відкрило виконавче провадження відносно [PERSON], копія постанови була направлена останньому. Пояснила, що [PERSON] достовірно було відомо про наявність відносно нього зазначеного виконавчого провадження, оскільки він особисто приходив до ВДВС у жовтні 2011року та подавав заяву про неможливість відшкодування шкоди потерпілим, посилаючись на те, що не працює та свого майна не має. Зазначила, що при виконанні вироку відносно [PERSON], тричі відкривалось виконавче провадження: вперше ВДВС Торезського МУЮ; та двічі ВДВС Старобешівського РУЮ, оскільки 20.06.2012 року виконавчий лист повернули стягувачу із-за відсутності у боржника [PERSON] доходів та майна, та вдруге відкрили 18.06.2013 року, оскільки стягувач знов подав на виконання виконавчий лист, дотримавшись строку його подання, а саме він міг подати згідно постанови від 20.06.2012 року до 20.06.2013 року, що і зробив. Тому вважає доводи викладені [PERSON] щодо незаконності дій ВДВС Старобешівського РУЮ безпідставними, оскільки вона як державний виконавець діяла саме на підставі Закону України «Про виконавче провадження» та Інструкції, яка регулює питання примусового виконання судових рішень. Крім того, вимоги заявлені [PERSON] до ВДВС щодо незаконності їх дій в частині виконання стягнення моральної шкоди у розмірі 20 000грн., що не передбачено вироком, у якому було вказано цю суму як - 20т.гр. - вважає також безпідставними, оскільки вони виконують саме виконавчий лист, який видається судом та в якому було зазначено саме про стягнення шкоди у розмірі 20 000 гривень. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, та долучені матеріали виконавчого провадження, суд вважає вимоги скарги не обгрунтованими та не підлягаючими задоволенню за наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що за виконавчим листом №1-264 від 17.06.2004р., який був виданий Ленінським районним судом м. Донецька 19.09.2008р. з [PERSON] стягнуто на користь потерпілого [PERSON] матеріальна шкоди в сумі - 1712,55грн., моральної шкоди в сумі - 20000грн. Так, постановою державного виконавця ВДВС Торезського МУЮ від 08.09.2011року, у зв'язку із звільненням боржника [PERSON] із ТВК-28, виконавче провадження відносно останнього було закрито та супровідним листом направлено для виконання за місцем проживання [PERSON], тобто до ВДВС Старобешівського РУЮ. Так, виконавчий лист надійшов до ВДВС Старобешівського РУЮ на виконання 27.09.2011 року та постановою від 30.09.2011року ВДВС Старобешівського РУЮ відкрив виконавче провадження відносно [PERSON], копія постанови була направлена останньому. Так, [PERSON] достовірно було відомо про наявність відносно нього зазначеного виконавчого провадження, що підтверджується його особистою заявою поданою до вказаного ВДВС 14.10.2011року, в якій він зазначає про неможливість відшкодування шкоди потерпілим, посилаючись на те, що не працює та свого майна не має. Так, згідно досліджених документів, що містяться у виконавчому провадженні встановлено: - 20.06.2012 року виконавчий лист повернули стягувачу із-за відсутності у боржника [PERSON] доходів та майна та вдруге виконавче провадження відкрили 18.06.2013 року, оскільки стягувач знов подав на виконання виконавчий лист, дотримавшись строку його подання, а саме він міг подати його згідно постанови від 20.06.2012 року до 20.06.2013 року, що і зробив. За постановою Державної виконавчої служби Старобешівського району від 18.06.2013 року, яку оскаржує [PERSON], було відкрите виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа №1-264 від 17.06.2004року, виданого Ленінським районним судом м. Донецька 19.09.2008року про стягнення з нього на користь [PERSON] боргу в загальному розмірі - 21712,55грн., що відповідає тій сумі, яка зазначена у виконавчому листі. Згідно доводів, викладених [PERSON] та його представником в обґрунтування заявлених вимог, останні фактично зводяться до посилання про наявність недоліків, які містить вирок та виданий судом виконавчий лист, що відповідно жодним чином не може слугувати підставою для визнання неправомірності дій державного виконавця по виконанню виконавчого листа, який надійшов до нього у провадження. Таким чином, сукупність досліджених в судовому засіданні доказів повністю спростовує доводи [PERSON] щодо наявності неправомірності в діях державного виконавця ВДВС Старобешівського РУЮ при відкритті виконавчого провадження постановою від 18.06.2013 року та приводить суд до висновку, що державним виконавцем було дотримано вимоги Закону України «Про виконавче провадження» та Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02.04.12року №512/5, тому підстав для задоволення скарги [PERSON] суд не знаходить. Враховуючи вищенаведене та

Результат розгляду: denied