Рішення адміністративного суду від 2014-01-21 00:00:00+02

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до інспектора взводу ДПС № 1 роти ДПС ДАІ із ЗС при УМВС України в Івано-Франківській обл. Миронюка Д.В. про скасування постанови про адміністративне правопорушення серії АА2 № 038627 від 04.10.2013 року. Вимоги позову позивач у позовній заяві обґрунтовував тим, що 04.10.2013 року, приблизно о 17 год. 10 хв., керуючи автомобілем марки «БМВ-530Д», д.н.з. [NUMBER], був зупинений інспектором взводу ДПС № 1 роти ДПС ДАІ із ЗС при УМВС України в Івано-Франківській обл. Миронюком Д.В., який вказав на порушення Правил дорожнього руху - не користувався ремнем пасивної безпеки, а так само був відсутній чинний договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності наземних транспортних засобів. У зв'язку з цим, не зважаючи на пояснення з боку позивача про відсутність такого порушення, інспектор склав протокол та на його підставі оформив постанову, якою притягнув [PERSON] до адміністративної відповідальності. У судовому засіданні позивач позов підтримав з підстав, викладених у позовній заяві, та суду пояснив, що жодного правопорушення в той час позивач не вчиняв, їхав пристебнутий ремнем безпеки, вказав, що договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності наземних транспортних засобів закінчився за два дня до зупинки його інспектором і той же ж день він оформив вказаний договір. Вважає дії інспектора ДАІ неправомірними, оскільки інспектор виніс постанову за правопорушення, якого позивач не вчиняв. Просив суд позов задовольнити. Відповідач у судове засідання не з'явився, хоча про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Про причину неявки суду не повідомив. З урахуванням положень ч. 4 ст. 128 КАС України суд ухвалив про розгляд справи у відсутності відповідача. Свідок [PERSON] дав у судовому засіданні показання, відповідно до яких він разом з позивачем їхав в жовтні 2013 року в автомобілі позивача і вони були зупинені інспектором в с. Клубівці Тисменицького району Івано-Франківської області, який вказав на порушення Правил дорожнього руху, і попросив документи. Водій вийшов і коли повернувся, сказав, що на нього склали протокол. Ременем безпеки водій був пристебнутий. Дослідивши подані позивачем письмові матеріали, заслухавши пояснення позивача та показання свідка, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку про необґрунтованість позову з наступних підстав. Згідно постанови серії АА2 № 038627 від 04.10.2013 року, копія якої міститься в матеріалах справи, [PERSON] було визнано винним у вчинені адміністративного правопорушення та притягнуто до відповідальності за ч. 5 ст. 121, ч. 1 ст. 126 КУпАП- накладено штраф. Позивач підтвердив, що в зазначений у оскаржуваній постанові час він перебував у вказаному в постанові місці. Доказів, які б спростовували правомірність дій відповідача, суду не надав. При вирішенні даного спору суд керувався положеннями статті 19 Конституції України, якою встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, а також положеннями частини 1 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України про те, що суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. За таких обставин, перевіривши, чи оскаржувана постанова прийнята на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку, суд вважає необґрунтованими доводи сторони позивача щодо відсутності складу адміністративного правопорушення з огляду на непредставлення доказів, які підтверджують обставини, зазначені в позовній заяві, та спростовують факти, викладені в постанові, а тому дійшов висновку, що у задоволенні позову слід відмовити. На підставі наведеного, ст.ст. 19, 55, 124 Конституції України, ст.ст. 122, 251, 252, 258, 280 КпАП України,

Результат розгляду: denied