Рішення адміністративного суду від 2014-01-13 00:00:00+02

До Запорізького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Управління Пенсійного фонду України в Орджонікідзевському районі м. Запоріжжя до ПАТ "Український графіт", в якому позивач просить суд стягнути з відповідача заборгованість у розмірі 48199,48грн. по відшкодуванню фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах відповідно до п. п. "а" ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" за період квітень-травень 2012 року. Позовні вимоги обґрунтовані Законом України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 №1058-ІV (далі - Закон України №1058-ІV), Законом України №1788-ХІІ, Законом України "Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування" від 26.06.1997 №400/97-ВР (далі - Закон України №400/97-ВР), Інструкцією про порядок обчислення і сплати страхувальниками і застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, затвердженої Постановою Правління Пенсійного фонду України від 19.12.2003 №21-1. Ухвалою суду від 20.06.2012 відкрито провадження у адміністративній справі №0870/5932/12 та призначено до судового розгляду на 04.07.2012. Провадження у справі зупинялось за клопотанням сторін до 24.07.2012. Ухвалою суду від 24.07.2012 провадження у справі № 0870/5932/12 зупинено до набрання законної сили судового рішення у адміністративній справі №0870/5856/12 за позовом Публічного акціонерного товариства "Український графіт" до Управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Запоріжжя, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача Управління Пенсійного фонду України в Орджонікідзевському районі м. Запоріжжя про визнання неправомірними дії відповідача щодо здійснення розрахунків фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій на підставі розрахунків в тому числі №№ 285,433, а також зобов'язання здійснити перерахунок сум відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах за період січень-травень 2012 року, в тому числі по пенсіонерам, зазначеним в позові Управління Пенсійного фонду України в Орджонікідзевському районі м. Запоріжжя до ПАТ "Український графіт". Постановою Запорізького окружного адміністративного суду у справі №0870/5856/12 від 13.09.2012, в задоволенні позову Публічного акціонерного товариства "Український графіт" відмовлено у повному обсязі. Ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 17.10.2013 постанова Запорізького окружного адміністративного суду від 13.09.2012 у вказаній справі залишена без змін. Ухвалою від 27.12.2013 провадження у справі № 0870/5932/12 поновлено та призначено до судового розгляду на 13.01.2014. В судове засідання 13.01.2014 позивач не прибув, направив на адресу суду клопотання про розгляд справи без його участі. Позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідач у судове засідання також не з'явився, в ході судового розгляду справи, направив суду письмові заперечення на позов, згідно з якими позовні вимоги не визнає у повному обсязі. У запереченнях на позов зазначав, що при складанні розрахунків фактичних витрат на виплату і доставку пенсій за Списком № 1 відповідачем неправильно визначено розмір фактичних витрат на виплату і доставку пільгових пенсій. Вказує, що оскільки до набрання чинності Законом України №1058-ІV, тобто до 01.01.2004, обов'язку підприємств відшкодовувати ПФУ витрати на виплату і доставку пенсій, призначених відповідно до п. "а" частини 1 ст.13 Закону України №1788-ХІІ передбачено не було, то витрати на виплату таких пенсій, призначених до 01.01.2004 відшкодуванню позивачу відповідачем не підлягають. Крім того, вимоги щодо стягнення з відповідача суми відшкодування витрат на виплату і доставку пенсій, призначених на пільгових умовах відповідно до Списку № 1 в частині стягнення доплат, в тому числі за понаднормативний стаж, надбавок та підвищень, включених до наданих позивачем розрахунків за квітень-травень 2012 року є безпідставними. Також зазначає, що позивачем не надано жодного доказу, яким би підтверджувався факт понесення позивачем витрат з виплати та доставки пенсій в зазначеній в позові сумі, правомірність нарахування зазначених у розрахунках сум пенсій, відпрацьований працівниками стаж роботи. Просить суд відмовити позивачу в задоволенні адміністративного позову в повному обсязі. Також, направив суду клопотання про розгляд справи без його участі в порядку письмового провадження. Відповідно до п.4 ст. 122 КАС України, особа, яка бере участь в справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі особи, які беруть участь в справі, судовий розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними в справі матеріалами. У зв'язку із неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, на підставі приписів ч.6 ст.12 та ч.1 ст.41 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Як вбачається з матеріалів справи, Публічне акціонерне товариство "Український графіт" є платником збору на обов'язкове державне пенсійне страхування відповідно до Закону України №400/97-ВР, а також платником страхових внесків відповідно до Закону України №1058-ІV, який повинен своєчасно та в повному обсязі сплачувати збір та внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України. Судом встановлено, що колишнім працівникам ПАТ "Український графіт" [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON],[PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON],[PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON],[PERSON] призначена та виплачується пенсія за віком на пільгових умовах відповідно до п."а" ст.13 Закону України №1788-ХІІ. Позивачем надсилались відповідачу розрахунки про суми фактичних витрат на виплату пільгової пенсії за період: квітень-травень 2012 року. Згідно розрахунку позивача загальна сума фактичних витрат на виплату і доставку пільгових пенсій, призначених вищезазначеним пенсіонерам за зазначений період становить 48199,48грн. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши норми законодавства, оцінивши надані докази, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. Статтею 1 Закону України №400/97-ВР встановлено, що платниками збору на обов'язкове державне пенсійне страхування є суб'єкти підприємницької діяльності незалежно від форм власності, їх об'єднання, бюджетні, громадські та інші установи та організації, об'єднання громадян та інші юридичні особи, а також фізичні особи - суб'єкти підприємницької діяльності, які використовують працю найманих працівників. Пунктом "а" ст.13 Закону України №1788 передбачено, що на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи: працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за Списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць: - чоловіки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах; - жінки - після досягнення 45 років і при стажі роботи не менше 15 років, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах. Працівникам, які мають не менше половини стажу роботи з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням віку, передбаченого статтею 12 цього Закону, на 1 рік за кожний повний рік такої роботи чоловікам і на 1 рік 4 місяці - жінкам. Відповідно до абз.4 п.1 ч.2 Прикінцевих положень Закону України №1058-ІV, підприємства і організації з коштів, призначених на оплату праці, вносять до Пенсійного фонду плату, що покриває фактичні витрати на виплату і доставку пенсій особам, які були зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за Списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, крім тих що були безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та ін. корисних копалин, на будівництві шахт та рудників за списком робіт і професій, затвердженим Кабінетом Міністрів України, починаючи з дня набрання чинності цим Законом, у розмірі 20% з наступним збільшенням її щороку на 10 % до 100 відсоткового розміру відшкодування фактичних витрат на виплату і доставку пільгових пенсій до набуття права на пенсію за віком відповідно до цього Закону. Таким чином, відшкодування витрат на виплату і доставку пільгових пенсій до досягнення працівником пенсійного віку, призначених за Списком №1, мають здійснюватись відповідно до ч.2 Прикінцевих положень Закону України №1058- ІV та п."а" ч.1 ст.13 Закону України №1788-ХІІ. Порядок відшкодування вказаних витрат Пенсійному фонду України врегульований розділом 6 "Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України", затвердженої постановою Пенсійного фонду України від 19.12.2003 №21-1 та зареєстрована в Міністерстві юстиції України 16.01.2004 за № 64/8663 (далі - Інструкція №21-1). Згідно з п.6.1. Інструкції №21-1, відшкодуванню підлягають витрати Пенсійного фонду на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах, відповідно до ч. 2 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" в таких розмірах: - (…) для платників, зазначених у підпункті 2.1.1 пункту 2.1 Інструкції (вказано, хто є платниками страхових внесків), зазначеної вище, - відшкодовуються фактичні витрати на виплату і доставку пенсій працівникам, зайнятим повний робочий день з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України (…) у таких розмірах: 20 відсотків від фактичних витрат на виплату і доставку цих пенсій, призначених та/або виплачених у 2004 році; 30 відсотків від фактичних витрат на виплату і доставку цих пенсій, призначених та/або виплачених у 2005 році; 40 відсотків від фактичних витрат на виплату і доставку цих пенсій, призначених та/або виплачених у 2006 році; 50 відсотків від фактичних витрат на виплату і доставку цих пенсій, призначених та/або виплачених у 2007 році; 60 відсотків від фактичних витрат на виплату і доставку цих пенсій, призначених та/або виплачених у 2008 році; 70 відсотків від фактичних витрат на виплату і доставку цих пенсій, призначених та/або виплачених у 2009 році; 80 відсотків від фактичних витрат на виплату і доставку цих пенсій, призначених та/або виплачених у 2010 році; 90 відсотків від фактичних витрат на виплату і доставку цих пенсій, призначених та/або виплачених у 2011 році; 100 відсотків від фактичних витрат на виплату і доставку цих пенсій, призначених та/або виплачених з 2012 року. Відповідно до п.6.2 Інструкції №21-1 витрати на виплату і доставку пенсій, призначених на пільгових умовах особам, які мають стаж, що дає право на призначення цих пенсій на декількох підприємствах, покривається цими підприємствами пропорційно стажу роботи. При цьому стаж роботи на останньому підприємстві враховується у повному розмірі, а з попередніх місць роботи осіб він додається до стажу необхідного для призначення пенсій на пільгових умовах. Пунктами 6.4, 6.8 цієї Інструкції №21-1 встановлено, що розмір сум до відшкодування на поточний рік визначається відділами доходів органів Пенсійного фонду України, щорічно в повідомленнях про розрахунок сум фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до ч.2 "Прикінцевих положень" Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 №1058-ІV, які надсилаються підприємствам до 20-го січня поточного року на протязі 10 днів з дня прийняття рішення про призначення пенсії. Підприємства щомісяця, до 25 числа, вносять до Пенсійного фонду зазначену в повідомленні місячну суму фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах. Таким чином, суд виходить з того, що якщо працівникам призначено пенсію відповідно до пункту "а" ч.1 ст.13 Закону України №1788-ХІІ, то фактичні витрати на виплату і доставку пенсій за віком на пільгових умовах покриваються підприємствами, робота на якому дає право на пільгову пенсію. Відповідачу надсилались розрахунки фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до п.2 Прикінцевих положень Закону України №1058-ІV за період: квітень-травень 2012 року на суму 48199,48грн. Відповідачем не надано доказів оскарження вказаних розрахунків фактичних витрат на виплату та доставку пенсій як до Пенсійного фонду України, так і до суду. З вказаних підстав доводи відповідача щодо невірності калькуляцій позивачем витрат судом до уваги не приймаються. Крім того, судом досліджено довідки про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії, видані відповідачем вищезазначеним пенсіонерам, які працювали на роботах за Списком №1. Також, судом досліджено протоколи та розрахунки стажу вищевказаних пенсіонерів, яким призначено пенсії за віком на пільгових умовах. Разом з цим, відповідач, заперечуючи проти позову не надав суду будь-яких платіжних документів, які б свідчили про повне/часткове відшкодування витрат на виплату і доставку пільгових пенсій вищезазначених пенсіонерів. На момент звернення до суду з даним позовом пенсії усім зазначеним у ньому пенсіонерам були призначені на підставі ст.13 Закону України від 05.11.1991 №1788-ХІІ, доказами чого є протоколи про призначення пенсій, додані до адміністративного позову, а тому є всі правові підстави для стягнення заборгованості. Відповідач також заперечує проти стягнення на користь Пенсійного фонду України сум на відшкодування витрат на підвищення пенсій за понаднормативний стаж. З приводу даних доводів відповідача суд зазначає, що дане питання регулюється приписами Закону України №1058-ІV. Згідно ст.28 Закону України №1058-ІV мінімальний розмір пенсії за віком за наявності у чоловіків 25, а у жінок - 20 років страхового стажу встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом. За кожний повний рік страхового стажу понад 25 років чоловікам і 20 років жінкам пенсія за віком збільшується на 1 відсоток розміру пенсії, обчисленої відповідно до статті 27 цього Закону, але не більше ніж на 1 відсоток мінімального розміру пенсії за віком, зазначеного в абзаці першому цієї частини. Починаючи з 01.10.2011 страховий стаж змінено та встановлено, що для чоловіків 35 років, для жінок - 30 років, проте відсоткове відношення збільшення пенсії залишилось незмінним та становить 1%. Згідно норм пенсійного законодавства витрати на підвищення пенсій за понаднормативний стаж відносяться до тих витрат, які підлягають відшкодуванню підприємствами, установами та організаціями, незалежно від форми власності. Довідками УПФУ в Орджонікідзевському районі м. Запоріжжя підтверджується факт здійснення витрат щодо виплати пенсій пенсіонерам. Доказів, які б спростовували цей факт відповідач суду не надав. З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що відповідач, як платник збору на обов'язкове державне пенсійне страхування та юридична особа, працівники якої вийшли на пільгову пенсію, зобов'язаний відшкодовувати Пенсійному фонду України фактичні витрати на виплату і доставку пільгових пенсій у повному розмірі. Тому, заборгованість у сумі 48199,48грн. за період: квітень-травень 2012 року, яка обліковується за відповідачем перед органом Пенсійного фонду України, підлягає стягненню. Отже, доводи відповідача не приймаються судом до уваги з підстав зазначених вище. За правилами частин 1, 6 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а в разі, якщо особа, яка бере участь у справі, без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які вона посилається, суд вирішує справу на основі наявних доказів. Оскільки матеріалами справи підтверджується наявність заборгованості, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача є законними та обґрунтованими, а отже підлягають задоволенню в повному обсязі. Вище наведена позиція є тотожною із правовою позицією Верховного Суду України висловленою у постановах від 25.09.2012 по адміністративних справах №21-293а12 та №21-294а12. Відповідно до п.4 ст.94 Кодексу адміністративного судочинства України у справах, в яких позивачем є суб'єкт владних повноважень, а відповідачем - фізична чи юридична особа, судові витрати, здійснені позивачем, з відповідача не стягуються.

Результат розгляду: granted