Рішення адміністративного суду від 2014-02-27 00:00:00+02

[PERSON] звернувся до суду з адміністративним позовом, де вказав, що 17. 09. 2013 року начальник Управління Укртрансінспекції у Запорізькій області Завгородній О. В. виніс постанову про застосування адміністративно - господарського штрафу, за якою його було притягнуто до адміністративно відповідальності за порушення абз. 8 ч. 1 ст. 60 Закону України «Про автомобільний транспорт», а саме - перевезення пасажирів на маршруті протяжністю понад 500 км одним водієм, і накладено штраф в сумі 340 грн. Вважає дії відповідача незаконними з тих підстав, що він не отримував повідомлення про час і місце розгляду справи відносно нього, а тому не міг бути присутнім при винесенні постанови. У постанові не вказано коли і де вчинене правопорушення, тим самим було порушено форму складання постанови. Акт із зазначеним порушенням вимог автомобільного транспорту не підписував ані він сам, ані його водій. Крім того, згідно до п. 3. 3. Наказу Міністерства інфраструктури України від 24. 04. 2013 року № 254 Постанова про накладення адміністративного стягнення оформлюється згідно з Додатком № 2, а спірна постанова № 013701 від 17. 09. 2013 року оформлена згідно з Додатком № 4. Також у постанові не зазначена стаття КУПАП, за якою він притягається до адміністративної відповідальності і відсутня інформація щодо її оскарження. Просить визнати дії відповідача незаконними і скасувати вказану постанову. В судове засідання позивач не явився, в заяві просить розглянути справу за його відсутності на підставі наявних доказів, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Представник відповідача в судове засідання не явився, про день слухання справи сповіщений, заперечень проти позову не надав, і суд розглядає справу у відповідності до ч. 4 ст. 128 КАС України. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про можливість задоволення позовних вимог [PERSON], виходячи з наступного. Судом встановлено, що 17. 09. 2013 року начальником Управління Укртрансінспекції у Запорізькій області Завгороднім О. В. винесено постанову про застосування адміністративно - господарського штрафу, за якою [PERSON] притягнуто до адміністративно відповідальності за порушення абз. 8 ч. 1 ст. 60 Закону України «Про автомобільний транспорт», а саме - перевезення пасажирів на маршруті протяжністю понад 500 км одним водієм. Накладено адміністративно - господарський штраф в розмірі 340 грн. Стаття 60 ЗУ «Про автомобільний транспорт» передбачає відповідальність за порушення режимів праці та відпочинку водіями транспортних засобів, а саме штраф в розмірі 20 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Згідно до ст. 283 КУпАП розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган, посадова особа виносить постанову по справі. Постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи, відомості про особу, щодо якої розглядається справа, опис обставин, установлених при розгляді справи, зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення, прийняте по справі рішення. Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь -які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. На запит суду відповідач не надав матеріали адміністративної справи, що підтверджують правильність складання протоколу і постанови про адміністративне правопорушення, засвідчують наявність пояснень особи, що притягається до адміністративної відповідальності, наявність доказів, що підтверджують обізнаність [PERSON] про день, час і місце слухання справи. Тобто відповідач не надав жодного доказу, що спростовує позовні вимоги. Згідно до ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб»єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує про адміністративного позову. Враховуючи, що відповідач не надав своєї згоди з позовом [PERSON], суд робить висновок про те, що він проти позову заперечує, але свій обов'язок щодо доказування правомірності винесення спірної постанови не виконав, доказів суду не представив. За таких обставин суд вважає, що права позивача при винесенні постанови про адміністративне правопорушення відносно нього були порушені, а отже, підлягають захисту у відповідності до ст. 2 КАС України.

Результат розгляду: granted