Рішення адміністративного суду від 2014-02-17 00:00:00+02

[PERSON] звернувся до суду з позовом до Бахмацької міжрайонної виконавчої дирекції Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності про визнання незаконними дій органу владних повноважень та зобов»язання вчинити певні дії, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що відповідач, в порушення положень п.3 ст.29 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням», відмовив йому у виплаті матеріального забезпечення в сумі 9514.44 грн., як застрахованій особі, право на яке у нього виникло внаслідок настання страхового випадку - тимчасової втрати працездатності з 20.03.2013 року по 10.04.2013 року; з 11.04.2013 року по 17.05.2013 року; з 18.05.2013 року по 26.06.2013 року; з 27.06.2013 року по 10.07.2013 року; з 15.07.2013 року по 26.07.2013 року, тому позивач просить суд визнати дії відповідача неправомірними і зобов»язати сплатити йому вищезазначене матеріальне забезпечення. В ході підготовчого судового засідання за клопотанням позивача до участі в розгляді справи було залучено в якості відповідача виконавчу дирекцію Чернігівського обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності та в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору - ТОВ «Бахмачконсервмолоко» та управління Пенсійного фонду України в Бахмацькому районі. В судовому засіданні позивач свої вимоги підтримав в повному обсязі і суду пояснив, що він не мав і не має права на здійснення діяльності арбітражного керуючого. 05 липня 2011 року він був запрошений на позачергові збори учасників ТОВ «Бахмачконсервмолоко», де його було призначено головою ліквідаційної комісії даного товариства, згодом, постановою господарського суду Чернігівської області від 06 червня 2012 року його призначено ліквідатором вищевказаного товариства, яке на даний час перебуває в стадії припинення. ТОВ «Бахмачконсервмолоко» 06.03.2009 року взято на облік як страхувальника в Бахмацькій міжрайонній виконавчій дирекції Чернігівського обласного Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності. З 20.03.2013 року по 10.04.2013 року; з 11.04.2013 року по 17.05.2013 року; з 18.05.2013 року по 26.06.2013 року; з 27.06.2013 року по 10.07.2013 року; з 15.07.2013 року по 26.07.2013 року позивач перебував на лікарняному і 18.10.2013 року товариство подало Бахмацькій міжрайонній виконавчій дирекції Чернігівського обласного Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності заявку - розрахунок щодо виплати позивачу матеріального забезпечення на суму 9514.44 грн., право на яке у нього виникло внаслідок настання страхового випадку - тимчасової втрати працездатності, проте, відповідач відмовив у виплаті вищевказаного матеріального забезпечення, посилаючись на відсутність у позивача укладеного договору на добровільну участь у системі загальнообов»язкового державного соціального страхування та даних про сплату єдиного внеску на загальнообов»язкове державне соціальне страхування. На даний час він перебуває у трудових відносинах з ТОВ «Бахмачконсервмолоко», виконуючи обов»язки ліквідатора даного товариства на підставі протоколу позачергових зборів учасників товариства від 05.07.2011 року, одночасно приймаючи участь в процесі відновлення платоспроможності та визнання банкрутами іще 6-7 підприємств по Чернігівській області. Проте, у зв»язку з тим, що його трудова книжка зберігається в ТОВ «Бахмачконсервмолоко» він вважає, що його відносини з даним товариством мають ознаки трудових і він є застрахованою особою, яка має право на матеріальне забезпечення за рахунок коштів Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності у зв»язку з настанням страхового випадку - перебуванням його на лікарняному. Представник Бахмацької міжрайонної виконавчої дирекції Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності - Горбач Ю.М. в судовому засіданні 28.01.2014 року заявлений [PERSON] позов не визнав в повному обсязі і суду пояснив, що Бахмацька міжрайонна виконавча дирекція Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності діє в межах наданих їй законом повноважень і відмовила позивачу у виплаті матеріального забезпечення в сумі 9514.44 грн., право на яке, як вважає позивач, у нього виникло внаслідок настання страхового випадку - тимчасової втрати працездатності, оскільки, позивач не перебуває в трудових відносинах з ТОВ «Бахмачконсервмолоко», не є застрахованою особою і не має права на матеріальне забезпечення і соціальні послуги з підстав, вказаних ним у позові. Разом з тим, пояснив, що [PERSON] було роз»яснено про можливість отримання ним матеріального забезпечення у зв»язку з тимчасовою втратою працездатності за умови укладення ним договору про добровільну участь у системі загальнообов»язкового державного соціального страхування та сплати єдиного внеску на загальнообов»язкове державне соціальне страхування, а тому в задоволенні позову [PERSON] просить відмовити в повному обсязі. Представник виконавчої дирекції Чернігівського обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності - Грищенко О.В., в судовому засіданні 28.01.2014 року, також, заявлений позов не визнав з вищенаведених підстав, та додатково пояснив, що позивач не правильно розуміє і трактує зміст своїх правовідносин з ТОВ «Бахмачконсервмолоко», оскільки їх жодним чином не можна назвати трудовими, бо вони виникли не на підставі трудового договору, а протоколу зборів учасників товариства та постанови господарського суду, позивач здійснює свою діяльність без дотримання правил внутрішнього трудового розпорядку, за виконану роботу йому виплачується не заробітна плата, а затверджена ухвалою господарського суду грошова винагорода, також зауважив, що повідомлений в судовому засіданні позивачем факт його перебування в аналогічних відносинах з 6 підприємствами Чернігівської області підтверджує, що в даному випадку відсутні трудові відносини [PERSON] з ТОВ «Бахмачконсервмолоко», за наявності яких у позивача б виникло право на матеріальне забезпечення за рахунок коштів Фонду у зв»язку з тимчасовою непрацездатністю і просив відмовити в його задоволенні в повному обсязі. Представники третіх осіб - ТОВ «Бахмачконсервмолоко», управління Пенсійного фонду України в Бахмацькому районі в судові засідання не з»явилися, надали суду заяви про розгляд справи без їх участі. Заслухавши пояснення позивача, представників відповідачів, дослідивши матеріали справи, розглядаючи позов в межах заявлених вимог, суд приходить до слідуючого висновку. Як було встановлено в судовому засіданні, позивач по справі - [PERSON] 05.07.2011 року, був запрошений на позачергові загальні збори учасників товариства з обмеженою відповідальністю «Бахмачконсервмолоко», на яких було вирішено призначити його головою ліквідаційної комісії вищевказаного товариства, що підтверджується копією протоколу № 05/07-1 позачергових загальних зборів учасників ТОВ «Бахмачконсервмолоко» від 05.07.2011 року. На той час учасником вищевказаного товариства позивач не являвся і в трудових відносинах з ним не перебував. Згідно додатку до протоколу №05/07-1 позачергових загальних зборів товариства з обмеженою відповідальністю «Бахмачконсервмолоко» від 05.07.2011 року було прийнято рішення про призначення заробітної плати [PERSON], як голові ліквідаційної комісії вищевказаного товариства в розмірі 2650 гривень щомісячно за рахунок реалізованих активів та стягнення дебіторської заборгованості товариства. Згідно постанови господарського суду Чернігівської області № 5028/16/8б/2012 від 06 червня 2012 року у справі за заявою ТОВ «Бахмачконсервмолоко» про визнання боржника банкрутом, ТОВ «Бахмачконсервмолоко» було визнано банкрутом, відкрито ліквідаційну процедуру і ліквідатором банкрута призначено [PERSON] З 20.03.2013 року по 10.04.2013 року; з 11.04.2013 року по 17.05.2013 року; з 18.05.2013 року по 26.06.2013 року; з 27.06.2013 року по 10.07.2013 року; з 15.07.2013 року по 26.07.2013 року [PERSON], будучи ліквідатором ТОВ «Бахмачконсервмолоко» перебував на лікуванні, у зв»язку з загальним захворюванням, внаслідок чого, його період непрацездатності склав 86 днів, в тому числі 76 днів, оплата за які, відповідно до законодавства, повинна здійснюватись застрахованій особі за рахунок коштів Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності. Бахмацька міжрайонна виконавча дирекція Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності відмовила [PERSON] у виплаті вищезазначеного матеріального забезпечення, посилаючись на те, що в даному випадку, позивач, не будучи працівником ТОВ «Бахмачконсервмолоко» не підтвердив факту укладення ним договору про добровільну участь у системі загальнообов»язкового державного соціального страхування та сплату єдиного внеску на загальнообов»язкове державне соціальне страхування за власним бажанням, тобто, не набув права на матеріальне забезпечення та соціальні послуги за ЗУ «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням», що підтверджується листом Бахмацької міжрайонної виконавчої дирекції Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності № 01-18/1128 від 11.11.2013 року. Відповідно до положень ст. 4 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням», право на матеріальне забезпечення та соціальні послуги за загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням, мають застраховані громадяни України, іноземці, особи без громадянства та члени їх сімей, які проживають в Україні, якщо інше не передбачено міжнародним договором України, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України. Це право виникає з настанням страхового випадку в період роботи (включаючи і час випробування та день звільнення), якщо інше не передбачено законодавством. Особи, які не підлягають загальнообов'язковому державному соціальному страхуванню у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням, мають право на матеріальне забезпечення та соціальні послуги за цим Законом за умови сплати страхових внесків до Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності. Пунктом 2 ч.1 ст.2 ЗУ «Про загальнообов»язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням» визначено, що застрахована особа - найманий працівник, а у випадках, передбачених цим Законом, також інші особи (громадяни України, іноземці, особи без громадянства та члени їх сімей, які проживають в Україні, якщо інше не передбачено міжнародним договором України, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України), на користь яких здійснюється загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням. Згідно п.3 ч.1 ст.2 вищевказаного закону страхувальник відповідно до цього Закону - це: а) роботодавець - для осіб, зазначених у частині першій статті 6 цього Закону; б) особи, зазначені у частинах другій та третій статті 6 цього Закону; Пунктами 5, 6 ст.2 ЗУ «Про загальнообов»язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням» визначено, що роботодавець - юридична (підприємство, установа, організація) або фізична особа, яка в межах трудових відносин використовує працю фізичних осіб; а найманий працівник - фізична особа, яка працює за трудовим договором (контрактом) на підприємстві, в установі, організації незалежно від форм власності, виду діяльності та господарювання або у фізичної особи. Згідно ч.1 ст.6 вищезазначеного закону, загальнообов'язковому державному соціальному страхуванню у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням, підлягають: особи, які працюють на умовах трудового договору (контракту) на підприємствах, в установах, організаціях незалежно від форм власності та господарювання або у фізичних осіб, у тому числі в іноземних дипломатичних та консульських установах, інших представництвах нерезидентів, а також обрані на виборні посади в органах державної влади, органах місцевого самоврядування та в інших органах; члени колективних підприємств, сільськогосподарських та інших виробничих кооперативів. Згідно з ч. 3 ст. 6 вищезазначеного Закону особи, які забезпечують себе роботою самостійно (особи, які займаються підприємницькою, адвокатською, нотаріальною, творчою та іншою діяльністю, пов'язаною з одержанням доходу безпосередньо від цієї діяльності, в тому числі члени творчих спілок, творчі працівники, які не є членами творчих спілок), мають право на матеріальне забезпечення та соціальні послуги відповідно до цього Закону за умови сплати страхових внесків до Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності відповідно до діючого законодавства. Таким чином, особи, які забезпечують себе роботою самостійно, підлягають загальнообов'язковому державному соціальному страхуванню у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням, на добровільних засадах за умови сплати страхових внесків до Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності відповідно до діючого законодавства, тобто на добровільних засадах. Враховуючи вищевикладене, особа, яка забезпечує себе роботою самостійно, в тому числі особа, яка займається підприємницькою діяльністю, може за власним бажанням набути статус страхувальника, і як наслідок статус платника страхових внесків, на добровільних засадах. Відповідно до частини 1 статті 10 ЗУ «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов»язкове державне соціальне страхування», який набрав чинності з 1 січня 2011 року, платниками, які мають право на добровільну сплату єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням, серед інших, є особи, які забезпечують себе роботою самостійно - займаються незалежною професійною діяльністю, а саме науковою, літературною, артистичною, художньою, освітньою або викладацькою, а також медичною, юридичною практикою, в тому числі адвокатською, нотаріальною діяльністю, або особи, які провадять релігійну (місіонерську) діяльність, іншу подібну діяльність та отримують дохід безпосередньо від цієї діяльності, за умови, що такі особи не є найманими працівниками чи підприємцями та інші особи, визначені даної статтею. Згідно довідки ТОВ «Бахмачконсервмолоко» № 1 від 27.01.2014 року вбачається, що [PERSON], перебуває у трудових відносинах з ТОВ «Бахмачконсервмолоко», виконуючи обов»язки ліквідатора. Даний документ, суд не може взяти до уваги, як доказ, оскільки він виданий самим позивачем, у ньому маються дописки, вчинені від руки, не завірені належним чином і дана довідка не узгоджується з матеріалами справи та обставинами, встановленими в судовому засіданні, зокрема стосовно того, що [PERSON] був призначений головою ліквідаційної комісії ТОВ «Бахмачконсервмолоко» не як учасник товариства і відносини [PERSON] з ТОВ «Бахмачконсервмолоко» не регулюються трудовим законодавством, оскільки вони виникли без укладання трудового договору на підставі рішення позачергових загальних зборів учасників товариства та рішення господарського суду про введення відповідної процедури і призначення для її здійснення арбітражного керуючого, що підтверджується копією постанови господарського суду Чернігівської області № 5028/16/8б/2012 від 06 червня 2012 року, якою [PERSON], як представника боржника, голову ліквідаційної комісії і арбітражного керуючого призначено ліквідатором ТОВ «Бахмачконсервмолоко», копією ухвали господарського суду Чернігівської області № 5028/16/8б/2012 від 18 березня 2013 року, якою арбітражному керуючому [PERSON] затверджено оплату послуг як ліквідатору боржника - ТОВ «Бахмачконсервмолоко» в розмірі двох мінімальних розмірів заробітних плат з дня призначення за кожен місяць виконання ним своїх повноважень та копією додатка до протоколу № 05/07-1 позачергових загальних зборів учасників товариства з обмеженою відповідальністю «Бахмачконсервмолоко» від 05.07.2011 року, згідно якого [PERSON] як голові ліквідаційної комісії призначено заробітну плату в розмірі 2650 гривень щомісячно за рахунок реалізованих активів та стягнення дебіторської заборгованості товариства. Згідно трудового законодавства, винагорода у формі заробітної плати виплачується працівникові власником або уповноваженим ним органом за виконану ним роботу за трудовим договором. При цьому працівник виконує роботу засобами роботодавця з дотриманням правил внутрішнього трудового розпорядку. Винагорода у формі оплати послуг (праці) [PERSON] виплачується також за виконувану ним роботу, але не власником і не за трудовим договором. Розпорядок роботи позивача залежить від стадії (процедури) на якій перебуває процес відновлення платоспроможності чи визнання банкрутом товариства, підпорядковується загальним інтересам учасників провадження та планується ним самостійно, а тому правовідносини позивача з ТОВ «Бахмачконсервмолоко» не регулюються нормами трудового законодавства. Згідно повідомлення Управління Пенсійного фонду України в Бахмацькому районі № 312/08 від 30.01.2014 року вбачається, що відомості про надходження коштів на сплату єдиного соціального внеску протягом 2013 року у зв»язку з перебуванням [PERSON] в трудових відносинах з ТОВ «Бахмачконсервмолоко» не надходили. Також, згідно повідомлення управління Пенсійного фонду України в Бахмацькому районі Чернігівської області №117/02 від 15.01.2014 року вбачається, що [PERSON] договір про добровільну участь у системі загальнообов»язкового державного соціального страхування у період з 01.01.2012 року по 01.10.2013 року не укладався. Згідно повідомлення Бахмацької ОДПІ №125/9/17-014 від 25.01.2014 року, яке надійшло у відповідь на запит суду від 21.01.2014 року чи перебуває на обліку в податкових органах як самозайнята особа [PERSON] вбачається, що позивач перебуває на обліку в Бахмацькій ОДПІ як підприємець - фізична особа з 12.02.1995 року, але, як було встановлено в судовому засіданні, дана підприємницька діяльність позивача не пов»язана з діяльністю стосовно відновлення платоспроможності боржників або визнання їх банкрутами. Отже, позивач, фактично будучи особою, яка забезпечує себе роботою самостійно, не уклав договору на добровільну участь у системі загальнообов»язкового державного соціального страхування та не здійснював сплату єдиного внеску на загальнообов»язкове державне соціальне страхування за власним бажанням. З аналізу зазначених вище норм та викладених обставин вбачається, що позивач, не перебуваючи у трудових відносинах з ТОВ «Бахмачконсервмолоко», не маючи права на здійснення діяльності арбітражного керуючого, але будучи особою, яка забезпечує себе роботою самостійно, не уклав договору на добровільну участь у системі загальнообов»язкового державного соціального страхування та не здійснював сплату єдиного внеску на загальнообов»язкове державне соціальне страхування за власним бажанням, а тому права на матеріальне забезпечення та соціальні послуги відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням» у даному випадку не набув. Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування та їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі та у межах повноважень та засобами, передбаченими Конституцією та законами України. Відповідно до вимог ч. 3 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийнято (вчинено) воно: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку. Відповідно до ч. 1 ст. 138 КАС України предметом доказування є обставини, якими обґрунтовуються позовні вимоги чи заперечення або які мають інше значення для вирішення справи (причини пропущення строку для звернення до суду тощо) та які належить встановити при ухваленні судового рішення у справі. Відповідно до ст. 69 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів. Згідно з статтею 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. При цьому суб'єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі. Відповідно до ст.86 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об»єктивному дослідженні. З огляду на вищевикладене, в ході розгляду адміністративного позову, відповідачем було доведено правомірність його дій щодо відмови позивачеві у виплаті матеріального забезпечення в сумі 9514.44 грн., і в його діях суд не вбачає порушення законності. Враховуючи, що відповідно до положень п.9 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» позивач звільнений від сплати судового збору під час звернення до суду, то судові витрати слід віднести за рахунок держави. На підставі викладеного та

Результат розгляду: denied