Рішення адміністративного суду від 2014-02-24 00:00:00+02

[PERSON] звернувся в суд з адміністративним позовом до Хустської ОДПІ про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності. Позовні вимоги позивачем вмотивовано тим, що 20 січня 2014 року відповідачем винесено постанову АА № 212172 про накладення адміністративного стягнення в розмірі 340.00гривень за ст. 165-1. КУПАП, а саме, за несвоєчасне подання звіту по єдиному соціальному внеску за листопад 2013 рік. Відповідно ст. 165-1 КУПАП адміністративна відповідальність наступає за неподання звітності щодо єдиного внеску та тягне за собою накладення штрафу на посадових осіб. Оскільки визначення терміну «посадова особа» відсутнє в КУПАП, то для визначення зазначеного терміна слід керуватися положеннями інших нормативно-правових : актів. Відповідно ст. 2 Закону України «Про державну службу» посада - це визначена структурою і штатним розписом первинна одиниця державного органу та його апарату, на яку покладено коло службових повноважень. З постанови Пленуму ВСУ №5 від 26.04.2002р. «Про судову практику у справах про хабарництво» вбачається, що виконання організаційно-розпорядчих та адміністративно -господарських обов'язків передбачає перебування особи на певній посаді в органах влади, підприємствах, установах, організаціях. Оскільки штатний розпис передбачено лише в суб'єктів підприємницької діяльності - юридичних осіб, то фізичні особи зареєстровані як підприємці, не обіймають певної посади. Постанова Пленуму ВСУ №15 від 8.10.2004 р. зазначає, що підприємець не може визнаватися таким, який постійно, тимчасово або за спеціальними повноваженнями виконує організаційно - розпорядчі чи адміністративно - господарські обовязки, тобто не може обіймати посаду. Оскільки даний спір стосується пенсійного законодавства, то важливою є позиція Пенсійного фонду України, викладена в листі №1624309-10 від 25.06.2013р., за якою «підстав для залучення до адміністративної відповідальності згідно ст. 165-1 КУПАП фізичних осіб - підприємців немає». Враховуючи, що він не є посадовою особою , то і підстав для застосування щодо нього ст. 165-1 КУПАП відповідачем не було. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримав, посилаючись на наведені в позовній заяві обставини, просить їх задоволити. В судовому засіданні представник відповідача Майор В.О. позовні вимоги не визнала, подала суду письмові заперечення на підставі яких просить суд відмовити в задоволенні позову. Заслухавши пояснення сторін, вивчивши та дослідивши матеріали справи, з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, суд приходить до висновку, що позов не підлягає до задоволення виходячи з наступного. За матеріалами справи встановлено, що [PERSON] є фізичною особою - підприємцем, в своїй діяльності використовує найману працю, про що в судовому засіданні ствердив сам представник позивача . Актом Хустської ОДПІ № 29/17 від 20.01.2014 року « Про результати проведення камеральної перевірки щодо своєчасності подання звітності по єдиному внеску на загальнообов'язкове соціальне страхування за листопад 2013 року фізичною особою підприємцем [PERSON] встановлено, що [PERSON] звіт по єдиному внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування за листопад 2013 року подав з порушенням строків, а саме граничний строк подання 20.12.2013 року , фактично звіт подано 13.01.2014 року тобто із запізненням на 24 дні. За вказані дії постановою заступника начальникаХустської ОДПІ від 20.01.2014 року на позивача було накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 грн. У пункті 1 та 2 Примітки до статті 364 Кримінального кодексу України міститься поняття службової особи. Так, службовими (посадовими) особами є особи, які постійно чи тимчасово здійснюють функції представників влади, а також обіймають постійно чи тимчасово на підприємствах, в установах чи організаціях незалежно від форми власності посади, пов'язані з виконанням організаційно-розпорядчих чи адміністративно-господарських обов'язків, або виконують такі обов'язки за спеціальним повноваженням. Адміністративно-господарські обов'язки - це обов'язки по управлінню або розпорядженню державним, колективним чи приватним майном. Суб'єкт підприємницької діяльності може бути визнаний службовою особою (посадовою особою) лише тоді, коли у нього реально виникає можливість виконання вказаних вище обов'язків. А це можливо у випадку, коли такий громадянин на умовах трудового договору наймає працівників для сприяння йому у здійсненні підприємницької діяльності. За таких обставин він набуває організаційно-розпорядчих повноважень стосовно найманих працівників (право ставити перед ними певні завдання, визначати розмір заробітної плати, розпорядок робочого дня, застосовувати дисциплінарні стягнення тощо). Таким чином доводи позивача щодо того, що він не є посадовою особою, в звязку з чим не може бути притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 165-1 КУпАП є необґрунтованими. Відповідно до ч.2 ст. 171-2 КАС України рішення місцевого загального суду як адміністративного суду у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності є остаточним і оскарженню не підлягає.

Результат розгляду: denied