Рішення адміністративного суду від 2014-02-27 00:00:00+02

В травні 2011 року [PERSON] за участю третьої особи на стороні позивача управління Служби безпеки України у Хмельнцькій області, звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області, в якому, з уточненням позовних вимог, просив визнати неправомірними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області та зобов'язати відповідача нарахувати з 02.11.2008 року та виплатити йому пенсію відповідно до ч.3 ст. 43 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" виходячи з розміру грошового забезпечення в розмірі 3620,40 грн, яке він отримував за останньою штатною посадою перед звільненням, враховуючи відповідні оклади за посадою військовим (спеціальним) званням, процентну надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, встановлених законодавством. Постановою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 15.07.2011 року позов задоволено: зобов'язано Головне управління Пенсійного фонду в Хмельницькій області здійснити перерахунок пенсії [PERSON] з 02.11.2008 року та виплатити недоплачену суму пенсії, виходячи із розмірами грошового забезпечення за останньою штатною посадою перед звільненням, враховуючи відповідні оклади за посадою, військовим (спеціальним званням), процентну надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії відповідно до ч. 3 ст. 43 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" в редакції, що діяли на час призначення пенії, тобто виходячи з суми 3620,40 грн. Не погодившись з таким рішенням суду відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати вказану постанову з підстав порушення судом першої інстанції матеріального та процесуального права, а також як таку, що винесена без врахування всіх обставин, що мають значення для вирішення справи. Сторони, будучи належним чином повідомленими про час, дату та місце апеляційного розгляду справи, в судове засідання не з'явились. Відповідно до ч. 4 ст. 196 КАС України неприбуття у судове засідання сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про дату, час і місце апеляційного розгляду, не перешкоджає судовому розгляду справи. Виходячи з вищевикладеного, колегія суддів вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження, відповідно до пунктів 1, 2 частини 1 статті 197 КАС України. Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, а також правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, давши правову оцінку обставинам у справі, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційну скаргу слід задовольнити частково, а постанову Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 15.07.2011 року - змінити, виходячи з наступного. Судом першої інстанції встановлено, що [PERSON] звільнений з військової служби за станом здоров'я, згідно наказу Голови СБ України № 1443-ос від 31.10.2008 року. Відповідно до наказу начальника Управління СБ України в Хмельницькій області № 241-ос від 18.11.2010 року [PERSON] було виключено зі списків особового складу вказаного Управління з 23.11.2010 року, а тому останній набув право на пенсію відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб". Вислуга років позивача на день звільнення становила 30 років 03 місяців 05 днів.. З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Хмельницькій області та отримує пенсію за вислугу років відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб" в розмірі 2812 грн. 11 коп. Згідно довідки управління СБУ в Хмельницькій області від 14.03.2011 року №110 позивачу була призначена пенсія з 01 грудня 2008 року, яка обчислена виходячи із грошового забезпечення в розмірі 3620 грн. 40 коп., в тому числі: 1 400 грн. - посадовий оклад, 130 грн. - оклад за військове звання; 612,00 грн. - відсоткова надбавка за вислугу років (40%); 1478 грн. 40 коп. - середня сума додаткових видів грошового забезпечення за 24 місяці перед звільненням. Суд першої інстанції дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог, а тому задовольнив позов [PERSON] Суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції правильно по суті вирішив справу, але із помилковим застосуванням норм процесуального права, з огляду на наступне. Згідно ч.3ст. 43 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", пенсії особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військовослужбовцям за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей обчислюються з розміру грошового забезпечення за останньою штатною посадою перед звільненням, враховуючи відповідні оклади за посадою, військовим (спеціальним) званням, процентну надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством. Постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 року № 393 "Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та членам їхніх сімей" встановлено, що пенсії обчислюються, зокрема, з щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення, крім щомісячних надбавок (доплат), установлених особам, які мають право на пенсію за вислугу років згідно із законодавством і залишені за їх згодою та в інтересах справи на службі) та премії. Розмір щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії визначається за 24 останні календарні місяці служби підряд перед звільненням. Середня сума щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії визначається шляхом ділення на 24 загальної суми цих видів грошового забезпечення за 24 останні календарні місяці служби підряд перед звільненням. Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку про те, що виходячи із загальних засад пріоритетності законів над підзаконними актами Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області при обчисленні пенсії [PERSON], звільненому з військової служби 02.11.2008 року, повинно було керуватись статтею 43 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", а не постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 року №393. Зазначена правова позиція узгоджується з постановою Вищого адміністративного суду України від 29 серпня 2013 року, ухваленій у справі 2а-2024/10/1207. Надаючи правову оцінку висновкам суду першої інстанції, колегія суддів вважає за необхідне вказати на те, що суд першої інстанції, дійшовши обґрунтованого висновку про законність вимог позивача про зобов'язання відповідача здійснити перерахунок пенсії [PERSON] відповідно до ч.3 ст. 43 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" виходячи з розміру грошового забезпечення позивача за останньою штатною посадою перед звільненням в сумі 3620,40 грн., помилково застосував норми процесуального права. Зокрема, задовольняючи позов в частині проведення перерахунку пенсії, суд першої інстанції не вірно визначив період часу, за який порушене право позивача підлягає відновленню, а саме - останній дійшов помилкового висновку про здійснення перерахунку та виплату недоплаченої пенсії позивачу з 02.11.2008 року. В свою чергу, на думку суду апеляційної інстанції, враховуючи строки звернення до суду, визначені ч. 1, 2 ст. 99 КАС України, право позивача на перерахунок та виплату пенсії підлягає захисту з 14.11.2011 року, тобто враховуючи шестимісячний строк з часу звернення до суду. Також судом першої інстанції не було вирішено всі позовні вимоги, що є підставою для зміни судового рішення, а саме: визнання неправомірними дій відповідача, оскільки, за твердженнями позивача, вони порушують його право на отримання пенсії у розмірі, передбаченому ч. 3 ст. 43 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб". Таким чином, оскільки колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо зобов'язання Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області перерахувати та виплатити йому пенсію згідно з ч. 3 ст. 43 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", то відповідно дії відповідача слід визнати неправомірними. Відповідно до п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 201 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право змінити постанову суду з підстав: правильне по суті вирішення справи чи питання, але з помилковим застосуванням норм матеріального чи процесуального права; вирішення не всіх позовних вимог або питань.

Результат розгляду: partial