Рішення адміністративного суду від 2014-02-13 00:00:00+02

22.02.2013 року позивач звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просив скасувати постанову по справі про порушення митних правил №0021/10000/13 від 12 лютого 2013 року, винесену заступником начальника Київської регіональної митниці - начальника служби боротьби з контрабандою та порушеннями митних правил Любченко А.М., якою позивача було визнано винним у вчиненні порушення митних правил, передбачених ст. 485 МК України та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 300 відсотків від різниці митних платежів, що становить 91523,58 грн. В обґрунтування заявлених вимог, позивач посилається на те, що при розгляді справи не були з'ясовані та доведені обставини, які б свідчили, що в його діях є ознаки проступку, за який законом встановлено адміністративну відповідальність, а тому постанова є незаконною та такою, що підлягає скасуванню. 10.04.2013 року Солом»янським районним судом м. Києва було винесено постанову про відмову в задоволені позову [PERSON] 18.04.2013 року [PERSON] звернувся до суду із заявою про перегляд постанови Солом'янського районного суду м. Києва від 10.04.2013 року за нововиявленими обставинами по справі за адміністративним позовом [PERSON] до Київської регіональної митниці, третя особа: заступник начальника Київської регіональної митниці - начальник служби боротьби з контрабандою та порушеннями митних правил Любченко Антон Володимирович - про скасування постанови в справі про порушення митних правил. Мотивує свою заяву тим, що після розгляду справи і набрання постанови законної сили, йому стали відомі обставини, які мають істотне значення для справи, оскільки містять факти, від яких залежить виникнення, зміна (припинення) прав та обов'язків позивача. Обставинами, що могли вплинути на судове рішення, але не були відомі та не могли бути відомі суду та заявнику є: наявність нормативних документів Європейського співтовариства, на підставі яких здійснюється виробництво імпортованого товару; наявність рецептури на товар виробника товару "КомпоМікс премікс для свиней". Обидва документи впливають на юридичну оцінку фактів, на підставі яких ухвалено оскаржуване рішення та підтверджують дійсність та правдивість інформації, наведеної заявником в товаросупровідних документах, правильність коду товару, зазначеного заявником у вантажній митній декларації, правдивість інформації, наданої заявником митним органам. У зв»язку з вищевикладеним, позивач просив скасувати постанову Солом'янського районного суду м. Києва від 10.04.2013 року за нововиявленими обставинами та постановити нову постанову по справі, якою позов [PERSON] задовольнити. Представник позивача в судовому засіданні позов підтримала в повному обсязі та просила його задовольнити. Представник відповідача в судовому засіданні заперечував проти задоволення позову, посилаючись на його безпідставність. Зазначив, що [PERSON] не виконав вимоги п. 1 ст. 257, п. 1.1 ст. 266 МК України та з метою неправомірного зменшення розміру митних платежів заявив в митній декларації неправдиві відомості щодо вмісту крохмалю, які необхідні для визначення коду товару згідно УКТЗЕД, заявив неправдивий код, а також надав митному органу документи, що містять неправдиві відомості щодо вмісту крохмалю, а саме сертифікати аналізу та якості. Представник відповідача не заперечував, що стандартами ЄС та рецептурою виробника не передбачена наявність в товарі крохмалю, однак саме дана партія товару, яка надійшла на митну територію України і була задекларована [PERSON] містила крохмаль. Враховуючи вищевикладене, просив відмовити в задоволені заяви про перегляд постанови за нововиявленими обставинами, а постанову Солом»янського районного суду м. Києва від 10.04.2013 року залишити без змін. Третя особа в судове засідання не з»явився, про дату та час розгляду справи повідомлений належним чином. Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши та оцінивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ. Частиною 2 ст.19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Згідно з ч. 2 ст. 245 КАС України, підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є: 1) істотні для справи обставини, що не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи; 2) встановлення вироком суду, що набрав законної сили, завідомо неправдивих показань свідка, завідомо неправильного висновку експерта, завідомо неправильного перекладу, фальшивості документів або речових доказів, що потягли за собою ухвалення незаконного або необґрунтованого рішення; 3) встановлення вироком суду, що набрав законної сили, вини судді у вчиненні злочину, внаслідок якого було ухвалено незаконне або необґрунтоване рішення; 4) скасування судового рішення, яке стало підставою для прийняття постанови чи постановлення ухвали, що належить переглянути; 5) встановлення Конституційним Судом України неконституційності закону, іншого правового акта чи їх окремого положення, застосованого судом при вирішенні справи, якщо рішення суду ще не виконано. 10.04.2013 року Солом»янським районним судом м. Києва було винесено постанову про відмову в задоволені позову [PERSON] Ухвалою Солом»янського районного суду м.Києва від 16.07.2013 року в задоволенні заяви [PERSON]про перегляд постанови за нововиявленими обставинами було відмовлено. Ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 28.11.2013 року , ухвалу Солом»янського районного суду м.Києва від 16.07.2013 року скасовано, а справу направлено до суду першої інстанції для продовження розгляду. Ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 28.11.2013 року встановлено обставини, які в розумінні вимог ч.2 ст. 245 КАС України є нововиявленими та на які посилався позивач в своїй заяві від 18.04.2013 року. Враховуючи вимоги закону, суд вважає, що обставини встановлені судом апеляційної інстанції в ухвалі від 28.11.2013 року для суду першої інстанції є обов»язковими при розгляді даної справи. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що постанова Солом»янського районного суду м.Києва від 10.04.2013 року про відмову в задоволені позову [PERSON] підлягає скасуванню за нововиявленими обставинами, а позов [PERSON] таким, що підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що [PERSON] працював декларантом, агентом з митного оформлення вантажів та товарів ТОВ "Фідленс-Україна". Постановою по справі про порушення митних правил №0021/10000/13 від 12 лютого 2013 року, винесеною заступником начальника Київської регіональної митниці - начальника служби боротьби з контрабандою та порушеннями митних правил Любченком А.М., [PERSON] було визнано винним у вчиненні порушення митних правил, передбачених ст. 485 МК України та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 300 відсотків від різниці митних платежів, що становить 91523,58 грн. Підставою для притягнення позивача до адміністративної відповідальності за порушення митних правил передбачених ст. 485 МК України стало те, що 10.12.2012 року на митну територію України в зоні діяльності Ягодинської митниці з Франції автомобільним транспортом д/н [NUMBER] переміщено товар "премікси торговельної марки "Nutristar" для внесення в корм тваринам" на підставі товаросупровідних документів, а саме: контракт №21-04-10 від 21.04.2010 року та додаткової угоди до нього, інвойс № 12/200 від 03.12.2012 року, СМR №8942 від 07.12.2012 року, сертифікату аналізу товару від 27.11.2012 року, сертифікат походження товару від 28.11.2012 року. 12.12.2012 року декларантом ТОВ "Фідленс-Україна" [PERSON] було подано вищевказаний товар до митного оформлення за митною декларацією №100190000/2012/387097, де в графі 31 вищевказаний товар було зазначено як "премікси торговельної марки "Nutristar" для внесення в корм для тварин (дозуванням 0,25%), що містять у своєму складі вітаміни, макро-та пюелементи, карбонати, сполуки кремнію та холіну хлорид (менше 49 мас.%), без вмісту крохмалю, тощо. Партія № 12/145 (дата виготовлення 11/2012), торговельна марка "Nutristar", виробник: СіСіПіЕй ГРУП, Франція, та в графі 33 заявлено код УКТ ЗЕД 2309909910 зі ставкою мита 2% від митної вартості. Встановлено , що на підставі товаросупровідних документів на вантаж, а саме: інвойс № 12/200 від 03.12.2012 року , СМR № 8942 від 07.12.12 року та пакувальний лист №12/200 від 03.12.2012 року, якісні посвідчення, сертифікат аналізів, висновок французької лабораторії "Deltavit Laboratorie" про кількісний вміст компонентів в продукції "КомпоМікс премікс для свиней" на партію № 12/145 та наявної в них інформації, позивачем була заповнена та подана вантажна митна декларація вн.№ 114 (електронне декларування), яка була прийнята митницею до оформлення та присвоєно номер 1001900000/2012/387097. В інвойсі та упаковочному листі виробником вказаний митний код товару 23 09 90 990 0 (без вмісту крохмалю). У висновку французької лабораторії "Deltavit Laboratorie" також відсутній такий складник як крохмаль, що дозволяло декларувати продукцію за кодом 23 09 90 990 0. В судовому засіданні позивач зазначив, що при заповненні митної декларації та визначенні коду товару, він керувався рішенням про визначення коду товару № КТ-100 -0317-11 від 22.02.2011 року, видане ВКМВ та КТ Київської регіональної митниці на підставі висновку за результатами досліджень експертного підрозділу ЦМУЛДЕР за номером 29/6 -13.1./611-В від 14.02.2011 року на премікс "КомпоМікс премікс для свиней", яким встановлений код товару згідно УКТЗЕД 2309909910 із ставкою ввізного мита 2 %. Під час оформлення вантажної митної декларації, позивачу було повідомлено, що спрацювала автоматична система Управління ризиками ДМСУ, а тому необхідно провести відбір зразків продукції для подальшого їх дослідження, що і було зроблено. Для розмитнення товару без затримок, позивачем було подано заяву про оформлення тимчасової ВМД, на що був отриманий дозвіл за умови, що в декларації буде вказана максимальна ставка ввізного мита на товар, що знаходиться в групі 2309 УКТЗЕД - 10 %. Тимчасова ВМД була заповнена позивачем, прийнята митницею до оформлення, присвоєно номер 100190000/2012/387146 та відповідно до якої сплачено до Державного бюджету всі необхідні платежі в повному обсязі. Підставою для відібрання зразків та направлення їх до митної лабораторії, було спрацювання системи аналізу ризиків, а тимчасова декларація була подана [PERSON] для прискорення оформлення вантажу та випуску його у вільний обіг. Ставка мита, відповідно до ч. 3 ст. 260 МК України, у 10% була проставлена декларантом на вимогу митного органу. Зазначені обставини позивачем не заперечувались. Під час митного оформлення, посадовою особою митниці було прийнято рішення про направлення запиту №387097 від 12.12.2012 року до відділу митних платежів митниці з метою "Уточнення відповідності заявленого товару його характеристикам та коду УКТЗЕД. Відповідно до рішення відділу митних платежів № КТ-100000000-1911 - 1012 від 26.12.2012 року,

Результат розгляду: granted