Рішення адміністративного суду від 2014-01-10 00:00:00+02

[PERSON] звернувся в суд з позовною заявою до інспектора ВДАІ м. Івано-Франківська старшого лейтенанта міліції Білуника В.М. про визнання дій протиправними та скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення та закриття справи. Крім цього, позивач просить поновити строк для подачі позову про скасування вказаної постанови, оскільки вважає такий пропущений з поважних причин. В обґрунтування своїх вимог покликався на те, що 14.11.2013р. він отримав лист-виклик державного виконавця з вимогою з'явитись до ВДВС Івано-Франківського МУЮ. Даним листом позивачу повідомлено що на виконанні у ВДВС перебуває виконавчий документ про стягнення з нього 850 грн. штрафу, виконавчого збору (10% від суми) та 30 грн. витрат на проведення виконавчих дій. Від державного виконавця йому стало вперше відомо про те, що інспектором ВДАІ Білуником В.М. винесено постанову в справі про адміністративне правопорушення від 01.07.2013р., якою притягнуто позивача до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 грн. Всупереч законодавству інспектором при розгляді справи не були належним чином з'ясовані і доведені обставини, які б свідчили що в діях позивача є ознаки проступку, за який за законом встановлено адміністративну відповідальність. Інспектором взагалі не було взято до уваги його пояснень про те, що він не порушував жодних правил дорожнього руху. Крім того, він не отримував протоколу про адміністративне правопорушення, так як йому не відомо чи складався протокол інспектором на місці чи ні. Вважає що дана постанова винесена з порушенням закону, тому просив постанову в справі про адміністративне правопорушення серії АА2 №484399 від 01.07.2013р. скасувати, закрити справу за відсутності складу адміністративного правопорушення. Позивач в судове засідання не з'явився, проте подав заяву в якій позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив справу розглядати у його відсутності. Відповідач в судове засідання повторно не з'явився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи, про причини неявки суд не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності не подав. Тому суд, відповідно до ч 6 ст. 128 КАС України, розглянув справу в письмовому провадженні за відсутності сторін. Дослідивши матеріали справи, суд вважає наступне. Згідно з ст. 69 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів. Обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача (ч. 2 ст. 71 КАС України). З постанови серії АА2 №484399 від 01.07.2013р. в справі про адміністративне правопорушення вбачається, що [PERSON] 01.07.2013р. в 10год. 55хв. керуючи транспортним засобом марки «PEUGEOT» номерний знак [NUMBER] на перехресті вул. О. Гончара - Франка в м. Івано-Франківську, рухався заднім ходом, чим порушив вимоги Правил дорожнього руху України та вчинив правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 2 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення. З матеріалів справи не вбачається, а відповідач в судове засідання не з'явився і відповідно не надав жодного доказу у підтвердження того, що саме позивач дійсно порушив Правила дорожнього руху України, тобто вчинив правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 2 ст. 122 КУпАП. Суду доказів на підтвердження його причетності до вчиненого правопорушення не подано. За вказаних обставин, суд прийшов до висновку про відсутність належних та достатніх доказів для констатування факту порушення позивачем вимог Правил дорожнього руху України, відповідно, і вчинення правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Відтак, враховуючи вищенаведене, суд вважає, що дії відповідача щодо винесення постанови серії АА2 № 484399 від 01.07.2013р. були протиправними, оскаржувана постанова підлягає скасуванню. Крім цього, враховуючи те, що питання закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення не належить до компетенції адміністративного суду, суд вважає, що даний позов слід задоволити частково, відмовивши у задоволенні в цій частині позовних вимог.

Результат розгляду: denied