Рішення адміністративного суду від 2014-01-14 00:00:00+02

У грудні 2013 року Управління Пенсійного фонду України в Овруцькому районі Житомирської області звернулось до суду з адміністративним позовом до фізичної особи-підприємця [PERSON]. Просило стягнути з відповідача заборгованість по сплаті страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування за липень-грудень 2010 року в розмірі 656 грн. 34 коп. Представник позивача в судове засідання не з'явився, про час та місце судового засідання повідомлений вчасно та належним чином. Просив справу розглядати без його участі. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце судового засідання повідомлений вчасно та належним чином. Про причини неявки до суду не повідомив, заперечення на адміністративний позов не подав. Суд вважає за можливе розглянути справу у письмовому провадженні, відповідно до частини 6 статті 128 КАС України. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що фізична особа-підприємець [PERSON] як платник страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування перебуває на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України в Овруцькому районі Житомирської області, ідентифікаційний номер [NUMBER]. Відповідно до статті 20 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" від 09 липня 2003 року з наступними змінами та доповненнями (далі - Закон), страхувальник зобов'язаний сплачувати страхові внески, нараховані за відповідний базовий звітний період, не пізніше ніж через 20 календарних днів із дня закінчення цього періоду. Базовим звітним періодом для відповідача є квартал. Законом України "Про внесення змін до Законів України "Про Державний бюджет України на 2010 рік" та "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" від 08 липня 2010 року підпункт 4 пункту 8 розділу XV "Прикінцеві положення "Закону викладено в такій редакції: "Фізичні особи - суб'єкти підприємницької діяльності, які обрали особливий спосіб оподаткування (фіксований податок, єдиний податок), та члени сімей зазначених осіб, які беруть участь у провадженні ними підприємницької діяльності, на період дії законодавчих актів з питань особливого способу оподаткування сплачують страхові внески в порядку, визначеному цим Законом. Сума страхового внеску встановлюється зазначеними особами самостійно для себе та членів їх сімей, які беруть участь у провадженні такими особами підприємницької діяльності та не перебувають з ними у трудових відносинах. При цьому сума страхового внеску з урахуванням частини фіксованого або єдиного податку, що перерахована до Пенсійного фонду України, повинна становити не менше мінімального розміру страхового внеску за кожну особу та не більше розміру страхового внеску, обчисленого від максимальної величини фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу, оподатковуваного доходу (прибутку), загального оподатковуваного доходу, з якої сплачуються страхові внески". Закон набрав чинності 17 липня 2010 року. До 17 липня 2010 року діяла редакція підпункту 4 пункту 8 розділу XV "Прикінцеві положення" Закону, відповідно до якої фізичні особи - суб'єкти підприємницької діяльності, які обрали особливий спосіб оподаткування (фіксований податок, єдиний податок, придбання спеціального торгового патенту), та члени сімей зазначених фізичних осіб, які беруть участь у провадженні ними підприємницької діяльності, на період дії законодавчих актів з питань особливого способу оподаткування сплачували страхові внески в порядку, визначеному цим Законом у фіксованому розмірі. Відповідач як фізична особа - підприємець за липень, серпень, вересень, жовтень, листопад та грудень 2010 року страхові внески до Пенсійного фонду України обчислив та сплатив у фіксованому розмірі, про що позивачем зазначено у розрахунку. Зміни, що відбулися у законодавстві з питань обчислення страхових внесків для фізичних осіб - підприємців, відповідачем враховані не були, що призвело до заниження сум страхових внесків на 656, 34 грн. Розмір заборгованості стверджується розрахунком сум, які підлягають сплаті за 3-4 квартали 2010 року з урахуванням частини сум єдиного або фіксованого податків, який відповідач не оспорив. Відповідач доказів про сплату вказаної заборгованості та заперечень на позов суду не надав. Враховуючи наведене, суд вважає, що позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню. На підставі викладеного та

Результат розгляду: granted