Рішення адміністративного суду від 2014-01-15 00:00:00+02

Товариство з обмеженою відповідальністю «БАЛТІЙСЬКА ТОРГІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ» звернулося до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Державної податкової інспекції у Жовтневому районі м. Дніпропетровська Дніпропетровської області Державної податкової служби, в якому, з урахуванням заяви про зміну позовних вимог від 15.04.2013 року, просить: - визнати протиправними дії Державної податкової інспекції у Жовтневому районі м. Дніпропетровська Дніпропетровської області Державної податкової служби щодо не визнання податкової звітності ТОВ «БАЛТІЙСЬКА ТОРГІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ» з податку на додану вартість за грудень 2011 року податковою; - скасувати рішення Державної податкової інспекції у Жовтневому районі м. Дніпропетровська Дніпропетровської області Державної податкової служби №1139/10/28- 212 від 11.01.2012 року про невизнання податкової звітності ТОВ «БАЛТІЙСЬКА ТОРГІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ» з податку на додану вартість за грудень 2011 року податковою декларацією; - зобов'язати Державну податкову інспекцію у Жовтневому районі м. Дніпропетровська Дніпропетровської області Державної податкової служби (код ЄДРПОУ 20288799, місто Дніпропетровськ, вулиця Високовольтна, 24) прийняти податкову декларацію Товариства з обмеженою відповідальністю «БАЛТІЙСЬКА ТОРГІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ» (код ЄДРПОУ 32649802) з податку на додану вартість за грудень 2011 року датою її фактичного отримання, тобто 10.01.2012 року; - зобов'язати Державну податкову інспекцію у Жовтневому районі м. Дніпропетровська Дніпропетровської області Державної податкової служби (код ЄДРПОУ 20288799, місто Дніпропетровськ, вулиця Високовольтна, 24) відобразити показники (дані) податкової декларації Товариства з обмеженою відповідальністю «БАЛТІЙСЬКА ТОРГІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ» (код ЄДРПОУ 32649802) з податку на додану вартість за грудень 2011 року з додатками в електронних базах даних податкової звітності, у тому числі в картці особового рахунку Товариства з обмеженою відповідальністю «БАЛТІЙСЬКА ТОРГІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ» (код ЄДРПОУ 32649802); - зобов'язати Державну податкову інспекцію у Жовтневому районі м. Дніпропетровська Дніпропетровської області Державної податкової служби (код ЄДРПОУ 20288799, місто Дніпропетровськ, вулиця Високовольтна, 24) у десятиденний строк з дня отримання судового рішення у даній справі, яке набрало законної сили, подати звіт про виконання судового рішення у даній справі. Ухвалою суду від 10 травня 2012 року провадження у адміністративній справі №2а/0470/4342/12 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «БАЛТІЙСЬКА ТОРГІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ» до Державної податкової інспекції у Жовтневому районі м. Дніпропетровська про скасування рішення та зобов'язання вчинити певні дії було зупинено до набрання законної сили судовим рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду по справі № 2а/0470/1402/12. Ухвалою суду від 09 січня 2014 року провадження у адміністративній справі №2а/0470/4342/12 поновлено та призначено справу до судового розгляду. В обґрунтування позову зазначено, що 05.01.2012 року позивачем було направлено поштою до ДПІ у Жовтневому районі декларацію з податку на додану вартість за грудень 2011 року. 20.01.2012 року відповідачем було прийнято рішення, оформлене листом №1139/10/28-212 від 11.01.2012 року, про невизнання податковою звітністю декларації з податку на додану вартість за грудень 2011 року, у зв'язку з позбавленням ТОВ «БАЛТІЙСЬКА ТОРГІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ» статусу платника ПДВ згідно рішення про анулювання реєстрації платника податку на додану вартість № 879/290 від 13.09.2011 року. Позивач вважає оскаржуване рішення таким, що суперечить вимогам чинного законодавства, оскільки подана ТОВ «БАЛТІЙСЬКА ТОРГІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ» декларація містила всі необхідні реквізити, передбачені п. 48.3 ст. 48 ПК України. Крім того, позивача на момент подання податкової декларації з ПДВ не було позбавлено статусу платника податку на додану вартість, що також свідчить про незаконність оскаржуваного рішення відповідача, яким звітність ТОВ «БАЛТІЙСЬКА ТОРГІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ» з податку на додану вартість не визнано податковою з підстави анулювання реєстрації платника податку на додану вартість. В обґрунтування зміни позовних вимог, наданих суду 15.04.2013 року, позивач зазначає, що необхідним заходом для належного захисту прав ТОВ «БАЛТІЙСЬКА ТОРГІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ» є зазначення у резолютивній частині постанови суду дати, з якої відповідач зобов'язаний прийняти податкову декларацію з ПДВ за грудень 2011 року, та відображення показників (даних) в електронних базах даних податкової звітності, у тому числі у картці особового рахунку ТОВ «БАЛТІЙСЬКА ТОРГІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ», оскільки податкові вимоги формуються засобами програмного забезпечення на підставі облікових даних карток особових рахунків платників податків. Представник позивача в судове засідання не з'явився. 09.01.2014 року представником відповідача до суду надані письмові заперечення на позовну заяву, в яких представник відповідача просив розглядати справу за його відсутності. В обґрунтування заперечень зазначено, що ДПІ у Жовтневому районі засобами поштового зв'язку 10.01.2012 року від позивача отримано лист, яким позивач направляв декларацію з ПДВ за грудень 2011 року. У зв'язку з тим, що 13.09.2011 року ТОВ «БАЛТІЙСЬКА ТОРГІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ» виключено з Реєстру платників податку на додану вартість, декларація з ПДВ за грудень 2011 року не вважається податковою. Пунктом 10 розділу І Порядку заповнення і подання податкової звітності з ПДВ, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 25.11.2011 року № 1492 (далі - Порядок № 1492) визначено, що податкова звітність подається до органу державної податкової служби особою, яка зареєстрована платником ПДВ. Таким чином, ДПІ у Жовтневому районі листом від 11.01.2012 року № 1139/10/28-222 повідомлено керівництво ТОВ «БАЛТІЙСЬКА ТОРГІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ», що декларація з ПДВ за грудень 2011 року не вважається податковою. З огляду на викладене, представник відповідача в запереченнях просив відмовити в задоволенні позову. Дослідивши письмові докази по справі та проаналізувавши чинне законодавство, суд приходить до висновку, що адміністративний позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, матеріалами справи підтверджено, що 05.01.2012р. ТОВ «БАЛТІЙСЬКА ТОРГІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ» направило поштою до Державної податкової інспекції у Жовтневому районі м.Дніпропетровська податкову декларацію з податку на додану вартість за грудень 2011 року. 10.01.2012 року декларація з податку на додану вартість за грудень 2011 року ТОВ «БАЛТІЙСЬКА ТОРГІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ» була отримана ДПІ у Жовтневому районі м.Дніпропетровська, про що свідчить підпис уповноваженої особи. 20.01.2012 року ТОВ «БАЛТІЙСЬКА ТОРГІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ» отримало рішення відповідача, оформлене листом №1139/10/28-212 від 11.01.2012 року, про невизнання податковою звітністю декларації з податку на додану вартість за грудень 2011 року у зв'язку з позбавленням ТОВ «БАЛТІЙСЬКА ТОРГІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ» статусу платника ПДВ згідно рішення про анулювання реєстрації платника податку на додану вартість №879/290 від 13.09.2011 року. 30.01.2012 року «БАЛТІЙСЬКА ТОРГІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ» була подана первинна скарга до Державної податкової адміністрації у Дніпропетровській області. 22.02.2012 року у ТОВ «БАЛТІЙСЬКА ТОРГІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ» отримала лист Державної податкової служби у Дніпропетровській області №1478/10/18-619 від 16.02.2012 року, згідно якого первинна скарга ТОВ «БАЛТІЙСЬКА ТОРГІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ» залишилася без задоволення, а рішення ДПІ у Жовтневому районі м.Дніпропетровська, оформлене листом №1139/10/28-212 від 11.01.2012 року, без змін. 28.02.2012 року ТОВ «БАЛТІЙСЬКА ТОРГІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ» була направлена повторна скарга до Державної податкової служби України. 03.04.2012 року ТОВ «БАЛТІЙСЬКА ТОРГІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ» отримала лист Державної податкової служби України №5117/6/18-8015 від 21.03.2012 року, згідно якого повторна скарга ТОВ «БАЛТІЙСЬКА ТОРГІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ» залишилася без задоволення, а рішення ДПІ у Жовтневому районі м.Дніпропетровська, оформлене листом №1139/10/28-212 від 11.01.2012 року, без змін. Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного. Згідно з підпунктом 16.1.3 пункту 16.1 статті 16 Податкового кодексу України платник податків зобов'язаний подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством, декларації, звітність та інші документи, пов'язані з обчисленням і сплатою податків і зборів. За приписами пункту 46.1 статті 46 Податкового кодексу України податкова декларація - це документ, що подається платником податків (у тому числі відокремленим підрозділом у випадках, визначених цим Кодексом) контролюючому органу у строки, встановлені законом, на підставі якого здійснюється нарахування та/або сплата податкового зобов'язання, чи документ, що свідчить про суми доходу, нарахованого (виплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, суми утриманого та/або сплаченого податку. Відповідно до пункту 180.1. статті 180 Податкового кодексу України для цілей оподаткування платником податку на додану вартість, зокрема, є: будь-яка особа, що провадить господарську діяльність і реєструється за своїм добровільним рішенням як платник податку у порядку, визначеному статтею 183 цього розділу; будь-яка особа, що зареєстрована або підлягає реєстрації як платник податку. Відповідно до пункту 49.8 статті 49 Податкового кодексу України прийняття податкової декларації є обов'язком органу державної податкової служби. Під час прийняття податкової декларації уповноважена посадова особа органу державної податкової служби, в якому перебуває на обліку платник податків, зобов'язана перевірити наявність та достовірність заповнення всіх обов'язкових реквізитів, передбачених пунктами 48.3 та 48.4 статті 48 цього Кодексу. Інші показники, зазначені в податковій декларації платника податків, до її прийняття перевірці не підлягають. За змістом абзацу першого пункту 49.9 статті 49 Податкового кодексу України за умови дотримання платником податків вимог цієї статті посадова особа органу державної податкової служби, в якому перебуває на обліку платник податків, зобов'язана зареєструвати податкову декларацію платника датою її фактичного отримання органом державної податкової служби. В силу вимог пункту 49.11 цієї ж статті Кодексу у разі подання платником податків до органу державної податкової служби податкової декларації, заповненої з порушенням вимог пунктів 48.3 та 48.4 статті 48 цього Кодексу, такий орган державної податкової служби зобов'язаний надати такому платнику податків письмове повідомлення про відмову у прийнятті його податкової декларації із зазначенням причин такої відмови. Пунктом 48.4 статті 48 Податкового кодексу України індивідуальний податковий номер та номер свідоцтва про реєстрацію платника податку на додану вартість згідно з даними реєстру платників податку на додану вартість за звітний (податковий) період віднесено до обов'язкових реквізитів податкової декларації. В рішенні відповідача №1139/10/28-212 від 11.01.2012 року підставою для невизнання декларації з податку на додану вартість за грудень 2011 року зазначене позбавлення позивача статусу платника ПДВ згідно акту анулювання реєстрації платника податку на додану вартість. Як вбачається з матеріалів справи, невизнання відповідачем податковою звітністю направленої позивачем декларації з податку на додану вартість за грудень 2011 року викликано тим, що позивача виключено з реєстру платників податку на підставі рішення Державної податкової інспекції у Жовтневому районі м. Дніпропетровська № 879/290 від 13.09.2011 року про анулювання реєстрації платника податку на додану вартість ТОВ «БАЛТІЙСЬКА ТОРГІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ». Як зазначено в листі відповідача № 1139/10/28-212 від 11.01.2012 року про невизнання податкової звітності податкова декларація за грудень 2011 року не була прийнята ДПІ у Жовтневому районі на підставі рішення від 13.09.2011 року № 879/290 про анулювання реєстрації ТОВ «БАЛТІЙСЬКА ТОРГІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ» як платника ПДВ, та у зв'язку з відсутністю позивача у реєстрі платників ПДВ. Правомірність прийняття рішення від 13.09.2011 року № 879/290 про анулювання реєстрації платника ПДВ була предметом розгляду у справі № 2а/0470/1402/12. 16.10.2012 року постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду по справі № 2а/0470/1402/12 адміністративний позов ТОВ «БАЛТІЙСЬКА ТОРГІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ» до ДПІ у Жовтневому районі про скасування рішення та зобов'язання вчинити певні дії задоволено частково, а саме: скасовано рішення ДПІ у Жовтневому районі від 13.09.2013 року № 879/290 про анулювання реєстрації платника ПДВ ТОВ «БАЛТІЙСЬКА ТОРГІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ»; зобов'язано поновити ТОВ «БАЛТІЙСЬКА ТОРГІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ» у Реєстрі платників податку на додану вартість; у задоволенні решти позовних вимог відмовлено. 05.09.2013 року ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду апеляційну скаргу ДПІ у Жовтневому районі залишено без задоволення, а постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 16.10.2012 року - без змін. Згідно ч. 5 ст. 254 КАС України постанова або ухвала суду апеляційної чи касаційної інстанції за наслідками перегляду, постанова Верховного Суду України набирають законної сили з моменту проголошення. На підставі ч. 1 ст. 72 КАС України обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Таким чином, станом на час розгляду цієї справи є така, що набрала законної сили, постанова Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 16.10.2012 року, якою скасовано рішення про анулювання реєстрації платника ПДВ ТОВ «БАЛТІЙСЬКА ТОРГІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ» від 13.09.2011 року № 879/290, та зобов'язано поновити ТОВ «БАЛТІЙСЬКА ТОРГІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ» у Реєстрі платників ПДВ. Стаття 14 Кодексу адміністративного судочинства України встановлює, що постанови та ухвали суду в адміністративних справах, що набрали законної сили, є обов'язковими до виконання на всій території України. Таким чином, у зв'язку з набранням чинності рішенням суду, обставина, яка зумовлює невизнання податковою звітністю поданої позивачем декларації з ПДВ, відсутня. Досліджена судом декларація з податку на додану вартість за грудень 2011 року з додатками оформлена у відповідності до приписів чинного законодавства, містить обов'язкові реквізити, підписи уповноважених осіб та печатку підприємства. Відповідно до пункту 49.13.статті 49 Податкового кодексу України, у разі якщо в установленому законодавством порядку буде встановлено факт неправомірної відмови органом державної податкової служби (посадовою особою) у прийнятті податкової декларації, остання вважається прийнятою у день її фактичного отримання органом державної податкової служби. З огляду на викладене, суд вважає, що необхідним заходом для належного захисту прав платника податків є зазначення дати, з якої податкова декларація вважається поданою платником до органу державної податкової служби, і враховуючи наявний спір, зобов'язати відповідача прийняти таку декларацію датою її фактичного отримання - 10.01.2012 року. Стосовно позовних вимог про зобов'язання ДПІ у Жовтневому районі м. Дніпропетровська Дніпропетровської області Державної податкової служби відобразити показники (дані) податкової декларації Товариства з обмеженою відповідальністю «БАЛТІЙСЬКА ТОРГІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ» з податку на додану вартість за грудень 2011 року з додатками в електронних базах даних податкової звітності, у тому числі в картці особового рахунку ТОВ «БАЛТІЙСЬКА ТОРГІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ», слід зазначити наступне. Відповідно до «Інструкції про порядок ведення органами державної податкової служби оперативного обліку платежів до бюджету, контроль за справлянням яких здійснюється органами державної податкової служби», затвердженої Наказом Державної податкової адміністрації від 18.07.2005 року № 276, облік, контроль і складання звітності щодо платежів, що надходять до бюджету, здійснюється органами державної податкової служби з використанням автоматизованої інформаційної системи, що забезпечує єдиний технологічний процес уведення. З метою обліку нарахованих і сплачених сум платежів до бюджету органами державної податкової служби на кожний поточний рік відкриваються особові рахунки за кожним платником та кожним видом платежу, які повинні сплачуватися такими платниками. Дані про надходження платежів до бюджету відображаються органом державної податкової служби в особових рахунках платників і в реєстрі надходжень та повернень у день отримання від органів Державного казначейства України відомостей про зарахування та повернення надміру сплачених платежів у вигляді електронного реєстру розрахункових документів. У картках особових рахунків платників податків на дату проведення останньої облікової операції підбиваються підсумки за всіма графами карток особових рахунків з початку місяця та з початку року (крім граф, що відображають сальдо розрахунків з бюджетом). На кінець місяця після проведення останньої операції здійснюється запис указаних підсумкових рядків до особового рахунку. Не менше ніж раз на квартал працівником підрозділу адміністрування облікових показників та звітності проводиться вибіркова перевірка правильності проведених операцій в особових рахунках платників. Податковий борг платника податків, зборів (обов'язкових платежів) обліковується в картках особових рахунків, що ведуться підрозділом адміністрування облікових показників та звітності органу державної податкової служби у порядку, визначеному вищевказаною Інструкцією. Для контролю за погашенням податкового боргу та застосуванням передбачених нормативно-правовими актами заходів з його ліквідації за запитами підрозділів органу державної податкової служби підрозділом адміністрування облікових показників та звітності формуються відомості про платників, що мають податковий борг. Зазначені відомості формуються на дату запиту для подальшої передачі вказаним підрозділам в електронному вигляді. На суми податкового боргу підрозділом забезпечення податкових зобов'язань органами державної податкової служби формуються податкові вимоги за формою та в порядку, затвердженими наказом Міністерства фінансів України від 24.10.2012 року №1113 «Про затвердження Порядку направлення органами державної податкової служби податкових вимог платникам податків», згідно абзацу «а» пункту 3.1. якого податкові вимоги формуються автоматично на підставі даних облікової інформаційної системи органів державної податкової служби. Таким чином, наведені положення законодавства дають підставу для висновку про наявність у платника податків матеріально-правового інтересу в тому, щоб дані карток особових рахунків та електронних баз податкової звітності правильно відображали фактичний стан платежів до бюджету та задекларовані платником податків показники. З огляду на викладене, позовні вимоги про зобов'язання ДПІ у Жовтневому районі м. Дніпропетровська Дніпропетровської області Державної податкової служби відобразити показники (дані) податкової декларації ТОВ «БАЛТІЙСЬКА ТОРГІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ» з податку на додану вартість за грудень 2011 року з додатками в електронних базах даних податкової звітності, у тому числі в картці особового рахунку Товариства з обмеженою відповідальністю «БАЛТІЙСЬКА ТОРГІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ» є також обґрунтованими і такими що підлягають задоволенню. Стосовно позовних вимог про зобов'язання ДПІ у Жовтневому районі м. Дніпропетровська Дніпропетровської області Державної податкової служби надати звіт про виконання судового рішення у даній справі, суд зазначає, що повноваження адміністративного суду щодо здійснення контролю за виконанням судових рішень в адміністративних справах з метою забезпечення їх повного, правильного і своєчасного виконання встановлені ст. 267 КАС України. Зазначеною статтею передбачено, зокрема, форму контролю за виконанням рішень за ініціативою суду - ч.ч. 1-2 ст. 267 КАС України. Суд, який ухвалив судове рішення, має право зобов'язати суб'єкта владних повноважень, який програв справу і на якого покладено певні обов'язки, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення. Покладення таких зобов'язань на суб'єкта владних повноважень є правом, а не обов'язком суду. З матеріалів справи суд не вбачає підстав для застосування зазначеної форми контролю за виконанням судового рішення з огляду на те, що відповідно, лише після набрання судовим рішенням законної сили, податковий орган набуває обов'язку вчинити вищезазначені дії в порядку його виконання. Також, враховуючи, що на час розгляду справи відсутні обставини, які б вказували на можливість невиконання податковим органом - відповідачем по справі передбачених законодавством України дій щодо поновлення порушеного права ТОВ «БАЛТІЙСЬКА ТОРГІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ» як платника ПДВ, суд не вбачає підстав для зобов'язання відповідача подати звіт про виконання судового рішення у даній справі. Частиною другою статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Відповідно до частини 1 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. Згідно частини 2 цієї статті, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд виходить із того, що позивачем при подачі позову до суду понесені судові витрати у вигляді сплати судового збору у сумі 32,19 грн., що підтверджується квитанцією № 13 від 19.01.2012р., а відповідно до ч.3 ст.94 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо адміністративний позов задоволено частково, судові витрати, здійснені позивачем, присуджуються йому відповідно до задоволених позовних вимог, а відповідачу - відповідно до тієї частини вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Отже, сума судових витрат, сплачених квитанцією № 13 від 19.01.2012р., має бути стягнута на користь позивача з Державного бюджету України у відповідному розмірі. З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог та їх часткове задоволення.

Результат розгляду: partial