Рішення адміністративного суду від 2014-03-17 00:00:00+02

Позивач, Управління Пенсійного фонду України у Волноваському районі Донецької області, звернувся до суду з позовною заявою до Відділу державної виконавчої служби Волноваського районного управління юстиції про визнання незаконною та скасування постанови. В обґрунтування своїх позовних вимог вказав, що на адресу позивача надійшла постанова Відділу державної виконавчої служби Волноваського районного управління юстиції від 17.02.2014 року ВП 27010979 про повернення вимоги № Ф-148 У від 06.05.2011 року. Вважає зазначену постанову протиправною та такою, що порушує права та інтереси держави, тому просить задовольнити позовні вимоги. Представник позивача у судове засідання не з'явився, про дату час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав до суду заяву про уточнення позовних вимог згідно до якої просила п.2 позовних вимог викласти в наступній редакції : визнати протиправною постанову Відділу державної виконавчої служби Волноваського районного управління юстиції від 17.02.2014 року ВП 27010979, решту позовних вимог просила залишити без змін. Згідно поданої заяви просив розглянути справу без його участі. З огляду на те, що в матеріалах справи міститься достатньо доказів, що стосуються спірних правовідносин, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутність представника позивача, на підставі доказів наявних в матеріалах справи. Представник відповідача у судове засідання не з'явився, про дату час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. З огляду на те, що в матеріалах справи міститься достатньо доказів, що стосуються спірних правовідносин, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутність представника відповідача, на підставі доказів наявних в матеріалах справи. Перевіривши матеріали справи, вирішивши питання чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин, суд приходить до висновку про те, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Позивач,- Управління Пенсійного фонду України у Волноваському районі Донецької області (далі,- УПФУ у Волноваському районі Донецької області), - є суб'єктом владних повноважень, згідно ст. 48 КАС України здатний особисто здійснювати свої адміністративні процесуальні права та обов'язки. Відповідач,- Відділ державної виконавчої служби Волноваського районного управління юстиції (далі,- ВДВС Волноваського РУЮ),- є суб'єктом владних повноважень, згідно ст. 48 КАС України здатний особисто здійснювати свої адміністративні процесуальні права та обов'язки. Судом встановлено, що ВДВС Волноваського РУЮ було прийнято постанову ВП № 27010979 від 17.02.2014 року про повернення виконавчого документа стягувачеві УПФУ у Волноваському районі Донецької області. Згідно вказаної постанови виконавчим документом є вимога УПФУ у Волноваському районі Донецької області № ф-148у від 06.05.2011 року про стягнення з [PERSON] на користь УПФУ у сумі 704,00 гривень. Підставою для прийняття оскаржуваної постанови зазначено п.7 ч.1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження», згідно до якої виконавчий документ, на підставі якого відкрито виконавче провадження, за яким виконання не здійснювалося або здійснено частково, повертається стягувачу у разі, якщо: боржник - фізична особа (крім випадків, коли виконанню підлягають виконавчі документи про стягнення аліментів, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом чи іншим ушкодженням здоров'я, у зв'язку з втратою годувальника, а також виконавчі документи про відібрання дитини) чи майно боржника, розшук яких здійснювався органами внутрішніх справ, не виявлені протягом року з дня оголошення розшуку. 04.03.2014 року представником УПФУ у Волноваському районі Донецької області складено протокол ознайомлення зі станом реалізації виконавчого провадження на виконання вимоги № ф-148у від 06.05.2011 року. Згідно вказаного протоколу державним виконавцем не забезпечено виконання вимог Закону України «Про виконавче провадження», зокрема у виконавчому провадженні відсутні документи на підтвердження відсутності майна боржника та відповіді про звершення процесу розшуку майна. Повторний запит до МРЕВ не направлявся, пояснення боржника відсутні, акт державного виконавця не складено. Представником позивача надано до суду копію листа направленого на адресу ВДВС Волноваського РУЮ від ВРЕР м.Волноваха № 9/9-263 від 05.03.2013 року. Згідно вказаного листа за [PERSON] значиться вантажний автомобіль марки ГАЗ 53 А, держ.номер [NUMBER]. Згідно ч.2 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження»,- про наявність обставин, зазначених у частині першій цієї статті, державний виконавець складає акт. Таким чином, обставини на які посилається відповідач в оскаржуваній постанові не відповідають дійсності у повному обсязі, оскільки відсутні докази на підтвердження відсутності майна боржника та відповіді про звершення процесу розшуку майна. Повторний запит до МРЕВ не направлявся, пояснення боржника відсутні, акт державного виконавця передбачений ч.2 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження»,- відсутній. Враховуючи зазначені обставини, суд вважає оскаржувану постанову протиправною та відповідно приходить до висновку про її скасування. Згідно ч.1 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження»,- державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Згідно п.2.1 Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Мінюсту від 02.04.2012 року № 512/5, - державний виконавець при здійсненні виконавчого провадження зобов'язаний використовувати всі надані йому права та повноваження, необхідні для забезпечення своєчасного і повного виконання рішення. Надаючи оцінку правомірності дій та рішень органів владних повноважень, суд керується критеріями, закріпленими у ст.2 КАС України, які певною мірою відображають принципи адміністративної процедури, встановлюючи при цьому чи прийняті (вчинені) ним рішення (дії): на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку. Частиною 2 ст. 71 КАС України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. На думку суду відповідач не довів правомірності оскаржуваної постанови. Таким чином, суд вважає, що адміністративний позов підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Результат розгляду: granted