Рішення адміністративного суду від 2014-03-18 00:00:00+02

Постановою Васильківського міськрайонного суду Київської області від 08 лютого 2011 року адміністративний позов [PERSON] до Управління Пенсійного фонду України в м. Василькові Київської області про відмову у здійсненні перерахунку довічного утримання неправомірною - задоволено частково. Не погоджуючись з прийнятим рішенням, відповідач звернувся до суду з апеляційною скаргою в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції та ухвалити нову, якою відмовити в задоволенні позовних вимог. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи та вірно встановлено судом першої інстанції, позивач є суддею у відставці та перебуває на обліку в Управлінні пенсійного фонду України в м. Василькові Київської області, отримує довічне грошове утримання, основний розмір якого становить 4 тисячі 415 гривень. Крім того, позивач є учасником ліквідації наслідків аварі на Чорнобильській АЕС у 1986 року 3 категорії, що підтверджується посвідченням, виданим 16 грудня 2003 року Київською обласною державною адміністрацією. З довідок, наданих відповідачем про розмір виплачуваного довічного утримання позивачу, встановлено, що до основного розміру довічного утримання йому виплачується надбавка за особливі заслуги перед Україною, однак, доплата, як учаснику ліквідації аварії, не призначена і не виплачується. [PERSON] у листопаді 2010 року звернувся до Управління Пенсійного фонду України в м. Василькові Київської області з заявою про призначення надбавки до довічного утримання в розмірі 25% мінімальної пенсії за віком. Листом від 17 грудня 2010 року відповідачем було відмовлено в задоволенні вказаної заяви. Не погоджуючись з такою позицією відповідача, позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом. Статтею 51 Закон України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" передбачено, що особам, потерпілим від аварії на ЧАЕС 3 категорії, додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю, встановлюється у розмірі 25 % мінімальної пенсії за віком. З 01 січня 2004 року набрав чинності Закон України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування». В статті 28 даного Закону надане визначення мінімального розміру пенсії за віком. Так, ч. 1 статті 28 було передбачено, що при наявності у чоловіків 25, а у жінок 20 років страхового стажу мінімальний розмір пенсії встановлюється у розмірі 20 % середньої заробітної плати працівників, зайнятих у галузях економіки України, за попередній рік, яка визначається спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади у галузі статистики. Після внесення змін від 12 січня 2005 року ч. 1 статті 28 має такий вигляд: «Мінімальний розмір пенсії за віком за наявності у чоловіків 25, а у жінок 20 років страхового стажу встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом». При цьому, частиною третьою цієї статті встановлено, що мінімальний розмір пенсії за віком застосовується виключно для визначення розмірів пенсій, призначених за цим Законом, тобто положення не поширюються на інші Закони України, в тому числі і на Закон України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». Згідно п. 4 статті 43 Закону України «Про статус суддів» судді у відставці, який має стаж роботи на посаді судді не менше 20 років, виплачується за його вибором пенсія або звільнене від сплати податку щомісячне довічне грошове утримання в розмірі 80 відсотків заробітної плати працюючого на відповідній ці судді. За кожний повний рік роботи понад 20 років на посаді судді розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки заробітку, але не більше ніж до 90 відсотків заробітку. Тобто, суддя має право на отримання або довічного грошового утримання або пенсії, яка призначається на умовах, передбачених Законом України «Про державну службу». Згідно абз. 10 п. 4 статті 43 Закону, виплата довічного грошового утримання припиняється у разі призначення пенсії. Статтею 49 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" передбачено, що пенсії особам, віднесеним до категорій 1,2,3,4 встановлюється у вигляді державної пенсії, додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю. Таким чином колегія суддів приходить до висновку, що вимоги позивача є необґрунтованими, оскільки діючим законодавством чітко визначено, що додаткова пенсія за шкоду заподіяну здоров'ю виплачується до державної пенсії, не до довічного грошового утримання. Враховуючи зазначене, та оскільки судом було встановлено, що позивач отримує довічне грошове утримання, а не державну пенсію, то він не має права вимагати виплату додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю. Тобто, обґрунтованими є висновки, викладені відповідачем в апеляційній скарзі. Таким чином, необґрунтованим є висновок суду першої інстанції про задоволення даного адміністративного позову. Отже при винесенні оскаржуваної постанови судом першої інстанції було допущено порушення норм матеріального права, що призвело до невірного по суті вирішення справи. Згідно до статті 202 КАС України - підставами для скасування постанови або ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є, зокрема, невідповідність висновків суду обставинам справи та порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання.

Результат розгляду: denied