Рішення адміністративного суду від 2014-01-23 00:00:00+02

До Окружного адміністративного суду м. Києва звернулась Асоціація користувачів Української науково-освітньої телекомунікаційної мережі «УРАН» з позовом до Державної податкової інспекції у Солом'янському районі ГУ Міндоходів у м. Києві про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 30.05.2013 р.: - № 0003902207, відповідно до якого позивачу збільшено грошове зобов'язання за платежем «податок на додану вартість» на 406 751 грн. за основним платежем та на 77 672 грн. за штрафними санкціями, - № 0003912207, відповідно до якого позивачу збільшено грошове зобов'язання за платежем «податок на прибуток» на 450 348 грн. за основним платежем та на 50 577 грн. за штрафними санкціями. В обґрунтування позову позивач зазначає, що висновки акту перевірки, покладені в основу оскаржуваних рішень, ґрунтуються на оцінці взаємовідносин позивача із третьою особою за операціями з надання телекомунікаційних послуг. Зокрема, за висновком ДПІ, договір з контрагентом є нікчемним, а отже первинні документи, що підтверджують його фактичне виконання, не дають права на віднесення вказаних у ньому сум до податкового кредиту та складу витрат. Таке твердження, як зазначає позивач, ґрунтується на матеріалах акту про неможливість проведення зустрічної звірки контрагента позивача (ТОВ «Даймонд-Телеком»). У той же час, як зазначає позивач, спірні операції фактично виконані, що закріплено документально з оформленням також податкових накладних. Придбані послуги реалізовані іншим особам, що підтверджує рух активів. Виходячи з наведеного у сукупності, як зазначає позивач, він мав всі підстави для формування спірних сум податкових вигод. Окрім того, як зазначає позивач, згідно із рішенням суду, яке набрало законної сили, визнано протиправними дії ДПІ у Печерському районі м. Києва ДПС по проведенню зустрічної звірки по контрагенту, що оформлено актом № 2038/22-2/32827012 від 21.06.12 р., а відтак, як по суті зазначає позивач, висновки такого акту не можуть бути підставою для негативних висновків відносно дотримання позивачем податкового законодавства. Більш того, як зазначає позивач відносно пояснень директора контрагента про непричетність до діяльності контрагента, судом скасовано постанову про порушення кримінальної справи щодо керівника контрагента за ознаками злочину, передбаченого ч. 2 ст. 205 КК України («Фіктивне підприємництво»). При цьому, як зазначає позивач, під час розгляду вищезгаданого питання керівник контрагента пояснив, що був вимушений підписати протокол допиту щодо його непричетності до діяльності контрагента, оскільки злякався чисельності працівників СБУ, які були присутні при допиті, і до того ж, він був позбавлений можливості скористатися юридичною допомогою. Відповідач з підстав, викладених в акті перевірки проти позов заперечує, вважає спірні рішення законними та обґрунтованими. ТОВ «Даймонд-Телеком» (третя особа) надала письмові пояснення (за підписом директора [PERSON]) та первинні документи на підтвердження виконання операцій з позивачем. Однак, третя особа в судове засідання не з'явилася, доказів поважності причин неприбуття у судове засідання не надала. Враховуючи те, що третя особа належним чином повідомлена про розгляд справи, враховуючи строки розгляду справи, а також те, що явка третьої особи не визнавалася обов'язковою, суд ухвалив розглядати справу за відсутності третьої особи. На підставі ч. 3 ст. 160 КАС України в судовому засіданні 23.01.2014 р. проголошено вступну та резолютивну частини постанови. Розглянувши подані позивачем, відповідачем та третьою особою документи, заслухавши пояснення присутніх представників осіб, які беруть участь у справі, з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про задоволення позову виходячи з наступного. ДПІ у Солом'янському районі м. Києва ДПС, правонаступником якої є ДПІ у Солом'янському районі ГУ Міндоходів у м. Києві, проведено документальну позапланову невиїзну перевірку Асоціації користувачів Українського науково-освітньої телекомунікаційної мережі «Уран» (код з ЄДР 34662584; адреса: 03056, м. Київ, Солом'янський район, проспект Перемоги, 37, корпус 2; далі - Асоціація) з питань дотримання податкового законодавства при взаємовідносинах з ТОВ «Даймонд-Телеком» (код з ЄДР 32827012; 01042, м. Київ, Печерський район, вул. Саперне Поле, 9 А, кімната 406) за період з 01.01.2011 р. по 31.12.2012 р. За результатами перевірки складено акт від 15.05.2013 р. № 2254/22.7/34662584 (далі - Акт перевірки). Позивача взято на податковий облік 30.10.2006 р. за № 18446. Асоціацію зареєстровано платником ПДВ згідно свідоцтва від 26.12.2006 р. № 100008727. Згідно з Актом перевірки до основних видів діяльності позивача належить «інші діяльність у сфері інформаційних технологій і комп'ютерних систем», «дослідження й експериментальні розробки у сфері інших природничих і технічних наук». В контексті видів діяльності позивача до матеріалів справи при цьому надано повідомлення Національної комісії з питань регулювання зв'язку України від 11.04.2011 р. № 07-1799/102 про те, що рішенням від 08.04.2011 р. № 149 Асоціацію внесено до реєстру операторів, провайдерів телекомунікацій за № 2124. Види діяльності, що заявлені оператором/провайдером: надання послуг доступу до Інтернету, територія - Україна, термін здійснення діяльності - необмежений. Під час перевірки, згідно із даними додатків № 5 до декларацій з ПДВ встановлено, що позивачем відображено суми ПДВ за відносинами з ТОВ «Даймонд-Телеком» на загальну суму 406 750 грн. за період березня 2011 - серпня 2012 р. В контексті наведеного зазначається, що між Асоціацією (замовник) та ТОВ «Даймонд-Телеком» (виконавець) в особі [PERSON] укладено договір № 156/11 від 01.03.2011 р. Предметом договору є надання виконавцем замовнику обраних останнім телекомунікаційних послуг / послуг мережі Інтернет Даймонд-Телеком, а замовник зобов'язується приймати та оплачувати такі послуг на умовах договору. Відповідно до додатку № 1 обумовлено, що виконавець розпочинає надавати замовнику послуги із забезпечення прийому/передачі інформації законником в день підключення організованого каналу зв'язку до порта виконавця (до матеріалів справи надано протокол тестування каналу доступу до Інтернет від 31.01.2011 р.). Після початку надання цих послуг, їх надання здійснюється виконавцем безперервно (24 години на добу, 7 днів на тиждень) до закінчення строку договору. Сторони дійшли згоди, що для визначення обсягів наданих послуг (які впливають на вартість послуг за відповідний період) будуть використовуватись показники технічних засобів виконавця. До таких показників належать, у т.ч. показники щодо обсягів прийнятої/переданої замовником інформації (Терабайт/ТБ). Цим додатком надано визначення термінів, які застосовуються при виконанні умов договору («Мережа Інтернет», «ІР-адреса», «канал зв'язку», «точка підключення», «порт виконавця», «інформація», прийом інформації замовника», «Передача інформації замовником»). Визначено тип каналу зв'язку - синхронне некомутоване з'єднання, швидкість прийому-передачі - 10Гбіт/сек, точка підключення замовника до каналу зв'язку (місце споживання послуг) - м. Київ, вул. Леонтовича, 9. Додатком № 2 до договору визначено ціна послуг в залежності від обсягу інформації. Як пояснюється при цьому позивачем, з наданням відповідних матеріалів, безпосередньо взаємоз'єднання з телекомунікаційним портом, розпорядником якого було ТОВ «Даймонд-Телеком», здійснювалось через порт нашого комутатора, включеного в Українську мережу обміну трафіком (УкрМОТ), розташованого на технічному майданчику «Укомлайн» за адресою Леонтовича, 9 згідно з договором № 2126 від 01.11.2007 р. з АТЗТ «Укомлайн» (пізніше - ТОВ «Укомлайн», пізніше приєднане до ПрАТ «Фарлеп-Інвест». Зв'язок між центром керування мережі УРАН, як надалі пояснює позивач, що розташований за юридичною адресою Асоціації на території НТУУ КПІ та технічним майданчиком «Укомлайн» Української мережі обміну трафіком по вул. Леонтовича, 9 здійснюється по волоконно-оптичній лінії зв'язку, що була придбана попереднім оператором мережі УРАН ТОВ «Центр Європейської інтеграції» у ТОВ «Скай Вижи Україна, пізніше придбана Асоціацією УРАН у ТОВ «Центр Європейської Інтеграції» і передана в ДП МО УРАН до статутного фонду. Послуги по адмініструванню мережі УРАН та консультування з питань інформатизації для оптимізації мережі УРАН, як також зазначає позивач, надавались Асоціації УРАН з боку ДП МО УРАН. Передача обладнання в БО «Фонд Уран», що входить до структури Асоціації, здійснювалось в рамках Гранту НАТО згідно з Рамковою угодою № 2 Впровадження Гранта «Регіональні сегменти та впровадження нових сервісів в Українську національну дослідницьку та наукову мережу УРАН» від 10.11.2008 р. Як встановлено під час перевірки між сторонами договору в період березня 2011 року - серпня 2012 року оформлено акти виконаних робіт та податкові накладні, перелік та реквізити яких вказано на стор. 5 - 6 Акту перевірки на загальну суму 2 440 500 грн., у т.ч. ПДВ - 406 750 грн. В актах визначено обсяг прийнятої/передано інформації в ТБ. Суми ПДВ включені до складу податкового кредиту з ПДВ у відповідний період. Оплата проведена у повному обсязі, перелік платіжних доручень визначений на стор. 7 Акту перевірки. У той же час, відносно контрагента до відповідача надійшов акт ДПІ у Печерському районі м. Києва від 21.06.2012 р. № 2038/22-2/32827012 про неможливість проведення зустрічної звірки ТОВ «Даймонд-Телеком» за період з 01.11.2010 р. по 30.04.2012 р., який у свою чергу ґрунтується на отриманому від ДПІ у Солом'янському районі м. Києва акті від 05.10.2011 р. № 10540/23-07/34578440 про результати перевірки ТОВ «Інтербукс» з питань дотримання вимог податкового законодавства по відносинам з ТОВ «Про Інтеріорз» за період з 01.03.2011 р. по 31.05.2011 р., який у свою чергу ґрунтується на висновках акту ДПІ у Дніпровському районі м. Києві від 23.09.2011 р. № 5807/23/-621-36515749 про результатами перевірки ТОВ «Про Інтеріорз» за березень, квітень, травень 2011 р. В Акті перевірки позивача наведено витяг із зазначеного акту про неможливість проведення зустрічної звірки, а саме: надійшли матеріали від СБУ Управління СБ України в Київській області, пояснення [PERSON], згідно яких прийняті пояснення у гр. [PERSON] Згідно цих пояснень вказаний громадянин не має відношення до фінансово-господарської діяльності ТОВ «Даймонд-Телеком». Реєстрацію підприємства цей громадянин не проводив та довіреності на реєстрацію не надавав. Бухгалтерський та податковий облік, згідно цих пояснень, вказана особа не вела. Зазначено, що згідно із поясненнями, вказаний громадянин нікого не уповноважував на вчинення будь-яких дій юридичного характеру. Враховуючи наведені пояснення, ДПІ зазначається, що операції зазначеного товариства не підтверджуються стосовно врахування реального часу здійснення операцій, місцезнаходження майна, наявності трудових ресурсів, виробничо-складських приміщень та іншого майна, які є економічно необхідні для виконання такого постачання або здійснення діяльності, що свідчить про відсутність необхідних умов для результатів відповідної діяльності, технічного персоналу, основних фондів, виробничих активів, складських приміщень і транспортних засобів. В зв'язку з цим, як зазначає ДПІ, контрагент не міг фактично здійснювати господарські операції з урахуванням часу, оперативності проведення операцій, місцезнаходження майна, віддаленості контрагентів один від одного. Також в ході проведення перевірки не встановлено факту отримання товарів/послуг ТОВ «Даймонд-Телеком» від контрагентів-продавців, у зв'язку з відсутністю (не поданням для перевірки) договорів, актів приймання-передачі товару, довіреностей, документів, що засвідчують транспортування, зберігання товарів, а також інших первинних документів. Встановлено відсутність інформації про наявні у контрагента складські приміщення, наявність транспорту, устаткування. З огляду на наведене, як процитовано в Акті перевірки, діяльність контрагента здійснюється поза межами правового поля, що у свою чергу свідчить про не набуття належним чином цивільної право дієздатності ТОВ «Даймонд-Телеком», фінансово-господарські взаємовідносини між ТОВ «Даймонд-Телеком» та контрагентами є фіктивними правочинами, та такими, що вчинено без наміру створення правових наслідків, які обумовлювались цими правочинами. Виходячи з наведеного, ДПІ приходить до висновку, що позивачем порушено п. 198.3., 198.6., 201.4., 201.6., 201.10. ПК України, в результаті чого завищено податковий кредит по відносинам з контрагентом на 406 751 грн. та на цю суму занижено податок до сплати. Крім того, враховуючи наведене, перевіркою встановлено порушення позивачем п/п. 139.1.9. ПК України та завищення витрат на 2033750 грн. за період 1 кв. 2011 р. - 3 кв. 2012р., що призвело до заниження податку на прибуток на 450 348 грн. за вказані періоди. На підставі зазначених вище висновків акті перевірки прийнято оскаржувані рішення. Проаналізувавши у взаємозв'язку з вищенаведеним положення: - Закону України «про оподаткування прибутку підприємств» (в контексті оцінки операцій 1 кв. 2011 року), а саме: п. 5.1. (щодо визначення валові витрати), п. 1.31. (щодо визначення «продаж результатів робіт (послуг), п/п. 5.2.1. (щодо складу валових витрат), п/п. 11.2.1. (щодо дати збільшення валових витрат), абз. 4 п/п. 5.3.9 (щодо наслідків не підтвердження витрат відповідними документами), - ПК України, а саме: п/п. 14.1.36. ПК України (щодо визначення терміну «господарська діяльність»), п/п. 14.1.185. (щодо визначення «постачання послуг»), п/п. 14.1.203 (щодо визначення «продаж результатів робіт (послуг), - (щодо оподаткування прибутку підприємств, щодо формування витрат), а саме: п/п. 14.1.27. (щодо визначення терміну «витрати»), п/п. 134.1.1. (щодо об'єкту оподаткування); п. 138.1. (щодо складу витрат, які враховуються при обчисленні об'єкта оподаткування), п/п. 14.1.228. (щодо визначення поняття «собівартість реалізованих товарів, виконаних робіт, наданих послуг»), п/п. 138.2. (щодо визнання витрат на підставі первинних документів, що підтверджують здійснення платником податку витрат), п/п. 138.4. (щодо періоду визнання витрат, що формують собівартість реалізованих товарів, виконаних робіт, наданих послуг, які визнаються витратами того звітного періоду, в якому визнано доходи від реалізації таких товарів, виконаних робіт, наданих послуг), п/п. 137.1. (дохід від надання послуг та виконання робіт визнається за датою складення акта або іншого документа, оформленого відповідно до вимог чинного законодавства, який підтверджує виконання робіт або надання послуг; дохід від реалізації товарів визнається за датою переходу покупцеві права власності на такий товар), п/п. 139.1.3. ПК України (не включаються до складу витрат суми попередньої (авансової) оплати товарів, робіт, послуг; п/п. 139.1.9 (щодо не включення до складу витрат тих витрат, що не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими первинними документами), - (щодо ПДВ) п/п. 14.1.178 (щодо визначення «податок на додану вартість»), п. 185.1. (щодо визначення «об'єкт оподаткування»), п/п. 14.1.181 (щодо визначення «податковий кредит»), п. 188.1. (щодо бази оподаткування), п. 198.1. ПК України (щодо обставин, наявність яких зумовлює виникнення права на віднесення сум податку до податкового кредиту), п. 198.2. (щодо дати виникнення права на віднесення сум податку до податкового кредиту), п. 198.3. (щодо порядку визначення податкового кредиту), п. 201.1. (щодо обов'язку видати податкову накладну та обставин, які зумовлюють їх видачу), п. 201.4. (щодо дати видачі податкової накладної), п. 201.6. (щодо статусу податкової накладної (п/н) та її відображення у РПН), п. 201.7. (щодо видачі п/н на кожне повне або часткове постачання товарів/послуг, а також на суму коштів, що надійшли на поточний рахунок як попередня оплата (аванс); п. 201.8. (щодо осіб, яким надано право нарахування податку та видачі п/н), п. 201.10 ПК України (щодо видачі п/н платником податку та статусу п/н як підстави нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту); п. 198.6. (щодо наслідків не підтвердження сум податку), - а також положення п/п. 16.1.2., 16.1.3., п. 44.1. ПК України (щодо ведення обліку та підтвердження задекларованих відомостей), ч. 2. ст. 3., ч. 1 ст. 9, ст. 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», суд приходить до наступних висновків. Так, податкова звітність формується на підставі первинних бухгалтерських документів, які, для надання їм юридичної значимості (сили), крім іншого, мають бути видані за фактично вчиненою операцією. У той же час, правові наслідки у вигляді виникнення у покупця права на формування сум витрат та податкового кредиту з ПДВ, виникають за наявності сукупності обставин та підстав, з якими наведені вище норми податкового законодавства пов'язують можливість формування спірних сум податкових вигод та які є передумовою його формування. Зокрема, такі правові наслідки наступають у разі: (1) фактичного (реального) здійснення оподатковуваних операцій; (2) документального підтвердження реального здійснення господарських операцій сукупністю юридично значимих (дійсних) первинних та інших документів, які зазвичай супроводжують операції певного виду (в залежності від характеру певних операцій) та які містять інформацію про зміст та обсяг операції, підписані уповноваженими особами; (3) придбання товарів/робіт/послуг з метою їх використання в господарській діяльності; (4) наявності розумних економічних причин (ділової мети) для здійснення господарських операцій; (5) наявності у сторін спеціальної податкової правосуб'єктності (особа, що видає податкову накладну, повинна бути зареєстрованою як платник ПДВ); (6) наявності у покупця податкової накладної, яка відповідає вимогам ст. 201 ПК України та підписана уповноваженою особою. У той же час, наведені вище норми податкового законодавства у взаємозв'язку з приписами законодавства з питань бухгалтерського обліку та звітності визначають окремі випадки, за яких неможливе формування витрат та податкового кредиту, зокрема, це: не пов'язаність здійсненої операції (понесених витрат) з господарською діяльністю покупця (придбання товарів/послуг без мети їх використання у господарській діяльності), фіктивність операцій/нездійснення оподатковуваних операцій, видача податкової накладної особою, яка не є платником ПДВ та, крім того, відсутність у платника податків юридично значимих первинних документів/податкових накладних. У взаємозв'язку з вищенаведеним, суд, вирішуючи спір по суті, також зазначає, що відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. При цьому, вирішуючи з урахуванням наведених вище обставин та норм законодавства спір по суті, суд виходить також з того, що при дослідженні факту здійснення господарської операції оцінці підлягають відносини безпосередньо між учасниками тієї операції, на підставі якої сформовані дані податкового обліку, на що звертає увагу у своєму роз'ясненні ВАС України від 02.06.2011 р. № 742/11/13-11. Окрім того, вирішуючи спір по суті, суд також виходить з того, що суб'єкт владних повноважень не має права, обґрунтовуючи правомірність свого рішення, посилатися на підстави, які не враховувалися ним при ухваленні оспорюваного рішення, тобто оскаржуване рішення оцінюються судом виходячи з доведеності з боку податкового органу тих обставин (фактичних підстав) і норм права (юридичних підстав), які наведені податковим органом в Акті перевірки, що забезпечує дотримання принципу правової визначеності при вирішенні спірних взаємовідносин. В даному випадку, як приходить до висновку суд, відповідач, в порядку виконання обов'язку, визначеного ч. 2 ст. 71 КАС України, та з урахуванням приписів ч. 1 ст. 138 КАС України (щодо предмету доказування), не довів належними та допустимими доказами наявності обставин, які б свідчили про порушення позивачем податкового законодавства, наявність яких би призводила до невизнання права позивача на формування спірних сум податкових вигод, а відтак ДПІ не довела законності та обґрунтованості оскаржуваних рішень. Доводи, покладені ДПІ в основу висновків Акту перевірки та оскаржуваних рішень, по суті ґрунтуються на припущеннях та недоведених обставинах, з огляду на що висновки Акту перевірки не можуть бути підставою для висновків про порушення позивачем податкового законодавства за відносинами із зазначеним контрагентом та підставою для прийняття спірних рішень. Так, висновки Акту перевірки та оскаржувані рішення по суті ґрунтуються на акті від 21.06.2012 р. № 2038/22-2/32827012 про неможливість проведення зустрічної звірки ТОВ «Даймонд-Телеком» за період з 01.11.2010 р. по 30.04.2012 р., який фактично є базовим доказом в обґрунтування висновків та рішень ДПІ. У той же час, відповідно до постанови Окружного адміністративного суду м. Києва від 15.07.2013 р. по справі № 2а-10730/12/2670, яка залишена без змін відповідно до ухвали Київського апеляційного адміністративного суду від 21.11.2013 р., визнано протиправними дії ДПІ у Печерському районі м. Києва ДПС по проведенню зустрічної звірки, що оформлено актом № 2038/22-2/32827012 від 21.06.2012 року про неможливість проведення зустрічної звірки. Відтак, вказаний акт про неможливість проведення зустрічної звірки по контрагенту, складений за результатами вчинення ДПІ вказаних дій, є доказом одержаним з порушенням закону, у зв'язку з чим та в силу вимог ч. 3 ст. 70 КАС України судом при вирішенні справи не береться до уваги та, відповідно, не може бути підставою для висновків Акту перевірки відносно позивача, на підставі яких прийнято оскаржувані рішення. Окрім того, відносно пояснень директора контрагента позивача [PERSON], слід зазначити, що до матеріалів справи залучено копію та в судовому засіданні досліджено засвідчену судом копію постанови Солом'янського районного суду м. Києва від 25.12.2012 р. (справа № 42609156612), з відміткою про набрання нею законної сили, відповідно до якої скасовано постанову старшого слідчого з ОВС СВ УСБУ України у Київській області Павловського І.М. від 26.07.2012 р. про порушення кримінальної справи № 235 відносно [PERSON] за ст. 205 ч. 2 КК України. Із вказаної постанови суду вбачається, що рішення слідчого ґрунтувалось, крім іншого, на вищевказаному акті від 21.06.2012 р. Із вказаної постанови суду також вбачається, що скаржник у своїй скарзі крім іншого посилається на необґрунтованість висновків слідчого щодо того, що фінансово-господарська діяльність ТОВ «Даймонд-Телеком», директором якого є скаржник ([PERSON]), здійснюється незаконно і є фіктивним підприємством, управління рахунками та виготовлення його податкової та фінансово-господарської документації, на підставі якої безпідставно списуються кошти з рахунків СПД - замовників, здійснюється не ним, а іншими особами. Між тим, як зазначається у постанові суду, скаржник стверджував, що підприємство, яке він очолює і яке він придбав, займається купівлею-продажем комплектуючих комп'ютерної техніки, в штаті знаходиться вісім працівників, які офіційно працевлаштовані. Ним особисто контролюється і підписуються звітні документі, які вчасно подаються до відповідних контролюючих органів. До того ж, як сам слідчий посилається в своїй постанові, документи щодо купівлі та реєстрації товариства власноручно підписані ним. Також, як зазначається у постанові суду, скаржник повідомив суду, що ним був підписаний протокол допиту його в якості свідка, де він пояснював, що нібито не обізнаний щодо діяльності ТОВ «Даймонд-Телеком». Однак, скаржник це пояснив тим, що вимушений був це зробити, бо злякався чисельності працівників СБУ, які були присутні при допиті і до того ж він був позбавлений можливості скористатись юридичною допомогою. В контексті доводів відповідача, викладених в Акті перевірки, та наданих вже під час розгляду справи окремих матеріалів кримінального провадження № 32012110090000174, слід також зазначити, що відповідачем під час розгляду справи не надано вироку або іншого рішення суду, прийнятого в рамках кримінального провадження, відносно посадових осіб позивача або контрагента позивача, яким би встановлювались обставини протиправної діяльності цих осіб та підприємств з метою отримання необґрунтованої податкової вигоди за спірними операціями або реєстрації/перереєстрації підприємства - контрагента позивача на підставних осіб. При цьому, слід зазначити, що під час розгляду справи відповідачем не надано: рішення суду, прийнятого в порядку ст. 234 ЦК України щодо фіктивності правочинів, тобто щодо вчинення правочинів без наміру створення правових наслідків, які обумовлювалися цими правочинами; рішень судів про визнання правочинів з контрагентами недійсним з підстав їх суперечності інтересам держави і суспільства, його моральним засадам, як-то передбачено приписами ч. 3 ст. 228 ЦК України; рішень судів, які б були прийняті в порядку ст. 207 ГК України щодо визнання недійсними спірних операцій з підстав їх невідповідності вимогам закону, або вчинення їх з метою, яка завідомо суперечить інтересам держави і суспільства. Судом під час розгляду справи також не встановлено обставин, які б відповідно до конкретних норм ЦК України свідчили про нікчемність правочинів, укладених між позивачем та його контрагентом. В контексті наведеного слід також зазначити, що під час розгляду справи не надано рішення суду, яке б набрало законної сили та яке б було прийнято в порядку ст. 551 ГК України («Фіктивна діяльність суб'єкта господарювання»), яким би встановлювалась реєстрація та діяльність контрагента позивача без відома засновника, його реєстрація на підроблені, втрачені документи або реєстрація на осіб, які не мали наміру провадити фінансово-господарську діяльність або реалізовувати повноваження, реєстрації/ перереєстрації цього підприємства на підставних осіб. У взаємозв'язку з наведеним суд зазначає, що під час розгляду справи відповідачем не надано висновків експертизи щодо можливої підробки підписів на первинних документах за спірними операціями. Водночас, згідно з висновків спеціаліста СБУ (центру судових і спеціальних експертиз) від 05.12.2011 р. вбачається, що підписи на установчих та реєстраційних документах ТОВ «Даймонд-Телеком» виконані [PERSON] Слід додати, що в силу приписів ч. 1 ст. 16 та ч. 1 ст. 18 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців» відомості, які внесені до ЄДР, то такі відомості вважаються достовірними і можуть бути використані в спорі з третьою особою, доки до них не внесено відповідних змін. В даному випадку, відомості, які були внесені до ЄДР відносно контрагента та його директора вважаються достовірними в силу закону та не спростовані ДПІ станом на період вчинення спірних операцій. Суд, крім іншого та в контексті наведеного наголошує також на тому, що згідно з усталеною судовою практикою вищих судових інстанцій, можливі порушення податкового законодавства з боку контрагентів позивача, а тим більше, з боку контрагентів контрагента позивача, чого в даному випадку не доведено відповідачем належними та допустимими доказами, за відсутності доказів протиправної змови учасників операцій з метою отримання позивачем (покупцем) необґрунтованої податкової вигоди, не є підставою для позбавлення покупця сформованих податкових вигод за фактично вчиненою операцією. У той же час, сукупність досліджених судом під час розгляду справи первинних, платіжних, облікових та звітних документів, наданих позивачем та третьою особою, а також інші документи, що зазвичай супроводжують виконання операцій такого роду, зокрема, протокол тестування каналу доступу до Інтернет від 31.01.2011 р., журнали-ордери і відомості по рахунку 631, оборотно-сальдові відомості, журнали-ордери і відомості по рахунку 103 (будинки та споруди), 104 (машини та обладнання), 01 (орендовані необоротні активи), договір № 2126 від 01.11.2007 р., укладений з АТЗТ «Укомлайн» та супроводжуючи його документи щодо розміщення обладнання за адресою Київ, Леонтовича, 9 корпус 3 та щодо підключення до обладнання комунікацій, відомості про персонал позивача та його кваліфікацію, відомості про обладнання та лінії зв'язку, а також угоди та первинні документи з переліком контрагентів щодо подальшої реалізації позивачем послуг вищим навчальним закладам, тобто сукупність тих відомостей та документів, які зазвичай супроводжують та підтверджують виконання операцій такого роду, не дає підстав для сумніву щодо фактичного здійснення спірних операцій, для висновку про нездійснення спірних операцій контрагентом позивача та про відсутність у позивача підстав для формування спірних сум податкових вигод. Відносно первинних документів, слід зазначити, що вищезгадані первинні документи, податкові накладні видані контрагентом позивача за оподатковуваними операціями за ставкою 20% (за звичайними правилами), що відповідає наведеним вище положенням податкового законодавства стосовно порядку оформлення та підстав їх видачі, наведені в них відомості відповідають та кореспондуються з даними первинних документів. Контрагент позивача на момент вчинення господарських операцій, видачі податкових накладних був зареєстрований платником ПДВ, що не заперечується ДПІ, а отже видача ним податкових накладних, є правомірною. При цьому, з податкової звітності контрагента з податку на прибуток за 2011 рік та за 2012 рік вбачається несення контрагентом адміністративних витрат, витрат на збут, інших витрат звичайної господарської діяльності та інших операційних витрат, що вказує на декларування витрат звичайної господарської діяльності у зв'язку із її здійсненням. При цьому, враховуючи характер спірних операцій, податковим органом не наведено та не доведено кількості ресурсів, які були необхідні контрагенту для виконання спірних операцій, але були відсутні. Водночас контрагентом надано довідку від 15.10.2013 р. № 15/10-1 та штатний розклад за період з 10.01.2011 р. № 5/2, відповідно до яких у контрагента працювало 7 штатних працівників, зокрема, два інженера, конструктор, три менеджери. Згідно із зазначеною довідкою для виконання угоди з позивачем підприємство використовувало відповідне комп'ютерне обладнання та всі засоби задля безперебійного надання послуг. Телекомунікаційні порти, через які здійснювалось з'єднання знаходились по юридичній адресі вул. Саперне Поле, 9-А, офіс 406, м. Київ. У взаємозв'язку з наведеним слід додати, що в Акті перевірки позивача не наведено жодних доводів та доказів на їх підтвердження, які б свідчили про незвичність цін за спірними операціями, або про невідповідність господарських операцій цілям та завданням статутної діяльності позивача, незвичності цих операцій, збитковості здійснених операцій, або інших обставин, які б окремо або в сукупності могли б свідчити про не пов'язаність операцій з господарською діяльністю позивача, фіктивність вчинених операцій, а також про те, що вчинення зазначених операцій не було обумовлено розумними економічними причинами (цілями ділового характеру), а дії позивача та його контрагента були спрямовані на отримання необґрунтованої податкової вигоди. Відтак, відповідачем по суті не надано в порядку виконання обов'язку, передбаченого ч. 2 ст. 71 КАС України, будь-яких належних та допустимих доказів, не доведено наявності обставин та підстав, які б відповідно до вищезгаданих положень податкового законодавства та законодавства з питань бухгалтерського обліку унеможливлювали формування позивачем спірних сум податкових вигод за вищезгаданими операціями, які б свідчили про нездійснення спірних операцій та юридичну дефектність первинних документів за спірними операціям та не доведено непереборних обставин, які б унеможливлювали надання цих документів під час розгляду справи. Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Враховуючи вищенаведене в сукупності суд приходить до висновку, що в даному випадку, в порядку виконання обов'язку передбаченого ч. 2 ст. 71 КАС України, відповідачем не доведено законності та обґрунтованості спірних рішень, у зв'язку з чим та виходячи з положень п.1 ч. 2 ст. 162 та ч. 2 ст. 11 КАС України, суд приходить до висновку про задоволення позову шляхом визнання протиправними та скасування оскаржуваних рішень.

Результат розгляду: granted