Рішення адміністративного суду від 2014-01-09 00:00:00+02

20-державний пожежно-рятувальний загін Головного управління ДСНС України у Донецькій області (надалі - позивач) звернувся до суду з адміністративним позовом до Фізичної особи-підприємця [PERSON] (надалі - відповідач) про застосування заходів реагування у сфері державного нагляду: - до будівлі складу готової продукції та цеху у вигляді повної заборони експлуатації будівлі та приміщень, розташованих за вдресою: [ADDRESS], шляхом знеструмнення будівлі та опечатування пристроїв відключення джерел електропостачання; - зобов'язання відповідача негайно припинити роботу у будівлі та приміщеннях Складу готової продукції та цеху за адресою: [ADDRESS], до усунення у повному обсязі порушень вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, які створюють загрозу життю та здоров'ю людей Позов мотивовано встановленням порушень нормативних актів з охорони праці та промислової безпеки, що створює загрозу життю та здоров'ю людей. Під час судового розгляду представник позивача надав клопотання про уточнення позовних вимог, а саме позовні вимоги просить вважати наступними: застосувати заходи реагування у сфері державного нагляду: - до будівлі складу готової продукції та цеху у вигляді повної заборони експлуатації будівлі та приміщень, розташованих за вдресою: [ADDRESS], шляхом знеструмнення будівлі та опечатування пристроїв відключення джерел електропостачання. Представники позивача у судовому засіданны від 09.01.2014 позовні вимоги підтримали та просили суд їх задовольнити. Відповідач письмових заперечень до суду не надав. У судовому засіданні від 09.01.2014 відповідач проти задоволення позовних вимог не заперечував. Суд, заслухавши пояснення представників позивача та відповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи адміністративного позову, дійшов наступних висновків. [PERSON] зареєстрован Виконавчим комітетом Торезької міської ради Донецької області в якості фізичної особи-підприємця (ідентифікаційний номер [NUMBER], місце проживання: [ADDRESS]), про що видане відповідне свідоцтво серія [NUMBER] Згідно п.1 Положення про Державну службу України з надзвичайних ситуацій, затвердженого Указом Президента України від 16 січня 2013 року N 20/2013 (надалі - Положення), державна служба України з надзвичайних ситуацій (ДСНС України) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра оборони України. ДСНС України входить до системи органів виконавчої влади і забезпечує реалізацію державної політики у сферах цивільного захисту, захисту населення і територій від надзвичайних ситуацій та запобігання їх виникненню, ліквідації надзвичайних ситуацій, рятувальної справи, гасіння пожеж, пожежної та техногенної безпеки, діяльності аварійно-рятувальних служб, профілактики травматизму невиробничого характеру, а також гідрометеорологічної діяльності. Відповідно до п.6 вказаного Положення ДСНС України здійснює свої повноваження безпосередньо та через територіальні органи в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, районах, районах у містах, містах обласного, республіканського (Автономної Республіки Крим) значення, а також міжрегіональні (повноваження яких поширюються на кілька адміністративно-територіальних одиниць) територіальні органи (у разі їх створення). Абзацем 2 ч.1 ст.1 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» встановлено, що державний нагляд (контроль) - діяльність уповноважених законом центральних органів виконавчої влади, їх територіальних органів, державних колегіальних органів, органів виконавчої влади Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування (далі - органи державного нагляду (контролю)) в межах повноважень, передбачених законом, щодо виявлення та запобігання порушенням вимог законодавства суб'єктами господарювання та забезпечення інтересів суспільства, зокрема належної якості продукції, робіт та послуг, прийнятного рівня небезпеки для населення, навколишнього природного середовища. У відповідності до ст.1 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» та «Порядку проведення перевірки органами Державної інспекції техногенної безпеки України», затверджеонго наказом МНС України від 25.05.2012 №863, зареєстрованого в Міністертсві юстиції України 25.06.2012 за №1054/2166, на підставі наказу ДПРЗ-20 від 21.10.2013 №77, посвідчення від 19.11.2013 №276, відповдіно до Заокнів України «Про правові засади цивільного захисту», «Про захист населення і територій від надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру» в період з 19 листопада 2013 року по 22 листопада 2013 року, була проведена планова перевірка дотримання вимог законодавства у сфері пожежної безпеки, цивільного захисту та техногенної безпеки будівлі Складу поточної продукції та цеху, розташованої за адресою: [ADDRESS], по закінченню якої було складено відповідний акт №262 від 21.11.2013. Відповідно до акту перевірки від 21.11.2013 під час вказаної перевірки було виявлено 20 порушень вимог Правил пожежної безпеки в Україні, затвреджених наказом МНС України від 19.10.2004 №126, зареєстрованим у Міністерстві юстиції україни 04.11.2004 за №1410/10009, з яких 17 створюють загрозу життю та здоров'ю людей, в будівлі та приміщеннях складу поточної продукції та цеху, а саме: - приміщення складу не відокремлено від виробничих приміщень протипожежними дверима 2-го типу с межею вогнестійкості ЕІ 30 ДБН В.1.1.7-2002 п.4.13 - не обладжнано приміщення автоматичною сигналізацією та системою сповіщення про пожежу 2-го типу, що порушує вимоги ДБН В.2.5-56-2010 п.4.1; - в складі не забезпечено проходи між стінами і штабелями завширшки не менше 0,8м; - допускається зберігання продукції навалом; - допускається відкрите прокладання незахищених електричних проводів з оболонками з горючих матеріалів по поверхні горючих основ стелі без забезпечення відстані від них до горючих основ не менше 0,01 м або без відокремлення їх від горючої поверхні шаром негорючого матеріалу, який виступає з кожного боку проводу не менше ніж на 0,01 м, на дерев'яних конструкціях даху; - допускається експлуатація саморобних електроподовжувачів; - допускається експлуатація електророзеток та вимикачів безпосередньо на горючій (дерев'яній) основі; - не доукомплектовано приміщення первинними засобами пожежогасіння (вогнегасниками) згідно норм належності в наявності (2 вогнегасника ВП-8 при розрахункової кількості 4 вогнегасника ВП-8); - допускається складування горючих матеріалів на відстані 1 м від електростаткування та під електрощитами; - допускається експлуатація електросвітильників підвішених безпосередньо на струмоведучі дроти в цехах та складі; - не винесено апарати відключення (вимикачі) силових і освітлювальних мереж з приміщень складів назовні; - не забезпечено будівлі меблевого цеху зовнішнім пожежогасінням від пожежного гідранту або резервуару (100 м-3); - допускається експлуатація тимчасових металевих печей в приміщеннях; - не оброблено дерев'яні конструкції горищних приміщень вогнегасним складом; - не зроблено вимірювання опору ізоляції електричних мереж, електроустановок; - не захищені будівлі та споруди від прямих попадань блискавки і вторинних її проявив відповідно до вимог ДСТУ Б В.2.5-38:2008 «Улаштування блисковозахисту будівель та споруд». Позивачем була проведена перевірка усунених порушень, зазначених у акті перевірки від 21.11.2013, по закінченню якої було складено акт від 08.01.2014 №1, відповідно до якого судом встановлено, що відповідач не усунув всі порушення, які створюють загрозу життю та здоров'ю людей, в будівлі та приміщеннях складу поточної продукції та цеху. На момент розгляду справи у суді вказані порушення не були усунені. Відносини, пов'язані із захистом населення, територій, навколишнього природного середовища та майна від надзвичайних ситуацій, реагуванням на них, функціонуванням єдиної державної системи цивільного захисту, та визначає повноваження органів державної влади, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування, права та обов'язки громадян України, іноземців та осіб без громадянства, підприємств, установ та організацій незалежно від форми власності, регулює Кодекс цивільного захисту України (надалі - Кодекс). Згідно з ч.2 ст.55 Кодексу діяльність із забезпечення пожежної безпеки є складовою виробничої та іншої діяльності посадових осіб і працівників підприємств, установ та організацій. Зазначена вимога відображається у трудових договорах (контрактах), статутах та положеннях. Відповідно до ч.1 та ч.2 ст.68 Кодексу посадові особи центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, у разі порушення вимог законодавства з питань техногенної та пожежної безпеки, у тому числі невиконання їх законних вимог, зобов'язані застосовувати санкції, визначені законом. У разі встановлення порушення вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, що створює загрозу життю та здоров'ю людей, посадові особи центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сферах техногенної та пожежної безпеки, звертаються до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення роботи підприємств, окремих виробництв, виробничих дільниць, агрегатів, експлуатації будівель, споруд, окремих приміщень, випуску та реалізації пожежонебезпечної продукції, систем та засобів протипожежного захисту у порядку, встановленому законом. У відповідності до ч.1 ст.70 Кодексу підставою для звернення центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення роботи підприємств, об'єктів, окремих виробництв, цехів, дільниць, експлуатації машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів є: 1) недотримання вимог пожежної безпеки, визначених цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами, стандартами, нормами і правилами; 2) порушення вимог пожежної безпеки, передбачених стандартами, нормами і правилами, під час будівництва приміщень, будівель та споруд виробничого призначення; 3) випуск і реалізація вибухопожежонебезпечної продукції та продукції протипожежного призначення з відхиленням від стандартів чи технічних умов або без даних щодо відповідності такої продукції вимогам пожежної безпеки; 4) нездійснення заходів щодо захисту персоналу від шкідливого впливу ймовірних надзвичайних ситуацій; 5) відсутність на виробництвах, на яких застосовуються небезпечні речовини, паспортів (формулярів) на обладнання та апаратуру або систем із забезпечення їх безперебійної (безаварійної) роботи; 6) невідповідність кількості засобів індивідуального захисту органів дихання від небезпечних хімічних речовин нормам забезпечення ними працівників суб'єкта господарювання, їх непридатність або відсутність; 7) порушення правил поводження з небезпечними речовинами; 8) відсутність або непридатність до використання засобів індивідуального захисту в осіб, які здійснюють обслуговування потенційно небезпечних об'єктів або об'єктів підвищеної небезпеки, а також в осіб, участь яких у ліквідації наслідків надзвичайної ситуації передбачена планом локалізації і ліквідації наслідків аварій; 9) відсутність на об'єкті підвищеної небезпеки диспетчерської служби або її неготовність до виконання покладених на неї завдань, у тому числі через відсутність відповідних документів, приладів, обладнання або засобів індивідуального захисту; 10) неготовність до використання за призначенням аварійно-рятувальної техніки, засобів цивільного захисту, а також обладнання, призначеного для забезпечення безпеки суб'єктів господарювання; 11) проведення робіт з будівництва будинків та споруд, розміщення інших небезпечних об'єктів, інженерних і транспортних комунікацій, які порушують встановлений законодавством з питань техногенної безпеки порядок їх проведення або проведення яких створює загрозу безпеці населення, суб'єктам господарювання, обладнанню та майну, що в них перебувають. Абзацем 1 ч.5 ст.4 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» встановлено, що повне або часткове зупинення виробництва (виготовлення) або реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг допускається за постановою адміністративного суду, ухваленою за результатами розгляду позову органу державного нагляду (контролю) щодо застосування заходів реагування. Вжиття інших заходів реагування, передбачених законом, допускається за вмотивованим письмовим рішенням керівника органу державного нагляду (контролю) чи його заступника, а у випадках, передбачених законом, - із наступним підтвердженням обґрунтованості вжиття таких заходів адміністративним судом. Частиною 1 ст.6 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» встановлено, що однією з підстав для здійснення позапланових заходів є: - подання суб'єктом господарювання письмової заяви до відповідного органу державного нагляду (контролю) про здійснення заходу державного нагляду (контролю) за його бажанням; - перевірка виконання суб'єктом господарювання приписів, розпоряджень або інших розпорядчих документів щодо усунення порушень вимог законодавства, виданих за результатами проведення планових заходів органом державного нагляду (контролю). Відповідач під час судового розгляду підтвердив висновок позивача щодо вказаних порушень, які не були усунені. Враховуючи вищенаведене, суд робить висновок, що позовні вимоги до Фізичної особи-підприємця [PERSON] - обґрунтовані та підлягають задоволенню. Також, суд зазначає, що ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 09.12.2013 відстрочено сплату судових витрат у справі №805/17489/13-а за позовом 20-державного пожежно-рятувального загону Головного управління ДСНС України у Донецькій області до Фізичної особи-підприємця [PERSON] до ухвалення судового рішення у справі. Частиною 2 ст.94 КАС України встановлено, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони - суб'єкта владних повноважень, суд присуджує з іншої сторони всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати, пов'язані із залученням свідків та проведенням судових експертиз. Судовим рішенням є постанова або ухвала суду, якою завершується розгляд справи (про залишення позовної заяви без розгляду, про закриття провадження у справі, крім закриття провадження у зв'язку з відмовою від позову чи примиренням). Судове рішення вважається таким, яке ухвалене на користь сторони, якщо: - сторона є позивачем і позов задоволено; - сторона є відповідачем і у задоволенні позову відмовлено або позовну заяву залишено без розгляду, або провадження у справі закрито. Таким чином, на підставі ч.2 ст.94 Кодексу адміністративного судочинства України, судові витрати при задоволенні позовних вимог покладаються на відповідача. Відповідно до пп.1 п.3 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір», розміри ставок судового збору за подання до адміністративного суду адміністративного позову: за подання позову немайнового характеру 0,06 розміру мінімальної заробітної плати. У відповідності до ст.8 Закону України «Про Державний бюджет України на 2013 рік» у 2013 році встановлено мінімальну заробітну плату у місячному розмірі з 1 січня - 1147 гривень. Враховуючи вищенаведене, суд вбачає за потрібне стягнути з відповідача до Державного бюджету України судовий збір за подання адміністративного позову в розмірі 68,82 грн.

Результат розгляду: granted