Рішення адміністративного суду від 2014-01-13 00:00:00+02

Позивач звернувся до суду з даним позовом, в якому зазначив, що 23 травня 2011 року Білоцерківським міськрайонним судом прийнято постанову про зобов'язання Управління Пенсійного Фонду України у м. Біла Церква провести перерахунок та виплату [PERSON] пенсії та додаткової пенсії, відповідно до ст. 50,54 Закону України „ Про статус і соціальний захист громадян, що постраждали внаслідок аварії на ЧАЕС», починаючи з 28.09.2010 року. Виконавчий лист, де вказано про те, що постанова суду підлягає до негайного виконання, позивач направив начальнику відділу примусового виконання рішень суду, на підставі якого було відкрито виконавче провадження. Позивач стверджує, що на даний момент рішення суду не виконане, а відповідачем винесена постанова про закінчення виконавчого провадження, а тому позивач просив суд визнати протиправними дії Міського відділу державної виконавчої служби Білоцерківського міськрайонного управління юстиції щодо прийняття постанови від 02.09.2011 року про закінчення виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа № 2-а-45449/2011 року, виданого Білоцерківським міськрайонним судом Київської області 04.07.2011 року; скасувати постанову Міського відділу державної виконавчої служби Білоцерківського міськрайонного управління юстиції від 02.09.2011 року про закінчення виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа № 2-а-45449/2011 року, виданого Білоцерківським міськрайонним судом Київської області 04.07.2011 року. Позивач в судове засідання не з»явився, про час розгляду справи повідомлений належним чином, подав через канцелярію суду заяву, в якій позовні вимоги підтримав повністю, просив справу слухати у його відсутність. Представник відповідача до суду не з'явився, про час розгляду справи повідомлені належним чином, подали до суду заперечення, в яких просили розглянути справу в відсутність їх представника та зазначили, що до них надійшло повідомлення з УПФУ у м. Білій Церкві, в якому вказано, що вищевказаний виконавчий лист прийнятий до негайного виконання, та згідно розпорядження № 198325 УПФУ у м. Білій Церкві провело нарахування та виплату пенсії та надбавок, згідно рішення суду [PERSON], на підставі чого, 02.09.2011 року державним виконавцем було винесено постанову про закінчення виконавчого провадження, згідно п. 8 ч. 1, ст. 49 Закону України "Про виконавче провадження". В запереченнях просили відмовити в задоволенні вказаного адміністративного позову. Відповідно до ч. 4 ст. 122 КАС України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі особи, які беруть участь у справі, судовий розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами. Відповідно до ч. 6 ст. 128 КАС України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта. Виходячи з цього, суд вважає за можливе вирішити справу в порядку письмового провадження. Оглянувши матеріали справи, проаналізувавши докази в їх сукупності, суд приходить до висновків, які мотивує наступним чином. Так, згідно з п. 5 ч. 1 ст. 18 КАС України місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби щодо виконання ними рішень судів у справах, передбачених пунктами 1-4 частини першої цієї статті, в т.ч. рішень у справах щодо спорів фізичних осіб з суб"єктами владних повноважень з приводу обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат. Відповідно до ч. 1 ст. 181 КАС України учасники виконавчого провадження та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб. По справі встановлено, що 23 травня 2011 року Білоцерківським міськрайонним судом ухвалена постанова про зобов'язання Управління Пенсійного Фонду України у м. Біла Церква провести перерахунок та виплату [PERSON] пенсії та додаткової пенсії, відповідно до ст. 50,54 Закону України „ Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок аварії на ЧАЕС», починаючи з 28.09.2010 року, на весь час встановлення інвалідності, з урахуванням виплачених сум. Дана постанова звернута до негайного виконання. Позивачу було видано виконавчий лист, який подано ним до МВ ДВС Білоцерківського МРУЮ. Відповідачем - УПФУ у м. Білій Церкві була подана апеляційна скарга на вказану постанову суду, яка ухвалою Київського Апеляційного адміністративного суду від 16.10.2013 року залишена без задоволення, а постанова Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 23.05.2011 року залишена без змін. 06.07.2011 р. відповідно до ст.ст. 17, 19, 25 Закону України «Про виконавче провадження» державним виконавцем було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження, з примусового виконання вищезазначеного виконавчого документу та направлено до УПФУ в м. Біла Церква для виконання. Як зазначено в запереченнях відповідача, з УПФУ у м. Білій Церкві Київської області надійшло повідомлення, в якому вказано, що згідно розпорядження УПФУ в м. Біла Церква за № 198325 [PERSON], було здійснено нарахування та виплата додаткової пенсії та надбавок, згідно рішення суду. В листі міського відділу державної виконавчої служби № 31462 від 02.12.2013 року зазначено, що згідно вказаного розпорядження позивачу здійснено перерахунок пенсії, згідно ст. 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», а виплата буде проведена за наявності бюджетного призначення. Таким чином, встановлено, що позивачу було проведено лише перерахунок пенсії та додаткової пенсії, згідно вищевказаної постанови суду, а їх виплата боржником проведена не була. Вказане підтверджується і копією відповіді УПФУ у м. Білій Церкві Київської області за № 10309/П-01 від 08.10.2013 року. Виходячи з вищезазначеного, 02.09.2011 р. державним виконавцем винесено постанову про закінчення виконавчого провадження, на підставі п. 8 ч. 1 ст. 49 Закону України "Про виконавче провадження". Дана постанова суду на момент розгляду справи не виконана в повному обсязі, а виконавче провадження 02.09.2011 року закінчене державним виконавцем, про що була винесена постанова про закінчення виконавчого провадження. В зв»язку з невиконанням постанови Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 23 травня 2011 року, позивач звернувся зі скаргою до відповідача та отримав відповідь, з якої дізнався, що 02.09.2011 року МВ ДВС Білоцерківськорго МРУЮ було винесено постанову про закінчення виконавчого провадження, в зв»язку з чим звернувся з вищезазначеним позовом до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області. Відповідно до ч. 2 ст. 181 КАС України позовну заяву у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності державної виконавчої служби може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи інтересів. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 17 Закону України "Про виконавче провадження" (в редакції від 22.12.2010 року, яка є чинною з 21.03.2011 року) підлягають виконанню державною виконавчою службою такі документи, зокрема: виконавчі листи, що видаються судами. Згідно ч. 1 ст. 11 Закону України "Про виконавче провадження" державний виконавець зобов"язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Відповідно до ч. 4 ст. 30 Закону України "Про виконавче провадження" у разі, якщо рішення підлягає негайному виконанню, державний виконавець відкриває виконавче провадження не пізніше наступного робочого дня після надходження документів, зазначених у статті 17 Закону, і невідкладно розпочинає його примусове виконання. Згідно п. 8 ч. 1 ст. 49 Закону України "Про виконавче провадження" виконавче провадження підлягає закінченню у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом. В ст. 75 Закону України "Про виконавче провадження" вказано, що після відкриття виконавчого провадження за виконавчим документом, що зобов"язує боржника вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, державний виконавець перевіряє виконання рішення не пізніше ніж на наступний день після закінчення строку, встановленого частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного виконання рішення. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, його виконання перевіряється не пізніше наступного робочого дня після відкриття виконавчого провадження. Згідно ч. 3 даної статті, у разі якщо виконати рішення без участі боржника неможливо, державний виконавець накладає на боржника штраф, відповідно до статті 89 цього Закону та вносить подання (повідомлення) правоохоронним органам для притягнення боржника до відповідальності згідно із законом, після чого виносить постанову про закінчення виконавчого провадження, яка затверджується начальником відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, і повертає виконавчий документ до суду чи іншого органу (посадової особи), що його видав. В даному випадку державним виконавцем не було проведено перевірки виконання судового рішення, не було вжито всіх можливих заходів для виконання рішення суду, згідно приписів ст. 75 Закону України "Про виконавче провадження" та передчасно винесено постанову про закінчення виконавчого провадження, що призвело до порушення прав та інтересів позивача. Забезпечуючи права і свободи громадян, держава окремими законами України встановила певні соціальні пільги, компенсації і гарантії, що є складовою конституційного права на соціальний захист і юридичними засобами забезпечення здійснення цього права. Законом України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", забезпечуються соціальні гарантії потерпілим від наслідків аварії на ЧАЕС. Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Відповідно до ч. 5 ст. 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України. Оскільки постанова Білоцерківського міськрайонного суду Київської області, на підставі якої позивачу був виданий виконавчий лист, звернена до негайного виконання, то вона, відповідно до зазначеної норми Конституції, підлягає обов'язковому виконанню. Згідно ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань. Суд вважає, що винесення відповідачем постанови про закінчення виконавчого провадження порушує загальноєвропейський принцип, встановлений ст. 6 Конвенції "Про захист прав людини та основоположних свобод", який зазначає, що "…кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру". Тому факт невиконання постанови суду позбавляє громадянина можливості захисту та відновлення його порушених прав, що, на думку суду, є неприпустимим. Згідно ст.9 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого, органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Таким чином, суд вважає, що постанова державного виконавця Міського відділу державної виконавчої служби Білоцерківського міськрайонного управління юстиції від 02.09.2011 року про закінчення виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа № 2-а-45449/2011, виданого Білоцерківським міськрайонним судом Київської області 04.07.2011 року є передчасною, оскільки державний виконавець, мотивуючи постанову вказує на проведення перерахунку коштів УПФУ у м. Білій Церкві, однак, постанова Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 23 травня 2011 року є зобов'язального характеру, а державним виконавцем не було проведено усіх виконавчих дій щодо виконання зазначеної постанови. Як вбачається з матеріалів справи постановою суду від 23 травня 2011 року боржника зобов'язано провести перерахунок та виплату [PERSON] пенсії та додаткової пенсії, відповідно до ст. 50,54 Закону України „ Про статус і соціальний захист громадян, що постраждали внаслідок аварії на ЧАЕС», починаючи з 28.09.2010 року. Однак, державним виконавцем не вчинено вичерпних дій, передбачених законодавством щодо виконання зазначеної постанови суду. Мотивуючи постанову про закінчення виконавчого провадження, державний виконавець вказує, що згідно повідомлення управління Пенсійного фонду України у м. Біла Церква вищевказане рішення суду виконано, здійснено перерахунок пенсії [PERSON] згідно ст. 50,54 Закону України „ Про статус і соціальний захист громадян, що постраждали внаслідок аварії на ЧАЕС». Однак, відповідно до виконавчого листа, постанови суду встановлено, що вказана постанова в повному обсязі виконана не була, так як в даних документах зазначено про зобов»язання УПФУ у м. Білій Церкві, Київської області, крім проведення перерахунку пенсії, провести ще й її виплату. Відповідно до ч. 1 ст. 51 Закону України "Про виконавче провадження", у разі якщо постанова державного виконавця про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа стягувачу визнана судом незаконною чи скасована начальником відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, або керівником відповідного органу державної виконавчої служби або якщо до державного виконавця надійшло рішення суду про скасування заходів до забезпечення позову, а також у разі повернення виконавчого документа з іншого відділу державної виконавчої служби, виконавче провадження підлягає відновленню протягом трьох робочих днів з дня надходження рішення суду, виконавчого документа чи постанови керівника відповідного органу державної виконавчої служби. Відповідно до ч.1 ст.94 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України (або відповідного місцевого бюджету, якщо іншою стороною був орган місцевого самоврядування, його посадова чи службова особа). На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Результат розгляду: granted