Рішення адміністративного суду від 2014-02-13 00:00:00+02

Управління Пенсійного фонду України в Миколаївському районі Львівської області звернулось до суду з адміністративним позовом до Закритого акціонерного товариства «Проммонтаж СУ-27» (далі - ЗАТ «Проммонтаж СУ-27»), в якому просило стягнути з відповідача 23574.84 грн. заборгованості по відшкодуванню фактичних витрат на виплату і доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до пунктів «б»-«з» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення». Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 07 грудня 2009 року вказаний позов задоволено повністю, стягнуто з відповідача 23574.84 грн. заборгованості по відшкодуванню фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій. Постанова мотивована тим, що ЗАТ «Проммонтаж СУ-27» відповідно до вимог Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», Закону України «Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування» та Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України зобов'язане відшкодувати фактичні витрати на виплату і доставку пенсій, призначених на пільгових умовах, які відповідно до розрахунку сум заборгованості по відшкодуванню пільгових пенсій становлять 23574.84 грн. Не погодившись із зазначеним судовим рішенням відповідач подав апеляційну скаргу, у якій, з посиланням на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить його скасувати та направити справу на новий розгляд. В обґрунтування вимог апеляційної скарги вказує на те, що судом першої інстанції не встановлено факт наявності у нього боргу, а також на те, що згідно розрахунків фактичних витрат на виплату і доставку пенсій за червень-вересень 2009 року розмір таких витрат становить 19205.88 грн., що свідчить про безпідставність позовних вимог щодо стягнення 23574.84 грн. заборгованості. Особи, які беруть участь в справі, в судове засідання не з'явилися, хоча були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання, тому на підставі пункту 2 частини 1 статті 197 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами. Заслухавши суддю-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до частини 2 Розділу XV Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком N 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком N 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди. До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону в разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбаченого Законом України «Про пенсійне забезпечення». Підприємства та організації з коштів, призначених на оплату праці, вносять до Пенсійного фонду плату, що покриває фактичні витрати на виплату і доставку пенсій особам, які були зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком N 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, крім тих, що були безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт та рудників за списком робіт і професій, затвердженим Кабінетом Міністрів України, починаючи з дня набрання чинності цим Законом, у розмірі 20 відсотків з наступним збільшенням її щороку на 10 відсотків до 100-відсоткосового розміру відшкодування фактичних витрат на виплату і доставку цих пенсій до набуття права на пенсію за віком відповідно до цього Закону. Також, слід зауважити, що порядок відшкодування підприємствами витрат Пенсійного фонду України на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах, врегульовано розділом 6 Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, затвердженої постановою правління Пенсійного фонду України від 19 грудня 2003 року N 21-1, згідно якого відшкодуванню підлягають 100 відсотків фактичних витрат на виплату і доставку пенсій, призначених особам, які працювали або працюють на роботах із шкідливими і важкими умовами праці за Списком N 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України та результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах. Також частиною 2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» передбачено, що підприємства і організації з грошових коштів, які призначені на оплату праці вносять до Пенсійного фонду України плату, яка покриває витрати на виплату та доставку пенсій особам, які мають на це право, у тому числі призначених згідно статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення». При цьому зберігається порядок покриття цих витрат, який діяв до набрання чинності Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та не звільняє підприємства від сплати збору на відшкодування виплачених Пенсійним фондом пільгових пенсій. З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції погоджується з позицією суду першої інстанції про те, що з урахуванням приписів пункту 2 Розділу XV Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» відповідач зобов'язаний відшкодувати фактичні витрати на виплату і доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до пунктів «б» - «з» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення». Однак, суд першої інстанції припустився помилки при визначенні суми фактичних витрат управління Пенсійного фонду України в Миколаївському районі Львівської області на виплату і доставку пільгових пенсій, що підлягає стягненню з ЗАТ «Проммонтаж СУ-27» за червень-вересень 2009 року. Згідно з представленими позивачем розрахунками фактичних витрат на виплату і доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до пунктів «б»-«з» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», які надсилались відповідачу, розмір заборгованості ЗАТ «Проммонтаж СУ-27» за червень-вересень 2009 року становить 19205.88 грн. Суд першої інстанції не звернув увагу на невідповідність суми заборгованості за період з червня по вересень 2009 року, зазначеної в картці особового рахунку по відшкодуванню фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за Списком № 2, сумам, зазначеним в розрахунках фактичних витрат на виплату і доставку пільгових пенсій за вказаний період, що призвело до ухвалення рішення про стягнення заборгованості в більшому розмірі. За наведених обставин суд приходить до висновку, що судом першої інстанції допущено порушення норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, що відповідно до пункту 4 частини 1 статті 202 Кодексу адміністративного судочинства України є підставою для скасування постанови суду першої інстанції та ухвалення нової постанови про відмову в задоволенні позову.

Результат розгляду: partial