Рішення адміністративного суду від 2014-03-03 00:00:00+02

До Одеського окружного адміністративного суду звернулась Державна податкова інспекція у Київському районі міста Одеси Головного управління Міндоходів в Одеській області (далі - Позивач, або - ДПІ у Київському районі м. Одеси ГУ Міндоходів в Одеській області) з адміністративним позовом до фізичної особи-підприємця [PERSON] (далі - Відповідач, або ФОП [PERSON]) про припинення підприємницької діяльності суб'єкта підприємницької діяльності - фізичної особи підприємця, що не пов'язано з банкрутством. В обґрунтування заявлених позовних вимог зазначено, що [PERSON], зареєстрований як фізична особа-підприємець 30.07.1998 року за № 25560170000042024 Виконавчим комітетом Одеської міської ради. Відповідач знаходиться на податковому обліку в ДПІ у Київському районі м. Одеси ГУ Міндоходів в Одеській області з 28.07.1998 року за № 10127 та не подає податкові декларації, звітність та інші документи, пов'язані з обчисленням і сплатою податків та зборів з 2009 року. У зв'язку з неподанням Відповідачем протягом року органам державної податкової служби податкових декларацій, документів фінансової звітності, Позивач просить припинити підприємницьку діяльність Відповідача, що не пов'язано з банкрутством відповідно до частини 2 статті 46 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців». Ухвалу суду про відкриття скороченого провадження було надіслано Відповідачу, але відповідно до довідки Укрпошти, повістку повернуто відправнику з поштовою відміткою «за закінченням терміну зберігання» (а.с.14). Згідно ч. 11 ст. 35 КАС України, у разі повернення поштового відправлення із повісткою, яка не вручена адресату з незалежних від суду причин, вважається, що така повістка вручена належним чином. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що Відповідач отримав ухвалу про відкриття скороченого провадження належним чином, проте станом на 03 березня 2014 року у строк, встановлений частиною 3 статті 183-2 КАС України, Відповідачем не подано до суду заперечень проти позову. Судом встановлено, що за № 25560170000042024 від 30.07.1998 року Виконавчим комітетом Одеської міської ради було зареєстровано ФОП [PERSON] (а.с.6). Відповідач з 28.07.1998 року був взятий на облік ДПІ у Київському районі м. Одеси ГУ Міндоходів в Одеській області у якості платника податків за № 10127 (а.с.3). Також, судом встановлено, що ФОП [PERSON] не надає податкові декларації з 2009 року, що підтверджується актом ДПІ у Київському районі м. Одеси ГУ Міндоходів в Одеській області № 507/17-02 від 09.10.2013 року (а.с.4), тобто більше одного року не подає до органів Державної податкової служби декларацій, документів фінансової звітності, що є підставою для постановлення судового рішення про припинення підприємницької діяльності. Судом встановлено, що у ФОП [PERSON] (І/Н [NUMBER]) заборгованість по податкам і зборам до бюджету відсутня, що підтверджується довідкою ДПІ у Київському районі м. Одеси ГУ Міндоходів в Одеській області № 7551/17-02 від 09.10.2013 року (а.с.5). Відповідно до ст. 15 Податкового кодексу України (далі - ПК України), платниками податків визнаються фізичні особи (резиденти і нерезиденти України), юридичні особи (резиденти і нерезиденти України) та їх відокремлені підрозділи, які мають, одержують (передають) об'єкти оподаткування або провадять діяльність (операції), що є об'єктом оподаткування згідно з цим Кодексом або податковими законами, і на яких покладено обов'язок із сплати податків та зборів згідно з цим Кодексом. Пунктом 16.1.3 ст. 16 вказаного Кодексу передбачено, що платник податків зобов'язаний: подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством, декларації, звітність та інші документи, пов'язані з обчисленням і сплатою податків та зборів. Згідно із підпунктом 67.2 ст. 67 ПК України встановлено, що органи державної податкової служби в установленому законом порядку мають право звертатися до суду про винесення судового рішення щодо припинення юридичних осіб або підприємницької діяльності фізичних осіб - підприємців. За правилами ч. 2 ст. 46 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців», підставою для постановлення судового рішення щодо припинення підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця є неподання протягом року органам державної податкової служби податкових декларацій, документів фінансової звітності відповідно до закону. Таким чином, суд приходить до висновку, що вимоги Позивача щодо припинення підприємницької діяльності фізичної особи-підприємця [PERSON] є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Відповідно до ч.1 ст.49 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців» суд, який постановив рішення про припинення підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця, в день набрання таким рішенням законної сили направляє його копію державному реєстратору за місцем реєстрації фізичної особи для внесення до Єдиного державного реєстру запису про судове рішення щодо припинення підприємницької діяльності. Відповідно до частини 1 статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України постанови суду, прийняті в порядку скороченого провадження виконуються негайно. На підставі викладеного,

Результат розгляду: granted