Рішення адміністративного суду від 2014-01-17 00:00:00+02

20.12.2013 [PERSON] (далі - [PERSON].) звернулась до суду з адміністративним позовом до Чернігівського міського центру зайнятості (далі - Чернігівський МЦЗ) про зобов'язання Чернігівського МЦЗ розірвати безстроковий трудовий договір, укладений 06.11.2006 між фізичною особою-підприємцем [PERSON] та позивачкою, зареєстрований у Чернігівському МЦЗ 06.11.2006 за №18705. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 06.11.2006 між позивачем та фізичною особою-підприємцем [PERSON] було укладено безстроковий трудовий договір, згідно з яким [PERSON] прийнято на посаду завідуючої виробництвом у творчій майстерні «Любомила» з реконструкції та стилізації народного одягу, який зареєстровано у Чернігівському міському центрі зайнятості 06.11.2006 за №18705. 14.06.2007 позивачка була звільнена із посади, у зв'язку з ліквідацією творчої майстерні, про що зроблено відповідний запис у трудовій книжці. В грудні 2013 року позивачка звернулась до Чернігівського МЦЗ із заявою про зняття з реєстрації трудового договору, однак, листом Чернігівського МЦЗ від 17.12.2013 №07/6095 позивачці у знятті з реєстрації було відмовлено з підстав, що зняття з реєстрації трудового договору можливо лише в присутності двох сторін трудового договору - фізичної особи, яка використовує найману працю та працівника. Вважає, що вказаною відмовою відповідачем порушено її право на працю, на її оплату та на здійснення соціальних виплат із коштів зароблених позивачкою. 15.01.2014 позивачкою до суду подана заява про зміну позовних вимог, відповідно до якої остання просила зобов'язати Чернігівський міський центр зайнятості зняти з реєстрації трудовий договір від 06.11.2006, укладений між [PERSON] та фізичною особою-підприємцем [PERSON], зареєстрований в центрі зайнятості 06.11.2006. Позивачка в судовому засідання позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила їх задовольнити та додатково зазначила, що підставою для неможливості зняття з реєстрації трудового договору від 06.11.2006 є відсутність інформації щодо місцезнаходження фізичної особи-підприємця [PERSON] Представник відповідача в судовому засіданні проти задоволення позову заперечував в повному обсязі та зазначив, що підстави для зняття з реєстрації трудового договору від 06.11.2006, укладеного між [PERSON] та фізичною особою-підприємцем [PERSON] у Чернігівського МЦЗ відсутні, оскільки зняття з реєстрації трудового договору можливо лише в присутності двох сторін трудового договору - фізичної особи, яка використовує найману працю та працівника. Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення сторін, з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позов підлягає задоволенню повністю з наступних підстав. Судом встановлено, що 06.11.2006 між [PERSON] та фізичною особою-підприємцем [PERSON] укладено безстроковий трудовий договір, згідно з яким [PERSON] прийнято на посаду завідуючої виробництвом у творчій майстерні «Любомила» з реконструкції та стилізації народного одягу. Вказаний договір 06.11.2006 зареєстровано у Чернігівському міському центрі зайнятості за №18705 (а.с.11). Як вбачається з копії трудової книжки позивачки, наявної в матеріалах справи (а.с.4-10), 14.06.2007 позивачка була звільнена з займаної посади, у зв'язку з ліквідацією Приватного підприємства. 20.06.2006, згідно наказу №57 від 20.06.2006 позивачка прийнята на посаду вихователя до дитячого навчального закладу №70, що підтверджується копією трудової книжки позивачки, наявної в матеріалах справи (а.с.4-10). У грудні 2013 року позивачка звернулась до Чернігівського МЦЗ із заявою про зняття з реєстрації трудового договору від 06.11.2006. Листом від 17.12.2013 №07/6095 Чернігівський МЦЗ позивачці у знятті з реєстрації відмовив та зазначив, що зняття з реєстрації трудового договору можливо лише в присутності двох сторін трудового договору - фізичної особи, яка використовує найману працю та працівника. Зняття з реєстрації трудового договору за відсутності фізичної особи, яка використовує найману працю Порядком реєстрації трудового договору між працівником і фізичною особою, яка використовує найману працю, затвердженим наказом Міністерства праці та соціальної політики України 08.06.2001 року №260 не передбачено (а.с.12). В судовому засіданні, достовірно встановлено, що позивачка не має можливості забезпечити явку фізичної особи-підприємця [PERSON] до державної служби зайнятості, оскільки місцеперебування останнього їй невідомо. Даючи правову оцінку обставинам вказаної справи, суд зважає на наступне. Відповідно до частини першої статті 21 Кодексу законів про працю України трудовий договір є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов'язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов'язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін. Статтею 24-1 Кодексу законів про працю України передбачено, що у разі укладення трудового договору між працівником і фізичною особою фізична особа або за нотаріальним дорученням уповноважена нею особа повинна у тижневий строк з моменту фактичного допущення працівника до роботи зареєструвати укладений у письмовій формі трудовий договір у державній службі зайнятості за місцем свого проживання у порядку, визначеному центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення. Стаття 40 Кодексу законів про працю України визначає, що трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним, зокрема, у разі змін в організації виробництва і праці, в тому числі ліквідації, реорганізації, банкрутства або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників. Порядок реєстрації трудового договору між працівником і фізичною особою, яка використовує найману працю, затверджений наказом Міністерства праці та соціальної політики України 08.06.2001 року №260 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 27 червня 2001 року за № 554/5745) поширюється на фізичних осіб - суб'єктів підприємницької діяльності без створення юридичної особи з правом найму працівників та фізичних осіб, які використовують найману працю, пов'язану з наданням послуг (кухарі, няньки, водії тощо). Відповідно до положень пунктів 8-10 цього Порядку, у разі закінчення строку трудового договору або припинення його дії достроково в трудовому договорі фізична особа робить запис про підстави його припинення з посиланням на відповідні статті Кодексу законів про працю України, про що сторони сповіщають центр зайнятості, який зареєстрував трудовий договір. Відповідальна особа центру зайнятості протягом трьох робочих днів знімає трудовий договір з реєстрації, про що робить відповідний запис у книзі реєстрації трудових договорів. Зняття з реєстрації трудового договору у разі його розірвання за ініціативою фізичної особи у випадках, визначених Кодексом законів про працю України, за відсутності працівника, проводиться у строк, зазначений в абзаці першому цього пункту, за умови подання фізичною особою (або за нотаріальним дорученням уповноваженою нею особою): примірника трудового договору; заяви про зняття трудового договору з реєстрації із зазначенням дати звільнення з роботи працівника та підстав розірвання зазначеного договору; копій документів, що підтверджують: надсилання працівникові повідомлення про намір розірвати з ним трудовий договір (рекомендованим листом з повідомленням про вручення). У разі коли вручити поштове відправлення неможливо, подаються копії підтвердних документів; проведення передбаченого законодавством розрахунку з працівником або копію платіжної відомості із зазначенням суми депонованої заробітної плати. У цьому випадку центр зайнятості повідомляє працівника про зняття з реєстрації трудового договору. З аналізу вищевказаних норм вбачається, що вказаним Порядком не передбачена можливість зняття трудового договору з реєстрації за відсутності фізичної особи, яка використовує найману працю. Проте, суд вважає, що відсутність у чинному законодавстві порядку вирішення наведеного питання створює негативні наслідки для позивача. Крім того, суд зазначає, що чинним законодавством України не передбачено примусового приводу роботодавців до центрів зайнятості з метою зняття з реєстрації трудових договорів їх найманих працівників. Також суд бере до уваги, що відповідно до частини 1 статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ. Виходячи з системного аналізу положень чинного законодавства України, відсутності у чинному законодавстві порядку зняття з реєстрації трудового договору за відсутності фізичної особи-підприємця, з метою захисту законних інтересів позивача, суд дійшов висновку, що адміністративний позов [PERSON] до Чернігівського міського центру зайнятості про зобов'язання вчинити певні дії, підлягає задоволенню повністю за обгрунтованістю.

Результат розгляду: granted