Рішення адміністративного суду від 2014-02-05 00:00:00+02

До Чернігівського окружного адміністративного суду 13.01.2014 надійшов адміністративний позов Державної податкової інспекції у м. Чернігові Головного управління Міндоходів у Чернігівській області (далі - ДПІ у м. Чернігові) до фізичної особи-підприємця [PERSON] (далі - ФОП [PERSON]), в якому позивач просить стягнути з відповідача податковий борг з єдиного податку з фізичних осіб в розмірі 107,30 грн та по податку на доходи фізичних осіб в розмірі 700,00 грн, мотивуючи тим, що відповідач є платником податків і зобов'язаний сплачувати належні суми податків і зборів (обов'язкових платежів) у встановлені законодавством терміни. Позивач у судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав через канцелярію суду заяву про розгляд справи без його участі. Відповідач також до суду не з'явився, про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив. За таких обставин, враховуючи ч. 1 ст. 41 КАС України, суд вважає за можливе розглянути спір по суті на підставі наявних у справі доказів без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу Розглянувши подані позивачем документи і матеріали, з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи, 19.10.2007 [PERSON] (код [NUMBER]) зареєстровано в якості фізичної особи-підприємця (Витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців Серії АВ № 100951, а. с. 6-7) і взято на облік до ДПІ у м. Чернігові з 22.10.2007 (а. с. 8). Згідно Витягу з ЄДР юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців Серії АВ № 100951, основним видом економічної діяльності ФОП [PERSON] є: 52.43.0 Роздрібна торгівля взуттям та шкіряними виробами. Відповідно до пп. 16.1.4 п. 16.1 ст. 16 Податкового кодексу України, платник податків зобов'язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи. При цьому, суд враховує норму пп. 14.1.175 п. 14.1 ст. 14 Кодексу, якою визначено, що податковий борг - це сума узгодженого грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання. Враховуючи визначення терміну "податкове зобов'язання", як сума коштів, яку платник податків, у тому числі податковий агент, повинен сплатити до відповідного бюджету як податок або збір на підставі, в порядку та строки, визначені податковим законодавством (у тому числі сума коштів, визначена платником податків у податковому векселі та не сплачена в установлений законом строк) (пп. 14.1.156 п. 14.1 ст. 14 Кодексу) та п. 109.2 ст. 109, який встановлює відповідальність платника податків за порушення законів з питань оподаткування (правильність обчислення, своєчасність та повноту сплати сум єдиного податку, а також за своєчасність подання податкових декларацій. Так, відповідно до п. 293.1 ст. 293 Кодексу ставки єдиного податку встановлюються у відсотках (фіксовані ставки) до розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року. Згідно п. 293.2 ст. 293 Кодексу фіксовані ставки єдиного податку встановлюються сільськими, селищними та міськими радами для фізичних осіб - підприємців, які здійснюють господарську діяльність, залежно від виду господарської діяльності, з розрахунку на календарний місяць для першої групи платників єдиного податку - у межах від 1 до 10 відсотків розміру мінімальної заробітної плати. Розмір мінімальної заробітної плати станом на 01.01.2012, встановлений Законом України "Про Державний бюджет України" становив 1073,00 грн. Таким чином, ставка єдиного податку 5% розміру мінімальної заробітної плати становить - 53,65 грн. Згідно п. 295.1 ст. 295 Кодексу платники єдиного податку першої та другої груп сплачують єдиний податок шляхом здійснення авансового внеску не пізніше 20 числа (включно) поточного місяця. При цьому, відповідно до п. 294.4 ст. 294 Кодексу, для зареєстрованих в установленому порядку фізичних осіб - підприємців, які до закінчення місяця, в якому відбулася державна реєстрація, подали заяву щодо обрання спрощеної системи оподаткування та ставки єдиного податку, встановленої для першої або другої групи, перший податковий (звітний) період починається з першого числа місяця, наступного за місяцем, у якому виписано свідоцтво платника єдиного податку. Виходячи із аналізу правових норм, що регулюють обов'язки платника податків, під час дослідження позовних вимог судом встановлено, що відповідно до розрахунку позивача за ФОП [PERSON], яка належить до 1 групи платників єдиного податку, рахується заборгованість з єдиного податку з фізичних осіб в сумі 107,30 грн, що підтверджується заявою про застосування спрощеної системи оподаткування від 13.03.2012 № 290 (а.с. 13-14). Податковий борг по податку на доходи з фізичних осіб у розмірі 700,00 грн підтверджується податковим повідомленням-рішенням від 08.01.2012 № 0000161720, яким збільшено суму грошового зобов'язання за платежем податок на доходи фізичних осіб у розмірі 700,00 грн (у т.ч. за основним платежем - 315,00 грн, за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) - 385,00 грн) ( а.с. 10), що було винесено на підставі акта перевірки від 12.12.2012 № 2679/17/[NUMBER] (а.с. 11-12). Вищезазначене податкове повідомлення-рішення в адміністративному або судовому порядку оскаржено не було, а тому дана сума податкового зобов'язання є узгодженою і підлягає сплаті. Також, суд враховує п. 54.3.3 п. 54.3 ст. 54 Кодексу, яким встановлено, що згідно з податковим та іншим законодавством особою, відповідальною за нарахування сум податкових зобов'язань з окремого податку або збору, застосування штрафних (фінансових) санкцій та пені, у тому числі за порушення у сфері зовнішньоекономічної діяльності, є контролюючий орган. При цьому, згідно п. 57.3 ст. 57 Кодексу у разі визначення грошового зобов'язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов'язаний сплатити нараховану суму грошового зобов'язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу. Як встановлено вище, сума податкових зобов'язань ФОП [PERSON] сплачена не була. Таким чином, відповідно до вимоги ст. 59 Податкового кодексу України, на адресу відповідача була направлена податкова вимога від 09.08.2013 року № 612-11 у розмірі 807,30 грн (а.с. 9). Однак передбачені чинним законодавством заходи не привели до погашення податкового боргу. Сума податкового боргу в добровільному порядку відповідачем не сплачена. Отже, оскільки встановлено порушення відповідачем вищезазначених норм Податкового кодексу України, суд визнає, що податковий борг виник саме внаслідок несплати відповідачем узгодженого податкового зобов'язання. З огляду на встановлене, враховуючи норму п. 87.1 ст. 87 Податкового кодексу України, суд визнав позовні вимоги про стягнення податкового боргу з єдиного податку з фізичних осіб в розмірі 107,30 грн та по податку на доходи фізичних осіб в розмірі 700,00 грн такими, що підтверджені належними та допустимими доказами і такими, що підлягають задоволенню. Судові витрати по справі згідно ч. 4 ст. 94 Кодексу адміністративного судочинства України з відповідача не стягуються. Враховуючи викладене та

Результат розгляду: granted