Рішення адміністративного суду від 2014-02-03 00:00:00+02

11.01.2014 р. Державна екологічна інспекція у Дніпропетровській області звернулася до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом, в якому просить тимчасово заборонити (зупинити) діяльність щодо утворення та розміщення відходів без ліміту на утворення та розміщення відходів Товариства з додатковою відповідальністю «Дніпропетровськриба». Позовні вимоги обґрунтовані тим, що в ході проведення попередньої планової перевірки Товариства з додатковою відповідальністю «Дніпропетровськриба» встановлено, що ліміти на утворення та розміщення відходів на 2013 р. на підприємстві відсутні, що є порушенням ст. ст. 17, 32, 33 Закону України «Про відходи», ст. 55 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища». Також для проведення позапланової перевірки Державною екологічною інспекцією у Дніпропетровській області здійснено виїзди за адресою підприємства, проте держінспекторів недопущено до проведення позапланової перевірки, про що складені відповідні акти. Відповідачем подані заперечення на адміністративний позов, в яких вказує, що на виконання припису позивача останньому направлено листи №133 від 11.12.2013 р. та №141 від 25.12.2013 р. про повне виконання вимог припису. Також незрозуміло на підставі чого зафіксовані факти про відмову у проведенні перевірки (акти від 04 та 09 грудня 2013 р.), коли 04.12.2013 р. державні інспектори були допущені на територію підприємства, а 09.12.2013 р. взагалі не з'явилися на території підприємства. Просить відмовити в задоволенні адміністративного позову. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 2 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» від 25 червня 1991 року №1264-XII (надалі - Закон №1264) відносини у галузі охорони навколишнього природного середовища в Україні регулюються цим Законом, а також земельним, водним, лісовим законодавством, законодавством про надра, про охорону атмосферного повітря, про охорону і використання рослинного і тваринного світу та іншим спеціальним законодавством. Згідно ст. 34 Закону №1264 завдання контролю у галузі охорони навколишнього природного середовища полягають у забезпеченні додержання вимог законодавства про охорону навколишнього природного середовища всіма державними органами, підприємствами, установами та організаціями, незалежно від форм власності і підпорядкування, а також громадянами. В силу норм ст. 35 Закону №1264 державний контроль у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів. Виконавчі органи сільських, селищних, міських рад здійснюють державний контроль у сфері охорони навколишнього природного середовища. Указом Президента України від 13 квітня 2011 року № 454/2011 затверджено Положення про Державну екологічну інспекцію України, відповідно до якого Державна екологічна інспекція України (Держекоінспекція України) є центральним органом виконавчої влади, та утворюється для забезпечення реалізації державної політики із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів. Наказом Міністерства екології та природних ресурсів України від 04.11.2011 № 429, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 25.11.11. за № 1347/20085, затверджено Положення про державну екологічну інспекцію в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, відповідно до п.1 якого Державна екологічна інспекція в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі (далі - Держекоінспекція) є територіальним органом Державної екологічної інспекції України, який діє у складі Держекоінспекції України і їй підпорядковується (надалі - Положення). Пунктом 4.2 Положення до завдань Держекоінспекції віднесено, серед іншого, здійснення державного нагляду (контролю) за додержанням підприємствами, установами та організаціями незалежно від форми власності і господарювання, громадянами України, іноземцями та особами без громадянства, а також юридичними особами - нерезидентами вимог законодавства про здійснення заходів із запобігання забрудненню (засміченню) земель хімічними і радіоактивними речовинами, відходами, стічними водами; наявності та додержання дозволів на викиди забруднюючих речовин; забезпечення безперебійної ефективної роботи і підтримання у справному стані споруд, устаткування та апаратури для очищення викидів і зменшення рівнів впливу фізичних та біологічних факторів; додержання нормативів у галузі охорони атмосферного повітря; законодавства про поводження з відходами щодо: дотримання вимог виданих дозволів на здійснення операцій у сфері поводження з відходами; дотримання вимог виданих лімітів на утворення та розміщення відходів. Судом встановлено, що у період з 22.07.2013 р. по 09.08.2013 р. на підставі наказу Державної екологічної інспекції у Дніпропетровській області №990-П від 05.07.2013 р., направлення на проведення перевірки дотримання вимог природоохоронного законодавства Товариства з додатковою відповідальністю «Дніпропетровськриба» №4-6201-12-3 від 05.07.2013 р. проведено планову перевірку Товариства з додатковою відповідальністю «Дніпропетровськриба» на відповідність дотримання вимог природоохоронного законодавства в галузі охорони атмосферного повітря, водних і земельних ресурсів щодо поводження з відходами та небезпечними хімічними речовинами, за результатами якої складено Акт №211. Перевіркою встановлено, що ліміти на утворення та розміщення відходів на 2013 р., які утворюються на підприємстві, відсутні, що є порушенням ст.ст. 17, 27, 32, 33 Закону України «Про відходи» та ст.55 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища». 14.08.2013 р. Державною екологічною інспекцією у Дніпропетровській області винесено припис №4-7-667-12-3. Листом №133 від 11.12.2013 р. Товариство з додатковою відповідальністю «Дніпропетровськриба» повідомило Державну екологічну інспекцію у Дніпропетровській області про виконання припису та прийняття мір щодо приведення роботи у відповідність до природоохоронного законодавства. 19.12.2013 р. Державна екологічна інспекція у Дніпропетровській області листом №4-12-224-11-3 звернулась до Товариства з додатковою відповідальністю «Дніпропетровськриба» з повідомленням про необхідність надання копій відповідних документів та матеріалів для підтвердження фактів, викладених у листі №133 від 11.12.2013 р. Листом №141 від 25.12.2013 р. Товариство з додатковою відповідальністю «Дніпропетровськриба» для підтвердження виконання припису №4-7-667-12-3 від 14.08.2013 р. направило Державній екологічній інспекції у Дніпропетровській області наступні документи: журнал обліку виконання заходів з метою охорони атмосферного повітря ПОД-2, індивідуальні балансові норми водоспоживання та водовідведення, узгоджені 26.05.2010 р. заступником начальника Дніпропетровського обласного управління водного господарства Чехун О.В., інвентаризація відходів Товариства з додатковою відповідальністю «Дніпропетровськриба». Правові та організаційні засади, основні принципи і порядок здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, повноваження органів державного нагляду (контролю), їх посадових осіб і права, обов'язки та відповідальність суб'єктів господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю) визначає Закон України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» від 05 квітня 2007 року №877-V (далі - Закон №877). Відповідно до статті 1 Закону №877 державний нагляд (контроль) - діяльність уповноважених законом центральних органів виконавчої влади, їх територіальних органів, державних колегіальних органів, органів виконавчої влади Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування (далі - органи державного нагляду (контролю) в межах повноважень, передбачених законом, щодо виявлення та запобігання порушенням вимог законодавства суб'єктами господарювання та забезпечення інтересів суспільства, зокрема належної якості продукції, робіт та послуг, прийнятного рівня небезпеки для населення, навколишнього природного середовища. Правові основи прийняття рішень про обмеження, тимчасову заборону (зупинення) чи припинення діяльності підприємств, установ, організацій і об'єктів (надалі - підприємств) незалежно від форм власності у разі порушення ними законодавства про охорону навколишнього природного середовища визначає Порядок, затверджений постановою Верховної Ради України від 29 жовтня 1992 року № 2751-XII (надалі - Порядок). Підпунктом «в» п. 4 Порядку встановлено, що діяльність підприємств обмежується або тимчасово забороняється (зупиняється) у разі перевищення ними лімітів використання природних ресурсів, порушення екологічних нормативів, екологічних стандартів, а також вимог екологічної безпеки, зокрема: використання природних ресурсів, викидів і скидів забруднюючих речовин у навколишнє природне середовище, складування, захоронення, зберігання або розміщення виробничих, побутових та інших відходів без відповідних дозволів. За нормами п. 3 Порядку рішення про обмеження, тимчасову заборону (зупинення) та припинення діяльності підприємств у разі порушення ними законодавства про охорону навколишнього природного середовища приймають у межах своєї компетенції Кабінет Міністрів України, Верховна Рада Республіки Крим, місцеві органи державної виконавчої влади, Міністерство охорони навколишнього природного середовища України та його органи на місцях, органи державного санітарно-епідеміологічного нагляду, інші спеціально уповноважені державні органи та органи місцевого самоврядування. Відповідно до частини 5 статті 4 Закону №877 повне або часткове зупинення виробництва (виготовлення) або реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг допускається за постановою адміністративного суду, ухваленою за результатами розгляду позову органу державного нагляду (контролю) щодо застосування заходів реагування. Вжиття інших заходів реагування, передбачених законом, допускається за вмотивованим письмовим рішенням керівника органу державного нагляду (контролю) чи його заступника, а у випадках, передбачених законом, - із наступним підтвердженням обґрунтованості вжиття таких заходів адміністративним судом. Відповідно до п.п.7,8 ст. 7 вказаного Закону України на підставі акта, складеного за результатами здійснення заходу, в ході якого виявлено порушення вимог законодавства, орган державного нагляду (контролю) за наявності підстав для повного або часткового зупинення виробництва (виготовлення), реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг звертається у порядку та строки, встановлені законом, з відповідним позовом до адміністративного суду. У разі необхідності вжиття інших заходів реагування орган державного нагляду (контролю) протягом п'яти робочих днів з дня завершення здійснення заходу державного нагляду (контролю) складає припис, розпорядження, інший розпорядчий документ щодо усунення порушень, виявлених під час здійснення заходу, а у випадках, передбачених законом, також звертається у порядку та строки, встановлені законом, до адміністративного суду з позовом щодо підтвердження обґрунтованості вжиття до суб'єкта господарювання заходів реагування, передбачених відповідним розпорядчим документом. Щодо викладених в акті перевірки порушень відповідачем ст.ст. 17, 27, 32, 33 Закону України «Про відходи», ст. 55 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища», суд звертає увагу на наступне. Статтею 1 Закону України «Про відходи» закріплено, що відходи - будь-які речовини, матеріали і предмети, що утворилися у процесі виробництва чи споживання, а також товари (продукція), що повністю або частково втратили свої споживчі властивості і не мають подальшого використання за місцем їх утворення чи виявлення і від яких їх власник позбувається, має намір або повинен позбутися шляхом утилізації чи видалення. Відповідно до п. «а» ч. 1 ст. 32 Закону України «Про відходи» з метою обмеження та запобігання негативному впливу відходів на навколишнє природне середовище та здоров'я людини забороняється: вести будь-яку господарську діяльність, пов'язану з утворенням відходів, без одержання від уповноважених органів виконавчої влади у сфері поводження з відходами лімітів на обсяги утворення та розміщення відходів. Ліміти на обсяги утворення і розміщення побутових відходів не встановлюються. Згідно до ч. 4 ст. 33 вказаного закону України зберігання та видалення відходів здійснюються в місцях, визначених органами місцевого самоврядування з врахуванням вимог земельного та природоохоронного законодавства, за наявності спеціальних дозволів, у яких визначені види та кількість відходів, загальні технічні вимоги, заходи безпеки, відомості щодо утворення, призначення, методів оброблення відповідно до встановлених лімітів та умови їх зберігання. Відповідно до ст. 55 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» суб'єкти права власності на відходи повинні вживати ефективних заходів для зменшення обсягів утворення відходів, а також для їх утилізації, знешкодження або розміщення. Розміщення відходів дозволяється лише за наявності спеціального дозволу на визначених місцевими радами територіях у межах установлених лімітів з додержанням санітарних і екологічних норм способом, що забезпечує можливість їх подальшого використання як вторинної сировини і безпеку для навколишнього природного середовища та здоров'я людей. З урахуванням наявних в матеріалах справи доказів, суд вважає, що підстави для застосування до відповідача заходів реагування шляхом тимчасової заборони (зупинення) діяльності позивача щодо утворення та розміщення відходів без ліміту на утворення та розміщення відходів - відсутні. Так, згідно п. 8 Постанови Кабінету Міністрів України від 03.08.1998 р. №1218 «Про затвердження Порядку розроблення, затвердження перегляду лімітів на утворення та розміщення відходів» до категорій власників, які звільняються від одержання лімітів на утворення та розміщення відходів, належать: - власники відходів як вторинної сировини, які провадять статутну діяльність із збирання і заготівлі таких відходів; - власники відходів, які не підлягають включенню до реєстру об'єктів утворення, оброблення та утилізації відходів відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 31 серпня 1998 р. №1360 «Про затвердження Порядку ведення реєстру об'єктів утворення, оброблення та утилізації відходів». Відповідно до п. 8 Постанови Кабінету Міністрів України від 31 серпня 1998 р. № 1360 «Про затвердження Порядку ведення реєстру об'єктів утворення, оброблення та утилізації відходів» критерієм включення об'єкта утворення відходів в Реєстр є показник загального утворення відходів. До реєстру включаються об'єкти, для яких показник загального утворення відходів перевищує граничне значення (Пгз), що дорівнює 1000 умовних одиниць на рік. Як свідчить інвентаризація відходів Товариства з додатковою відповідальністю «Дніпропетровськриба», наявна у справі, показник загального утворення відходів підприємства дорівнює 256,539 умовних одиниць, тобто є меншим за 1000 умовних одиниць, а тому Товариство з додатковою відповідальністю «Дніпропетровськриба» відноситься до категорії власників, які звільняються від одержання лімітів на утворення та розміщення відходів. Що стосується посилань позивача на не допуск до проведення позапланової перевірки відповідача 04.12.2013 р. та 09.12.2013 р., суд встановив, що порядок організації та проведення перевірок суб'єктів господарювання щодо дотримання вимог природоохоронного законодавства, затверджений наказом Міністерства охорони навколишнього природного середовища України від 10.09.2008 р. №464 (далі - Порядок №464) розроблено відповідно до Законів України «Про охорону навколишнього природного середовища», «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності», Положення про Міністерство охорони навколишнього природного середовища України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 02.11.2006 року № 1524, Положення про Державну екологічну інспекцію, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.11.2001 року № 1520. Відповідно до п.п. 1.2, 1.3 п. 1 Порядку №464 цей Порядок визначає процедуру проведення перевірок з питань здійснення державного контролю у сфері охорони навколишнього природного середовища та оформлення їх результатів. Цей Порядок поширюється на державних інспекторів з охорони навколишнього природного середовища Державної екологічної інспекції, Республіканського комітету Автономної Республіки Крим з охорони навколишнього природного середовища, Державної екологічної інспекції в областях, містах Києві та Севастополі, Державної екологічної інспекції з охорони довкілля Північно-Західного регіону Чорного моря, Державної екологічної інспекції Азовського моря, Державної Азово-Чорноморської екологічної інспекції (далі - органи Мінприроди) та суб'єктів господарювання (юридичних та фізичних осіб). Згідно п.п. 3.5 п. 3 Порядку № 464 позаплановою перевіркою є перевірка, яка не передбачена планом роботи органу Мінприроди. Підпунктом 3.6 п. 3 Порядку № 464 встановлено, що позапланова перевірка проводиться за наявності таких обставин: подання суб'єктом господарювання письмової заяви до відповідного органу Мінприроди про здійснення заходу державного нагляду (контролю) на його бажання; виявлення та підтвердження недостовірності даних, заявлених у документах обов'язкової звітності, поданих суб'єктом господарювання; перевірка виконання суб'єктом господарювання приписів, розпоряджень або інших розпорядчих документів щодо усунення порушень вимог законодавства, виданих за результатами проведення планових заходів органом Мінприроди; звернення фізичних та юридичних осіб про порушення суб'єктом господарювання вимог законодавства. Позаплановий захід у цьому разі здійснюється тільки за наявності згоди центрального органу виконавчої влади на його проведення; неподання у встановлений термін суб'єктом господарювання документів обов'язкової звітності без поважних причин, а також письмових пояснень про причини, які перешкоджали поданню таких документів. Відповідно до п.п. 4.9 п. 4 Порядку № 464 державні інспектори проводять перевірки об'єкта в присутності керівника суб'єкта господарювання або уповноважених ним осіб. Згідно п. п. 4.10 п. 4 Порядку у разі, якщо державний інспектор не допускається до проведення перевірки, ним складається акт про відмову в проведенні перевірки. В цьому акті зазначаються посада, прізвище, ім'я, по батькові особи керівника суб'єкта господарювання або уповноваженої ним особи, яку ознайомлено з актом та якій вручено акт під розписку, або робиться відмітка щодо відмови від ознайомлення з актом та його отримання. У разі, якщо керівник або уповноважена ним особа суб'єкта господарювання відмовляється від отримання акта про відмову особисто, такий акт із зазначенням в ньому реєстраційного номера передається через канцелярію суб'єкта господарювання або відправляється рекомендованим листом. Матеріали справи свідчать, що станом на 04.12.2013 р. та 09.12.2013 р. (дні коли складені акти про відмову в проведенні перевірки) директор Товариства з додатковою відповідальністю «Дніпропетровськриба» Лівчинська Я.С. та уповноважена особа - головний інженер Товариства з додатковою відповідальністю «Дніпропетровськриба» Коротков В.А. перебували на лікарняному, що підтверджується листками непрацездатності, які містяться у справі. За таких обставин, суд вважає, що в Товариства з додатковою відповідальністю «Дніпропетровськриба» були законні підстави не допускати посадових осіб Державної екологічної інспекції у Дніпропетровській області до проведення позапланової перевірки 04.12.2013 р. та 09.12.2013 р., у зв'язку з відсутністю як керівника товариства так і уповноваженої ним особи. Крім того судом встановлено, що перевірка була позаплановою, тому товариство позбавлено можливості завчасно підготуватися до проведення перевірки. Згідно ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. Враховуючи, що Товариство з додатковою відповідальністю «Дніпропетровськриба» відноситься до категорії власників, які звільняються від одержання лімітів на утворення та розміщення відходів та беручи до уваги, що на момент складання Державною екологічною інспекцією у Дніпропетровській області актів про відмову в проведенні перевірки від 04.12.2013 р. та 09.12.2013 р. на підприємстві були відсутні як керівник товариства так і уповноважена ним особа, суд вважає відсутніми підстави для тимчасової заборони (зупинення) діяльності товариства, а тому в задоволенні адміністративного позову відмовляє.

Результат розгляду: denied