Рішення адміністративного суду від 2014-01-24 00:00:00+02

24 грудня 2013 року [PERSON] звернувся до Добропільського міськрайонного суду Донецької області з позовом до Управління Пенсійного фонду України в м. Добропілля та Добропільському районі Донецької області про визнання неправомірними бездіяльність державного органу і стягнення недоплаченої щомісячної державної допомоги дітям війни. Позовні вимоги мотивовані тим, що згідно ст. 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" дітям війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищуються на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком. Але позивачу виплачувалася ця допомога в значно меншому розмірі, внаслідок зупинення дії та внесення змін відповідно до зазначеної статті, які в подальшому були визнані рішенням Конституційного Суду України від 09.07.2007 р. неконституційними. Просить зобов'язати відповідача призначити, нарахувати та виплатити недоплачену щомісячну державну соціальну допомогу як дитині війни за 2011, 2012, 2013 роки, і по час дії ст. 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни", з врахуванням фактично виплачених сум. В судовому засіданні позивач [PERSON] просить суд задовольнити вимоги про стягнення держдопомоги як «дитині війни», та визнати неправомірною бездіяльність відповідача УПФУ в м.Добропілля та Добропільського району Донецької області та зобов'язати відповідача зробити нарахування щомісячної доплати до пенсії в розмірі 30% від мінімальної пенсії за віком, за 2011,2012,2013 роки та на період дії ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», з урахуванням фактично сплачених сум. Представник відповідача Новодран К.В., яка діє за дорученням, позовні вимоги [PERSON] не визнала, пояснила, що виплата соціальної допомоги провадилась відповідно до діючого законодавства. Також вважає, що відповідно до ст.ст.99,100 КАС України, необхідно обчислювати строк звернення до суду, який встановлюється чинним законодавством шість місяців, з того моменту , коли особа дізналась або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Позивачем не доведено наявність поважних причин пропуску строку періоду часу 2001,2012,2013 роки. Доказів, що не давало можливості звернутися з позовом до суду, інших причин, які не залежали від волі позивача, до суду теж надано не було. За період з 2011 року по червень 2013 року позов підлягає залишенню без розгляду. За період з червня 2013 року УПФУ в м. Добропілля та Добропільському районі Донецької області: згідно до ст. 7 ЗУ «Про соціальний захист дітей війни» фінансове забезпечення державних соціальних гарантій, передбачених цим Законом, здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету. Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, заслухавши пояснення відповідача, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне. Відповідно до ст. 1 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" - дитина війни - це особа, яка є громадянином України та якій на час закінчення (2 вересня 1945 року) Другої світової війни було менше 18 років. [PERSON] є дитиною війни та користується правами і пільгами, встановленими Законом України «Про соціальний захист дітей війни». З копії паспорта позивача вбачається, що на час закінчення Другої світової війни позивачу було менше 18 років. (а.с.4). Законом України "Про соціальний захист дітей війни» № 2195-ІV від 18.11.2004, який набрав чинності з 01.01.2006 р., встановлено правовий статус дітей війни і визначено основи їх соціального захисту та гарантовано їх соціальну захищеність шляхом надання пільг і державної соціальної підтримки. Відповідно до ст. 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни» дітям війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищуються на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком. Відповідно до ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних та юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку, у тому числі, органів державної влади. Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. У відповідності до ч. 2 ст. 55 Конституції, кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій, чи бездіяльності органів державної влади, посадових і службових осіб. Згідно до ст. 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у старості. Статтею 22 Конституції України визначено, що права та свободи людини та громадянина, закріплені Конституцією, не є вичерпними. Конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод. Статтею 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" передбачено, що дітям війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищуються на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком. Ухвалою судді Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 26 грудня 2013 року залишено без розгляду позовні вимоги [PERSON] в частині визнання неправомірними бездіяльність державного органу і стягнення недоплаченої щомісячної державної допомоги дітям війни за період 2011,2012, з січня 2013 року по червень 2013 року, залишено без розгляду. Виходячи з позовних вимог, суд виходить з наступного: 14 червня 2011 року Верховною Радою України прийнято Закон України «Про внесення змін до Закону України «Про Державний бюджет України на 2011 рік» та згідно Прикінцевих положень Закону України «Про Державний бюджет України на 2012 рік» установлено, що у 2011, 2012 роках норми і положення статей 20, 21, 22, 23, 30, 31, 37, 39, 48, 50, 51, 52 та 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", ст. 6 ЗУ "Про соціальний захист дітей війни", статей 14, 22, 37 та частини третьої статті 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» застосовується в порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України виходячи з наявного фінансового ресурсу бюджету Пенсійного фонду України. На виконання цього Закону Кабінетом Міністрів України було прийнято Постанову №745 від 06 липня 2011 року, в якій врегульовані окремі питання стосовно захисту соціальних прав громадян, в тому числі тих осіб, на яких поширюється правовий статус дітей війни та осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, в межах наявного фінансового ресурсу. Також, відповідно до Прикінцевих положень ЗУ "Про Державний бюджет на 2013 рік" установлено, що у 2013 році норми і положення статей 20, 21, 22, 23, 30, 31, 37, 39, 48, 50, 51, 52 та 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" та 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України виходячи з наявних фінансових ресурсів Державного бюджету України та бюджету Пенсійного фонду України на 2013 рік. Відповідно до п. 9 Положення про Пенсійний фонд України, затвердженого Указом Президента України від 06 квітня 2011 року №384/2011, кошти Пенсійного фонду України спрямовуються на фінансування виплати пенсій у солідарній системі загальнообов'язкового державного пенсійного страхування, допомоги на поховання та інших соціальних виплат, які згідно із законодавством здійснюються за рахунок коштів Пенсійного фонду України та використовуються виключно за призначенням і вилученню не підлягають. Тому виплата сум даної категорії, може бути здійснена за наявності відповідного цільового фінансування з Державного бюджету України. Відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 28 грудня 2011 року №1381 «Про підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення» (із змінами та доповненнями), п. 4 Установити, що дітям війни (крім тих, на яких поширюється дія Законів України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» і «Про жертви нацистських переслідувань»), до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, підвищення, встановлене ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», провадиться у розмірі 7 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого законом, для осіб, які втратили працездатність. Статтею 99 КАС України встановлено, що адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Наслідки пропущення строків звернення до адміністративного суду визначені ст.100 КАС України, є підставою для відмови у задоволенні адміністративного позову за умови, якщо на цьому наполягає одна із сторін. Суд звертає увагу на те, що відповідно до ч. 1, 2 ст. 99 КАС України адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася, або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Виходячи з наступного, суд вважає, що позовні вимоги щодо визнання неправомірними бездіяльність відповідача УПФУ в м.Добропілля та Добропільського району Донецької області та зобов'язання відповідача зробити нарахування щомісячної доплати до пенсії в розмірі 30% від мінімальної пенсії за віком, за період часу з до червня 2013 роки, та на період дії ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», з урахуванням фактично сплачених сум, не підлягають задоволенню, в позовних вимогах [PERSON] необхідно відмовити.

Результат розгляду: denied