Рішення адміністративного суду від 2014-03-13 00:00:00+02

Красноармійська об'єднана Державна податкова інспекція Головного управління Міндоходів у Донецькій області (далі по тексту - позивач, або ДПІ) звернулася до Донецького окружного адміністративного суду з позовною заявою до відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби про визнання дій державного виконавця незаконними, скасування постанови від 16.12.2013 року про повернення виконавчого документа та зобов'язання вчинити певні дії. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що постановою Донецького окружного адміністративного суду від 06.04.2010 року по справі № 2а-5702/10/0570 задоволено позов Красноармійської ДПІ про стягнення податкового боргу з державного підприємства «Селидіввугілля» у сумі 7012610,47 грн. ДПІ був спрямований виконавчий лист № 2а-5702/10/0570 від 05.10.2010 р. до ВДВС. Відповідачем було відкрите виконавче провадження. 16.12.2013 року відповідачем було прийнято постанову ВП № 22358936 про повернення виконавчого документа стягувачеві на підставі п.9 ч.1 ст.47 Закону України «Про виконавче провадження», яку позивач отримав 25.12.2013 року. Позивачем була оскаржена вказана постанова начальнику відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби. 31.01.2014 року до позивача надійшла відповідь за результатом розгляду скарги, відповідно до якої йому в скарги було відмовлено. Позивач вважає дії державного виконавця незаконними, тому що, як на підставу винесення оскаржуваної постанови, відповідач посилається на п.9 ч.1 ст.47 Закону України «Про виконавче провадження», тоді як цією нормою передбачено повернення виконавчого документа стягувачу на підставі встановленої, безпосередньо у Законі, заборони звертати стягнення на окреме майно чи кошти боржника Позивач вважає, що заборони звертати стягнення на окреме майно чи кошти боржника Законом не встановлено, а тому оскаржувана постанова винесена безпідставно. Також, звертає увагу на те, що як на момент прийняття рішення судом про стягнення з боржника податкового боргу, так і на момент пред'явлення виконавчого листа до стягнення 25.10.2010 року, норми Податкового кодексу України на які посилається відповідач, ще не діяли. Просить скасувати постанову від 16.12.2013 року про повернення виконавчого документа та зобов'язати відповідача вчинити певні дії. В судове засідання представник позивача з'явився. Позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити. Представник відповідача у судове засідання з'явився. Проти позову заперечував та надав суду письмові заперечення. В позові просив відмовити. Заслухавши представників сторін, дослідивши подані документи і матеріали виконавчого провадження, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне. Позивач - Красноармійська об'єднана Державна податкова інспекція Головного управління Міндоходів у Донецькій області, є юридичною особою, код ЄДРПОУ 38664077 та суб'єктом владних повноважень (а.с. 70-72). Позов було висунуто до відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби. Статтею 3 Закону України "Про державну виконавчу службу" передбачено, що органами державної виконавчої служби є : Департамент державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, до складу якого входить відділ примусового виконання рішень; управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції Міністерства юстиції України в Автономній Республіці Крим, головних управлінь юстиції в областях, містах Києві та Севастополі, до складу яких входять відділи примусового виконання рішень; районні, районні у містах, міські (міст обласного значення), міськрайонні відділи державної виконавчої служби відповідних управлінь юстиції. Тому, ухвалою суду від 13.03.2014 року в якості належного відповідача було притягнуто до справи Головне управління юстиції в Донецькій області (а.с.76). Відповідач - Головне управління юстиції в Донецькій області, є юридичною особою, код ЄДРПОУ 34898944 та суб'єктом владних повноважень (а.с.69). Відповідно до статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних та юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку, у тому числі, органів державної влади. У справах щодо оскарження рішень суди перевіряють чи прийняті вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку визначає Закон України "Про виконавче провадження". Згідно статтею 1 зазначеного Закону виконавче провадження, як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, зазначених у цьому Законі, спрямованих на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які здійснюються на підставах, у спосіб та в межах повноважень, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, виданими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (далі - рішення). Відповідно до статті 2 Закону України "Про виконавче провадження" примусове виконання рішень в Україні покладається на Державну виконавчу службу, яка входить до системи органів Міністерства юстиції України. Згідно із ч.1 ст.3 Закону України «Про виконавче провадження», у випадках, передбачених законом, рішення судів та інших органів щодо стягнення коштів виконуються податковими органами, банками та іншими фінансовими установами. Рішення зазначених органів можуть виконуватися відповідно до закону також іншими органами, установами, організаціями, посадовими особами та громадянами. Статтею 3 Закону України "Про державну виконавчу службу" передбачено, що органами державної виконавчої служби є : Департамент державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, до складу якого входить відділ примусового виконання рішень; управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції Міністерства юстиції України в Автономній Республіці Крим, головних управлінь юстиції в областях, містах Києві та Севастополі, до складу яких входять відділи примусового виконання рішень; районні, районні у містах, міські (міст обласного значення), міськрайонні відділи державної виконавчої служби відповідних управлінь юстиції. Відповідно до ст. 5 Закону України № 606-Х1V державний виконавець зобов'язаний вживати заходів примусового виконання рішень, встановлених цим Законом. Таким чином, відповідач у справі - суб'єкт владних повноважень, на якого чинним законодавством України покладений обов'язок по примусовому виконанню рішень. Виконавчий лист № 2а-5702/10/0570 про стягнення з боржника ДП «Селидіввугілля» на користь Красноармійської ДПІ грошових коштів був виданий Донецьким окружним адміністративним судом 05.10.2010 року (а.с.5). Відділом примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Донецькій області 16.12.2013 р. прийнято постанову ВП № 22358936 про повернення виконавчого документа стягувачеві, відповідно до якого виконавчий лист № 2а-5702/10/0570 виданий 05.10.2010 р. Донецьким окружним адміністративним судом про стягнення заборгованості з податку у розмірі 7012610,47 грн. з ДП «Селідіввугілля» на користь держави повернуто стягувачу. Дану постанову відповідач прийняв

Результат розгляду: partial