Рішення адміністративного суду від 2014-03-18 00:00:00+02

Позивач звернувся в суд з позовом до відповідача про скасування постанови про накладення на нього адміністративного стягнення у виді штрафу. Позивач обґрунтовує позовні вимоги тим, що 09.09.2013 р. в 11 годині 20 хвилин в м.Коломия по вул.Карпатській його зупинила особа у формі Державтоінспекції. Позивач зупинився, бо подумав, що йому потрібна допомога. Інспектор звинуватив позивача у перевищенні швидкості руху і вказав, що швидкість його автомобіля була 86 км/год. Позивач запитав, де знаходиться його жетон, чи має він право зупиняти на даній ділянці автомобілі та за допомогою якого приладу вимірювалася швидкість руху. Інспектор пред'явив жетон, відрекомендувався, вказав номер екіпажу. Показати зафіксовану швидкість автомобіля, яким керував позивач, він не зміг. Швидкість ніби вимірювалася засобом фіксації «Беркут 0512191». На прохання позивача показати сертифікат і дозвіл на використання приладу інспектор показав копію сертифіката без печатки та видимих розпізнавальних знаків. При складанні протоколу не був записаний свідок, який перебував з позивачем в автомобілі. Постановою від 09.09.2013 р. позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 255 грн. Позивач вказав, що рухався з швидкістю близько 55 км/год. Позивач вважає, що притягнення його до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП, є незаконним та необґрунтованим. Розгляд справи було проведено на місці, без підготовки та надання часу для звернення за правовою допомогою, при накладенні штрафу не враховано особу, матеріальний стан та інші обставини, які слід враховувати при призначенні адміністративного стягнення. У протоколі зазначено свідків, які не були присутні на місці і жодних доказів про порушення позивачем правил дорожнього руху не надано. У протоколі та постанові відсутні докази того, що відображена на приладі швидкість належала автомобілю позивача. Оскаржувану постанову він отримав поштою 19 вересня 2013 р., що перевищує десятиденний термін. Але пропуск строку стався не з вини позивача. Позивач просить поновити строк оскарження постанови про адміністративне правопорушення, визнати постанову серії АА2 №942205 від 09.09.2013 р. про адміністративне правопорушення протиправною, скасувати її, а провадження в адміністративній справі закрити. Позивач в судовому засіданні позов підтримав з підстав, наведених у позовній заяві. Він просить задоволити позов. Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнав. Представник пояснив, що постанова вчасно була направлена позивачу. У самому протоколі позивач вказав, що була зафіксована швидкість руху 86 км/год., а в позовній заяві він вже зазначив іншу швидкість. Представник просить вирішувати спір згідно закону. Суд заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, показання свідків [PERSON], [PERSON], вивчивши письмові докази та оцінивши досліджені докази в сукупності, вважає, що позов не підлягає задоволенню з таких підстав. Поясненнями осіб, які беруть участь у справі і стверджуються записами в протоколі (а.с.50), встановлено, що 09.09.2013 р. відносно позивача інспектором ВДАІ складено протокол про адміністративне правопорушення за ст.122 ч.1 КУпАП за перевищення швидкості руху в населеному пункті більш як на 20 км/год. В протоколі вказано пункт Правил дорожнього руху України, який порушено, зазначені свідки, є пояснення позивача. В своїх поясненнях позивач вказав, що швидкість 86 км/год. зафіксована застарілим приладом і сертифікат на експлуатацію не в оригіналі. Записами в постанові про адміністративне правопорушення від 09.09.2013 р. (а.с.5), встановлено, що позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинене правопорушення, передбачене ст.122 ч.1 КУпАП і накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 255 грн. Показаннями свідків [PERSON] і [PERSON] встановлено, що автомобіль позивача було зупинено в зв'язку з перевищенням швидкості руху. Відповідно до правил ч.1 ст.122 КУпАП, перевищення водіями транспортних засобів встановлених обмежень руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину передбачає накладення штрафу від п'ятнадцяти до двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. На позивача накладено штраф в мінімальному розмірі, передбачених санкцією названої статті. Згідно правил ст.222 КУпАП, від імені органів внутрішніх справ розглядати справи і накладати адміністративні стягнення за адміністративні правопорушення, передбачені ч.1 ст.122 КУпАП, мають право працівники відповідних підрозділів Міністерства внутрішніх справ України, що забезпечують безпеку дорожнього руху, які мають спеціальні звання. Досліджені судом докази дають підстави зробити висновок, що позивача притягнуто до адміністративної відповідальності обґрунтовано, правомочною особою на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачений законами України. В зв'язку з тим, що позивач не вчасно отримав копію оскаржуваної постанови, йому слід поновити строк звернення до суду. На підставі ст. 293 КУпАП та

Результат розгляду: denied