Рішення адміністративного суду від 2014-01-27 00:00:00+02

21 листопада 2013 року позивач начальник управління Пенсійного фонду України в Межівському районі Дніпропетровської області [PERSON] звернулася до суду з адміністративним позовом до територіальної Державної інспекції з питань праці у Дніпропетровській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення. В обґрунтування свої позовних вимог посилається на те, що в управлінні ПФУ в Межівському районі Дніпропетровської області на виконання доручення Держпраці № 32-04/01-22/01-1097 від 13 червня 2013 року про проведення позапланових перевірок додержання вимог законодавства про зайнятість та працевлаштування інвалідів в органах виконавчої влади, на підприємствах, установах та організаціях, що повністю утримуються за рахунок коштів державного або місцевого бюджетів, на підставі наказу «Про проведення позапланових перевірок» та направлення на проведення перевірки суб'єкта господарювання № 29-О/12-1 від 02 серпня 2013 року територіальною Державною інспекцією з питань праці у Дніпропетровській області проведено перевірку додержання вимог законодавства про зайнятість та працевлаштування інвалідів. За результатами здійсненої перевірки додержання суб'єктами господарювання законодавства про працю та загальнообов'язкове державне соціальне страхування винесено акт № 04-21-12/22 від 02 серпня 2013 року, припис № 04-21-12/22-22 від 02 серпня 2013 року про вжиття заходів щодо працевлаштування інвалідів у розмірі чотирьох відсотків середньооблікової чисельності штатних працівників облікового складу за рік, відповідно до вимог статті 19 Закону України «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні. Приписом № 04-21-12/22-22, винесеним територіальною державною інспекцією з питань праці у Дніпропетровській області, встановлено невиконання управлінням Пенсійного фонду України в Межівському районі нормативу робочих місць для забезпечення працевлаштування інвалідів, що не відповідає вимогам ст.19 Закону України «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні» від 21 березня 1991 року № 875 та приписано вжити невідкладних заходів щодо працевлаштування інвалідів у розмірі чотирьох відсотків середньооблікової чисельності штатних працівників облікового складу за рік в місячний термін. 21 серпня 2013 року постановою Межівського районного суду провадження в справі № 181/748/13-п про адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.188-1 КУпАП відносно [PERSON] закрито за відсутністю складу адміністративного правопорушення. Управління Пенсійного фонду України в Межівському районі вважало припис № 04-21-12/22-22 від 02 серпня 2013 року, винесений за результатами перевірки, необґрунтованим та 12 серпня 2013 року звернулося з адміністративним позовом про скасування припису до Дніпропетровського окружного адміністративного суду, оскільки особи, що мають інвалідність, не подавали документи для проходження конкурсу до управління. 02 вересня 2013 року управлінням Пенсійного фонду України в Межівському районі надано інформацію про виконання вимог припису від 02 серпня 2013 року. Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 10 вересня 2013 року у задоволенні адміністративного позову управлінню Пенсійного фонду України в Межівському районі до Територіальної державної інспекції України з питань праці у Дніпропетровській області про скасування припису № 04-21-12/22-22 від 02 серпня 2013 року - відмовлено. На виконання даної постанови Дніпропетровського окружного адміністративного суду та припису Територіальної державної інспекції України з питань праці у Дніпропетровській області, управлінням Пенсійного фонду України в Межівському районі розпочато роботу по усуненню порушення вимог припису, а саме: 23 вересня 2013 року було звернено з запитом до Межівського районного центру зайнятості з проханням повідомити про наявність на обліку осіб, яким встановлена група інвалідності та які мають повну вищу освіту та стаж роботи на державній службі 3-5 років, 11 листопада 2013 року управління звернулося до Дніпропетровського обласного фонду соціального захисту інвалідів з повідомленням про проведення конкурсу на заміщення тимчасової вакантної посади заступника начальника відділу виконання бюджету, бухгалтерського обліку та контролю за використанням коштів - заступника головного бухгалтера управління та про можливість інвалідів взяти участь у конкурсі і пройти стажування на відповідну посаду. Тобто, вимоги припису № 04-21-12/22-22 від 02 серпня 2013 року щодо початку роботи по усуненню порушень виконано. 19 листопада 2013 року до управління Пенсійного фонду України в Межівському районі надійшло направлення № 46-О/12-06 про проведення перевірки та акт перевірки Територіальної державної інспекції з питань праці у Дніпропетровській області № 04-21-12/42 від 14 листопада 2013 року за дотриманням законодавства про працю та загальнообов'язкове державне соціальне страхування. У даному акті вказано, що головним державним інспектором праці Вікнянською В.А. у присутності начальника управління Пенсійного фонду України в Межівському районі [PERSON] на підставі виконання службових обов'язків відповідно до підпункту 7 пункту 6 Положення про Державну інспекцію України з питань праці, затвердженого Указом Президента України від 06 квітня 2011 року № 386, проведено повторну перевірку управління Пенсійного фонду України в Межівському районі за темою: контроль за виконанням припису № 04-21-12/22/22 від 02 серпня 2013 року. Повторною перевіркою встановлено, що пункт 1 припису від 02 серпня 2013 року не виконано, а саме: не розпочата робота по усуненню порушення вимог ст.19 Закону України «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні». Управління Пенсійного Фонду України в Межівському районі вважає зазначений акт перевірки незаконним, оскільки головним державним інспектором праці перевірка 14 листопада 2013 року за дотриманням законодавства про працю та загальнообов'язкове державне соціальне страхування не проводилася, плановий чи позаплановий захід повинен здійснюватися у присутності керівника або його заступника, або уповноваженої особи. Запис про проведення перевірки до журналу управління не було внесено. Тобто управління Пенсійного фонду України в Межівському районі 14 листопада 2013 року не перевірялося територіальною Державною інспекцією з питань праці у Дніпропетровській області, а тому винесений акт від 14 листопада 2013 року є незаконним. 21 листопада 2013 року управління Пенсійного фонду України в Межівському районі звернулося з адміністративним позовом до Дніпропетровського окружного адміністративного суду про скасування акту перевірки № 04-21-12/42 від 14 листопада 2013 року за дотриманням законодавства про працю на загальнообов'язкове державне соціальне страхування. 19 листопада 2013 року до управління Пенсійного фонду України в Межівському районі з поштовим відправленням надійшов Протокол № 04-21-12/43 від 14 листопада 2013 року про адміністративне правопорушення та постанова № 04-21-12/43/8 від 14 листопада 2013 року про накладення штрафу на начальника управління Пенсійного фонду України в Межівському районі [PERSON] в сумі 867 гривень. 14 листопада 2013 року державним інспектором праці Вікнянською В.А. складено Протокол № 04-21-12/43 про те, що [PERSON], як начальник управління ПФУ в Межівському районі вчинила адміністративне правопорушення під час проведеної повторної позапланової перевірки щодо невиконаного припису № 04-21-12/22/22 від 02 серпня 2013 року. Позивачка вважає, що протокол № 04-21-12/43 від 14 листопада 2013 року про адміністративне правопорушення складено з порушенням вимог ст.256 КУпАП, оскільки його складено без участі правопорушника та неповідомлення про час і місце розгляду справи. Те ж саме стосується й щодо винесення постанови. Просить суд скасувати постанову № 04-21-12/43/8 про накладення адміністративного стягнення на начальника управління Пенсійного фонду України в Межівському районі [PERSON] відповідно до статті 188-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення від 14 листопада 2013 року та закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення. Позивачка в судове засідання не з'явилася, надала суду заяву про розгляд справи в її відсутність, в письмовому провадженні, свої позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився, причини неявки суду не повідомив. Суд, з`ясувавши обставини справи та перевіривши докази, якими сторони обґрунтували свої позиції по справі, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони знаходяться в публічно-правових відносинах, які врегульовані КАС України. Згідно матеріалів справи, постановою № 04-21-12/43/8 від 14 листопада 2013 року [PERSON] була притягнута до адміністративної відповідальності по ст.1886 КУпАП за те, що не виконано п.1 припису № 04-21-12/22/22, в порушення вимог ст.19 ЗУ «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні» в установі довготривало не виконується норматив робочих місць, призначених для працевлаштування інвалідів, так як, згідно звіту про зайнятість і працевлаштування інвалідів в 2012 році, середньооблікова чисельність штатних працівників становить 25 осіб, жодного штатного працівника, який має інвалідність, в установі не працює, в той час, як кількість місць, на яких повинні працювати інваліди, дорівнює 1, цей норматив не виконується станом на 14 листопада 2013 року, і тому на неї було накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави в розмірі 867 гривень. Відповідно до п.3 ч.1 ст.288 КУпАП постанову посадової особи про накладення адміністративного стягнення може бути оскаржено в міський суд у порядку, визначеному КАС України. Відповідно ч.2 ст.71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень суб'єктів владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Ч.6 ст.71 КАС України - якщо особа, яка бере участь у справі, без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які вона посилається, суд вирішує справу на основі наявних доказів. Матеріалами справи дані, наведені в постанові про накладення адміністративного стягнення, спростовуються, зі сторони відповідача вбачається порушення норм матеріального та процесуального права. Порушення норм матеріального права полягає в їх неправильному застосуванні відповідачем, а саме. Відповідно до ч.1 ст.19 Закону України «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні» для підприємств, установ, організацій, у тому числі підприємств, організацій громадських організацій інвалідів, фізичних осіб, які використовують найману працю, установлюється норматив робочих місць для працевлаштування інвалідів у розмірі чотирьох відсотків середньооблікової чисельності штатних працівників облікового складу за рік, а якщо працює від 8 до 25 осіб, - у кількості одного робочого місця. ч.5 - виконанням нормативу робочих місць у кількості, визначеній згідно з частиною першою цієї статті, вважається працевлаштування підприємством, установою, організацією, у тому числі підприємством, організацією громадських організацій інвалідів, фізичною особою, яка використовує найману працю, інвалідів, для яких це місце роботи є основним. Згідно пояснень позивача, управлінням Пенсійного фонду України в Межівському районі розпочато роботу по усуненню порушення вимог припису, а саме: 23 вересня 2013 року було звернено з запитом до Межівського районного центру зайнятості з проханням повідомити про наявність на обліку осіб, яким встановлена група інвалідності та які мають повну вищу освіту та стаж роботи на державній службі 3-5 років, 11 листопада 2013 року управління звернулося до Дніпропетровського обласного фонду соціального захисту інвалідів з повідомленням про проведення конкурсу на заміщення тимчасової вакантної посади заступника начальника відділу виконання бюджету, бухгалтерського обліку та контролю за використанням коштів - заступника головного бухгалтера управління та про можливість інвалідів взяти участь у конкурсі і пройти стажування на відповідну посаду. Згідно Порядку проведення перевірки підприємств, установ, організацій та фізичних осіб, що використовують найману працю, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 31 січня 2007 року №70 предметом проведення перевірки є: реєстрація роботодавців у відділеннях Фонду; подання роботодавцями до відділень Фонду звіту про зайнятість і працевлаштування інвалідів; виконання роботодавцями нормативу робочих місць для працевлаштування інвалідів; сплата роботодавцями суми адміністративно-господарських санкцій та пені. З наданих по справі доказів, з урахуванням положень КАС України щодо покладення обов'язку доказування правомірності свого рішення на відповідача, суд вбачає, що вимоги припису № 04-21-12/22-22 від 02 серпня 2013 року щодо початку роботи по усуненню порушень виконано, зі сторони позивача виконуються приписи постанови Кабінету Міністрів України «Про реалізацію статей 19 і 20 Закону України «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні» від 31 січня 2007 року № 70, проводяться всі можливі дії для працевлаштування інваліда на робоче місце, яке мається в наявності, проте відповідних заяв про прийняття на роботу від такої категорії громадян не поступало. Що стосується порушень норм процесуального права, слід вказати на наступне. Відповідно до вимог ч.11 статті 4 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» від 05.04.2007 № 877 плановий чи позаплановий захід повинен здійснюватися у присутності керівника або його заступника, або уповноваженої особи. Ч.12 - перед початком здійснення державного нагляду (контролю) посадова особа органу державного нагляду (контролю) вносить запис до відповідного журналу суб'єкта господарювання. Відповідач в протоколі про адміністративне правопорушення № 04-21-12/43 від 14 листопада 2013 року зазначає, що в цей день під час проведення повторної позапланової перевірки УПІ України в Межівському районі, було виявлено невиконання припису № 04-21-12/22/22 від 02 серпня 2013 року. Проте доказів того, що інспектор праці згідно вимогами чинного законодавства робила цю перевірку на місці у присутності керівника або його заступника з внесенням запису до журналу суб'єкта господарювання, надано не було. В протоколі відсутні підписи особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, тобто він складався без її участі. Відповідно до ст.268 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи. Але відповідач, в ігнорування вимог законодавства, не повідомивши особу про розгляд справи, виніс постанову, чим грубо порушив права позивача, передбачені ст.268 КУпАП, та, як наслідок, конституційне право на захист, що є окремою підставою відміни рішення. Відповідно до ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом. Відповідач жодних доказів правомірності свого рішення суду не надав. Тобто вина позивача належним чином доведена не була, достатніх доказів допущення порушення з його боку не надано. Відповідно ч.3 ст.62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. Таким чином, суд вважає за необхідне скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення № 04-21-12/43/8 від 14 листопада 2013 року про накладення на [PERSON] адміністративного стягнення у вигляді штрафу на користь держави в розмірі 867 гривень, винесену державним інспектором праці Вікнянською В.А., а адміністративну справу відносно [PERSON] про притягнення її до адміністративної відповідальності по ст.1886 КУпАП закрити в зв'язку з відсутністю в її діях події та складу адміністративного правопорушення. Відповідно до ч.1 ст.94 КАС України, якщо судове рішення ухвалено на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України. На підставі викладеного,

Результат розгляду: granted