Рішення адміністративного суду від 2014-02-17 00:00:00+02

[PERSON] звернувся до суду з позовною заявою, в подальшому уточнивши її, до інспектора ДПС 4-го взводу ВДАІ ОМУ м. Одеси сержанта міліції Голофєєва А.М., ВДАІ ОМУ ГУМВС України в Одеській області, та просить скасувати постанову про адміністративне правопорушення АА2 №738764 від 27 вересня 2013 року. У позовній заяві [PERSON] зазначає, що 27 вересня 2013 року о 08:17 год. він, керуючи автомобілем «БМВ» д/н [NUMBER], та рухаючись по площі 10 Квітня в м. Одесі був зупинений інспектором ДПС 4-го взводу ВДАІ ОМУ м. Одеси сержантом міліції Голофєєвим А.М. з причин ненадання дороги пішоходам, які проходили проїзну частину. Інспектором був складений відповідний протокол про адміністративне правопорушення серії АА2 №156510 від 27 вересня 2013 року за ч. 1 ст. 122 КУпАП. На підставі даного протоколу інспектор ДПС склав постанову серії АА2 №738764 від 27 вересня 2013 року, згідно з якою на нього було накладено стягнення в розмірі 255, 00 грн. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що вищевказані постанови є необґрунтованими у зв'язку з тим, що порушення, вказаного в протоколі він не вчиняв, оскільки під час руху по пл. 10 Квітня у м. Одеса, та наближаючись до пішоходного переходу на швидкості 5 км./год., з правого боку на проїзній частині здійснив зупинку інший транспортний засіб. Зупинка була здійснена перед пішохідним переходом. Даний транспортний засіб повністю закрив огляд правої проїзної частини, по якій рухався позивач. Тому, він фактично не мав змоги бачити рух пішоходів по нерегульованому пішохідному переході у даній проїзній частині. Таким чином, позивач зазначає, що ним не порушувались п. 18.1.та 18.4. ПДР з тих обставин, що на момент руху по пл. 10 Квітня у м. Одеса та перетинання пішохідного переходу, був відсутній достатній огляд проїзної частини безпосередньо перед пішохідним переходом з вини іншого транспортного засобу. [PERSON] та його представник в судовому засіданні підтримали позовні вимоги та просили їх задовольнити. Відповідачі у судове засіданні не з'явились, про час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином, причини неявки до суду не повідомляли. Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення сторін та оцінивши всі наявні докази у їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] не підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 27 вересня 2013 року інспектором ДПС 4-го взводу ВДАІ ОМУ м. Одеси сержантом міліції Голофєєвим А.М. був складений протокол серії АА2 №156510 відносно [PERSON], згідно якого 27 вересня 2013 року о 08:17 год. останній, керуючи автомобілем «БМВ» д/н [NUMBER], та рухаючись по площі 10 Квітня в м. Одесі не надав дорогу пішоходам, які проходили проїзну частину, що є порушенням п. 18.1, 18.4 Правил дорожнього руху. На підставі вищевказаного протоколу Голофєєвим А.М. була складена постанова серії АА2 №738764 від 27 вересня 2013 року про накладення на [PERSON] адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 255, 00 грн. відповідно до п. 18.1, 18.4 Правил дорожнього руху та ч. 1 ст. 122 КУпАП. Згідно п. 18.1 Правил дорожнього руху водій транспортного засобу, що наближається до нерегульованого пішохідного переходу, на якому перебувають пішоходи, повинен зменшити швидкість, а в разі потреби зупинитися, щоб дати дорогу пішоходам, для яких може бути створена перешкода чи небезпека. Відповідно до п. 18.4 Правил дорожнього руху якщо перед нерегульованим пішохідним переходом зменшує швидкість чи зупинився транспортний засіб, водії інших транспортних засобів, що рухаються по сусідніх смугах, повинні зменшити швидкість, а в разі потреби зупинитися і можуть продовжити (відновити) рух лише переконавшись, що на пішохідному переході немає пішоходів, для яких може бути створена перешкода чи небезпека. Проте з протоколу серії АА2 №156510 від 27 вересня 2013 року вбачається, що [PERSON], керуючи автомобілем «БМВ» д/н [NUMBER], рухаючись по площі 10 Квітня в м. Одесі, не надав дорогу пішоходам, які проходили проїзну частину дороги на нерегульованому пішохідному переході, перед яким зупинився транспортний засіб для пропуску пішоходів. Суд вважає необґрунтованими твердження позивача про те, що на момент руху по пл. 10 Квітня у м. Одеса та перетинання пішохідного переходу, в нього був відсутній достатній огляд проїзної частини безпосередньо перед пішохідним переходом з вини іншого транспортного засобу, оскільки [PERSON] не були надані до суду жодні докази на підтвердження того, що під час вчинення ним правопорушення передбаченого п. 18.1, 18.4 Правил дорожнього руху та ч. 1 ст. 122 КУпАП у нього був обмежений такий огляд. Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Тому у судовому засіданні доведений факт вчинення [PERSON] адміністративного правопорушення передбаченого п. 18.1, 18.4 Правил дорожнього руху та ч. 1 ст. 122 КУпАП, а відповідні протокол про адміністративне правопорушення та постанова про накладення адміністративного стягнення відповідають вимогам чинного законодавства та спростовують твердження позивача щодо їх незаконності. Крім того, позивачем не було надано до суду жодних доказів щодо необґрунтованості постанови серії АА2 №738764 від 27 вересня 2013 року про накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 255, 00 грн. та прийняття даної постанови з порушенням вимог чинного законодавства. Відповідно до ч. 1 ст. 122 КУпАП перевищення водіями транспортних засобів встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками, - тягнуть за собою накладення штрафу від п'ятнадцяти до двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Відповідно до ч. 1 ст. 254 КУпАП про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності. До того ж, у відповідності до п.7 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 червня 1988 р. № 6 «Про практику розгляду судами скарг на постанови у справах про адміністративні правопорушення» розглядаючи відповідно до ст.293 КпАП скаргу або протест на постанову у справі про адміністративне правопорушення, суд повинен перевірити: чи накладено адміністративне стягнення правомочним органом; чи є в діях даної особи ознаки проступку, за який законом передбачена адміністративна відповідальність, і вина у його вчиненні; чи не сплив строк давності для притягнення до адміністративної відповідальності; чи правильні висновки органу (посадової особи), який виніс постанову, про тяжкість вчиненого проступку і обтяжуючі обставини; чи враховані пом'якшуючі обставини, майновий стан винного. Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Крім того, відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин справи, вирішення її в точній відповідності з законом. За змістом ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила правопорушення. Таким чином, оцінюючи у сукупності пояснення сторін, представлені докази, суд приходить до висновку про необґрунтованість заявлених [PERSON] позовних вимог щодо скасування постанови про адміністративне правопорушення АА2 №738764 від 27 вересня 2013 року.

Результат розгляду: denied