Рішення адміністративного суду від 2014-02-27 00:00:00+02

19.01.2011 року позивач звернувся до суду з позовом, в якому просила визнати протиправною бездіяльність та зобов'язати відповідача здійснити донарахування допомоги та забезпечення її виплати відповідно до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» за 2007-2010 роки та в подальшому. Ухвалою Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 25.01.2011 року [PERSON] відмовлено в поновленні строку звернення до суду в частині позовних вимог, які виходять за межі строків, встановлених ст.99 КАС України (а.с.21) та ухвалою від 25.01.2011 року вказані позовні вимоги залишено без розгляду (а.с.22) Постановою Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 14 лютого 2011 року у задоволенні позовних вимог відмовлено. Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, позивач подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати постанову суду та прийняти нову про задоволення позову у повному обсязі. У судове засідання, сторони, які належним чином повідомленні про час та місце розгляду справи, не з'явились, у зв'язку з чим, відповідно до ст..41 КАС України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювався. Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість постанови суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених позовних вимог, суд дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни - учасників війни, що підтверджується наявною в матеріалах справи копією посвідчення Серії [NUMBER] (а.с.7) Вирішуючи спір між сторонами та відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції не звернув уваги на наступне. Постановою Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 12.04.2010 року у справі №2а-714/10 у задоволенні позовних вимог [PERSON] було відмовлено. Предметом судового розгляду була незгода позивача з діями управління праці та соціального захисту населення у м.Світловодську Кіровоградської області та зобов'язання останнього здійснити донарахування допомоги та забезпечення її виплати відповідно до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» за 2007-2009 роки та в подальшому. Вказана постанова суду сторонами у справі оскаржена не була, та набрала законної сили 23.04.2010 року. Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 157 КАС України суд закриває провадження у справі, якщо є такі, що набрали законної сили, постанова чи ухвала суду з того самого спору і між тими самими сторонами. Таким чином, провадження у справі в частині позовних вимог [PERSON] щодо перерахунку та здійснення відповідних виплат допомоги відповідно до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» за 2007-2009 роки підлягає закриттю. Щодо вимог позивача стосовно виплати за 2010 рік, суд зазначає наступне. З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни - учасників війни, що підтверджується наявним в матеріалах справи копією посвідчення Серії [NUMBER] (а.с.7). Відповідно до положень ст. 14 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» щорічно до 5 травня учасникам війни виплачується разова грошова допомога у розмірі трьох мінімальних пенсій за віком. Управлінням праці та соціального захисту населення у м.Світловодську Кіровоградської області позивачу було виплачено щорічну разову грошову допомогу до 5-го травня як учаснику війни в 2010 році у розмірі, меншому ніж передбачено Законом. У 2010 році розмір разової грошової допомоги, який визначено ст.14 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», не змінювався. Отже, при нарахуванні разової грошової допомоги у 2010 році відповідач мав керуватися вимогами зазначеного Закону. Статтею 70 Закону України «Про Державний бюджет України на 2010 рік» надано право Кабінету Міністрів України у 2010 році встановлювати розміри соціальних виплат, які відповідно до законодавства визначаються залежно від розміру мінімальної заробітної плати, в абсолютних сумах у межах асигнувань, передбачених за відповідними бюджетними програмами.. Таким чином, у 2010 році Кабінет Міністрів України мав право встановлювати розмір соціальних виплат, але лише таких соціальних виплат, які відповідно до законодавства визначаються залежно від розміру мінімальної заробітної плати. Розмір разової грошової допомоги, який передбачено ст.14 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», визначається залежно від розміру мінімальної пенсії за віком. Таким чином, у 2010 році Кабінету Міністрів України не було надано право щодо встановлення розміру разової грошової допомоги, яка виплачується до 5 травня учасникам війни. За чинним законодавством розмір мінімальної пенсії за віком визначається лише за правилами, передбаченими частиною першою статті 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", іншого нормативно-правового акта, який би визначав цей розмір або встановлював інший розмір, немає. Відповідно до частини першої статті 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" мінімальний розмір пенсій за віком встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом. Таким чином, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про відсутність підстав для задоволення позову в частині позовних вимог за 2010 рік. З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції припустився порушень норм матеріального та процесуального права, що призвело до прийняття неправильного рішення. Отже, апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а постанова суду скасуванню з прийняттям нового судового рішення.

Результат розгляду: partial