Рішення адміністративного суду від 2014-01-29 00:00:00+02

[PERSON] 18.12.2013 року звернувся до суду з адміністративним позовом до Управління Пенсійного фонду України в м. Вінниці про поновлення виплати пенсії. Заява мотивована тим, що [PERSON], перебуває на обліку Управління пенсійного фонду України в м. Вінниці. 20.12.2004 р. згідно поданої позивачкою заяви їй була призначена пенсія наукового працівника на підставі доданих необхідних документів відповідно до Закону України «Про наукову і науково-технічну діяльність» в розмірі 89 % заробітної плати. Наукову пенсію позивачка отримувала до 08.08.2011 року (6 років 7 міс. 20 дн.). 08.08.2011 року на підставі поданої позивачкою заяви пенсію було переведно з наукової на пенсію по віку згідно ЗУ «Про загальнообов"якове державне пенсійне страхування». 20 липня 2012 року позивачка звернулася в Управління Пенсійного фонду України в м. Вінниці із заявою про поновлення виплати призначеної пенсії в 2004 року наукового працівника на підставі документів, які зберігаються в матеріалах пенсійної справи. Відповідно до Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 р. № 22-1, поновлення виплати раніше призначеної пенсії здійснюється за документами, що є у пенсійній справі та відповідають вимогам законодавства, що діяло на момент призначення цього виду пенсії. В порушення ЗУ «Про звернення громадян» та п. 5 ст. 45 ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» 22.03.2013 року Управління Пенсійного фонду України у м. Вінниці надіслало відповідь за №1673/06-443/02-1, якою позивачу відмовило у переведенні пенсії. У зв'язку з відмовою міського управління Пенсійного фонду позивачка була змушена звернутись до Головного Управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області для вирішення питання про відновлення виплати наукової пенсії. Однак обласне Управління Пенсійного фонду також відмовило у переведенні з пенсії по віку на наукову пенсію, хоча позивачкою було додатково надано «Інструкцію по плануванню науково-дослідних і дослідно-конструкторських робіт та звітності про їх виконання», яка була головним документом діяльності підприємства, але Пенсійним фондом до уваги не прийнята. Тому позивач змушена звернутися із вищезазначеним позовом до суду. Ухвалою суду від 19 грудня 2013 року позов в частині вимог до 18 червня 2013 року було залишено без розгляду. Позивач та її представники в судовому засіданні позовні вимоги підтримали в повному обсязі та просили суд постановити рішення, яким визнати протиправною відмову Управління Пенсійного фонду України в м. Вінниця, щодо переведення пенсії [PERSON] з пенсії по віку на наукову пенсію, згідно ЗУ «Про наукову і науково-технічну діяльність» , зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в м. Вінниці поновити виплату, [PERSON], пенсії за віком, як наукового працівника, відповідно до статті 24 Закону України «Про наукову і науково-технічну діяльність» та здійснити перерахунок і виплату недоотриманої пенсії, з урахуванням здійснених виплат та зобов'язати Управління Пенсійного фонду України у м. Вінниці виплачувати [PERSON] в подальшому поновлену пенсію відповідно до статті 24 Закону України «Про наукову і науково-технічну діяльність». Представник відповідача в судовому засіданні заперечила проти задоволення позову, про що надала суду письмові заперечення, пояснила, що надана позивачем Довідка № 01/185 від 17.12.2004 року не може бути прийнята до уваги для визначення права на пенсію як науковому працівникові, оскільки не містить достатньої підстави видачі, зокрема в переліку первинних документів не вбачаються документи, що підтверджують науковий статус всіх структурних підрозділів де працювала заявниця. Вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до довідки про підтвердження стажу наукової роботи, виданої 23.09.2013 року [PERSON] про те, що вона працювала в Центральному конструкторському бюро інформаційної техніки як державному бюджетному науковому підприємстві з 23.04.1970 р. по 12.05.1989 р. на посадах начальника бюро техніко-економічного планування - заступником начальника планово-виробничого відділу, начальника бюро планово-економічного відділу, начальника планово-економічного відділу, начальника лабораторії - заступника начальника планово-виробничого відділу, провідного інженера відділу техніко-економічних досліджень, провідного економіста по плануванню планово-економічного відділу та займалась науковими дослідженнями, розробкою, проектуванням та впровадженням у виробництво засобів відображення інформації для різних систем управління (а.с. 11). Відповідно до довідки про підтвердження стажу наукової роботи, виданої 23.09.2013 року [PERSON] про те, що вона працювала в Центральному науково-дослідному інституті (ЦНДІ) «Інфракон» як державному бюджетному науковому підприємстві з 12.05.1989 р. по 25.05.1994 р. на посадах начальника бюро техніко-економічного планування - заступником начальника планово-виробничого відділу, начальника бюро планово-економічного відділу, начальника планово-економічного відділу, начальника лабораторії - заступника начальника планово-виробничого відділу, провідного інженера відділу техніко-економічних досліджень, провідного економіста по плануванню планово-економічного відділу та займалась науковими дослідженнями, розробкою, проектуванням та впровадженням у виробництво засобів відображення інформації для різних систем управління (а.с. 14). Згідно довідки про підтвердження стажу наукової роботи, виданої 23.09.2013 року [PERSON] про те, що вона працювала в Відкритому акціонерному товаристві (ВАТ) «Інфракон» як державному бюджетному науковому підприємстві з 25.05.1994 р. по 01.08.1994 р. на посадах начальника бюро техніко-економічного планування - заступником начальника планово-виробничого відділу, начальника бюро планово-економічного відділу, начальника планово-економічного відділу, начальника лабораторії - заступника начальника планово-виробничого відділу, провідного інженера відділу техніко-економічних досліджень, провідного економіста по плануванню планово-економічного відділу та займалась науковими дослідженнями, розробкою, проектуванням та впровадженням у виробництво засобів відображення інформації для різних систем управління (а.с. 15). Згідно довідки ВАТ «Інфракон» від 17.12.2004 року № 01/185 ВАТ «Інфракон» створений 26 червня 1969 року як Центральне конструкторське бюро інформаційної техніки (ЦКБІТ) з статусом Державного наукового підприємства, в подальшому реорганізовано 12.05.1989 року в Центральний науково-дослідний інститут (ЦНДІ) «Інфракон», який шляхом кооперації 25.05.1994 року перетворений в Відкрите акціонерне товариство (ВАТ) «Інфракон», як державне підприємство існувало до 29 червня 1995 року, вся діяльність підрозділів де працювала [PERSON] була складовою частиною науково-дослідних робіт, що виконувались підприємством (а.с. 13). Відповідно до вимог ст. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення», основним документом, що підтверджує трудовий стаж є трудова книжка. Підтвердження трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України. Відповідно до вимог п.3 «Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній», яке затверджене Постановою Кабінету Міністрів від 12 серпня 1993 року № 657, для підтвердження стажу приймаються довідки, виписки із наказів та інші документи лише у випадку відсутності трудової книжки або коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи. В даному випадку у позивача наявна трудова книжка, копія якої міститься у пенсійній справі, яка містить необхідні, правильні і точні записи для визначення трудового стажу. Крім того, відповідно до матеріалів пенсійної справи 20.12.2004 року згідно поданої позивачкою заяви їй була призначена пенсія наукового працівника на підставі доданих необхідних документів відповідно до Закону України «Про наукову і науково-технічну діяльність» в розмірі 89 % заробітної плати. Наукову пенсію позивачка отримувала до 08.08.2011 року. Та ніякі подані документи під сумнів не ставились. 08.08.2011 року на підставі поданої позивачкою заяви пенсію було переведено з наукової на пенсію по віку згідно ЗУ «Про загальнообов"якове державне пенсійне страхування». Відповідно до ч. 1 ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Згідно із ст. 1 ЗУ «Про наукову і науково-технічну діяльність» науково-дослідна (науково-технічна) установа це юридична особа незалежно від форм власності, що створена в установленому законодавством порядку, для якої наукова або науково-технічна діяльність є основною і становить понад 70 відсотків загального річного обсягу виконаних робіт. Відповідно до вимог ч. 3 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій, чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень, адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед Законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку. Вимогами ч. 1 ст. 2 КАС України передбачено, що завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень. Згідно з вимогами ч. 2 ст. 2 КАС України, до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Результат розгляду: granted