Рішення адміністративного суду від 2014-03-31 00:00:00+03

28.02.2014 року Управління Пенсійного фонду України в Тисменицькому районі Івано-Франківської області (далі - позивач) звернулося в суд з адміністративним позовом до відкритого акціонерного товариства "Хутрофірма "Тисмениця" (далі - відповідач) про стягнення заборгованості з відшкодування витрат на виплату і доставку пенсій, призначених на пільгових умовах в розмірі 60 930,56 гривень. 21.03.2014 року в судовому засіданні представником позивача суду подано клопотання про зменшення позовних вимог, згідно якого, позивачем при проведенні перерахунку частки плати підприємствами фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій встановлено, що розмір заборгованості відповідача становить 60 732,72 гривень, які позивач просить стягнути з відповідача. Позовні вимоги мотивовані тим, що Відкрите акціонерне товариство "Хутрофірма "Тисмениця" є платником страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування та збору на обов'язкове державне пенсійне страхування. Об'єктом оподаткування для платника зазначеного збору є також фактичні витрати на виплату і доставку пенсій, призначених відповідно до пунктів «б»-«з» ст.13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" до досягнення працівниками пенсійного віку, передбаченого ст.12 вказаного Закону. Згідно пенсійного законодавства відповідач зобов'язаний відшкодовувати витрати органу Пенсійного фонду на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах особам, що здобули стаж, який дає право на даний вид пенсії на цьому підприємстві. Підприємство щомісяця до 25-го числа зобов'язане вносити до Пенсійного фонду зазначену в повідомленні місячну суму фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах. Згідно із розрахунками фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених відповідно до частини 2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове пенсійне страхування» та пунктів «а» та «б»-«з» ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» по списку №2 за січень 2014 року. платник повинен був відшкодувати виплачені пільгові пенсії у розмірі 60 732,72 гривен. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала з підстав викладених в позовній заяві. Просила позов задовольнити. Представник відповідача в судовому засіданні позов визнав частково. Суду пояснив, що позивач включив до суми відшкодування понесених витрат на виплату і доставку пільгових пенсій витрати за попередній період, а така можливість передбачена лише на поточний рік або по новопризначених пенсіях. Тому стягненню підлягають витрати понесені позивачем виключно за січень 2014 року розмір яких становить 48158,48 гривень. В задоволенні решти позовних вимог просив суд відмовити. Розглянувши матеріали адміністративної справи, заслухавши пояснення представника позивача та представника відповідача, дослідивши та оцінивши в їх сукупності подані докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення, виходячи із наступного. Судом встановлено, що відповідач є юридичною особою, зареєстрованою Тисменицькою районною державною адміністрацією Івано-Франківської області 29.09.2005 року та зареєстрованою в управлінні Пенсійного фонду України в Тисменицькому районі Івано-Франківської області, як платник страхових внесків. Як встановлено в судовому засіданні, [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] працювали у відповідача та здобули спеціальний стаж роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах згідно пунктів «б» - «з» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення». Виключно Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» визначаються: принципи та структура системи загальнообов'язкового державного пенсійного страхування; коло осіб, які підлягають загальнообов'язковому державному пенсійному страхуванню; перелік платників страхових внесків, їх права та обов'язки; порядок нарахування, обчислення та сплати страхових внесків; стягнення заборгованості за цими внесками. Статтею 5 вказаного Закону його дію поширено на регулювання відносини, що виникають між суб'єктами системи загальнообов'язкового державного пенсійного страхування. Дія інших нормативно-правових актів на ці правовідносини може поширюватися лише у випадках, передбачених цим Законом, або в частині, що йому не суперечить. Пунктом 2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» встановлено, що до запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди: особам, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, пенсії призначаються за нормами цього Закону в разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбаченого Законом України «Про пенсійне забезпечення». При цьому зберігається порядок покриття витрат на виплату і доставку цих пенсій, що діяв до набрання чинності цим Законом. Так, статтею 2 Закону України «Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування» визначено, що об'єктом оподаткування для платників збору, визначених пунктами 1 та 2 статті 1 цього Закону (а це суб'єкти підприємницької діяльності незалежно від форм власності, їх об'єднання, бюджетні, громадські та інші установи та організації, об'єднання громадян та інші юридичні особи, а також фізичні особи - суб'єкти підприємницької діяльності, які використовують працю найманих працівників; філії, відділення та інші відокремлені підрозділи платників податку, зазначених вище, що не мають статусу юридичної особи, розташовані на території іншої, ніж платник збору, територіальної громади) крім тих, які є платниками фіксованого сільськогосподарського податку, є також фактичні витрати на виплату і доставку пенсій, призначених відповідно до пунктів «а» та «б»-«з» статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" до досягнення працівниками пенсійного віку, передбаченого статтею 12 Закону України "Про пенсійне забезпечення". Статтею 4 вказаного Закону встановлено ставки збору на обов'язкове державне пенсійне страхування в розмірі 100 відсотків від даного об'єкта оподаткування. Інструкція про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, затверджена Постановою правління Пенсійного фонду України від 19.12.2003 року за №21-1 (далі - Інструкція) встановлює обов'язок підприємств здійснювати відшкодування витрати Пенсійного фонду на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах відповідно до частини 2 «Прикінцевих положень» Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування». Пунктом 6.1. Інструкції передбачено, що відшкодуванню підлягають витрати Пенсійного фонду на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах, відповідно до частини 2 "Прикінцевих положень" Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" у розмірі 100 відсотків фактичних витрат на виплату і доставку пенсій, призначених відповідно до абзацу першого частини 2 Прикінцевих положень Закону застрахованим особам, які працювали або працюють на роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком №1 та списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах. Судом встановлено, що вищевказаним працівникам відповідача призначена пенсія за віком на пільгових умовах у відповідності до пунктів «б» - «з» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», витрати на виплату та доставку яких за січень 2014 року позивачем понесено в розмірі 48 158,48 гривень, а також нараховані доплати на підставі річного розрахунку на суму 12 547,24 гривень. Враховуючи вищевикладені норми, суд зазначає, що обов'язок визначення сум відшкодування витрат на виплату і доставку пенсій покладено на позивача, відповідач зобов'язаний здійснити відшкодування зазначених витрат в розмірах визначених позивачем, підставою для відшкодування вказаних сум є розрахунки цих витрат, який надсилається відповідачу. Як встановлено судом, позивач на адресу відповідача надіслав розрахунки фактичних витрат на виплату до доставку пенсій, призначених відповідно до частини 2 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" в частині пенсій призначених відповідно до підпунктів «б» - «з» статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення", згідно якого сума відшкодування витрат на виплату і доставку пільгової пенсії за січень 2014 року становить 48 158,48 гривень. Однак, відповідачем у передбачені строки не здійснено відшкодування сум понесених позивачем витрат на виплату і доставку пенсій, призначених на пільгових умовах за вказаний період. На переконання суду, несплата відкритим акціонерним товариством "Хутрофірма "Тисмениця" понесених Управлінням Пенсійного фонду України в Тисменицькому районі Івано-Франківської області витрат на виплату та доставку пенсій призначених відповідно до частини 2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» за січень 2014 року в розмірі 48158,48 гривень, вчинена всупереч частини 2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», пункту 6 Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, затвердженої Постановою правління Пенсійного фонду України від 19.12.2003 року за №21-1. Таким чином, відкрите акціонерне товариство "Хутрофірма "Тисмениця" зобов'язане відшкодовувати фактичні витрати органу Пенсійного фонду України на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах особам, що здобули стаж, який дає право на даний вид пенсії на цьому підприємстві. Враховуючи наведене, а також те, що відповідач доказів про сплату ним заборгованості по відшкодуванню витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах, за січень 2014 року по списку №2 в сумі 48158,48 гривень не подав, позовні вимоги частково визнав, суд вважає, що позов в цій частині підлягає до задоволення. В той же час, в судовому засіданні встановлено, що управлінням Пенсійного фонду України в Тисменицькому районі включено в заявлену до стягнення суму позову доплату за попередні періоди, з дати призначення пенсій колишнім його працівникам до дати формування розрахунку, а саме: [PERSON] в сумі 101,34 грн., [PERSON] в сумі 4,97 грн., [PERSON] в сумі 6291,36 грн., [PERSON] в сумі 6128,76 грн., [PERSON] в сумі 0,01 грн., [PERSON] в сумі 17,23 грн., [PERSON] в сумі 15,71 грн., [PERSON] в сумі 0,05 грн., [PERSON] в сумі 14,80 грн., [PERSON] в сумі 0,01 грн. Загальна сума доплати виставленої на підставі річного розрахунку становить 12 547,24 гривень. Крім того, вказана обставина не заперечується представником позивача. Слід зазначити, що пунктом 6.4 Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, затвердженої Постановою правління Пенсійного фонду України від 19.12.2003 року за №21-1 встановлено, що розмір сум до відшкодування на поточний рік визначається відділами надходження доходів органів Пенсійного фонду України щорічно у розрахунках фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до частини 2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», які надсилаються підприємствам до 20-го січня поточного року та протягом 10 днів з новопризначених (перерахованих) пенсій. Згідно пункту 6.5. Інструкції Розрахунки складаються на підставі відомостей відділів з призначення пенсій органів Пенсійного фонду України, які подаються згідно з додатком 8 та додатком 8а до 1 січня поточного року та протягом 10 днів з дня прийняття рішення про призначення нової пенсії. Пункт 6.8. вказаної Інструкції встановлює, що підприємства щомісяця до 25-го числа вносять до Пенсійного фонду зазначену в повідомленні місячну суму фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах. Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Підсумовуючи вищенаведене суд приходить до висновку, що можливість донарахування додаткової суми відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій зазначеним працівникам Позивача за попередній період передбачена лише на поточний рік або по новопризначених пенсіях, оскільки положення Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, які регулюють спірні правовідносини, а також інші законодавчі акти з питань пенсійного забезпечення не передбачають права управління Пенсійного фонду України в Тисменицькому районі здійснювати відшкодування витрат на виплату і доставку пільгових пенсій за попередні періоди. Вказана обставина виключає можливість задоволення позовних вимог в частині стягнення витрат на виплату та доставку пільгових пенсій колишнім працівникам відповідача, донарахованих за попередні періоди в сумі 12 574,24 гривень. Зазначена правова позиція неодноразово висловлювалась Вищим адміністративним судом України, зокрема, у справі №К/999132264/11. Крім того, слід зазначити, що оскільки судом встановлено, що розміри пенсій пенсіонерів, зазначених у поданих позивачем розрахунках, не змінювалися та не перераховувалися, виявлені помилки у формуванні даних по відшкодуванню фактичних витрат по пенсіонерах [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] допущена з вини УПФУ у Тисменицькому районі, а вказані позивачем обставини, зокрема зміна правового регулювання, не охоплюються приписами пункту 6.8. Інструкції, то у позивача були відсутні законні підстави для формування та надіслання позивачу таких розрахунків. В контексті вимог ст. 19 Конституції України, суд зазначає, що так як спірні правовідносини виникли внаслідок змін чинного законодавства та недоліків у роботі УПФУ в Тисменицькому районі, обов'язок щодо відшкодування витрат на виплату вищезазначених сум пільгових пенсій не може покладатися на відповідача у спосіб, не передбачений чинним Законом. Проте, у порушення вказаних вимог законодавства, позивач включив до розрахунків донарахування за попередні періоди (довиставив) щодо пенсіонерів, які отримують пенсію вже тривалий період, чи отримували пенсію, що вбачається з графи 3 розрахунків та свідчить про відсутність підстав для включення до графи «15» розрахунків будь-яких донарахувань за попередні періоди відносно вищезазначених осіб. Підсумовуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що заявлений адміністративний позов підлягає до часткового задоволення в частині стягнення заборгованості витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за січень 2014 року в розмірі 48 158,48 грн., а в задоволенні решти позовних вимоги щодо стягнення витрат у розмірі 12 574,24 гривень, слід відмовити. На підставі ст. 124 Конституції України,

Результат розгляду: partial