Рішення адміністративного суду від 2014-01-23 00:00:00+02

Товариство з обмеженою відповідальністю «СП Агроекс» звернулось до Окружного адміністративного суду м. Києва від 13 вересня 2013 року з позовом до Державної податкової інспекції у Оболонському районі Головного управління Міністерства доходів і зборів України у м. Києві та просило визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у Оболонському районі міста Києва від 01.02.2013 року №0000472202 та №0000482202. Постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 13 вересня 2013 року в задоволенні позову відмовлено. Не погоджуючись з прийнятим судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просив постанову суду першої інстанції скасувати як таку, що ухвалена з порушенням норм матеріального та процесуального права та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити в повному обсязі. В обґрунтування вимог апеляційної скарги посилається на те, що сукупність наданих ним доказів та належним чином оформлених первинних документів в повній мірі підтверджує реальність проведених господарських операцій з контрагентами за період, що перевірявся, а тому вважає висновки суду першої інстанції хибними та такими, що не відповідають обставинам справи. Перевіривши доводи апеляційної скарги за наявними в матеріалах справи письмовими доказами, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав. Як встановлено судом першої інстанції, ДПІ у Оболонському районі Головного управління Міністерства доходів і зборів України у м. Києві, в період з 26.12.2012 по 09.01.2013 проведено документальну позапланову виїзну перевірку з питань дотримання вимог податкового законодавства ТОВ «СП Агроекс» при взаємовідносинах з ТОВ «Опт Лізинг», за період серпень 2012 року та ТОВ «Папіртехнотрейд» за період серпень 2012 року, за результатами якої складено акт від 09.01.2013р. №7/22-2/30979893. Під час проведення перевірки встановлено порушення ТОВ «СП Агроекс»: пп.14.1.47, п.п.14.1.36 п.14.1 ст.14, п.138.2, п.138.4 п.138.8, пп.138.10.4, п.138.10.6, п.138.10 ст.138, п.п.139.1.9 п.139.1 ст.139 Податкового кодексу, ст. 1,9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», п.2.4 пп.2.15, пп.2.16 Положення про документальне забезпечення записів бухгалтерського обліку, ст.48 Закону України «Про автомобільний транспорт», пп.11.1 пп.11.5, пп.11.7 Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, в результаті чого ТОВ «СП Агроекс» занижено податок на прибуток, що підлягає нарахуванню та сплаті в бюджет на загальну суму 64 5542,0грн.; та п.185 ст.185, п.188.1, п.198.1, п. 198.2, п.198.3, п.198.6, ст.198, п.200.1 та п.200.2 ст.200, п.201.1 п.201.10 ст.201 Податкового кодексу, п.5 Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних, ст.7 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», п.п.2.15, п.п.2.16 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, в результаті чого ТОВ «СП Агроекс», встановлено завищення залишку від'ємного значення, який після бюджетного відшкодування включається до податкового кредиту наступного податкового періоду та заниження суми ПДВ, яка підлягає нарахуванню та сплаті в бюджет за підсумками звітного (податкового) періоду на суму 584855,0грн. На підставі акту перевірки від 09.01.2013р. №7/22-2/30979893 відповідачем прийнято податкове повідомлення-рішення від 01 лютого 2013 року №0000472202 за платежем податок на додану вартість на загальну суму 731 068,75грн., з яких за основним платежем 584855, за штрафними (фінансовими) санкціями 146213,75грн. та податкове повідомлення рішення №0000482202 за платежем податок на прибуток на загальну суму 860 928,50грн., з яких за основним платежем - 645542грн., за штрафними (фінансовими) санкціями - 161385,5грн. Відмовляючи в задоволенні адміністративного позову, суд першої інстанції виходив з того, що за спірними операціями між позивачем та контрагентами лише оформлювались окремі первинні документи та податкові накладні без фактичного виконання контрагентами обумовлених операцій, чим створювалась видимість (зовнішні ознаки) реального здійснення операцій та правомірності формування спірних сум податкових вигод, наслідком чого є отримання позивачем необґрунтованої податкової вигоди. Складені за такими операціями первинні документи та податкові накладні внаслідок «безтоварності» спірних операцій, є юридично дефектними та не створюють правових наслідків для цілей формування податкових вигод, що, відповідно, зумовлює висновок про відсутність у позивача підстав для формування спірних сум податкових вигод. Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та висновкам суду першої інстанції, колегія суддів виходить з такого: Відповідно до п.п.134.1.1. п. 134.1. ст.131 ПК України об'єктом оподаткування податку на прибуток підприємств є прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом зменшення суми доходів звітного періоду, визначених згідно зі статтями 135-137 цього Кодексу, на собівартість реалізованих товарів, виконаних робіт, наданих послуг та суму інших витрат звітного податкового періоду, визначених згідно зі статтями 138-143 цього Кодексу, з урахуванням правил, встановлених статтею 152 цього Кодексу. Відповідно до п.198.1 ст.198 ПК України право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з: придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг; придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів, у тому числі при їх ввезенні на митну територію України (у тому числі у зв'язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності); отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України; ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу. Відповідно до п.198.6. ст. 198 ПК України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними або оформлені з порушенням вимог . Відповідно до п. 201.10. ст. 201 ПК України податкова накладна видається платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, на вимогу покупця та є підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту. Порушення порядку заповнення податкової накладної не дає права покупцю на включення сум податку на додану вартість до податкового кредиту. Для підтвердження включення до складу податкового кредиту сум податку на додану вартість сплачених позивачем у складі ціни за придбану продукцію та виконані роботи, необхідні первинні документи, оформлені відповідно до вимог Закону України «Про бухгалтерській облік та фінансову звітність в Україні». Статтею 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» встановлено вимоги до первинних документів, які є підставою для бухгалтерського та податкового обліку. Згідно з даною нормою, підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Дія контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Такі первинні документи повинні мати обов'язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції. Як вбачається з матеріалів справи, одним з основних видів діяльності, який здійснює ТОВ «СП Агроекс», є допоміжна діяльність у рослинництві, яка полягає у виконанні робіт щодо здійснення обробки земель замовника за допомогою власної сільськогосподарської техніки. У зв'язку з чим, 01.08.2012 між ТОВ «Папіртехнотрейд» (постачальник) та ТОВ «СП Агроекс» (покупець) було укладено договір поставки товарів, відповідно до якого постачальник зобов'язується в зумовлені строки передати у власність покупця техніку сільськогосподарського призначення (а саме 3 сіялки та бункер для насіння). Загальна вартість техніки становила 3 645 000 грн., в т.ч. ПДВ. Відповідно до Акту передачі - приймання товару від 27.08.2012, ТОВ «Папіртехнотрейд» передав, а ТОВ «СП Агроекс» прийняв наступний товар: сівалка зернова John Deere 7200/16, 2009 р.в., компанії Deer and Company Moline Illinois, за ціною 660000,00 грн. в т.ч. ПДВ 110000,00 грн.; сівалка-культиватор John Deere 730/10.9-19, 2009 р.в., компанії Deer and Company Moline Illinois ціною 712500,00 гривень в т.ч. ПДВ 118750,0 грн.; бункер для насіння John Deere 1910, 2009 р.в., компанії Deer and Company Moline Illinois, кр.вир. США за ціною 678000,00 грн. в т.ч. ПДВ 113000,0 грн.; сівалка просапна вакуумна John Deere БВ 44/24, 2009 р.в., компанії Deer and Company Moline Illinois, кр.вир.США за ціною 1594500,00 грн. в т.ч. ПДВ 265750,00 грн. Загальна вартість: 3645000,00 грн., в т.ч. ПДВ 607500,00 грн. Як вбачається зі змісту письмових пояснень апелянта, у зв'язку з відсутністю у ТОВ «СП Агроекс» коштів для миттєвої оплати техніки Пунктом 3.1 договору поставки було передбачено відстрочку платежу. 23 Серпня 2012 року між ТОВ «СП Агроекс» (продавець/лізингоодержувач) та ТОВ «ОТП Лізинг» (покупець/лізингодавець) укладено договори купівлі-продажу №№504-8, 505-8, 506-8, відповідно до умов яких, вказана вище сільськогосподарська техніка передавалася у власність ТОВ «ОТП Лізинг» для подальшої передачі її в лізинг ТОВ «СП Агроекс». Того ж дня між ТОВ «ОТП Лізинг» та ТОВ «СП Агроекс» було укладено договори №№504-S, 505-S та 506-S, відповідно до яких сільськогосподарська техніка була передана позивачу у лізинг. Всі вищевикладені господарські операції підтверджені первинною бухгалтерською документацією, яка відповідає положенням ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» та п.2.4 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку. Таким чином, внаслідок означених господарських операцій ТОВ «СП Агроекс» отримало обігові грошові кошти, а також сільськогосподарську техніку, а натомість прийняло на себе зобов'язання в подальшому сплатити суму техніки (з відстроченням) та сплачувати лізингові платежі, що і складає господарську мету підприємства. Враховуючи вищевикладене колегія суддів не може погодитись з висновком суду першої інстанції про проведення ТОВ «СП Агроекс» лише транзитних фінансових потоків, спрямованих на здійснення операцій з надання податкової вигоди, оскільки вищевказані господарські операції були цілком доцільними та вигідними для ТОВ «СП Агроекс» та відповідають цілям його господарської діяльності. Стосовно посилань податкового органу на те, що податкова накладна №5 від 27.08.2012, виписана ТОВ «Папіртехнотрейд» не зареєстрована у Єдиному реєстрі податкових накладних та на невідповідність особи представника ТОВ «ОТП Лізинг» на податковій накладній у паперовому вигляді з даними щодо особи представника ТОВ «ОТП Лізинг», що містяться в Єдиному державному реєстрі податкових накладних, колегія суддів звертає увагу на те, що вказану податкову накладну №5 від 27.08.2012 не було враховано ТОВ «СП Агроекс» при визначенні розміру податкового кредиту (с.19 Акту перевірки), а отже, позивачем не було допущено порушення податкового законодавства в ційчастині. Відповідно до абз.2 п.44.6 ст.44 ПК України якщо платник податків після закінчення перевірки та до прийняття рішення контролюючим органом за результатами такої перевірки надає документи, що підтверджують показники, відображені таким платником податків у податковій звітності, не надані під час перевірки (у випадках, передбачених абзацами другим і четвертим пункту 44.7 цієї статті), такі документи повинні бути враховані контролюючим органом під час розгляду ним питання про прийняття рішення. У відповідності до цієї норми податкового законодавства ТОВ «СП Агроекс» надало ДШ у Оболонському районі копії податкових накладних, виданих ТОВ «ОТП Лізинг», підписані особою, інформація щодо якої міститься у Єдиному реєстрі податкових накладних. Разом з тим, така неузгодженість, навіть якби вона існувала, не свідчила б про порушення податкового законодавства з боку ТОВ «СП Агроекс». Згідно з ч.2 ст.71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Таким чином, відповідачем як суб'єктом владних повноважень не надано належних та допустимих доказів, які б ставили під сумнів реальність виконання спірних господарських операцій з отримання позивачем товару, невідповідність цих операцій дійсному економічному змісту, або засвідчили б наявність інших обставин, що підтверджують недобросовісність позивача як платника податків та виключають право на формування валових витрат та податкового кредиту. Отже, під час ухвалення оскаржуваного рішення судом першої інстанції неправильно встановлено обставини справи, допущено порушення норм матеріального та процесуального права, а тому, у відповідності до ст.202 КАС України, постанова Окружного адміністративного суду м. Києва від 13 вересня 2013 року підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення про задоволення позовних вимог.

Результат розгляду: granted