Рішення адміністративного суду від 2014-01-29 00:00:00+02

Постановою Артемівського районного суду м. Луганська від 19 листопада 2013 року по адміністративній справі № 434/8349/13-а поновлено позивачу [PERSON] строк позовної давності для звернення до суду. Позов [PERSON] - задоволено. Визнано протиправним дії відповідача - Апеляційного суду Луганської області щодо відмови в перерахунку [PERSON] щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці у зв'язку із зміною розміру заробітної плати працюючого судді на відповідній посаді, починаючи з 01 січня 2006 року по 3 1 грудня 2006 року. Зобов'язано Апеляційний суд Луганської області здійснити перерахунок [PERSON] недоотриманої суми щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, починаючи з 01 січня 2006 року по 31 грудня 2006 року у розмірі 90% заробітної плати судді Апеляційного суду Луганської області, що працює на відповідній посаді за довідками № 95 та № 96 від 17.02.2010 року, виданими Апеляційним судом Луганської області. Зобов'язано Державну судову адміністрацію України виплатити [PERSON] недоотримані суми щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, починаючи з 01 січня 2006 року по 31 грудня 2006 року у розмірі 90% заробітної плати судді апеляційного суду Луганської області, на підставі проведеного перерахунку апеляційного суду Луганської області. (арк. справи 67-70) Не погодившись з рішенням суду першої інстанції відповідачі - Апеляційний суд Луганської області та Територіальне управління Державної судової адміністрації України в Луганській області звернулись з апеляційними скаргами, пославшись на незаконність та необґрунтованість постанови суду першої інстанції, прийняту с порушенням норм матеріального права, просили постанову суду першої інстанції скасувати і прийняти нове рішення, яким відмовити позивачу у задоволенні позову. (арк. справи 74-96). Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 197 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на основі наявних у ній доказів, у разі відсутності клопотань від усіх осіб, які беруть участь у справі, про розгляд справи за їх участю. Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційних скарг, встановила наступне. Судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що позивач - [PERSON] - є суддею у відставці, звільнений з посади судді Луганського обласного суду 1 грудня 1994 року, його загальний стаж на посаді судді складає 25 років, він має третій кваліфікаційний клас. У відповідності до Закону України « Про статус суддів» Луганським обласним судом, на даний час це відповідач - Апеляційний суд Луганської області, позивачу призначено довічне грошове утримання у розмірі 90% його місячного заробітку, який складався з посадового окладу, надбавки за клас. 40% відсотків вислуги та 33% премії. У подальшому на підставі рішення Печерського районного суду м. Києва від 8 лютого 2002 року та додаткового рішення від 18 лютого 2002 року цього ж суду, при нарахуванні щомісячного грошового утримання також враховувалася надбавка, встановлена працюючим суддям Указом Президента України № 856 від 19 вересня 1996 року « Про додаткові заходи щодо матеріального забезпечення суддів», яка дорівнює 50% від посадового окладу працюючого судді на відповідній посаді, надбавки за кваліфікаційний клас та премії у вказаному розмірі. З 1 січня 2006 року Указ Президента України № 856 від 19 вересня 1996 року «Про додаткові заходи щодо матеріального забезпечення суддів», втратив чинність, оскільки його було скасовано у встановленому порядку. Починаючи з першого січня 2006 року Апеляційним судом Луганської області здійснено відповідний перерахунок розміру щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці у тому числі і позивачеві, при цьому до такого його перерахунку не включено передбачену зазначеною Постановою надбавку за виконання особливо важливої роботи у розмірі до 50 відсотків посадового окладу з урахуванням надбавки за кваліфікаційний клас, крім того при перерахунку враховувалася премія, яка виплачується працюючим суддям у розмірі 10%. Вказані обставини підтверджуються довідкою про заробітну плату для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці. Відповідно до довідки про заробітну плату працюючого судді Апеляційного суду Луганської області з 01.03.2006 року по 31.12.2006 року № 95 від 17.02.2010 року, виданої Апеляційним судом Луганської області, позивачу призначено довічне грошове утримання у розмірі 90% його місячного заробітку, який складався з посадового окладу, надбавки за кваліфікаційний клас, надбавки за особливий характер роботи та інтенсивність праці (50%), надбавки за вислугу років (40%), щомісячної премії (10%). (т.2 арк. справи 54) Відповідно до довідки про заробітну плату працюючого судді Апеляційного суду Луганської області з 01.01.2006 року по 28.02.2006 року № 96 від 17.02.2010 року, виданої Апеляційним судом Луганської області, позивачу призначено довічне грошове утримання у розмірі 90% його місячного заробітку, який складався з посадового окладу, надбавки за кваліфікаційний клас, надбавки за особливий характер роботи та інтенсивність праці (50%), надбавки за вислугу років (40%), щомісячної премії (25%). (т.2 арк. справи 55) Позивач звернувся до суду 12 січня 2009 року з адміністративним позовом до Апеляційного суду Луганської області, Управління Пенсійного Фонду України в Артемівському районі м.Луганська, Державної судової адміністрації України та Державного казначейства України, в якому просив поновити строк звернення до суду, визнати дії відповідачів неправомірними та зобов'язати: - Апеляційний суд Луганської області перерахувати йому щомісячне грошове утримання судді у відставці за період з 1 січня 2006 року по 1 січня 2007 року з урахуванням надбавки у розмірі 50% відповідно до рішення Печерського районного суду м. Києва від 8 лютого 2002 року та додаткового рішення цього ж суду від 18 лютого 2002 року і недоплати премії у розмірі 23% та стягнути 30785 грн. 36 коп.; - Державну судову адміністрацію України провести фінансування апеляційного суду Луганської області в обсязі, необхідному для цих виплат, шляхом їх подальшого стягнення з рахунку Державної судової адміністрації України в Державному казначействі України МФО 820172 №35213015004024; - управління Пенсійного фонду України в Артемівському районі м. Луганська перерахувати йому щомісячне грошове утримання судді у відставці і стягнути за період з 1 січня 2007 року по 1 січня 2009 року з урахуванням щомісячної надбавки в розмірі 50% і недоплати премії 23% - всього 61570 грн. 72 коп., а з 1 січня 2009 року виплачувати грошове утримання судді у відставці в сумі 7395 грн. 67коп. щомісячно. (т.1 арк. справи 2-6) В подальшому 29 жовтня 2013 року позивач змінив позовні вимоги, визначив відповідачами по справі Апеляційний суд Луганської області та Державну судову адміністрацію України та просив визнати протиправними дії посадових осіб Апеляційного суду Луганської області щодо відмови у здійсненні позивачу перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці у зв'язку зі зміною розміру заробітної плати працюючого судді на відповідній посаді, за період з 1 січня 2006 року по 31 грудня 2006 року; зобов'язати Апеляційний суд Луганської області та Державну судову адміністрацію України здійснити перерахунок та виплату позивачу недотриманих сум щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці за період з 1 січня 2006 року по 31 грудня 2006 року у розмірі 90% заробітної плати судді Апеляційного суду Луганської області, що працює на відповідній посаді за довідками №95 та №96 від 17 лютого 2010 року Апеляційного суду Луганської області (т.2 арк. справи 52-53) Колегія суддів зазначає, що позивачем заявлені вимоги до Апеляційного суду Луганської області та Державної судової адміністрації України щодо нарахування та виплати недотриманих сум щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці за період з 1 січня 2006 року по 31 грудня 2006 року. Однак, з 1 січня 2007 року перерахунок та виплату щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці позивачу здійснює Управління Пенсійного Фонду України в Артемівському районі м. Луганська, внаслідок чого відновлення порушеного права може здійснити тільки орган пенсійного забезпечення, на обліку якого перебуває позивач незалежно від терміну виплати. Невключення позивачем в позовних вимогах до складу відповідачів Управління Пенсійного Фонду України в Артемівському районі м.Луганська та неправильне обрання способу відновлення порушеного права, заявлення позовних вимог до Апеляційного суду Луганської області та Державної судової адміністрації України щодо нарахування та виплати недотриманих сум щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці за період з 1 січня 2006 року по 31 грудня 2006 року, позбавляє суд апеляційної інстанції можливості відновити порушене право позивача шляхом зобов'язання Апеляційного суду Луганської області та Державної судової адміністрації України здійснити перерахунок та виплату позивачу недотриманих сум щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці за період з 1 січня 2006 року по 31 грудня 2006 року у розмірі 90% заробітної плати судді Апеляційного суду Луганської області, що працює на відповідній посаді за довідками №95 та №96 від 17 лютого 2010 року Апеляційного суду Луганської області. З урахуванням вимог процесуального законодавства суд апеляційної інстанції позбавлений можливості заміняти відповідача у справі на стадії апеляційного розгляду. Стаття 159 КАС України передбачає, що судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Відповідно до ст. 198 КАС України суд апеляційної інстанції має право скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову постанову суду. Згідно п.4 ч.1 ст. 202 КАС України суд апеляційної інстанції скасовує постанову суду першої інстанції та ухвалює нове рішення, якщо судом першої інстанції при ухваленні рішення допущено порушення норм матеріального або процесуального права, яке призвело до неправильного вирішення справи. Враховуючи, що судом першої інстанції неправильно застосовані норми матеріального і процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нової про відмову в задоволенні позовних вимог.

Результат розгляду: partial