Рішення адміністративного суду від 2014-02-12 00:00:00+02

Державна податкова інспекція у м. Івано-Франківську Головного управління Міндоходів в Івано-Франківській області (далі - позивач) звернулася в суд з адміністративним позовом до фізичної особи - підприємця [PERSON] (далі - відповідач) про припинення підприємницької діяльності. Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідач більш ніж протягом року, всупереч вимогам статті 16 Податкового кодексу України не подавав податкову звітність з будь-якого податкового платежу, що у відповідності до ч.2 ст.46 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних та фізичних осіб-підприємців" є підставою для припинення підприємницької діяльності фізичної особи-підприємця. Відповідно до п.3 ч.1 ст. 183-2 КАС України скорочене провадження застосовується в адміністративних справах щодо припинення за зверненням суб'єкта владних повноважень юридичних осіб чи фізичних осіб - підприємців у випадках, передбачених законом. Відповідно до ч.3 ст. 183-2 КАС України про відкриття скороченого провадження суд виносить ухвалу, копія якої невідкладно надсилається відповідачу разом з копією позовної заяви та доданих до неї документів. В ухвалі в обов'язковому порядку зазначаються строк подання заперечення проти позову, порядок його подання, а також наслідки неподання такого заперечення. Відповідач у десятиденний строк з дня одержання такої ухвали та копій документів може подати заперечення проти позову та необхідні документи або заяву про визнання позову. Згідно із п.3 ч.5 ст.183-2 КАС України справа повинна бути розглянута у порядку скороченого провадження не пізніше трьох днів - у разі якщо протягом семи днів з дня закінчення строку, передбаченого частиною третьою цієї статті, до суду не надійшло заперечення відповідача та за умови, що справа не розглядається судом за місцезнаходженням відповідача. Судом 15.01.2014 року винесено ухвалу про відкриття скороченого провадження по даній адміністративній справі, яку разом з копією позовної заяви та доданих до неї документів направлено відповідачу для подання заперечення або заяви про визнання позову (а.с. 1). Дані матеріали 23.01.2014 року повернуто на адресу суду із довідкою підприємства поштового зв`язку, якою зазначено причини повернення: "за закінченням терміну зберігання" (а.с.11-20). Частина 4 статті 33 КАС України передбачає, що у разі відсутності осіб, які не беруть участь у справі, за адресою місцезнаходження (місце проживання) зазначеного в Єдиному державному реєстрі юридичних та фізичних осіб - підприємців, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. Відповідно до вимог частини 11 статті 35 КАС України у разі повернення поштового відправлення із повісткою, яка не вручена адресату з незалежних від суду причин, вважається, що така повістка вручена належним чином. Заперечення або заяви про визнання позову від відповідача на адресу суду, у строки передбачені ст. 183-2 КАС України, не надходили. Суд, розглянувши та оцінивши матеріали справи в порядку скороченого провадження, відповідно до вимог ст. 183-2 КАС України - без проведення судового засідання та виклику осіб, які беруть участь у справі - прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 25.07.1994 року відповідач по справі зареєстрований як суб'єкт підприємницької діяльності фізична особа-підприємець та взятий на облік у Державній податковій інспекції у м. Івано-Франківську Головного управління Міндоходів в Івано-Франківській області як платник податків (а.с.5-6). Відповідно до довідки №3188/9/09-15-17-1-13/12367 від 31.10.2013 року, відповідач не подає податкову звітність з 09.11.2010 року, що є підставою для припинення підприємницької діяльності (а.с.7). Також встановлено, що станом на 30.10.2013 року заборгованості із сплати податків і зборів немає, що підтверджується довідкою позивача №3084/9/11-150/1544 від 30.10.2013 року (а.с. 8). Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначення переліку податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платники податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенція контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства врегульовані Податковим кодексом України, який набрав чинності з 01.01.2011 року. Частиною 1 статті 46 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців" встановлено, що державна реєстрація припинення підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця проводиться у разі постановлення судового рішення про припинення підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця. Частиною 2 статті 46 даного Закону передбачено, що підставами для постановлення судового рішення про припинення підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця є неподання протягом року органам державної податкової служби податкових декларацій, документів фінансової звітності відповідно до закону. Згідно ч.3 ст.46 вказаного Закону фізична особа позбавляється статусу підприємця з дати внесення до Єдиного державного реєстру запису про державну реєстрацію припинення підприємницької діяльності фізичної особи-підприємця. Відповідно до п.п.20.1.12 п.20.1 ст.20 Податкового кодексу України органам державної податкової служби надано право звертатися у передбачених законом випадках до суду із позовною заявою про припинення підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця. Права, передбачені п.п.20.1.12-20.1.22 п.20.1 ст.20 Податкового кодексу України, надаються головам державних податкових адміністрацій і начальникам державних податкових інспекцій та їх заступникам (п.п.20.1.40 п.20.1 ст.20 Податкового кодексу України). Виходячи із змісту пункту 16.1.3 статті 16 Податкового кодексу України платник податків зобов'язаний подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством, декларації, звітність та інші документи, пов'язані з обчисленням і сплатою податків та зборів. Згідно положень пункту 49.2 статті 49 Податковим Кодексом України платник податків зобов'язаний за кожний встановлений Податковим Кодексом України звітний період подавати податкові декларації щодо кожного окремого податку, платником якого він є відповідно до Податкового Кодексу України незалежно від того, чи провадив такий платник податку господарську діяльність у звітному періоді. Так, судом встановлено, що відповідно до довідки позивача, відповідач не подає податкову звітність з 09.11.2010 року (а.с. 7). Заборгованість зі сплати податків, зборів (обов'язкових платежів) у фізичної особи - підприємця [PERSON] відсутня. Таким чином, суд приходить до висновку, що неподання органам державної податкової служби документів фінансової звітності фізичною особою - підприємцем [PERSON] вчинені всупереч пп.16.1.3 п. 16 статті 16 Податкового кодексу України і у відповідності до пункту 3 частини 1 статті 46 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців" є підставою для припинення підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця. Враховуючи вищевикладене, суд вважає вимоги позивача обґрунтованими, а позов таким, що підлягає до задоволення. На підставі ст. 124 Конституції України,

Результат розгляду: granted