Рішення адміністративного суду від 2014-02-07 00:00:00+02

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просить визнати протиправним рішення інспектора ДПС взводу ДПС Кіровоградського МВ при УМВС України в Кіровоградській області Степаненка Дмитра Дмитровича та скасувати постанову інспектора серія ПС1 № 306384 від 11.11.2013 року про накладення на нього адміністративного стягнення у виді штрафу розміром 425 гривень за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав в повному обсязі, посилаючись на обставини викладені в адміністративному позові та просив позов задовольнити. Відповідач в судовому засіданні проти задоволення адміністративного позову заперечив, просив у задоволенні позову відмовити, постанову про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу 425 грн. залишити в силі. Представник відповідача Управління державної автомобільної інспекції УМВС України Кіровоградської області в судове засідання не зв»явився, повідомлений судом про час та місце розгляду справи належним чином, причини неявки суду невідомі. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи приходить до наступного. Відповідно до вимог ст. 11 КАС України розгляд і вирішення справ у адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Згідно із ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 72 цього Кодексу, якою визначено підстави для звільнення від доказування. Відповідно до ст. 287 КУпАП України, постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено особою, щодо якої її винесено. Встановлено, що 11.11.2013 року інспектором ДПС взводу ДПС Кіровоградського МВ при УМВС України в Кіровоградській області Степаненко Дмитром Дмитровичем винесено постанову, якою позивача притягнено до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 грн. Постанова мотивована тим, що [PERSON] 11.11.2013 року о 10 год. 55 хв. керуючи транспортним засобом Форд Фокус, державний номерний знак [NUMBER] в м. Кіровограді по вул. Шевченка на перехресті з вул. В.Перспективна при повороті ліворуч при основному зеленому сигналі світлофору не надав дорогу транспортному засобу, що рухався в зустрічному напрямку повертаючи праворуч, чим порушив п. 16.6. ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП. Згідно п. 16.6. Правил Дорожнього руху України, повертаючи ліворуч або розвертаючись при зеленому сигналі основного світлофора, водій нерейкового транспортного засобу зобов»язаний дати дорогу трамваю попутного напрямку, а також транспортним засобам, що рухаються в зустрічному напрямку прямо, або повертають праворуч. В судовому засіданні позивач пояснив, що Правил дорожнього руху України не порушував. Суд критично оцінює твердження позивача, оскільки з відеозапису наданого відповідачем та долученого до матеріалів справи в якості доказу вбачаться, що позивач керуючи автомобілем Форд Фокус, державний номерний знак [NUMBER] в м. Кіровограді на перехресті вул. Шевченка з вул. В.Перспективна при повороті ліворуч при основному зеленому сигналі світлофору не надав дорогу транспортному засобу, що рухався в зустрічному напрямку повертаючи праворуч. Також суд знаходить безпідставними твердження позивача щодо того, що відео зйомка не може бути використана в якості доказу, через фіксування правопорушення на неспеціалізований та неавтоматичний пристрій фото чи відео зйомки. Згідно ст.1 Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність" вимірювання - відображення фізичних величин їх значеннями за допомогою експерименту та обчислень із застосуванням спеціальних технічних засобів. Оскільки фіксація вказаного правопорушення не потребує зняття спеціальних метрологічних даних: швидкості, довжини, відстані та іншого, слід прийти до висновку, що вона можлива без застосування спеціальної вимірювальної техніки, тобто шляхом простого фіксування обставин та подій на ділянці дороги існуючими фото, кіно, - і відеокамерами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, яки не вимагають проведення їх метрологічної перевірки та сертифікації. Крім того, згідно п.7.6. Наказу МВС України №111 від 27.03.2009 року «Про затвердження інструкції з питань діяльності підрозділів ДПС Державтоінспекції МВС», працівники підрозділів ДПС мають право використовувати технічні засоби та технічні прилади для виявлення та фіксації порушень ПДР. Отримані фактичні дані направляти за належністю чи використовувати при складанні адміністративних матеріалів. Суд вважає, що доводи позивача є необґрунтованими та носять голослівний характер з метою уникнення адміністративної відповідальності. Ст. 256 КУпАП встановлено, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, роз»яснює порушникові його права й обов»язки відповідно до ст. 268 КУпАП, про що робиться відмітка в протоколі. Відповідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посада особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами. Таким чином вина позивача у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП є доведеною, а твердження, що ним не скоєно адміністративного правопорушення спростовуються матеріалами адміністративної справи. Отже, твердження позивача про протиправність та незаконність дій відповідача не знайшло свого підтвердження в ході судового розгляду та суперечить іншим матеріалам справи. За викладених підстав, суд приходить до висновку, що оскаржувана постанова є законною та обґрунтованою і не порушує прав та охоронюваних законом інтересів позивача, а відтак відсутні належні правові підстави для її скасування. Враховуючи викладене,

Результат розгляду: denied