Рішення адміністративного суду від 2014-02-14 00:00:00+02

[PERSON] та [PERSON], що діють в своїх інтересах та в інтересах малолітнього [PERSON] (далі - позивачі) звернулися з адміністративним позовом до Міністерства доходів і зборів України, Луцької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Волинській області (далі - відповідачі) про надання права ведення обліку платника податків без цифрового ідентифікатора(індивідуального ідентифікаційного номера, номера облікової картки платника податків, обліку платника податків без використання серії на номеру паспорту) і заміною його на ідентифікацію ш прізвищем , іменем та по батькові, роком народження та місцем реєстрації і проставленням відмітки в паспорті. Обґрунтовуючи свої позовні вимоги тим, що позивачі через свої релігійні переконання не бажають бути обліковані як платники податків та інших обов'язкових платежів за цифровим ідентифікатором, в зв'язку з чим зверталися до відповідачів із відповідними заявами, у яких просили здійснювати в подальшому їх облік за прізвищем, іменем та по-батькові та за місцем проживання, анулювати в паспорті раніше проведені записи, знищити інформацію про них з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків та проставити у паспорті відмітку про наявність права здійснювати будь-які платежі без цифрового ідентифікатора. Проте відповідачі відмовили у задоволенні таких заяв на підставі Положення про реєстрацію фізичних осіб у Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 06.11.2010 № 1147 і зареєстрованого в міністерстві юстиції України 29.11.2012 року за № 2007/22319 затвердженого (далі - Положення). Позивачі вважають, що даною відмовою відповідачі порушили їх право на раніше встановлену форму обліку без застосування цифрового ідентифікатора та право здійснювати будь-які платежі без ідентифікаційного номера. При цьому ж посилаються на те, що не згідні з положеннями статей 63 та 70 Податкового кодексу України, оскільки вважають, що ці норми закону звужують їх права як осіб, які через свої релігійні переконання не бажають обліковуватись як платники податків із застосуванням цифрового ідентифікатора. В судовому представник позивачів позовні вимоги підтримав повністю, з підстав викладених в позовній заяві. Просять суд задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Представник відповідача в судовому засіданні, позов не визнала повністю в наданих суду письмових запереченнях та усних поясненнях посилається на те, що чинним податковим законодавством для осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків, передбачено можливість ведення обліку за прізвищем, ім'ям та по-батькові та серією і номером їх паспорта. Вказують на те, що [PERSON] було подано до Луцької ОДПІ повідомлення за ф.1П, яке є заявою для обліку в окремому реєстрі Державного реєстру. 14.06.2011 року при зверненні [PERSON] до Луцької ОДПІ в паспорті було проставлено відмітку про наявність права здійснювати будь-які платежі за серією та номером паспорта. Чинним законодавством для осіб, які за своїм релігійним переконанням відмовляються від присвоєння ідентифікаційного номера, передбачено ведення обліку за прізвищем, ім'ям та по-батькові та серією і номером паспорта, відповідно серія та номер паспорта є обов'язковими реквізитами, які зазначаються у повідомленні форми №1П. Просять суд відмовити позивачам в задоволенні їх позовних вимог. Відповідач - Міністерство Доходів і зборів України на розгляд справи не з'явився, свого представника в судове засідання не направив, хоча належним чином був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи. Причини неявки суду не повідомив, з клопотанням про відкладення розгляду справи до суду не звертався. Відповідно до ч. 4 ст. 128 КАС України у разі неприбуття відповідача, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, без поважних причин розгляд справи може не відкладатися і справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів. Суд проводить розгляд справи у відсутності відповідача по справі - Міністерства Доходів і зборів України. Заслухавши пояснення представника позивачів, представника відповідача, розглянувши подані документи та матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є безпідставними та не підлягають до задоволення, з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно довідок Волинської єпархії Української православної церкви [PERSON], [PERSON], та малолітня дитина [PERSON] ([INFO]) є прихожанами Храму Всіх Святих Землі Волинської (а.с.13-15). 05.06.2013 року позивачі діючи в своїх інтересах та в інтересах малолітнього [PERSON] звернулися із письмовими заявами до ДПА України та Луцької ОДПІ, в яких просили скасувати ідентифікаційний номер та виключити всю інформацію про них з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків та інших обов'язкових платежів, здійснювати у подальшому облік їх як платників податків та інших обов'язкових платежів без застосування ідентифікаційного номеру (за прізвищем, іменем по-батькові), на які податковими органами скеровані відповіді із роз'ясненням процедури унесення відмітки до паспорта громадянина України щодо ідентифікаційного номера фізичної особи - платника податків та інших обов'язкових платежів та його вилучення (а.с.7-12). Також у паспорті позивача [PERSON] Луцькою ОДПІ проставлено 14.06.2011 року відмітку про наявність права здійснювати будь-які платежі за серією та номером паспорта (а.с.62-63). Відповідно до статті 35 Конституції України кожен має право на свободу світогляду і віросповідання. Ніхто не може бути увільнений від своїх обов'язків перед державою або відмовитися від виконання законів за мотивами релігійних переконань. Згідно із статтею 67 Конституції України кожен зобов'язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом. Відповідно до ст. 9 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод - кожен має право на свободу думки, совісті та релігії. Свобода сповідувати свою релігію або переконання підлягає лише таким обмеження, що встановлені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах громадської безпеки, для охорони публічного порядку, здоров'я чи моралі або захисту прав і свобод інших людей. Підпунктами 63.5, 63.6 статті 63 Податкового кодексу України визначено, що всі фізичні особи - платники податків та зборів реєструються в органах державної податкової служби шляхом включення відомостей про них до Державного реєстру фізичних осіб - платників податків у порядку, визначеному цим Кодексом. Облік платників податків в органах державної податкової служби ведеться за податковими номерами. Облік осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний орган державної податкової служби, ведеться за прізвищем, ім'ям, по-батькові і серією та номером діючого паспорта. У паспортах зазначених осіб органами державної податкової служби робиться відмітка про наявність у них права здійснювати будь-які платежі за серією та номером паспорта. Пунктами 70.1, 70.2, 70.5 статті 70 Податкового кодексу України встановлено, що центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, формує та веде Державний реєстр фізичних осіб - платників податків (далі - Державний реєстр). Облік фізичних осіб - платників податків, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний орган державної податкової служби, ведеться в окремому реєстрі Державного реєстру за прізвищем, ім'ям, по батькові та серією і номером паспорта без використання реєстраційного номера облікової картки. До облікової картки фізичної особи - платника податків та повідомлення (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків) вноситься така інформація: прізвище, ім'я та по батькові; дата народження; місце народження (країна, область, район, населений пункт); місце проживання, а для іноземних громадян - також громадянство; серія, номер свідоцтва про народження, паспорта (аналогічні дані іншого документа, що посвідчує особу), ким і коли виданий. Фізична особа - платник податків незалежно від віку (як резидент, так і нерезидент), для якої раніше не формувалася облікова картка платника податків та яка не включена до Державного реєстру, зобов'язана особисто або через законного представника чи уповноважену особу подати відповідному органу державної податкової служби облікову картку фізичної особи - платника податків, яка є водночас заявою для реєстрації в Державному реєстрі, та пред'явити документ, що посвідчує особу. Фізична особа - платник податків, яка через свої релігійні переконання відмовляється від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків, зобов'язана особисто подати відповідному органу державної податкової служби повідомлення та документи для забезпечення її обліку за прізвищем, ім'ям, по батькові і серією та номером паспорта, а також пред'явити паспорт. Фізична особа подає облікову картку фізичної особи - платника податків або повідомлення (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків) до органу державної податкової служби за своєю податковою адресою, а фізична особа, яка не має постійного місця проживання в Україні, - органу державної податкової служби за місцем отримання доходів або за місцезнаходженням іншого об'єкта оподаткування. Для заповнення облікової картки фізичної особи - платника податків використовуються дані документа, що посвідчує особу. Для заповнення повідомлення (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків) використовуються дані паспорта. Форма облікової картки фізичної особи - платника податків та повідомлення (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків) і порядок їх подання встановлюються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної фінансової політики. Фізична особа несе відповідальність згідно із законом за достовірність інформації, що подається для реєстрації у Державному реєстрі. Нормативним актом, який регулює відносини, що виникають при реєстрації фізичних осіб, які є громадянами України; іноземцями та особами без громадянства, які постійно проживають в Україні; іноземцями та особами без громадянства, які не мають постійного місця проживання в Україні, але відповідно до законодавства зобов'язані сплачувати податки в Україні, або є засновниками юридичних осіб, створених на території України, - у Державному реєстрі є Положення про реєстрацію фізичних осіб у Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 06.11.2010 № 1147 і зареєстрованого в міністерстві юстиції України 29.11.2012 року за № 2007/22319 (яке було чинним на час виникнення спірних правовідносин, далі - Положення № 1147). Відповідно до п. 4 Розділу І Положення визначено, що порядок проведення реєстрації фізичних осіб у Державному реєстрі включає, зокрема внесення до паспортів фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний орган державної податкової служби, відмітки про наявність у них права здійснювати будь-які платежі за серією та номером паспорта. Згідно пункту 1 розділу ІІ вищевказаного Положення, усі фізичні особи - платники податків та зборів реєструються в органах державної податкової служби шляхом включення відомостей про них до Державного реєстру у порядку, визначеному цим Положенням. Облік осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний орган державної податкової служби, ведеться в окремому реєстрі Державного реєстру за прізвищем, ім'ям, по батькові і серією та номером діючого паспорта громадянина України (далі - паспорт) без використання реєстраційного номера облікової картки. У паспортах зазначених осіб органами державної податкової служби робиться відмітка про наявність у них права здійснювати будь-які платежі за серією та номером паспорта. Пунктом 2 розділу ІІ Положення визначено, що порядок проведення реєстрації фізичних осіб у Державному реєстрі включає, зокрема отримання та перевірку документів, які подаються фізичними особами до органу державної податкової служби для проведення реєстрації, обліку, внесення змін щодо додержання повноти відомостей, що зазначено в Обліковій картці, Повідомленні або Заяві; включення до Державного реєстру відомостей про фізичних осіб, фізичних осіб - підприємців і осіб, які проводять незалежну професійну діяльність; оформлення і видачу документа, що засвідчує реєстрацію фізичних осіб у Державному реєстрі; внесення до паспортів фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний орган державної податкової служби, відмітки про наявність у них права здійснювати будь-які платежі за серією та номером паспорта; внесення до паспорта громадянина України даних про реєстраційний номер облікової картки платника податків з Державного реєстру. Відповідно до пункту 1 розділу VIIІ Положення фізична особа, яка раніше не подавала Облікової картки і відомості про яку не включено до Державного реєстру та яка через свої релігійні переконання відмовляється від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків, зобов'язана особисто або через законного представника чи уповноважену особу подати відповідному органу державної податкової служби Повідомлення за формою № 1П (додаток 8), яке є водночас заявою для обліку в окремому реєстрі Державного реєстру, та пред'явити паспорт громадянина України. Згідно п. 2 та 3 розділу VIIІ Положення облік фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та надали до органу державної податкової служби Повідомлення, ведеться в окремому реєстрі Державного реєстру за прізвищем, ім'ям, по батькові та серією і номером паспорта без використання реєстраційного номера облікової картки платника податків. Фізична особа подає Повідомлення до органу державної податкової служби за своїм місцем проживання або за власним бажанням - до органу державної податкової служби за місцем отримання доходів, або за місцезнаходженням іншого об'єкта оподаткування. Відповідно до пункту 6 розділу VIII Положення взяття на облік фізичних осіб в окремому реєстрі Державного реєстру здійснюється протягом п'яти робочих днів від дня подання до органу державної податкової служби Повідомлення. У разі виявлення недостовірних даних або помилок у поданому Повідомленні фізичній особі може бути відмовлено у взятті на облік та/або внесенні відмітки до паспорта або продовжено строк взяття на облік. Згідно з пунктом 8 розділу VIII Положення за зверненням фізичної особи, яка подала Повідомлення для обліку її в окремому реєстрі Державного реєстру, орган державної податкової служби після отримання інформації з Державного реєстру про взяття такої особи на облік за прізвищем, ім'ям, по батькові, серією і номером паспорта вносить до паспорта громадянина України такої особи (сьома, восьма або дев'ята сторінки) відмітку про наявність права здійснювати будь-які платежі за серією та номером паспорта, форму якої наведено у додатку 9 до цього Положення. У разі наявності у паспорті такого громадянина даних про реєстраційний номер облікової картки платника податків така відмітка анулюється. Відповідно до пункту 10 розділу VIII Положення у разі якщо фізична особа подавала Облікову картку і відомості про неї включено до Державного реєстру, але яка через свої релігійні переконання відмовляється від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків, вона зобов'язана особисто або через законного представника чи уповноважену особу подати відповідному органу державної податкової служби Повідомлення за формою № 1П (додаток 8), яке є водночас заявою для обліку в окремому реєстрі Державного реєстру, та пред'явити паспорт громадянина України. Облік таких осіб в окремому реєстрі Державного реєстру здійснюється у порядку, визначеному цим Положенням. Підставою для виключення відомостей про фізичну особу з Державного реєстру є її облік в окремому реєстрі Державного реєстру за прізвищем, ім'ям, по-батькові та серією і номером паспорта без використання реєстраційного номера облікової картки платника податків. Враховуючи наведені норми, механізм відмови особи від ідентифікаційного номеру є формалізованим процесом, який передбачає подання заяви згідно з установленою формою, а також певних документів, що стосуються особи. Судом встановлено, що на час розгляду справи судом позивачі обліковуються в окремому реєстрі Державного реєстрі. При цьому за зверненням [PERSON] у її паспорт проставлена відмітка про наявність права здійснювати платежі за серією та номером паспорта, [PERSON] за проставлянням відмітки у свій паспорт до Луцької ОДПІ не зверталась. Разом з тим, 05.06.2013 року позивачі, посилаючись на релігійні переконання, подали до Луцької ОДПІ заяви, в яких просили здійснювати в подальшому її облік, як платників податків за раніше встановленими формами обліку без застосування цифрового ідентифікатора (за прізвищем, іменем та по-батькові, роком народження та за місцем проживання), не вносити інформацію до Державного реєстру фізичних осіб - платників податків та інших обов'язкових платежів, проставити у паспорті на сторінці 7, 8 або 9 відмітку про наявність права здійснювати будь-які платежі без номера облікової картки та завірити підпис відповідальної особи гербовою печаткою. У вказаних повідомленнях позивачі здійснили відмітку про те, що згідно дії Закону України «Про захист персональних даних», окрім наведених у повідомленні даних, інші дані, які можуть бути використані у формуванні цифрового кодифікатора, надавати відмовились. Крім того, у цей же день, позивачі, посилаючись на релігійні переконання, подали до Державної податкової адміністрації України заяву, в якій просили не вносити до Державного реєстру фізичних осіб - платників податків та інших обов'язкових платежів інформацію про них та зберегти за ними форму обліку платників податків (за прізвищем, іменем та по-батькові, роком народження та за місцем проживання). Листами від 25.06.2013 року № 2354/Д/99-18-06-05-14, № 2355/Д/99-18-06-05-14 Міністерство Доходів і зборів України та листами від 19.06.2013 року 3594/Д/18.2-33, № 3596/Д/18.2-33 (а.с.16-21) Луцька ОДПІ та Міністерство Доходів і зборів України повідомили позивачів про те, що облік осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків,податків, здійснюється за прізвищем, іменем, по батькові та за серією і номером паспорта. Позивачам роз'яснено, що для реалізації права фізична особа - платник податків, яка відмовляється від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків, особисто подає повідомлення про відмову до органу державної податкової служби за місцем свого проживання. При заповненні повідомлення використовуються дані паспорта громадянина України та інших необхідних документів. У паспортах зазначених осіб органами державної податкової служби робиться відмітка про наявність у них права здійснювати будь-які платежі за серією та номером паспорта. Відповідно до статей 6, 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Таким чином, оскільки порядок обліку платників податків та дії органів податкової служби у зв'язку з веденням цього обліку визначаються актами законодавства, вимоги яких є загальними, поширюють свою дію на необмежене коло осіб і не залежать від бажання особи, її згоди чи незгоди з встановленим правовим порядком, тому посилання позивачів на незгоду із дією норм ст.ст.63, 70 Податкового кодексу України, а саме: щодо обліку за серією та номером паспорта, є необґрунтованими та безпідставними. Разом з тим, порядок обліку платника податку, який відмовився від ідентифікаційного номера, не може визначатися судовим рішенням, оскільки це виходить за межі компетенції суду. Тому вимоги позивачів щодо здійснення їх податкового обліку в інший спосіб, ніж це передбачено податковим законодавством, задоволенню не підлягають. Отже, Податковим Кодексом передбачено ведення обліку осіб, які відмовляються від прийняття реєстраційного номера в окремому реєстрі Державного реєстру фізичних осіб-платників податків. При цьому, на відміну від норм Закону України «Про Державний реєстр фізичних осіб-платників податків та інших обов'язкових платежів», який діяв раніше. Податковий кодекс України не передбачає можливості вилучення інформації з реєстру чи заборони її внесення, натомість передбачає ведення окремого реєстру у складі Державного реєстру фізичних осіб-платників податків за прізвищем, ім'ям, по батькові та серією і номером паспорта, а не тільки за прізвищем, ім'ям та по-батькові, датою народження та місцем проживання. Зазначена правова позиція суду узгоджується з правовою позицією Вищого адміністративного суду України у справах цієї категорії, яка висловлена в постановах від 09.10.2013 року № К/9991/23185/12 та від 29.03.2011 року № К-36795/10. Таким чином, позивачами не були дотримані вимоги, передбачені актами чинного податкового законодавства та не вчинено дій, що пов'язуються з реалізацією права на відмову від ідентифікаційного номеру відносно себе. Крім того, зміст відмітки, яку позивачі просять проставити в їх паспортах, не відповідає змісту відмітки, проставляння якої у випадку відмови особи від прийняття реєстраційного номера передбачено Податковим кодексом України. Чинним законодавством України передбачений порядок внесення відмітки щодо ідентифікаційного номеру лише до паспортів. Тому, своє право щодо відмови від ідентифікаційного номеру через свої релігійні або інші переконання малолітні особи зможуть використати після досягнення ними 16-річного віку, звернувшись із відповідною заявою до податкового органу за місцем їх проживання. Видача довідок, які б передбачали право неповнолітнього здійснювати будь-які платежі без ідентифікаційного номеру не передбачені чинним законодавством, а отже не можуть бути видані Луцькою ОДПІ неповнолітньому [PERSON] Зазначена правова позиція викладена в постанові Вищого адміністративного суду України від 29.03.2011 року в справі № К-36795/10. Що стосується позовної вимоги про зобов'язання Луцьку об'єднану державну податкову інспекцію після отримання [PERSON] паспорта громадянина України, внести на стор. 7 або 8, або 9 запис про наявність права здійснювати будь-які платежі без цифрового ідентифікатора та завірити підпис відповідальної особи круглою гербовою печаткою, то суд приходить до висновку що позовна вимога не підлягає до задоволення, оскільки є передчасною та містить вимогу про зобов'язання суб'єкта владних повноважень вчинити дії у майбутньому. З врахуванням вищевикладеного, суд дійшов висновку, що у задоволенні позовних вимог [PERSON] та [PERSON], що діють в своїх інтересах та в інтересах малолітнього [PERSON] до Міністерства доходів і зборів України, Луцької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Волинській області про зобов'язання вчинити дії щодо реалізації права на здійснення платежів без ідентифікаційного номера, слід відмовити повністю.

Результат розгляду: denied