Рішення адміністративного суду від 2014-01-23 00:00:00+02

06 травня 2011 року [PERSON] звернулася до суду з позовом про зобов'язання УПФУ в Кілійському районі зробити перерахунок пенсії з 01.04.2010 року у відповідності з чинним законодавством. В обґрунтування позову зазначено, що з 2002 року вона перебуває на обліку УПФУ в Кілійському районі та отримує пенсію за віком. Після призначення пенсії продовжує працювати. Відповідно до ч. 4 ст. 42 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» у разі коли застрахована особа після призначення пенсії продовжувала працювати, провадиться перерахунок пенсії з урахуванням не менше ніж 24 місяців страхового стажу після призначення пенсії незалежно від перерв у роботі. 01.04.2010 року позивачка звернулась до відповідача із заявою про перерахунок пенсії відповідно до зазначеної норми. Відповідачем було зроблено перерахунок із застосуванням показника заробітної плати в середньому на одну особу в цілому по Україні, з якої сплачено страхові внески і яка враховується для обчислення пенсії за 2007 рік, але при здійсненні перерахунку пенсії, відповідач повинен був прийняти для перерахунку показник середньої заробітної плати по Україні за попередній рік, тому позивач просить зобов'язати відповідача провести перерахунок пенсії за період з 01.04.2010 року із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) працівників, зайнятих у галузях економіки України, за календарний рік, що передує року звернення за перерахунком пенсії, тобто за 2009 рік. Постановою Кілійського районного суду Одеської області від 31 серпня 2011 року адміністративний позов задоволено. Визнано неправомірними дії Управління Пенсійного Фонду України у Кілійському районі Одеської області щодо застосування показника заробітної плати в середньому на одну особу в цілому по Україні, з якої сплачено страхові внески за 2007 рік, для нарахування пенсії [PERSON] за період з 06.11.2010 року. Зобов'язано управління Пенсійного фонду України у Кілійському районі Одеської області здійснити перерахунок пенсії призначеної [PERSON] відповідно до вимог діючого законодавства з 06.11.2010 року з урахуванням виплачених за вказаний час коштів. Не погоджуючись із постановленим у справі судовим рішенням Управління Пенсійного фонду України в Кілійському районі Одеської області подало апеляційну скаргу, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права, просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову, якою відмовити у задоволенні позову [PERSON] Судом першої інстанції справа була розглянута в порядку скороченого провадження, в зв'язку з чим, відповідно до ч. 8 ст. 183-2 КАС України апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції розглядається апеляційним судом в порядку письмового провадження. Заслухавши суддю-доповідача, доводи апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, колегія суддів дійшла таких висновків. Судом першої інстанції було встановлено, що позивач є пенсіонером, який знаходиться на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України в Кілійському районі Одеської області, де отримує відповідні виплати. 01 квітня 2010 року позивач відпрацювавши 24 місяці після останнього перерахунку пенсії звернулася до Управління Пенсійного фонду України в Кілійському районі Одеської області із заявою про перерахунок пенсії із застосуванням показника середньої заробітної плати за 2010 рік. Розпорядженням УПФУ № 127742 від 22.04.2010 року здійснено перерахунок пенсії позивача із застосуванням показника заробітної плати в середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, з якої сплачено страхові внески, яка враховується для обчислення пенсії за 2007 рік - 1197 грн. 91 коп. Задовольняючи позовні вимоги [PERSON], суд першої інстанції виходив з того, що відповідач повинен провести перерахунок пенсії позивача на підставі ст. 42 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» із застосуванням показника середньої заробітної плати по Україні за 2010 рік. Однак, колегія суддів з такими висновками суд першої інстанції погодитися не може з огляду на таке. Так, відповідно до частини четвертої ст. 42 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» в редакції, яка була чинною на момент виникнення спірних правовідносин, у разі якщо застрахована особа після призначення пенсії продовжувала працювати, провадиться перерахунок пенсії з урахуванням страхового стажу після призначення пенсії. Кожний наступний перерахунок пенсії провадиться не раніш як через два роки після попереднього перерахунку з урахуванням страхового стажу після призначення пенсії. Перерахунок пенсії здійснюється із заробітної плати (доходу), з якої була обчислена пенсія, або за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону. Аналіз наведених вище положень частини четвертої статті 42 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» свідчить, що цією нормою встановлено можливість перерахунку пенсії застрахованій особі, яка продовжувала працювати, з урахуванням додатково набутого нею страхового стажу. Такий перерахунок, на вибір пенсіонера, може здійснюватись або лише з урахуванням додатково набутого страхового стажу за умови перерахунку пенсії із заробітної плати (доходу), з якої ця пенсія була обчислена, або з урахуванням як зазначеного стажу, так і заробітної плати, яку пенсіонер отримував уже після призначення пенсії. За змістом частини другої статті 40 та частини четвертої статті 42 названого Закону передбачений у формулі визначення заробітної плати для обчислення пенсії (Зп = Зс х (Ск : К)) показник середньої заробітної плати працівників, зайнятих у галузях економіки України, за календарний рік, що передує року звернення за призначенням пенсії (Зс), який використовується при призначенні пенсії, є величиною незмінною і не підлягає коригуванню при перерахунку пенсії з урахуванням страхового стажу, набутого після її призначення. З огляду на викладене під час здійснення такого перерахунку у формулі визначення заробітної плати для обчислення пенсії можуть змінюватися лише показники суми коефіцієнтів заробітної плати за кожний місяць (Ск) та кількості місяців страхового стажу, за які розраховано коефіцієнти заробітної плати застрахованої особи (К). Аналогічну правову позицію викладено в постанові Верховного Суду України від 24 квітня 2012 року у справі № 21-98а12, яка відповідно до ч. 1 ст. 244-2 Кодексу адміністративного судочинства України є обов'язковою для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначені норми права, та для всіх судів України. З урахуванням викладеного, підстави для перерахунку пенсії позивача із застосуванням показника середньої заробітної плати працівників в середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні відсутні. За таких обставин колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог [PERSON] З урахуванням встановлених обставин в заявленому позові необхідно відмовити з підстав його необґрунтованості. Відповідно до ст. 202 п. 4 КАС України підставами для скасування постанови або ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання. Враховуючи зазначене судова колегія дійшла висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи, але допустив порушення норм матеріального права при вирішенні справи, а наведені в апеляційній скарзі доводи спростовують правильність висновків суду. Отже, апеляційна скарга Управління Пенсійного фонду України в Кілійському районі Одеської області підлягає задоволенню.

Результат розгляду: denied