Рішення адміністративного суду від 2014-01-27 00:00:00+02

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що з 21 жовтня 2008 року звільнена з посади головного спеціаліста відділу призначення пенсій управління Пенсійного фонду України в Широківському районі Дніпропетровської області за станом здоров'я , з послідуючим виходом на пенсію у відповідності до Закону України «Про державну службу». 21 жовтня 2008 року управління Пенсійного фонду України в Широківському районі Дніпропетровської області їй було призначено пенсію державного службовця, розмір пенсії на дату призначення складає 2006, 69 грн.. 10.12.2013 року ознайомившись з матеріалами своєї пенсійної справи №122730, вона виявила, що для розрахунку її пенсії відповідачем взяті виплати за період з 01 жовтня 2006 року по 31 вересня 2008 року , однак при цьому відповідачем в розрахунок при призначенні пенсії безпідставно не були включені інші фактично отримані нею доходи за цей період, які зазначені у довідці управління Пенсійного фонду України в Широківському районі від 17.12.2013 року №3021/02, як складові заробітної плати державного службовця , а саме: матеріальна допомога на оздоровлення , матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань та індексація заробітної плати, що призвело до безпідставного заниження розміру призначеної їй пенсії. 17.12.2013 року вона звернулась до відповідача із заявою про перерахунок пенсії з дати її призначення, додавши довідку з роз шифровкою видів інших видів перерахунку пенсій їй було безпідставно відмовлено листом №3149/07 від 19 грудня 2013 року. В зв'язку з чим вважає, що такі дії відповідача порушують її конституційні права на збільшення розміру пенсії, позивач просить: - визнати дії управління Пенсійного фонду України в Широківському районі Дніпропетровської області, неправомірними щодо не включення до розрахунку пенсії сум матеріальних допомог на оздоровлення, матеріальних допомог для вирішення соціально-побудових питань та індексація заробітної плати починаючи з дати призначення пенсії 21.10.2008 року; - визнати дії управління Пенсійного фонду України в Широківському районі Дніпропетровської області, неправомірними щодо відмови у перерахунку пенсії сум матеріальних допомог на оздоровлення, матеріальних допомог для вирішення соціально0побудових питань та індексація заробітної плати починаючи з дати призначення пенсії 21.10.2008 року; - зобов'язати управління Пенсійного фонду України в Широківському районі Дніпропетровської області здійснити перерахунок пенсії позивача починаючи з 21.10.2008 року з урахуванням фактично нарахованих та сплачених сум матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань та індексації заробітної плати. Судом винесено ухвалу про відкриття скороченого провадження у справі, копію якої направлено відповідачеві з копією позовної заяви та доданих до неї документів. Відповідач у встановлений законодавством строк надав до суду письмове заперечення на позов, відповідно до змісту якого він просив суд відмовити в задоволенні позовних вимог, так як вважає свої дія такими, що відповідають чинному законодавству України. Суддя, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, оцінивши повідомленні позивачем та відповідачем обставини, вважає їх достатніми для прийняття рішення з огляду на наступне. Статтею 19 Конституції України встановлено, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Згідно ст.46 Конституції України закріплено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, старості, та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов"язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом. Відповідно до ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ. Судом встановлено та вбачається з матеріалів справи, що з 21 жовтня 2008 року позивач вийшла на пенсію державного службовця, їй призначена та виплачується пенсія. 17.12.2013 року позивач [PERSON] звернулася до відповідача з заявою про проведення перерахунку призначеної пенсії державного службовця з дати призначення пенсії, з врахуванням в складі заробітної плати матеріальної допомоги на оздоровлення, на вирішення соціально-побутових питань та суми індексації заробітної плати згідно довідки про заробітну плату № 3021/02 від 17.12.2013 року виданої управлінням Пенсійного фонду України в Широківському районі Дніпропетровської області а.с. 10-11. Листом № 3149/07 від 19.12..2013 року управління Пенсійного фонду в Широківському районі Дніпропетровської області позивачеві [PERSON] було відмовлено в здійсненні перерахунку пенсії з посиланням на те, що зазначені вище складові заробітної плати не передбачені ст.ст.33,37 Закону України «Про державну службу» та не враховуються при обчисленні пенсії а.с. 12. Разом з тим, з зазначеними висновками відповідача не можна погодитися з наступних підстав. Згідно ч 1 ст. 1 Закону України «Про оплату праці» заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу. Статтею 2 цього Закону визначено структуру заробітної плати, до якої входить: основна та додаткова заробітна плата, а також заохочувальні та компенсаційні виплати. Відповідно до положень Закону України «Про оплату праці» заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому вираженні, яку за трудовим договором власник або вповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу. Для оцінки розміру заробітної плати найманих працівників застосовується показник фонду оплати праці. До фонду оплати праці включаються нарахування найманим працівникам у грошовій та натуральній формі (оцінені в грошовому вираженні) за відпрацьований та невідпрацьований час, який підлягає оплаті, або за виконану роботу незалежно від джерела фінансування цих виплат. Фонд оплати праці складається з: - фонду основної заробітної плати; - фонду додаткової заробітної плати; - інших заохочувальних та компенсаційних виплат. До інших заохочувальних та компенсаційних витрат належить також матеріальна допомога, що має систематичний характер, надана всім або більшості працівників (на оздоровлення, у зв'язку з екологічним станом, крім сум, указаних у п.3.31). Статтею 33 Закону України «Про державну службу» (у відповідній чинній редакції) визначено, що заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплати за ранги, надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок. Таким чином, аналіз норм вищевказаного Закону України «Про державну службу» показує, що до складу заробітної плати входить, зокрема, матеріальна допомога на оздоровлення, на вирішення соціально-побутових питань, компенсація за невикористану щорічну відпустку та сума індексації заробітної плати, яка має систематичний характер та не є одноразовою. Крім того, постановою Кабінету Міністрів України «Про затвердження Переліку видів оплати праці та інших виплат, на які не нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування та які не враховуються при обчисленні середньомісячної заробітної плати для призначення пенсій» від 18.05.1998 року № 697 (чинна станом на 01.02.2008 року) та Постановою Кабінету Міністрів України «Про затвердження переліку видів виплат, що здійснюються за рахунок коштів роботодавців, на які не нараховується єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» за № 1170 від 22.12.2010 року (чинна у період з 01.01.2011 року) визначено перелік відповідних видів оплати праці та інших виплат, що здійснюються за рахунок коштів роботодавців та на які не нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування (до 01.01.2011 року) та єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування (з 01.01.2011 року). Проте, вказаними підзаконними нормативно-правовими актами не визначено, що матеріальна допомога на оздоровлення та вирішення соціально-побутових питань належить до таких. Тому, з урахуванням вищевикладеного, суд приходить до висновку, що доводи позивача, викладені ним у позовній заяві є правомірними та як такі види виплат як матеріальна допомога на оздоровлення та на вирішення соціально-побутових питань, компенсація за невикористану щорічну відпустку та сума індексації заробітної плати, на які було нараховано та сплачено страхові внески на загальнообов"язкове державне пенсійне страхування за період з березня 2007 року по лютий 2010 року входять до системи оплати праці державного службовця. Таким чином, відповідно до ст. 37-1 Закону України «Про державну службу», у разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям, а також у зв'язку із набуттям особою права на пенсійне забезпечення державного службовця за цим Законом відповідно здійснюється перерахунок раніше призначених пенсій. Перерахунок пенсії здійснюється виходячи із сум заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування працюючого державного службовця відповідної посади та рангу на момент виникнення права на перерахунок пенсії. Відповідно до положень п. 5 Постанови Кабінету Міністрів України «Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсії» № 865 від 31.05.2000 року (у відповідній чинній редакції), перерахунок пенсій провадиться з місяця підвищення розміру заробітної плати працюючого державного службовця на підставі поданої заяви та довідок, виданих державними органами за останнім місцем роботи. Форма довідки про заробітну плату, що подається для призначення (перерахунку) пенсії державним службовцям, затверджується правлінням Пенсійного фонду України за погодженням з Міністерством соціальної політики. Також ст. 41 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 року за № 1058-ІV (у відповідній чинній редакції), визначає, що до заробітної плати (доходу) для обчислення пенсії враховуються: 1) суми виплат (доходу), отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно з цим Законом були фактично нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески в межах встановленої законодавством максимальної величини заробітної плати (доходу), з якої сплачуються страхові внески, а після набрання чинності Законом України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» - максимальної величини бази нарахування єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, визначеної відповідно до закону; 2) суми виплат (доходу), отримуваних застрахованою особою до набрання чинності цим Законом, у межах сум, на які відповідно до законодавства, що діяло раніше, нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, а за періоди до запровадження обмеження максимального розміру заробітної плати (доходу), з якої сплачувалися зазначені внески (збір), - у межах сум, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, включалися до заробітної плати, з якої обчислювалася пенсія відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення», і не перевищують 5,6 розміру середньої заробітної плати в Україні на день отримання зазначених сум. Для осіб, які у період до запровадження обмеження максимального розміру заробітної плати (доходу), з якої сплачувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, отримували заробітну плату (дохід) за результатами роботи, термін виконання якої перевищував календарний місяць, до заробітної плати (доходу) для обчислення пенсії враховуються суми виплат (доходу), які відповідно до законодавства, що діяло раніше, включалися і до заробітної плати, з якої обчислювалася пенсія відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення», і не перевищують 5,6 розміру середньої заробітної плати в Україні, у розрахунку на кожний місяць виконання роботи. Перелік таких осіб, а також порядок визначення для них заробітної плати (доходу) для обчислення пенсії встановлюється Кабінетом Міністрів України; 3) суми заробітної плати (доходу), визначені виходячи із здійсненої застрахованою особою доплати, передбаченої частиною третьою статті 24 цього Закону. Відповідно до ч. 2 ст. 33 Закону України «Про державну службу» заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплати за ранги, надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок. Аналіз наведених положень дає підстави вважати, що матеріальної допомоги на оздоровлення та на вирішення соціально-побутових питань, компенсація за невикористану щорічну відпустку та сума індексації заробітної плати, на які було нараховано та сплачено страхові внески на загальнообов"язкове державне пенсійне страхування, входять до системи оплати праці державного службовця, тому що з цих сум відраховувались страхові внески та збір на обов'язкове державне пенсійне страхування. Відповідно до ч. 1 ст. 66 Закону України «Про пенсійне забезпечення» до заробітку для обчислення пенсії включаються всі види оплати праці (виплат, доходу), на які відповідно до Закону України «Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування» нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, в межах максимальної величини фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, оподатковуваного доходу (прибутку), сукупного оподатковуваного доходу (граничної суми заробітної плати (доходу)), з яких справляються страхові внески (збори) до соціальних фондів, що діяла на день одержання зазначеного заробітку (виплат, доходу). Таким чином, отримані застрахованою особою суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, враховуються в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії. Крім того, п. 1 Постанови Кабінету Міністрів України «Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсії» від 31.05.2000 р. № 865 встановлено, що розмір виплат (крім посадових окладів, надбавок за ранг або кваліфікаційні класи, класний чин або спеціальні звання, вислугу років), що включаються в заробіток для обчислення пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу», визначається за вибором того, хто звернувся за пенсією, за останні 24 календарні місяці роботи, яка дає право на даний вид пенсії, підряд перед зверненням за пенсією або за будь-які 60 календарних місяців такої роботи підряд перед зверненням за пенсією незалежно від наявності перерв протягом цього періоду на даній роботі. Також необхідно враховувати, що розмір виплат, що включені в заробітну плату, приймаються в розрахунок при нарахуванні пенсії лише особам, які отримували такі надбавки під час перебування на державній службі та були звільнені зі служби після їх запровадження. Статтею 37-1 Закону України «Про державну службу» передбачено, що у разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям, а також у зв'язку із набуттям особою права на пенсійне забезпечення державного службовця за цим Законом відповідно здійснюється перерахунок раніше призначених пенсій. Перерахунок пенсії здійснюється виходячи із сум заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування працюючого державного службовця відповідної посади та рангу на момент виникнення права на перерахунок пенсії. Згідно п. 4 Постанови Кабінету Міністрів України «Про деякі питання вдосконалення визначення розмірі заробітку для обчислення пенсії» від 31.05.2000 р. № 865 довідка про заробітну плату, яку одержує працюючий державний службовець на відповідній посаді, з якої призначено пенсію, для перерахунку пенсії видається у разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям відповідно до рішень Кабінету Міністрів України. Управлінням Пенсійного фонду України в Широківському районі Дніпропетровської області за 24 календарні місяці роботи позивачеві перед зверненням за пенсією було виплачено матеріальну допомогу, яка складається з: - матеріальної допомоги на оздоровлення та на вирішення соціально-побутових питань в сумі 2537 грн.32 коп., - індексації заробітної плати в сумі 636 грн. 67 коп. святкові премії - 1666 грн. 70 коп., а всього на суму 4840 грн. 69 коп. При цьому зазначено, що з вказаної суми матеріальної допомоги був нарахований збір на обов'язкове державне пенсійне страхування. Отже, при призначенні Позивачу пенсії державного службовця її розмір був визначений з урахуванням вказаної суми матеріальної допомоги. Відповідно до ч.2 ст.37 Закону України «Про державну службу» пенсія державним службовцям призначається у розмірі 80 відсотків від сум їх заробітної плати, на які враховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, без обмеження граничного розміру пенсії, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, у розмірі 80 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі. Таким чином, об'єктом обчислення розміру пенсії при призначенні пенсії для відповідача є сума заробітної плати, з якої справляється збір на обов'язкове державне пенсійне страхування. Стаття 33 Закону України «Про державну службу», на яку посилається відповідач, відмовляючи у врахуванні матеріальної допомоги на оздоровлення та матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань, визначає умови оплати праці державних службовців, а не умови їх пенсійного забезпечення. Відповідно до ч.ч.2,6,7 ст.33 Закону України «Про державну службу» заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплати за ранги, надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок. Державним службовцям можуть установлюватися надбавки за високі досягнення у праці і виконання особливо важливої роботи, доплати за виконання обов'язків тимчасово відсутніх працівників та інші надбавки і доплати, а також надаватися матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань. Умови оплати праці державних службовців, розміри їх посадових окладів, надбавок, доплат і матеріальної допомоги визначаються Кабінетом Міністрів України. А відповідно до ст.35 Закону України «Про державну службу» державним службовцям надається щорічна відпустка тривалістю 30 календарних днів, якщо законодавством не передбачено більш тривалої відпустки, з виплатою допомоги для оздоровлення у розмірі посадового окладу. Таким чином виплата матеріальної допомоги на оздоровлення та соціально-побутові питання визначена законом, а повноваження щодо встановлення конкретних розмірів посадових окладів, матеріальної допомоги, доплат делеговані Урядом України. Відповідно до змісту ст.37 Закону України «Про державну службу» відповідач повинен був виходити з отримуваної позивачем суми заробітної плати, у тому числі «інших виплат», до яких належить матеріальна допомога на оздоровлення, оскільки чинним законодавством пенсійний орган не наділений повноваженнями самостійно визначати структуру заробітної плати державного службовця. У відповідності до ст.2 Закону України «Про оплату праці» структура заробітної плати складається з основної, додаткової та інших заохочувальних та компенсаційних виплат, до яких належать виплати у формі винагород за підсумками роботи за рік, премії за спеціальними системами і положеннями, компенсаційні та інші грошові і матеріальні виплати, які не передбачені актами чинного законодавства, або які провадяться понад встановлені зазначеними актами норми. Компенсація за невикористану відпустку, передбачена ч.4 ст.24 Закону України «Про відпустки», включається до фонду оплати праці та враховується при визначені бази для оподаткування, для нарахування страхових внесків до фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування та збору до Пенсійного фонду. Пунктом 2 постанови Кабінету Міністрів України № 1078 від 17.07.2003 року «Про затвердження Порядку проведення індексації грошових доходів населення» передбачено, що індексації підлягаю оплата найманих працівників підприємств , установ та організацій у грошовому виразі, яка включає оплату праці за виконану роботу згідно з тарифними ставками (окладами) і відрядними розцінками, доплати, надбавки, премії, гарантійні та компенсаційні виплати, передбачені законодавством, а також інші компенсаційні виплати, що мають постійний характер. Пунктом 4 постанови Кабінету Міністрів України № 212 від 24.02.2003 року «Про затвердження Порядку видачі грошової винагороди державним службовцям за сумлінну безперервну працю в органах державної влади, зразкове виконання трудових обов'язків» визначено, що сума грошової винагороди включається до фонду оплати праці та відповідно до законодавства враховується під час визначення бази (об'єкта) для оподаткування, для нарахування страхових внесків до фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування та збору до Пенсійного фонду. Закон України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» не містить визначення заробітної плати, на підставі якої здійснюється розрахунок пенсії. Із змісту ст.40 вказаного закону вбачається, що з середньої заробітної плати (доходу) повинні бути сплачені страхові внески. Таким чином, законодавством віднесено до складу заробітної плати інші виплати. При цьому надбавки, запроваджені нормативно-правовими актами, матеріальна допомога належить до додаткових видів грошового пенсійного забезпечення й приймаються в розрахунок при зарахуванні пенсії лише особам, які отримували такі надбавки під час перебування на державній службі та були звільнені зі служби після їх запровадження. У зв'язку з вищевикладеним, суд приходить до висновку, що неврахування відповідачем у складі заробітної плати сум матеріальної допомоги на оздоровлення та на вирішення соціально-побутових питань відповідно до постанови Кабінету Міністрів України № 212 від 24.02.2003 року та компенсації за невикористану відпустку, є діями протиправними і таким, що порушують право позивачки на більший розмір пенсії. Згідно п.п.1,2 ч.2 ст.162 КАС України у разі задоволення адміністративного позову суд може прийняти постанову про визнання протиправними рішення суб'єкта владних повноважень чи окремих його положень, дій чи бездіяльності; про зобов'язання відповідача вчинити певні дії. З урахуванням зазначених вище обставин та положень закону, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] є обгрунтованими і підлягають частковому задоволенню та слід визнати протиправними дії Управління Пенсійного фонду України в Широківському районі Дніпропетровської області щодо неврахування при обчисленні розміру пенсії державного службовця [PERSON] матеріальної допомоги на оздоровлення, на вирішення соціально-побутових питань та суму індексації заробітної плати. Відповідно до ч.4 ст.45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» перерахунок пенсії проводиться у разі виникнення права на підвищення пенсії - з першого числа місяця, в якому пенсіонер звернувся за перерахунком пенсії, якщо відповідну заяву з усіма необхідними документами подано до 15 числа включно, і з першого числа наступного місяця, якщо відповідну заяву подано пенсіонером після 15 числа. Тому, з урахуванням аналізу вищевказаних спеціальних норм Закону України «Про пенсійне забезпечення» та Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», суд приходить до висновку, що матеріальна допомога на оздоровлення та вирішення соціально-побутових питань включається у структури заробітної плати, на даний вид виплат нараховувались та сплачувались внески до Пенсійного фонду України (до та після 01.01.2011 року у відповідних видах), а тому також мала та має враховуватись під час обчислення пенсії. Разом з тим, посилання відповідач на відсутність законодавчого урегулювання даного питання та неможливість у зв'язку із цим здійснити перерахунок пенсії позивачці є такими, що не відповідають дійсності. Крім того, такі дії відповідача є протиправними та порушують законні права позивача на отримання відповідних сум пенсій з огляду на вищевикладене. Відповідно до ч.2 ст. 99 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Згідно ст. 86 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача обґрунтовані і підлягають частковому задоволенню. При визначені періоду, з якого слід здійснювати перерахунок та виплату пенсії, суд виходить з положень ч. 4 ст. 35 Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування, якою визначено, що перерахунок призначеної пенсії, крім випадків, передбачених частиною першою статті 35, частиною другою статті 38, частиною третьою статті 42 і частиною п'ятою статті 48 цього Закону, провадиться в такі строки: у разі виникнення права на підвищення пенсії - з першого числа місяця, в якому пенсіонер звернувся за перерахунком пенсії, якщо відповідну заяву з усіма необхідними документами подано ним до 15 числа включно, і з першого числа наступного місяця, якщо заяву з усіма необхідними документами подано ним після 15 числа. Таким чином, аналізуючи досліджені в судовому засіданні докази та чинне законодавство України, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] є повністю обґрунтованими та такими, що підлягають частковому задоволенню, та необхідно визнати протиправними дії управління Пенсійного фонду України в Широківському районі Дніпропетровської області щодо відмови [PERSON] у здійсненні перерахунку пенсії державного службовця починаючи з 01.12.2013 року, тобто з моменту виникнення права на перерахунок пенсії після звернення 17.12.2013 року по відповідь з відповідною заявою з урахуванням зазначених у довідці про заробітну плату від 17.12.2013 року сум виплаченої матеріальної допомоги на оздоровлення, на вирішення соціально-побутових питань та суми індексації заробітної плати, на які було нараховано та сплачено страхові внески на загальнообов"язкове державне пенсійне страхування з 01 грудня 2013 року, а також необхідно зобов"язати управління Пенсійного фонду України в Широківському районі Дніпропетровської області здійснити перерахунок та виплату пенсії позивачеві з 21.10.2008 року з урахуванням сум виплаченої матеріальної допомоги на оздоровлення та на вирішення соціально-побутових питань, суми індексації заробітної плати, зазначених у довідці про заробітну плату від 17.12.2013 року, на які було нараховано та сплачено страхові внески на загальнообов"язкове державне пенсійне страхування з 01 грудня 2013 року, а також раніше здійснених виплат. Також з урахуванням положень ст. 87 КАС України суд зазначає, що судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати і звільнення від сплати встановлюються законом. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України. На підтвердження сплати судового збору за подання адміністративного позову немайнового характеру позивач надав суду оригінал квитанції від 23.12.2013 року на суму 68 грн. 82 коп. та від 27.01.2014 року на суму 4 грн. 27 коп. Таким чино, зазначена сума судового збору підлягає до стягнення на користь позивача, який не є суб'єктом владних повноважень, з Державного бюджету України сума судового збору в розмірі 73 грн. 08 коп. На підставі викладеного,

Результат розгляду: partial