Рішення адміністративного суду від 2014-03-24 00:00:00+02

Між ДПІ у Бородянському районі Київської області та Філією «Бородянське районне дорожнє управління» ДП «Київське обласне дорожнє управління» ВАТ «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» укладено договір про розстрочення грошових зобов'язань від 18.08.2011 №1. Рішенням ДПІ у Бородянському районі Київської області №1 від 18.08.2011 про розстрочення податкових зобов'язань затверджено строки і суми розстроченого грошового зобов'язання. 09.09.2011 Господарським судом м.Києва винесено ухвалу про порушення провадження у справі №44/258-б про банкрутство, якою з моменту порушення провадження введено мораторій на задоволення вимог кредиторів боржника - Дочірнього підприємства «Київське обласне дорожнє управління» відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України». Рішенням №1 від 21.09.2011 ДПІ у Бородянському районі Київської області скасовано рішення від 18.08.2011 №1 про розстрочення податкових зобов'язань. Бородянським відділенням Ірпінської ОДПІ ГУ Міндоходів у Київській області проведено камеральну перевірку своєчасності сплати узгодженої суми грошового зобов'язання до бюджету по податку на прибуток Філії «Бородянське районне дорожнє управління» ДП «Київське обласне дорожнє управління» ВАТ «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України». За наслідком перевірки було складено акт від 08.11.2013 № 000281/10-05-17/3323970 (далі - Акт перевірки). Актом перевірки у зв'язку із скасуванням розстрочення платежу встановлено порушення граничного строку сплати грошового зобов'язання з податку на прибуток у сумі 18 307,70 грн. граничним терміном сплати 22.09.2011. На підставі Акта перевірки відповідачем прийнято оскаржуване податкове повідомлення-рішення №0005691700 від 08.11.2013, яким Філії «Бородянське районне дорожнє управління» ДП «Київське обласне дорожнє управління» ВАТ «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» визначено суму штрафу у розмірі 20% грошового зобов'язання, погашеного із затримкою, що становить 7 104,45 грн. Позивач не погоджується з вищезазначеним податковим повідомленням-рішенням та стверджує про те, що відповідачем неправомірно нараховано штрафні санкції, оскільки станом на момент введення мораторію на задоволення вимог кредиторів діяла ч.4 ст.12 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», відповідно до якої протягом дії мораторію на задоволення вимог кредиторів не нараховуються неустойка (штраф, пеня), не застосовуються інші санкції за невиконання чи неналежне виконання зобов'язань щодо сплати податків і зборів (обов'язкових платежів). Аналізуючи вищевикладені обставини, суд дійшов висновку про безпідставність позовних вимог з урахуванням наступного. Відповідно до ст.126 Податкового кодексу України, у разі якщо платник податків не сплачує узгоджену суму грошового зобов'язання та/або авансових внесків з податку на прибуток підприємств протягом строків, визначених цим Кодексом, такий платник податків притягується до відповідальності у вигляді штрафу у таких розмірах: - при затримці до 30 календарних днів включно, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов'язання, - у розмірі 10 відсотків погашеної суми податкового боргу; - при затримці більше 30 календарних днів, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов'язання, - у розмірі 20 відсотків погашеної суми податкового боргу. Відповідно до ст.1 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» (у редакції, чинній станом на момент введення мораторію щодо позивача), мораторій на задоволення вимог кредиторів - зупинення виконання боржником грошових зобов'язань і зобов'язань щодо сплати податків і зборів (обов'язкових платежів), термін виконання яких настав до дня введення мораторію, і припинення заходів, спрямованих на забезпечення виконання цих зобов'язань та зобов'язань щодо сплати податків і зборів (обов'язкових платежів), застосованих до прийняття рішення про введення мораторію. Приймаючи до уваги те, що перевіркою встановлено затримку сплати узгодженого податкового зобов'язання, граничний строк сплати якого настав 22.09.2011 (у зв'язку із скасуванням відповідачем з 21.09.2011 рішення про розстрочення грошових зобов'язань), тобто після введення 09.09.2011 господарським судом мораторію на задоволення вимог кредиторів, дія вказаного мораторію на дані правовідносини не поширюється. Станом на момент винесення ухвали Господарського суду м.Києва про порушення провадження у справі про банкрутство від 09.09.2011, якою введено мораторій на задоволення вимог кредиторів Дочірнього підприємства «Київське обласне дорожнє управління» відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» дійсно діяла ч.4 ст.12 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», відповідно до якої протягом дії мораторію на задоволення вимог кредиторів не нараховуються неустойка (штраф, пеня), не застосовуються інші санкції за невиконання чи неналежне виконання грошових зобов'язань і зобов'язань щодо сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, податків і зборів (обов'язкових платежів). Проте, суд не приймає вказаного до уваги, оскільки станом на момент прийняття оскаржуваного податкового повідомлення-рішення вказана позивачем ч.4 ст.12 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» не діє, тобто протягом дії мораторію на задоволення вимог кредиторів штраф за невиконання чи неналежне виконання зобов'язань щодо податків і зборів може нараховуватися. Приймаючи до уваги те, що контролюючим органом встановлено порушення граничного строку сплати грошового зобов'язання з податку на прибуток більше 30 календарних днів, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов'язання, суд вважає правомірним застосування до філії позивача штрафу у розмірі 20% погашеної суми податкового боргу. Таким чином, підстави для скасування оскаржуваного податкового повідомлення-рішення відсутні. Частиною 1 статті 9 КАС України встановлено, що суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. Позивач, в силу положень ч.1 ст.71 КАС України, повинен довести ті обставини, на яких ґрунтуються його вимоги, проте всупереч вказаній нормі не довів суду належними доказами наявність обставин, що обґрунтовують його позовні вимоги. Таким чином, позовні вимоги задоволенню не підлягають. Зважаючи на вимоги ч. 3 ст.4 Закону України «Про судовий збір» позивачем при поданні позову сплачено 172,05 грн. судового збору. Згідно з вказаною нормою, під час подання адміністративного позову майнового характеру сплачується 10 відсотків розміру ставки судового збору. Решта суми судового збору стягується з позивача або відповідача пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимоги. З огляду на те, що позовні вимоги задоволенню не підлягають, решта суми судового збору підлягає стягненню з позивача (1720,50-172,05 = 1548,45 грн.).

Результат розгляду: denied