Рішення адміністративного суду від 2014-03-20 00:00:00+02

Відповідно до статті 160 частини 3 КАС України 20 березня 2014 року було проголошено вступну та резолютивну частини постанови. Повний текст постанови виготовлено та підписано 21 березня 2014 року. Державна екологічна інспекція в Автономній Республіці Крим звернулася до Закарпатського окружного адміністративного суду із позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю «Бруком» в якому просить застосувати заходи реагування у сфері державного нагляду (контролю) - тимчасово заборонити (зупинити) діяльність з експлуатації АЗС 01 №02 ТОВ «Бруком», розташованої за адресою АР Крим, м. Керч, вул. Войково, 1-Б до усунення порушень та отримання у встановленому порядку рішення на відновлення діяльності. Позовні вимоги мотивовані тим, що при здійсненні перевірки АЗС ТОВ «Бруком» (надалі по тексту - Відповідач), які розташовані за адресою: АР Крим, м. Керч, вул. Войково, 1-Б, спеціалістами Інспекції встановлено порушення Відповідачем вимог діючого законодавства зобов'язано вчинити певні дії, а саме: розробити дозвіл на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонари джерел (частина 5 ст. 11 Закону України «Про охорону атмосферного повітря»); Обладнати автозаправні колонки системою рекуперацією парів (ДБН 360-92**); Отримати висновок екологічної експертизи та розробити оцінку впливу на навколишнє природне середовище, в частині поводження з відходами (ст. 29 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» та ст. 39 Закону України «Про екологічну експертизу»); Вести поточний облік кількості, типу і складу всіх відходів за встановленою формою, які утворюються на підприємстві, обладнати місця збору та тимчасового зберігання для таких видів відходів, як лампи люмінесцентні, відпрацьовані. Відповідач проти позову заперечив, надавши суду письмові заперечення. Згідно поданих заперечень вказав, що всі порушення, які вказані позивачем усунуті, та в наявності є всі дозвільні документи, а відтак в задоволенні позову просив відмовити. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позову, виходячи з наступного. Як вбачається із матеріалів справи, Державною екологічною інспекцією в Автономній Республіці Крим (далі - Інспекція) у період з 22.07.2013 по 09.08.2013 було проведено планову перевірку дотримання вимог природоохоронного законодавства Товариством з обмеженою відповідальністю «БРУКОМ» та було складено акт перевірки дотримання вимог природоохоронного законодавства в галузі охорони атмосферного повітря, водних і земельних ресурсів щодо поводження з відходами та небезпечними хімічними речовинами, в якому зафіксовані порушення вимог природоохоронного законодавства (а.с.10-17). За результатами перевірки видано припис від 14.08.2013 № 51 про усунення виявлених порушень, зокрема зобов'язано отримати дозвіл на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарних джерел; обладнати автозаправні колонки системою рекуперації; отримати висновок екологічної експертизи та розробити оцінку впливу на навколишнє природне середовище, в частині поводження з відходами: вести поточний облік кількості, типу і складу всіх відходів за встановленою формою, які утворюються на підприємстві, обладнати місця збору та тимчасового зберігання для таких видів відходів, як лампи люмінісцентні відпрацьовані та ін. (а.с.18). У період з 14.01.2014 по 16.01.2014 Інспекцією проведено позапланову перевірку Відповідача, про що складено акт перевірки. В ході вказаної перевірки було встановлено, що вимоги припису від 14.09.2013 на момент перевірки не виконано, господарська діяльність здійснюється з порушенням вимог природоохоронного законодавства (а.с.34-40). Згідно ч.1 статті 32 Закону України «Про відходи» з метою обмеження та запобігання негативному впливу відходів на навколишнє природне середовище та здоров'я людини забороняється вести будь-яку господарську діяльність, пов'язану з утворенням відходів, без одержання від уповноважених органів виконавчої влади у сфері поводження з відходами лімітів на обсяги утворення та розміщення відходів. Згідно п. 12 «Порядку розроблення, затвердження і перегляду лімітів на утворення та розміщення відходів», що затверджений Постановою Кабінету Міністрів України 03.08.1998 р. № 1218 (далі - Порядок), власники відходів подають заяви на одержання дозволу на розміщення відходів у наступному році до органів Мінекоресурсів на місцях. Згідно п. 18 того ж Порядку ліміти на утворення та розміщення відходів встановлюються терміном на один рік і доводяться до власників відходів до 1 жовтня поточного року. П.20 Порядку встановлено, що відповідальність за правильність визначення нормативів утворення відходів, визначення лімітів утворення та розміщення відходів, несвоєчасне затвердження або не затвердження лімітів утворення та розміщення відходів несе власник відходів. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про охорону атмосферного повітря», атмосферне повітря - це життєво важливий компонент навколишнього природного середовища, який являє собою природну суміш газів, що знаходиться за межами жилих, виробничих та інших приміщень. Згідно ст.10 Закону України «Про охорону атмосферного повітря», підприємства, установи, організації та громадяни - суб'єкти підприємницької діяльності, що здійснюють викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря та діяльність яких пов'язана з впливом фізичних та біологічних факторів на його стан, зобов'язані: - здійснювати організаційно-господарські, технічні та інші заходи щодо забезпечення виконання вимог, передбачених стандартами та нормативами екологічної безпеки у галузі охорони атмосферного повітря; - вживати заходів щодо зменшення обсягів викидів забруднюючих речовин і зменшення впливу фізичних факторів; - здійснювати контроль за обсягом і складом забруднюючих речовин, що викидаються в атмосферне повітря, і рівнями фізичного впливу та вести їх постійний облік; - забезпечувати здійснення інструментально-лабораторних вимірювань параметрів викидів забруднюючих речовин стаціонарних і пересувних джерел та ефективності роботи газоочисних установок. Відповідно до ст. 12 Закону України «Про охорону атмосферного повітря», господарська чи інші види діяльності, пов'язані з порушенням умов і вимог до викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря і рівнів впливу фізичних та біологічних факторів на його стан, передбачених дозволами, може бути обмежена, тимчасово заборонена (зупинена) або припинена відповідно до законодавства. В зв'язку з тим, що діяльність Відповідача (юридична адреса: 89674, Закарпатська обл., Мукачівський р-н, с. Зубівка, вул. Миру, буд.40), розташованого за адресою: 98300, АР Крим, м. Керч, вул. Войково, 1-Б, здійснюється з порушенням вимог природоохоронного законодавства вона забороняється законодавством та підлягає безумовному тимчасовому зупиненню. Інспекція звертає увагу на те, що ТОВ «БРУКОМ» є юридичною особою, що відповідно до договору оренди № 16/Б від 06.02.2013 прийняло у платне строкове користування автозаправну станцію, що знаходиться за адресою: м. Керч, вул. Войково, 1 -Б. Тому, застосування заходу реагування у сфері державного нагляду (контролю) у даному випадку полягає, саме в забороні експлуатації АЗС 01 № 02 ТОВ «БРУКОМ» на підставі того, що діяльність з експлуатації АЗС 01 №02 ведеться з порушенням вимог природоохоронного законодавства. Відповідно до п.7 ст.7 Закону № 877-V на підставі акта, складеного за результатами здійснення заходу, в ході якого виявлено порушення вимог законодавства, орган державного нагляду (контролю) за наявності підстав для повного або часткового зупинення виробництва (виготовлення), реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг звертається у порядку та строки, встановлені законом, з відповідним позовом до адміністративного суду. Відповідно до ч.5 ст.4 Закону №877-V повне або часткове зупинення виробництва (виготовлення) або реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг допускається за постановою адміністративного суду, ухваленою за результатами розгляду позову органу державного нагляду (контролю) щодо застосування заходів реагування. Вжиття інших заходів реагування, передбачених законом, допускається за вмотивованим письмовим рішенням керівника органу державного нагляду (контролю) чи його заступника, а у випадках, передбачених законом, - із наступним підтвердженням обгрунтованості вжиття таких заходів адміністративним судом. Разом з тим, у відповідності до частини 5 ст. 11 Закону України «Про охорону атмосферного повітря», викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами можуть здійснюватися після отримання дозволу, виданого суб'єкту господарювання, об'єкт якого належить до другої або третьої групи, обласними, Київською, Севастопольською міськими державними адміністраціями, органом виконавчої влади Автономної Республіки Крим з питань охорони навколишнього природного середовища за погодженням з центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері санітарного та епідемічного благополуччя населення. На даний час ТОВ «Бруком» отримано дозвіл на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами від « 14» лютого 2014 року за № 111200000/361 (а.с.60). У зв'язку з чим, підстав для тимчасової заборони (зупинення) діяльності по експлуатації АЗС 01 № 02 ТОВ «Бруком» з підстав відсутності дозволу не має. Згідно Акту перевірки дотримання вимог природоохоронного законодавства в галузі охорони атмосферного повітря, водних і земельних ресурсів щодо поводження з відходами та небезпечними хімічними речовинами АЗС 01 № 02 не встановлено порушення у вигляді відсутності облаштування АЗС системою рекуперації парів (уловлювання парів). Однак у Приписі № 54 винесеному 14.08.13 року на підставі вищезгаданого Акту п. 3 зобов'язано ТОВ «Бруком» обладнати автозаправні колонки системою рекуперації парів, з посиланням на ДБН 360-92**. Вказані дії Позивача не відповідають вимогам нормативно-правових актів України. Так, згідно Додатку 7.2 ДБН Містобудування. Планування і забудова міських і сільських поселень ДБН 360-92**, до стандартного рівня екологічної безпеки АЗС, зокрема пунктом 3 віднесено застосування системи уловлювання парів нафтопродуктів при зливанні палива з автоцистерни-паливовоза в паливний резервуар. До додаткових технологічних заходів щодо забезпечення підвищеного рівня екологічної безпеки АЗС, пунктом 1 передбачено застосування системи уловлювання парів нафтопродуктів із бака автомобіля під час заправлення. Про те, АЗС Відповідача віднесена до стандартного рівня екологічної безпеки, адже під час розробки робочого проекту та вводу АЗС в експлуатацію система рекуперації парів передбачена не була, про що свідчить позитивний Висновок державної екологічної експертизи № 9-51-131 від 27.07.98 року та АКТ ДТК про прийом об'єкта в експлуатацію від 31.08.2000 року (а.с.64-66). Щодо необхідності розробки висновку екологічної експертизи та розробки оцінки впливу на навколишнє природне середовище, в частині поводження з відходами суд зазначає наступне. У відповідності до ч. 1 ст. 39 Закону України «Про екологічну експертизу», висновки державної екологічної експертизи повинні містити оцінку екологічної допустимості і можливості прийняття рішень щодо об'єкта екологічної експертизи та враховувати соціально-економічні наслідки. Частини 2 ст. 39 цього ж Закону вказує на те, що реалізація проектів і програм, чи діяльності без позитивних висновків державної екологічної експертизи забороняється. Тобто, екологічна експертиза проводиться один раз, під час того чи іншого проекту об'єкту будівництва з метою раціонального використання і відтворення природних ресурсів, забезпечення екологічної безпеки. Відповідне у вигляді визначення - що є екологічною експертизою в Україні, зазначене і в ст. 1 Закону України «Про екологічну експертизу». Крім цього, пунктом 4 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про екологічну експертизу» передбачено, що одним з основних завдань екологічної експертизи є оцінка впливу діяльності об'єктів екологічної експертизи на стан навколишнього природного середовища і якість природних ресурсів. Тобто, матеріали оцінки впливу діяльності об'єктів екологічної експертизи на стан навколишнього природного середовища і якість природних ресурсів, є складовою частиною всієї документації яка розглядається державною екологічною експертизою та наслідком розгляду якої є видача позитивного висновку екологічної експертизи, який у відповідача є в наявності - висновок державної екологічної експертизи № 9-51-131 від 27.07.98 року (а.с.64). Стосовно ведення поточного обліку кількості, типу і складу всіх відходів за встановленою формою, які утворюються на підприємстві, обладнати місця збору та тимчасового зберігання для таких видів відходів, як лампи люмінесцентні, суд зазначає наступне. Відповідачем в судове засідання було надано підтвердження факту належного обліку відходів, що підтверджується веденням Типової форми № 1 - ВТ щодо обліку відходів та пакувальних матеріалів і тари за 2013 рік, факт передачі на збирання та зберігання окремих видів відходів до спеціалізованих підприємств підтверджується Договором від 19.07.2013 року за № 836 та Договором від 01.07.2012 року за № 54/12Вх (а.с.67-74). У відповідності до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. У зв'язку із вищевикладеним, суд приходить до переконання про необґрунтованість позовних вимог Державної екологічної інспекції в Автономній Республіці Крим, а також про безпідставність застосування заходів реагування у сфері державного нагляду (контролю) та тимчасову заборону (зупинення) діяльності з експлуатації АЗС 01 № 02 ТОВ «Бруком», розташованого за адресою: АР Крим, м. Керч, вул. Войково, 1-Б. Позовні вимоги є необґрунтованими, та такими, що не підлягають до задоволення.

Результат розгляду: denied