Рішення адміністративного суду від 2014-04-02 00:00:00+03

24 березня 2014 року до Луганського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов управління Пенсійного фонду України в м. Красному Лучі Луганської області до відділу державної виконавчої служби Краснолуцького міського управління юстиції, третя особа державне підприємство «Донбасантрацит» про визнання дій незаконними, скасування постанови від 13.03.2014 ВП № 42474750, зобов'язання вчинити певні дії. В обґрунтування заявлених вимог позивачем зазначено, що 26.02.2014 правлінням Пенсійного фонду України в м. Красному Лучі Луганської області надано до відділу державної виконавчої служби Краснолуцького міського управління юстиції для примусового виконання рішення № 860 від 18.12.2013 про нарахування пені відокремленому підрозділу «Підприємство комунального господарства» ДП «Донбасантрацит. 18 березня 2014 року на адресу управління Пенсійного фонду України в м. Красному Лучі Луганської області надійшла постанова ВП № 42474750 про відмову у відкритті виконавчого провадження від 13 березня 2014 року. Підставою для відмови у відкритті виконавчого провадження зазначено п. 8 ч. 1 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження». Позивач з винесеною постановою не згоден та вважає, що вона винесена безпідставно з порушенням діючого законодавства, а саме: як зазначено в постанові державного службовця сторонами у виконавчому провадженні є стягувач та боржник. Боржником є юридична особа, визначена виконавчим документом, але як зазначає виконавець ВП «ПГК» ДП «Донбасантрацит», по відношенню до якого було винесено рішення про нарахування пені, не є юридичною особою, відповідно до чого не має підстав для відкриття виконавчого провадження. В заяві № 1256/09-09 від 25.02.2014, яка надана до ВДВС 26.02.2014, управління Пенсійного фонду України в м. Красному Лучі Луганської області просило відкрити виконавче провадження у відношенні ДП «Донбасантрацит» в особі ВП «Підприємство комунального господарства» ДП «Донбасантрацит», оскільки останнє не має статусу юридичної особи та входить до складу ДП «Донбасантрацит». На підставі викладеного позивач просив суд визнати незаконними дії посадових осіб ВДВС Краснолуцького МУЮ щодо відмови у відкритті виконавчого провадження про примусове виконання рішення № 860 від 18.12.2013. Скасувати постанову ВП № 42474750 від 13.03.2014 державного виконавця Рябіченко Т.М. про відмову у відкритті виконавчого провадження про примусове виконання рішення управління № 860 від 18.12.2013. Зобов'язати ВДВС Краснолуцького МУЮ відкрити виконавче провадження про примусове виконання рішення № 860 від 18.12.2013 про нарахування пені відокремленому підрозділу «Підприємство комунального господарства» ДП «Донбасантрацит», виданого управлінням. Представник позивача в судове засідання не з'явився, до початку судового засідання надав клопотання про розгляд справи за його відсутності, в якому підтримав заявлені позовні вимоги у повному обсязі (а.с.39). Представники відповідача у судове засідання не з'явився, проти задоволення позовних вимог заперечував, про що надав письмові заперечення на адміністративний позов (а.с.15-17), у яких зазначив таке. 12.03.2014 до відділу державної виконавчої служби Краснолуцького МУЮ надійшла заява УПФУ в м. Красному Лучі щодо прийняття на виконання рішення про застосування фінансових санкцій та нарахування пені № 860 від 18.12.2013 у відношенні ДП «Донбасантрацит» в особі ВП «Підприємство комунального господарства» у розмірі 1092,85 грн., що одразу суперечить вказаному боржнику у самому рішенні, а саме, ВП «ПКГ» ДП «Донбасантрацит». Стаття 8 Закону України «Про виконавче провадження» тлумачить, що сторонами у виконавчому провадженні є стягувач та боржник. Боржником є фізична або юридична особа, визначена виконавчим документом. Але, при розгляді вищевказаного рішення яке було пред'явлене на виконання, державним виконавцем виявлено, що боржник який вказаний у рішенні № 860 від 18.12.2013, а саме: ВП «ПКГ» ДП «Донбасантрацит» не є юридичною особою, що підтверджує ч.1 п.1 та ч.3 п.3 Положення підприємства, а є відокремленим підрозділом ДП «Донбасантрацит», яке відповідно до ч.3 п.1 свого Статуту є юридичною особою. Відповідно до п. 5.1.4 ч.5 Статуту ДП «Донбасантрацит» створені підприємством відокремлені підрозділи наділяються основними фондами, та оборотними активами, які належать підприємству та відповідно до п.1 ч.4 Положення Підрозділу надається йому у використання. З чого вбачається, що ВП «ПКГ» ДП «Донбасантрацит» не може самостійно розпоряджатися коштами та майновими правами наданими йому централізованим органом ДП «Донбасантрацит». Таким чином, 13.03.2014, розглянувши вищевказаний виконавчий документ, відповідачем прийнято рішення на підставі п.8 ч.1 ст.26 Закону України «Про виконавче провадження» щодо відмови у відкритті виконавчого провадження на підставі якого винесено відповідну постанову, яка була надіслана стягувачу листом з повідомленням за вих. № 4336/1. На підставі викладеного відповідач просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі. Представник третьої особи у судове засідання не з'явився, надав до суду пояснення, у яких просив відмовити в задоволенні позовних вимог та розгляд справи провести за його відсутності (а.с.36-37). Також, у письмових поясненнях представник третьої особи зазначив, що державним виконавцем відділу ДВС Краснолуцького міського управління юстиції було правомірно відмовлено у відкритті виконавчого провадження про стягнення сум з відокремленого підрозділу «Підприємство комунального господарства» на користь управління ПФУ в м. Красному Лучі. Даний відокремлений підрозділ був створений на підставі наказу ДП «Донбасантрацит» № 1 від 12.06.2003. відповідно до Розділу 3 Положення про відокремлений підрозділ «Підприємство комунального господарства», підрозділ не є юридичної особою, представляє інтереси та реалізує цілі і задачі ДП «Донбасантрацит»; має право здійснювати банківські операції тільки на підставі довіреності, виданої ДП «Донбасантрацит». Фінансові та кредитно-розрахункові операції підрозділу здійснюються державним підприємством централізовано. Дослідивши матеріали справи, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог і наданих сторонами доказів, оцінивши докази відповідно до вимог ст.ст. 69-72 Кодексу адміністративного судочинства України, суд дійшов такого. Відповідно до ч. 2 ст. 8 Закону України «Про виконавче провадження» стягувачем є фізична або юридична особа, на користь чи в інтересах якої видано виконавчий документ. Боржником є фізична або юридична особа, визначена виконавчим документом. Відповідно до ч. 1 ст.17 Закону України «Про виконавче провадження» примусове виконання рішень здійснюється державною виконавчою службою на підставі виконавчих документів, визначених цим Законом. Згідно ч. 2 ст.17 Закону України «Про виконавче провадження» відповідно до цього Закону підлягають виконанню державною виконавчою службою, зокрема, такі виконавчі документи, як рішення інших органів державної влади, якщо їх виконання за законом покладено на державну виконавчу службу. Відповідно до п.1 ч.1 ст.19 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець відкриває виконавче провадження на підставі виконавчого документа, зазначеного в статті 17 цього Закону за заявою стягувача або його представника про примусове виконання рішення. Згідно ч. 1 ст. 25 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов'язаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк пред'явлення такого документа до виконання, він відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, і пред'явлений до виконання до відповідного органу державної виконавчої служби. Відповідно до ч. 2 ст. 25 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець протягом трьох робочих днів з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження. Частиною 1 статті 26 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що державний виконавець відмовляє у відкритті виконавчого провадження у разі: 1) пропуску встановленого строку пред'явлення документів до виконання; 2) неподання виконавчого документа, зазначеного у статті 17 цього Закону, та неподання заяви про відкриття виконавчого провадження у випадках, передбачених цим Законом; 3) якщо рішення, на підставі якого видано виконавчий документ, не набрало законної (юридичної) сили, крім випадків, коли воно у встановленому законом порядку допущено до негайного виконання; 4) пред'явлення виконавчого документа до органу державної виконавчої служби не за місцем або не за підвідомчістю виконання рішення; 5) якщо не закінчилася відстрочка виконання рішення, надана судом, яким постановлено рішення; 6) невідповідності виконавчого документа вимогам, передбаченим статтею 18 цього Закону; 6-1) офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури; 7) якщо виконавчий документ повернуто стягувачу за його заявою, крім виконавчих документів про стягнення аліментів та інших періодичних платежів; 8) наявності інших передбачених законом обставин, що виключають здійснення виконавчого провадження. Відповідно ч. 2 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження» про відмову у відкритті виконавчого провадження державний виконавець виносить постанову протягом трьох робочих днів, а за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - не пізніше наступного робочого дня з дня надходження виконавчого документа і не пізніше наступного дня надсилає її заявникові разом з виконавчим документом. Згідно ч. 4 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження» постанова державного виконавця про відмову у відкритті виконавчого провадження може бути оскаржена заявником у десятиденний строк з дня її надходження у порядку, встановленому цим Законом. Управління пенсійного фонду України в м. Красному Лучі Луганської області рішенням № 860 про застосування фінансових санкцій та нарахування пені від 18.12.2013 застосувало до відокремленого підрозділу «Підприємство комунального господарства» ДП «Донбасантрацит» (вул. Косіора, 10, код ЄДРПОУ 26411025) (а.с.9). Відповідно до ч.14 ст.106 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» рішення органу Пенсійного фонду про нарахування пені або накладення штрафу, передбачених ч.9 та ч.10 цієї статті, є виконавчим документом. Управління Пенсійного фонду України в м. Красному Лучі Луганської області звернулося до відділу державної виконавчої служби Краснолуцького міського управління юстиції із заявою від 25 лютого 2014 року про відкриття виконавчого провадження за рішенням про застосування фінансових санкцій та нарахування пені № 860 від 18.12.2013 у відношенні ДП «Донбасантрацит» в особі ВП «Підприємство комунального господарства» у розмірі 1092,85 грн. (а.с.20). Постановою відділу державної виконавчої служби Краснолуцького міського управління юстиції від 12 березня 2014 року ВП № 42474750 було відмовлено у відкритті виконавчого провадження за рішенням № 860 від 18.12.2013, із посиланням на п. 8 ч. 1 ст.26 Закону України «Про виконавче провадження». Суд вважає, що при винесенні вищевказаної постанови про відмову у відкритті виконавчого провадження відповідач діяв відповідно до вимог чинного законодавства України, виходячи з такого. Матеріалами справи підтверджується та не оскаржено сторонами, що відокремлений підрозділ «Підприємство комунального господарства» ДП «Донбасантрацит» не є юридичною особою. Відповідно до п.5.1.4 розділу 5 Статуту ДП «Донбасантрацит» Підприємство має право в установленому чинним законодавством порядку створювати на території України та за її межами філії, представництва, відділення та інші відокремлені підрозділи (створення підрозділів з видобутку та збагачення вугілля за погодженням з Уповноваженим органом управління) з правом відкриття в установах банків поточних, вкладних (депозитних) рахунків. Положення про підрозділи затверджуються керівником Підприємства за участю трудового колективу (профспілок), а Положення про відокремлені підрозділи з видобутку та збагачення вугілля погоджуються з Уповноваженим органом управління (а.с.32-35). Таким чином, судом встановлено, що відокремлений підрозділ «Підприємство комунального господарства» з огляду на положення ч.2 ст.8 Закону України «Про виконавче провадження» не може бути боржником у виконавчому провадженні. У даному випадку боржником може бути державне підприємство «Донбасантрацит». Разом з тим, у виконавчому документі - рішенні про застосування штрафних санкцій та нарахування пені № 860 від 18.12.2013 зазначено боржника та його реквізити - відокремленого підрозділу «Підприємство комунального господарства» ДП «Донбасантрацит», тобто особу, яка не може бути стороною виконавчого провадження. Отже, судом встановлено невідповідність виконавчого документу вимогам ст.18 Закону України «Про виконавче провадження», що є підставою для відмови у відкритті виконавчого провадження. Також, системним аналізом положень Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що стягувачу не надано права визначати іншого боржника, шляхом зазначення його реквізитів у заяві про відкриття виконавчого провадження, ніж той, що зазначені у самому виконавчому документі. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про правомірність дій відповідача з винесення постанови про відмову у відкритті виконавчого провадження від 13.03.2014 ВП № 42474750, з виконання рішення № 860 від 18.12.2013, а, відтак у задоволенні позовних вимог слід відмовити. Інші позовні вимоги є похідними від визнання дій відповідача з винесення постанови про відмову у відкритті виконавчого провадження, а відтак, у їх задоволенні слід також відмовити. Враховуючи вимоги частини 4 статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України, а також те, що позивач відповідно до ст.5 Закону України від 08 липня 2011 року № 3674-VІ «Про судовий збір» від сплати судового збору звільнений, судові витрати у цій справі не підлягають стягненню з відповідача, оскільки у справах, в яких позивачем є суб'єкт владних повноважень, а відповідачем - фізична чи юридична особа, судові витрати, здійснені позивачем, з відповідача не стягуються. На підставі частини 3 статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України у судовому засіданні 02 квітня 2014 року проголошено вступну та резолютивну частини постанови. Складення постанови у повному обсязі відкладено до 07 квітня 2014 року, про що згідно вимог частини 2 статті 167 Кодексу адміністративного судочинства України повідомлено після проголошення вступної та резолютивної частин постанови у судовому засіданні.

Результат розгляду: denied