Рішення адміністративного суду від 2014-01-30 00:00:00+02

Постановою суду першої інстанції від 30.09.2011 року позов задоволено. Суд зобов'язав відповідача провести перерахунок та виплату пенсії відповідно до вимог ст. 51 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» з 28.02.2011 року по 30.09.2011 року (по дату винесення рішення), з урахуванням раніше здійснених виплат. На вказану постанову відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просив її скасувати і винести нову про відмову в задоволенні позову, посилаючись на те, що виплати здійснювалися правомірно відповідно до вимог постанов КМУ від 26.07.1996 року № 836 «Про компенсаційні виплати особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». Дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом першої інстанції встановлено, що позивач має статус особи постраждалої внаслідок аварії на ЧАЕС 2-ї категорії. У зв'язку з цим, має право на отримання підвищення до пенсії відповідно до ст. 51 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» (далі Закон). У відповідності до статті 49 Закону, пенсії особам, віднесеним до категорій 1, 2, 3, 4, встановлюються у вигляді: а) державної пенсії; б) додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, яка призначається після виникнення права на державну пенсію. Відповідно до статті 51 Закону, особам, віднесеним до категорії 2, додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю, призначається у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком. Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що відповідно до пункту 6 статті 92 Конституції України виключно законами України визначаються основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення. На порушення вказаних вимог відповідач при здійснюванні виплат позивачу керувався вимогами постанов КМУ від 26.07.1996 року № 836. Апеляційна інстанція вважає вірним такий висновок суду первої інстанції, однак, не може погодитись з висновком щодо строку задоволення позову за період по 30.09.2011 року, з огляду на наступне. Пунктом 7 Закону України «Про внесення змін до Закону України «Про Державний бюджет України на 2011 року» № 3491-V1 від 14.06.2011 року (чинного з 19.06.2011 року) встановлено, що у 2011 році норми і положення ст. ст. 39, 50, 51, 52, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявного фінансового ресурсу бюджету Пенсійного Фонду України на 2011 року. На виконання п. 7 зазначеного Закону, Кабінет Міністрів України 06.07.2011 р. прийняв постанову № 745 (опублікована та набула чинності 23.07.2011 року), якою визначено розміри виплат, передбачені вищезазначеними законами, що фінансуються за рахунок коштів державного бюджету, тому перерахунок по даних виплатах повинен проводитись по 22 липня 2011 року. Як свідчать матеріали, позивач просив стягнути недоплачені кошти за період по дату винесення постанови суду, однак з урахуванням вищенаведених правових норм, позов підлягає задоволенню по 22.07.2011 року включно. За ч. 1 ст. 201 КАС України, підставами для зміни постанови суду першої інстанції є правильне по суті вирішення справи чи питання, але із помилковим застосуванням норм матеріального чи процесуального права. З огляду на вищезазначене, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а постанова суду першої інстанції зміні в періоді, за який необхідно здійснити перерахунок та виплату соціальної допомоги дітям війни.

Результат розгляду: partial