Рішення адміністративного суду від 2014-01-10 00:00:00+02

28 листопада 2013 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому зазначив, що 10 червня 2013 року постановою державтоінспектора САТІ ВДАЇ ММУ УМВС України в Миколаївській області старшого лейтенанта міліції Демченка Є.І. за порушення п.14.6 г Правил дорожнього руху України (порушення заборони щодо здійснення обгону транспортного засобу на мосту) його було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КпАП України і на нього було накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 425 гривень. З постановою в справі про адміністративне правопорушення позивач не згоден, тому що він обігнав на мосту автомобіль ГАЗ державний реєстраційний номер [NUMBER], який рухався зі швидкістю менше ніж 30 км/год, чим перешкоджав позивачу рухатися далі. На думку позивача, забороняється обгін усіх транспортних засобів на мосту, крім поодиноких, що рухаються із швидкістю менше 30 км/год. Позивач вважає, що Правила дорожнього руху не порушував і його притягнуто до адміністративної відповідальності безпідставно. Посилаючись на ці обставини, позивач просить поновити строк звернення до адміністративного суду та скасувати постанову від 10 червня 2013 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КпАП України та закрити справу про адміністративне правопорушення за відсутністю складу адміністративного правопорушення. Ухвалою Саратського районного суду Одеської області від 10 січня 2014 року клопотання позивача про поновлення строку звернення до адміністративного суду було задоволено. Під час розгляду справи позивач підтримав позов та просили його задовольнити. Представник відповідача, належним чином повідомлений про день, час та місце розгляду справи, до суду не прибув, просив розглянути справу за його відсутності. Позов не визнав з підстав, викладених у письмових запереченнях. Посилаючись, зокрема, на те, що позивача обґрунтовано і на законних підставах притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КпАП України. Заслухавши позивача, пояснення свідка [PERSON], дослідивши письмові докази, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позову з таких підстав. Згідно п.3 ч.1 ст.288 КпАП України постанову іншого органу (посадової особи) по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено - у вищестоящий орган (вищестоящій посадовій особі) або в районний суд у порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України, з особливостями, встановленими цим Кодексом. Постановою в справі про адміністративне правопорушення серії А01 № 071493 від 10 червня 2013 року, винесеною державтоінспектором САТІ ВДАЇ ММУ УМВС України в Миколаївській області старшим лейтенантом міліції Демченком Є.І., позивача [PERSON] притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КпАП України. В постанові зазначено, що 10 червня 2013 року о 10 годині 50 хвилин по вул. В.Морська в м.Миколаїві позивач, керуючи автомобілем марки “Nissan” державний номер [NUMBER] здійснив обгін транспортного засобу марки "ГАЗ "державний реєстраційний [NUMBER] на мосту, з виїздом на зустрічну смугу руху, чим порушив п.14.6 г Правил дорожнього руху України. За вказане правопорушення на позивача накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 425 гривень (а.с.13). Ст.251 КпАП встановлює, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, тощо. Позивач, як в позовній заяві так і під час розгляду справи не оспорював той факт, що він здійснив обгін автомобіля "ГАЗ "державний реєстраційний [NUMBER] на мосту, з виїздом на зустрічну смугу руху. Свідок [PERSON] показала, що 10 червня 2013 року приблизно об 11 годині вона та позивач на автомобілі марки “Nissan” державний номер [NUMBER] їхали з лікарні в м.Миколаїв. На мосту позивач обігнав вантажний автомобіль, який рухався попереду. Після чого їх зупинив співробітник міліції і позивача запросили для складання протоколу за порушення Правил дорожнього руху. Факт порушення позивачем вимог п.14.6 г Правил дорожнього руху України підтверджується також протоколом серії АГ2 № 032854 від 10 червня 2013 року (а.с.12). Твердження позивача про те, що він не порушив п.14.6 г Правил дорожнього руху України, тому що забороняється обгін усіх транспортних засобів на мосту, крім поодиноких, що рухаються із швидкістю менше 30 км/год, суд не може взяти до уваги з таких підстав. Пункт 14.6 г Правил дорожнього руху України визначає, що обгін заборонено у кінці підйому, на мостах, естакадах, шляхопроводах, крутих поворотах та інших ділянках доріг з обмеженою оглядовістю чи в умовах недостатньої видимості. Таким чином, згідно даного пункту Правил, позивач не мав права здійснювати обгін транспортного засобу на мосту. Твердження позивача про те, що протокол про адміністративне правопорушення щодо нього не складався, є безпідставними і спростовуються протоколом про адміністративне правопорушення серії АГ2 № 032854 від 10 червня 2013 року. В протоколі зазначено, що [PERSON] роз'яснено його права та обов'язки, передбачені ст.63 Конституції України, ст.268 КпАП України і повідомлено про дату, час та місце розгляду справи про адміністративне правопорушення. [PERSON] відмовився від підпису в протоколі, протокол підписаний двома свідками [PERSON] та [PERSON] і до протоколу додано їх письмові пояснення. Зміст протоколу про адміністративне правопорушення відповідає вимогам ст.ст.254, 256 КпАП України. (а.с.12). Постанова у справі про адміністративне правопорушення від 10 червня 2013 року, винесена державтоінспектором Демченком Є.І. в межах компетенції, визначеної ч.1 ст.222 КпАП України і з дотриманням ст.ст.279-280, 283-285 КпАП України. Сума накладеного на позивача стягнення відповідає санкції ч.2 ст.122 КпАП і визначена з урахуванням вимог ст.ст.27, 33, 34, 35, 280 КпАП. За таких обставин у задоволенні позову належить відмовити.

Результат розгляду: denied