Рішення адміністративного суду від 2014-02-19 00:00:00+02

[PERSON] звернувся до суду в інтересах своєї малолітньої доньки [PERSON] з адміністративним позовом у якому просив суд зобовязати відповідачів прийняти заяву на підтвердження громадянства України та видати довідку про належність до громадянства України малолітньої [PERSON]. Свої вимоги позивач обґрунтував тим, що відповідачем було неправомірно відмовлено йому у прийнятті заяви для підтвердження громадянства України та не було видано довідку про належність до громадянства України малолітньої доньки позивача [PERSON]. Позивач посилаючись на ст., ст. 4, 6, 9, 10, 11, 12 Європейської Конвенції „Про громадянство", ст.ст. 6, 3 Конвенції „Про захист прав людини і основоположних свобод", Закону України „Про громадянство", ст.ст. 104-106 КАС України вважає, що його позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсягу. Позивач та представник позивача у судове засідання з'явилися, позовні вимоги підтримали у повному обсягу, просили їх задовольнити з підстав викладених у позові. Представники відповідача у судове засідання з'явилися також, позовні вимоги не визнали у повному обсягу, просили у задоволенні позову відмовити, оскільки на даний час між ними та позивачем відсутній будь-який спір з приводу вищезазначеного, оскільки заяву від позивача вони прийняли та надали позивачу двох місячний термін для усунення виявлених ними недоліків. У судовому засіданні встановлено слідуючи обставини та відповідні ним правовідносини - У вересні 2013 року [PERSON] намагався подати заяву до Малиновського РВ ГУ ДМС України в Одеській області для підтвердження громадянства України своєї малолітньої доньки [PERSON] та просив видати довідку про її належність до громадянства України, однак у прийнятті заяви йому було відмовлено з тих підстав, що у Малиновському РВ ГУ ДМС України в Одеській області відсутня особа, яка відповідальна за прийняття таких заяв. 04.09.2013 року Позивачем поштою з рекомендованим повідомленням та описом документів було відправлено вищезазначену заяву отримання якої Малиновський РВ ГУ ДМС України в Одеській області відмовився. 25.09.2013 року вищевказана заява з додатками була направлена кур'єрською поштою до Малиновського РВ ГУ ДМС України в Одеській області у прийнятті якої також було відмовлено. У судовому засіданні судом було надано строк відповідачам для вирішення даного спору у добровільному порядку. Ув'язку з чим судом за клопотанням відповідачів у судовому засіданні було неодноразово оголошено перерву та була надана можливість відповідачам прийняти заяву від позивачу та надати останньому мотивовану відповідь на заяву. 24.01.2014 року Малиновським РВ ГУ ДМС України в Одеській області було прийнято від позивача заяву та надано відповідь щодо усунення позивачем недоліків у поданій ним заяві у строк до двох місяців. У судовому засіданні представник позивача зазначив, що відповідь відповідача є незаконною, оскільки ті недоліки на які вони посилаються не відповідають дійсності, тому що під час подання заяви позивачем було надано оригінал паспорту на підставі якого була звірена його копія. У свою чергу представники відповідача пояснили суду, що відповідно до п.93 Порядку провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень Малиновський РВ ГУ ДМС України в Одеській області має перевірити відповідність оформлення поданих документів вимогам законодавства України. Крім того пояснили, що 24.01.2014 року Малиновським РВ ГУ ДМС України в Одеській області було прийнято від позивача заяву, таким чином у суду є всі підстави для того, щоб відмовити у задоволенні позовних вимог в частині визнання бездіяльності з їх боку, а також пояснили, що на теперішній час між ними та відповідачем відсутній будь-який спір з приводу підтвердження громадянства малолітньої [PERSON] у зв'язку з тим, що у разі її народження на території України та знаходження на законних підставах її батьків на території України вона автоматично стає громадянкою України. До того ж зауважили, що відповідно до п.95 Порядку провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень рішення про оформлення набуття особою громадянства України або про відмову у задоволенні клопотання про оформлення набуття особою громадянства України не пізніше як у три місячний строк з дня надходження документів надсилається до Малиновського РВ ГУ ДМС України в Одеській області. При цьому Малиновський РВ ГУ ДМС України в Одеській області не пізніш як у тижневий строк з дня надходження відповідного рішення повідомляє про нього заявника у письмовій формі. У разі прийняття рішення про відмову у задоволенні клопотання про оформлення набуття особою громадянства України заявникові у письмовій формі повідомляється причини відмови. За даними обставинами суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню частково, а саме в частині визнання протиправною бездіяльності Малиновського РВ ГУ ДМС України в Одеській області, щодо зобов'язання ГУ Державної міграційної служби України в Одеській області прийняти заяву на підтвердження громадянства України, оскільки на час розгляду справи по суті відповідачами було прийнято від позивача заяву на підтвердження громадянства України його малолітньої доньки [PERSON]. Крім того суд критично ставиться до посилань представників відповідачів про те, що позивачем не було під час подання заяви надано оригіналу паспорту батька малолітньої [PERSON], оскільки як вбачається з особистих пояснень позивача та його представника за відсутністю оригіналу паспорту під час подання вищевказаної заяви останню не було б взагалі прийнято. Також суд звертає увагу, що у судовому засіданні двічі було оголошено перерву, оскільки відповідачі зазначали що у наступне судове засідання вони виконають вимоги позивача у добровільному порядку. До того ж у судовому засіданні також було встановлено, що батько малолітньої [PERSON] проживає на територію України на законних підставах про що свідчить відмітка про постійне проживання батька [PERSON] в Україні, яка зроблена в його Національному паспорті Республіки В'єтнам. Так відповідно до Закону України „Про громадянства України" проживання на території України на законних підставах - проживання в Україні іноземця чи особи без громадянства, які мають у паспорті громадянина колишнього СРСР зразка 1974 року відмітку про постійну чи тимчасову прописку на території України, або зареєстрували на території України свій національний паспорт, або мають посвідку на постійне чи тимчасове проживання на території України, або їм надано статус біженця чи притулок в Україні. Згідно п. 1 ст.6 Закону України „Про громадянства України" громадянство набувається за народженням. Як вбачається з матеріалів справи, а саме з свідоцтва про народження від 02.02.2010 року, серії [NUMBER] [PERSON] народилася [INFO] на території України, тим самим автоматично отримала громадянства України. Крім того ст. 7 Закону України „Про громадянства України" також передбачено, що особа, яка народилася на території України від осіб без громадянства, які на законних підставах проживають на території України, є громадянином України. Статею 19 Закону України "Про доступ до публічної інформації" передбачено, що запит на інформацію - це прохання особи до розпорядника інформації надати публічну інформацію, що знаходиться у його володінні. Запитувач має право звернутися до розпорядника інформації із запитом на інформацію незалежно від того, стосується ця інформація його особисто чи ні, без пояснення причини подання запиту. Так ст. 1 Закону України "Про доступ до публічної інформації" публічна інформація - це відображена та задокументована будь-якими засобами та на будь-яких носіях інформація, що була отримана або створена в процесі виконання суб'єктами владних повноважень своїх обов'язків, передбачених чинним законодавством, або яка знаходиться у володінні суб'єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом. Публічна інформація є відкритою, крім випадків, встановлених законом. Відповідно до ст. 20 даного Закону Розпорядник інформації має надати відповідь на запит на інформацію не пізніше п'яти робочих днів з дня отримання запиту. Згідно зі ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Враховуючи викладене суд вважає відмову відповідача надати довідку щодо належності до громадянства України або неналежності до громадянства України [PERSON] [INFO] не обґрунтованою та такою що не відповідає вимогам діючого законодавства. Так відповідно до п.2 ст. 11 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною, поданою відповідно до цього Кодексу, і не може виходити за межі позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог тільки в разі, якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін чи третіх осіб, про захист яких вони просять. Статтею 26 Конституції України іноземці та особи без громадянства, що перебувають в Україні на законних підставах, користуються тими самими правами і свободами, а також несуть такі самі обов'язки, як і громадяни України, - за винятками, встановленими Конституцією, законами чи міжнародними договорами України. До того ж ст. 52 Конституції України передбачено, що діти рівні у своїх правах незалежно від походження, а також від того, народжені вони у шлюбі чи поза ним. У зв'язку з вищевикладеним, а також зважаючи на положення п.2 ст. 11 КАС України суд дійшов висновку про доцільність виходу за межі позовних вимог, оскільки це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів малолітньої дитини [PERSON] [INFO]. А тому на думку суду є необхідність у зобов'язанні Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області видати довідку щодо належності до громадянства України або неналежності до громадянства України [PERSON] [INFO], оскільки зважаючи на те, що у термін, який надався судом для прийняття рішення відповідачами з приводу поданої позивачем заяви не було прийнято остаточного рішення суд зробив висновок що відповідачами не було дотримано положення п.7 ч.3 ст.2 КАС України щодо принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації під час розгляду заяви [PERSON]. Згідно ч.3 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації. Відповідно до ст.71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст.72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Згідно ч.1 ст. 11 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Результат розгляду: partial