Рішення адміністративного суду від 2014-02-26 00:00:00+02

Позивач, [PERSON], звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до державного кадастрового реєстратора відділу Держземагенства у Дергачівському районі Кравцова Андрія Васильовича, третя особа - Відділ Держземагенства у Дергачівському районі Харківської області, в якому просить суд скасувати рішення № РВ-6300158592013 від 14.10.2013 р. державного кадастрового реєстратора відділу Держземагенства у Дергачівському районі Кравцова Андрія Васильовича про відмову у внесенні відомостей до Державного земельного кадастру про реєстрацію земельної ділянки площею 0,0692 га, яка розташована в [ADDRESS], та зобов'язати державного кадастрового реєстратора відділу Держземагенства у Дергачівському районі Кравцова Андрія Васильовича провести державну реєстрацію вказаної земельної ділянки. В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначив, що 14.10.2013 р. державним кадастровим реєстратором відділу Держземагенства у Дергачівському районі було винесено рішення № РВ-6300158592013 від 14.10.2013 р. про відмову у внесенні відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру про реєстрацію земельної ділянки площею 0,0692 га, розташованою за адресою: [ADDRESS]. Позивач вважає відмову державного кадастрового реєстратора у реєстрації вказаної земельної ділянки немотивованою. Зазначив, що вказане рішення відповідача є безпідставним та незаконним, прийнятим без чіткої вказівки на конкретні норми законодавства України, а тому підлягає скасуванню. Позивач просив суд ухвалити рішення про задоволення позову. В обґрунтування заперечень проти позову відповідач та третя особа зазначили, що оскаржуване рішення № РВ-6300158592013 від 14.10.2013 р. про відмову у внесенні відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру було прийнято державним кадастровим реєстратором на законних підставах, є правомірним та обґрунтованим, підстави для скасування рішення відсутні. Відповідач та третя особа просили суд ухвалити рішення про відмову у задоволенні позову. Дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з огляду на наступне. Судом встановлено, що 14.10.2013 р. [PERSON] звернулась до відділу Держземагенства у Дергачівському районі Харківської області із заявою про державну реєстрацію земельної ділянки площею 0,0692 га, розташованою за адресою: [ADDRESS] (а.с. 10). Державним кадастровим реєстратором відділу Держземагенства у Дергачівському районі, розглянувши вказану заяву разом з доданими до неї документами, було виявлено певні недоліки та винесено рішення № РВ-6300158592013 від 14.10.2013 р. про відмову у внесенні відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру з наступних підстав: - невідповідність поданих документів вимогам, установленим Законом України «Про Державний земельний кадастр» та Порядку ведення Державного земельного кадастру; - невідповідність електронного документа установленим вимогам; - знаходження в межах земельної ділянки, яку передбачається зареєструвати, іншої земельної ділянки або її частини. Вказаним рішенням відповідачем було рекомендовано [PERSON] звернутися до розробника для виправлення помилок (а.с. 6). Перевіряючи оскаржуване рішення відповідача на відповідність вимогам ч. 3 ст. 2 КАС України, суд виходить з наступного. Відповідно ч. 5 ст. 24 Закону України «Про Державний земельний кадастр» від 07.07.2011 р. № 3613-VI (далі - Закон № 3613-VI), кадастровий реєстратор, який здійснює державну реєстрацію земельних ділянок, протягом чотирнадцяти днів з дня реєстрації заяви: перевіряє відповідність документів вимогам законодавства; за результатами перевірки здійснює державну реєстрацію земельної ділянки або надає заявнику мотивовану відмову у державній реєстрації. Підставою для відмови у здійсненні державної реєстрації земельної ділянки є: розташування земельної ділянки на території дії повноважень іншого Державного кадастрового реєстратора; подання заявником документів, передбачених частиною четвертою цієї статті, не в повному обсязі; невідповідність поданих документів вимогам законодавства; знаходження в межах земельної ділянки, яку передбачається зареєструвати, іншої земельної ділянки або її частини (ч. 6 ст. 24 Закону № 3613-VI). Так, в рішенні відповідача № РВ-6300158592013 від 14.10.2013 р. про відмову у внесенні відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру серед підстав для відмови зазначено, зокрема, невідповідність поданих документів вимогам, установленим Законом України «Про Державний земельний кадастр» та Порядку ведення Державного земельного кадастру. Відповідачем під час перевірки документації із землеустрою та обмінного файлу на відповідність вимогам чинного законодавства та даним Державного земельного кадастру, було встановлено, що згідно технічного паспорта на житловий будинок індивідуального житлового фонду, виготовленого КП «ІНВЕНРОС», а також рішення Дергачівської міської ради від 23.11.2011 р. № 29, площа земельної ділянки складає 0,0782 га (а.с. 25, 26). Згідно ж наданої на розгляд технічної документації та обмінного файлу, площа земельної ділянки, яка підлягає реєстрації на підставі заяви позивача, становить 0,0692 га (а.с. 12-22). Відповідач дійшов висновку, що згідно діючого законодавства України, у разі зміни площі земельної ділянки, її формування здійснюється на підставі проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки. Отже, на думку відповідача, позивачу необхідно розробити проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки, яку передбачається зареєструвати. Під час розгляду заяви та наданої документації Державний кадастровий реєстратор керується виключно своїм досвідом, міркуваннями та власними переконаннями у прийнятті рішення про реєстрацію земельної ділянки або про відмову в такій реєстрації. Отже, у зв'язку зі зміною площі земельної ділянки позивача, яка на думку відповідача є суттєвою, державний реєстратор дійшов висновку, що її формування має здійснюватись на підставі проекту землеустрою щодо відведення нової земельної ділянки. (а.с. 91) З цього приводу судом встановлено, що розмір площі земельної ділянки позивача зазнав незначних змін в сторону зменшення. Допустимий розбіг площі земельної ділянки (орієнтовний та фактичний) чинним законодавством не визначений. Площа земельної ділянки була встановлена при складанні технічної документації, позивач проти зменшення площі земельної ділянки не заперечував, права інших осіб, та сусідів, порушені не були. Таким чином, у зв'язку зі зміною площі земельної ділянки позивача, яка не є суттєвою і яка не вплинула на права та інтереси сусідів чи інших осіб, враховуючи, що допустимий розбіг площі земельної ділянки (орієнтовний та фактичний) чинним законодавством не визначений, та в даному випадку необхідність нового проекту землеустрою чинним законодавством не передбачена, а нова земельна ділянка не була сформована, рішення державного реєстратора № РВ-6300158592013 від 14.10.2013 р. в частині щодо необхідності розроблення нового проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, суд вважає необґрунтованим та таким, що підлягає скасуванню. Крім того, в рішенні відповідача № РВ-6300158592013 від 14.10.2013 р. серед підстав для відмови у внесенні відомостей до Державного земельного кадастру зазначено, зокрема, невідповідність електронного документа установленим вимогам, тобто під час перевірки обмінного файлу встановлено його невідповідність вимогам, встановленим Порядком ведення Державного земельного кадастру, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.2012 р. № 1051, та наказом Державного комітету України із земельних ресурсів від 02.11.2009 р. № 573 Про затвердження Вимог до структури, змісту та формату оформлення результатів робіт із землеустрою в електронному вигляді (обмінного файлу) (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 15.02.2010 р. за N 157/17452) (далі - Наказ № 573), а саме в обмінному файлі: у місці графічного зображення земельної ділянки нанесені лінії (по лінії ULID), які не використовуються під час нанесення зображення земельної ділянки, тобто зайві, а отже підлягають видаленню; виявлена помилка перевірки геометрії, помилка у визначенні площі угіддя: у файлі вказано 0,0444 га, площа, вирахувана під час обчислення складає 0,0445 га (тобто розбіжність становить 1 метр квадратний) (а.с. 52); недозаповнені відомості про суміжників. Обмінний файл - це електронний документ уніфікованої форми для обміну інформацією, яка використовується при веденні Поземельної книги та книги записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі в електронному вигляді, державного земельного кадастру і здійсненні топографо-геодезичних робіт, робіт із землеустрою. До відомостей обмінного файлу належить інформація про: результати та виконавців робіт із землеустрою та оцінки земель, топографо-геодезичних робіт; земельно-кадастрові одиниці; територіальні зони; суб'єктів земельних відносин; права на земельні ділянки; обмеження використання земельних ділянок; земельні угіддя (п. 1.2, 1.4 розділу І Наказу № 573). Суд зазначає, що перевірка відповідності обмінного файлу встановленим вимогам здійснюється Державним кадастровим реєстратором за допомогою програми XML.Viewer 3.0, наданої для використання Головним управлінням Держземагенства у Харківській області. Зазначена програма перевіряє електронний документ встановленим вимогам та автоматично виявляє недоліки, які не дають можливості внести некоректно складений документ до Державного земельного кадастру та не підлягають коригуванню Державним кадастровим реєстратором власноруч. Повідомлення про помилки програмою формуються російською мовою та за допомогою копіювання вносяться до програми НКС (національна кадастрова система), за допомогою якої відомості вносяться безпосередньо до Державного земельного кадастру. Згідно розділу XXIV «Суміжники кадастрової одиниці» Наказу № 573, елемент "Суміжники кадастрової одиниці" (AdjacentUnitInfo) включає елементи, у яких зазначаються відомості про суміжні ділянки, кадастрові одиниці та осіб, які є їх власниками або розпорядниками. В елементі "Кадастровий номер суміжної кадастрової одиниці" (CadastralNumber) вказується унікальний номер суміжної кадастрової одиниці. В елементі "Межі з суміжником" (AdjacentBoundary) зазначається опис меж із суміжною кадастровою одиницею (комплексний тип "Межа об'єкта"). В елементі "Ознака конфлікту меж" (Conflict) вказуються межі, які перетинаються із сусідніми кадастровими одиницями. В елементі "Власник або розпорядник" (Proprietor) зазначається особа, яка є власником суміжної кадастрової одиниці або має право розпоряджатися нею. В елементі "Блок додаткової інформації" (AdditionalInfoBlock) зазначається будь-яка додаткова інформація в довільній формі, що стосується суміжної кадастрової одиниці. В даному блоці зазвичай розробниками вказуються всі наявні дані суміжних землевласників, землекористувачів та саме об'єктів Державного земельного кадастру, зокрема: паспортні дані, адреси, відомості про колишніх власників та користувачів суміжних земельних ділянок, попередні кадастрові номери, що вже не використовуються, та інше. До того ж, зміст обмінного файлу формується на основі відомостей, що містяться у паперових документах, складених виконавцями робіт. В акті встановлення та погодження меж (а.с. 16-17) визначені адреси сусідніх земельних ділянок, які відсутні в обмінному файлі. На підставі викладеного, слід зазначити, що обмінний файл складено всупереч встановленим вимогам у зв'язку з відсутністю заповнених належним чином обов'язкових реквізитів, а саме: дані суміжних землекористувачів, адреси сусідніх земельних ділянок та їх кадастрові номери. Отже, суд вважає обґрунтованою вищевказану підставу для відмови позивачу у внесенні відомостей до Державного земельного кадастру. Також, в рішенні відповідача № РВ-6300158592013 від 14.10.2013 р. серед підстав для відмови у внесенні відомостей до Державного земельного кадастру зазначено, зокрема, знаходження в межах земельної ділянки, яку передбачається зареєструвати, іншої земельної ділянки або її частини, тобто встановлено накладення (перетин ліній) однієї земельної ділянки на іншу. З цього приводу суд зазначає, що згідно викопіювання з Державного земельного кадастру та викопіювання з кадастрової карти, перетин земельної ділянки, яку передбачалось зареєструвати на підставі заяви позивача, має місце із земельною ділянкою [PERSON] (кадастровий номер 6322010100:00:003:0873), розташованою по [ADDRESS] (а.с. 48, 53, 54). Перетин складає 0,4164 %. Документацію із землеустрою розроблено ПП «Перспектива-Земля». Тобто наявність в межах земельної ділянки, яку передбачається зареєструвати, частини іншої земельної ділянки (перетину) унеможливлює її реєстрацію вже на підставі виявлення такого перетину. Отже, суд вважає обґрунтованою вказану підставу для відмови позивачу у внесенні відомостей до Державного земельного кадастру. Таким чином, суд дійшов висновку, що рішення відповідача № РВ-6300158592013 від 14.10.2013 р. в частині відмови у внесенні відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру з підстав невідповідності електронного документа установленим вимогам та знаходження в межах земельної ділянки, яку передбачається зареєструвати, іншої земельної ділянки або її частини, є обґрунтованим та правомірним, прийнятим на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Згідно ч. 1 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ. На підставі викладеного, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають частковому задоволенню. Відповідно до ч. 3 ст. 94 КАС України, якщо адміністративний позов задоволено частково, судові витрати, здійснені позивачем, присуджуються йому відповідно до задоволених вимог, а відповідачу - відповідно до тієї частини вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. На підставі викладеного та

Результат розгляду: partial