Рішення адміністративного суду від 2014-02-11 00:00:00+02

[PERSON] звернувся до суду з позовом до Партенітської селищної ради міста Алушти Автономної Республіки Крим та з урахуванням уточнених позовних вимог просить суд визнати протиправними дії щодо розгляду клопотання про надання дозволу на розробку проекту землеустрою по відведенню земельної ділянки орієнтовною площею 0,10 га по передачі її безоплатно у власність для індивідуального дачного будівництва в межах Партенітської селищної ради, визнати протиправним та скасувати рішення 35-ої сесії 6-ого скликання Партенітської селищної ради від 30.07.2013 № 35-11, зобов'язати Партенітську селищну раду винести на засідання чергової сесії Партенітської селищної ради та розглянути клопотання про виділення та передачу у власність земельної ділянки для індивідуального дачного будівництва орієнтовною площею 0,10 га в межах Партенітської селищної ради відповідно і в строки, встановлені законодавством, та надати мотивоване рішення за результатами розгляду клопотання, відшкодувати судові витрати. Позовні вимоги мотивовані тим, що позивач звернулася до відповідача, Партенітської селищної ради із клопотанням та доданими до нього графічними матеріалами для гарантованого права на отримання безоплатно у власність земельної ділянки, а саме визначення та виділення у власність земельної ділянки без його погодження, орієнтовною площею 0,10 га в межах селища Партеніт Алуштинської міської ради АР Крим з цільовим призначенням для індивідуального дачного будівництва. Рішенням 35-ої сесії 6-ого скликання Партенітської селищної ради від 30.07.2013 року вказано про інформування позивача про необхідність надання на адресу Партенітської селищної ради передбачені ст..118 ЗК України графічні матеріали, на яких буде визначено бажане місце розташування земельної ділянки. Позивач вважає незадоволення зазначеного клопотання незаконним та таким, що порушує його законне право на можливість отримання земельної ділянки. Ч.6 ст. 118 ЗК України визначено порядок отримання земельних ділянок державної та комунальної власності у власність громадян в межах безоплатної приватизації. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри, також додаються графічні матеріали на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки. Підставою відмови у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки може бути лише невідповідність місця розташування об'єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому порядку. Позивач вважає свої дії законними та вчиненими у відповідності з нормами чинного законодавства, а рішення відповідача протиправним, незаконним, необґрунтованим та таким, що підлягає скасуванню. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити. Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнав та заперечував щодо їх задоволення, також надано судові письмові заперечення проти адміністративного позову (а.с. 20-21). Суд, вислухавши пояснення представника позивача та представника відповідача, дослідивши письмові матеріали справи, приходить до висновку, що адміністративний позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно із частиною 1 статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ. Ч.3 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку. Статтею 19 Конституції України встановлено, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Відповідно до вимог КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові особи і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України, та принципом рівності усіх учасників адміністративного процесу перед законом і судом, відповідно до якого усі учасники адміністративного процесу є рівними перед законом і судом. Згідно із частиною 1 статті 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. Відповідно до частини 2 статті 72 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Матеріалами справи встановлено, що позивач [PERSON], громадянин України, звернувся до Партенітської селищної ради з клопотанням від 25 червня 2013 року в порядку ст.118 ЗК України про визначення без його погодження та виділення йому земельної ділянки орієнтовним розміром до 0,10 га в межах смт. Партеніт АР Крим з цільовим призначенням для індивідуального дачного будівництва (а.с. 43-44), до клопотання були додані позивачем графічні матеріали (а.с. 42). Зазначене клопотання було розглянуте Партенітською селищною радою 30.07.2013 року на 35 сесії 6-ого скликання, за результатами розгляду чого було прийнято рішення № 35-11 "Про розгляд заяви громадянина [PERSON] про передачу йому у власність земельної ділянки " (а.с. 22). Зазначеним рішенням було проінформовано громадянина [PERSON] про необхідність надати на адресу Партенітської селищної ради передбачені ст..118 ЗК України графічні матеріали, на яких буде зазначено бажане місце розташування земельної ділянки. Згідно ч.6 ст.118 Земельного кодексу України (в редакції, що діяла на момент розгляду клопотання) громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються викопіювання з кадастрової карти (плану) або інші графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до Ради міністрів Автономної Республіки Крим. Виходячи з приписів ч.6 ст.118 ЗК України, визначити бажане місце розташування земельної ділянки має сам заявник, а не відповідний орган місцевого самоврядування. З пояснень представника відповідача вбачається, що відповідач, розглядаючи клопотання позивача встановив, що додані ним матеріали до своєї заяви не є графічним матеріалом із зазначенням бажаного місцезнаходження земельної ділянки, у розумінні вимог ст.118 ЗК України, що є перешкодою для задоволення клопотання про надання позивачу безоплатно у власність земельної ділянки для індивідуального дачного будівництва в межах смт. Партеніт АР Крим площею до 0,10 га. Із матеріалів справи та пояснень представника відповідача убачається, що позивачем до відповідного клопотання в якості графічного матеріалу було надано документ, (а.с. 42), де пунктирною лінією було окреслено район знаходження практично всієї існуючої зони житлової забудови смт.Партеніт м.Алушти АР Крим, при цьому позивач просив, щоб селищна рада самостійно визначала земельну ділянку без його погодження та зазначає цей документ графічним матеріалом. Але діюче земельне законодавство не уповноважує органи місцевого самоврядування на визначення та пошук вільних земельних ділянок для осіб, які мають бажання отримати землю безоплатно у власність. Так як графічний матеріал, на якому позивачем не було зазначено бажаного місцезнаходження земельної ділянки, став перешкодою для задоволення клопотання про передачу безоплатно у власність земельної ділянки для відповідних цілей, тому відповідач прийняв спірне рішення, при цьому посилався на вимоги ст.ст. 12, 118 Земельного кодексу України, ст. 26 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні". Відповідно до вимог частини 1 статті 11 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, а частиною 1 статті 71 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. З огляду на вищевикладене суд не вбачає підстав для визнання протиправними дії щодо розгляду клопотання про надання дозволу на розробку проекту землеустрою по відведенню земельної ділянки орієнтовною площею 0,10 га по передачі її безоплатно у власність для індивідуального дачного будівництва в межах Партенітської селищної ради. Таким чином, суд відмовляє у задоволенні позовних вимог [PERSON] про визнання протиправними дії щодо розгляду клопотання про надання дозволу на розробку проекту землеустрою по відведенню земельної ділянки орієнтовною площею 0,10 га по передачі її безоплатно у власність для індивідуального дачного будівництва в межах Партенітської селищної ради, визнання протиправним та скасування рішення 35-ої сесії 6-ого скликання Партенітської селищної ради від 30.07.2013 № 35-11, зобов'язання Партенітську селищну раду винести на засідання чергової сесії Партенітської селищної ради та розглянути клопотання про виділення та передачу у власність земельної ділянки для індивідуального дачного будівництва орієнтовною площею 0,10 га в межах Партенітської селищної ради відповідно і в строки, встановлені законодавством, та надати мотивоване рішення за результатами розгляду клопотання, відшкодування судових витрат. На підставі викладеного та

Результат розгляду: denied