Рішення адміністративного суду від 2014-03-19 00:00:00+02

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про визнання протиправною бездіяльності щодо не нарахування і несплати державної соціальної допомоги дітей війни у повному розмірі, та зобов'язання зробити перерахунок недоплаченого щомісячного державного підвищення до пенсії дитині війни. Постановою Козелецького районного суду Чернігівської області від 27 липня 2011 р. позов задоволено за період з 26.11.2010 року по 18.06.2011 року, в розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком. Не погоджуючись з зазначеним судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції як таку, що постановлена з порушенням норм матеріального і процесуального права, та прийняти нове рішення про відмову в задоволенні позову у повному обсязі. Справа розглянута у відповідності до п. 3 ч. 1 ст. 197 КАС України. Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав. Як вбачається з матеріалів справи, позивач є громадянином України, особою, що належить до соціальної категорії громадян "діти війни" в розумінні ст. 1 Закону України "Про соціальний захист дітей війни", а, відтак, на нього повністю розповсюджуються всі пільги та соціальні гарантії, передбачені зазначеним вище Законом України. Згідно ст. 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" особам, що належать до соціальної категорії громадян "діти війни", з 01.01.2006 року відповідач повинен був нараховувати та виплачувати щомісячне підвищення до пенсії в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком. Нарахування позивачу доплати до його пенсії в розмірі 30% від мінімальної пенсії за віком, відповідно до положень ст. 6 вищезазначеного Закону відповідачем не здійснено, у зв'язку з чим він звернувся до суду за захистом своїх прав. Всупереч ст. 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" позивачу щомісячне підвищення до пенсії виплачувалась відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України № 530 від 28.05.2008 року. З огляду на те, що Закон України "Про соціальний захист дітей війни" має вищу юридичну силу в порівнянні з Постановою Кабінету Міністрів України від 28.05.2008 року № 530, відповідач неправомірно виплачував щомісячне підвищення до пенсії в меншому розмірі, ніж це передбачено ст. 6 зазначеного Закону. Проте, апеляційна інстанція не може погодитись з висновком суду першої інстанції щодо періоду, за який задоволені позовні вимоги, з огляду на наступне. Згідно зі п. 6 ч. 5 ст. 183-2 КАС України, у постанові прийнятій в порядку скороченого провадження, зазначається висновок суду по суті позовних вимог. Відповідно до 159 КАС України, судове рішення повинно бути законним та обгрунтованим. Колегія суддів зазначає, що 14 червня 2011 року Верховною Радою України прийнято Закон України N 3491-VI "Про внесення змін до Закону України "Про Державний бюджет України на 2011 рік", пунктом 7 частини I якого Прикінцеві положення Закону України "Про Державний бюджет України на 2011 рік" доповнено пунктом 4, яким встановлено, що у 2011 році норми і положення статей 39, 50, 51, 52, 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", статті 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни", статей 14, 22, 37 та частини третьої статті 43 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України виходячи з наявного фінансового ресурсу бюджету Пенсійного фонду України на 2011 рік. Із аналізу наведеної норми випливає, що визначення порядку та розмірів виплат зазначеним категоріям громадян делеговано Кабінету Міністрів України. На реалізацію наведеного положення Закону України "Про внесення змін до "Про Державний бюджет України на 2011 рік" Кабінетом Міністрів України 6 липня 2011 прийнята постанова № 745 «Про встановлення деяких розмірів виплат, що фінансуються за рахунок коштів державного бюджету». Оскільки ні положення Закону «Про внесення змін до Закону України «Про Державний бюджет України на 2011 рік», ні постанови КМУ від 06.07.2011 року № 745 «Про встановлення деяких розмірів виплат, що фінансуються за рахунок коштів державного бюджету» не скасовані та не визнані неконституційними, суд приходить до висновку про необхідність встановлення кінцевої дати проведення перерахунку позивачу доплат, передбачених ст. 6 ЗУ "Про соціальний захист дітей війни", а саме, 22.07.2011 року, оскільки вказана постанова Уряду набула чинності з 23.07.2011 року, тобто щомісячна грошова допомога у розмірах, передбачених ст. 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" підлягає виплаті позивачу до 22.07.2011 року включно, з урахуванням проведених виплат. За таких обставин, у відповідності до вимог ч. 2 ст. 99 КАС України, позовні вимоги підлягають задоволенню за період з 26.11.2010 року по 22.07.2011 року. З огляду на вищезазначене, колегія суддів вважає, що, у відповідності до ч. 1 ст. 201 КАС України, апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а постанова суду першої інстанції зміні в періоді, за який необхідно здійснити перерахунок та виплату соціальної допомоги дітям війни.

Результат розгляду: partial