Рішення адміністративного суду від 2014-03-11 00:00:00+02

В лютому 2014 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до Управління пенсійного фонду України в м. Вінниці про визнання дії управління Пенсійного фонду України в м. Вінниці щодо відмови у перерахунку пенсії як державному службовцю протиправними та зобов'язати відповідача здійснити перерахунок пенсії з моменту її призначення з урахуванням матеріальної допомоги та індексації заробітної плати, виплатити недоплачену пенсію, а також проводити в подальшому нарахування і виплату пенсії з урахуванням матеріальної допомоги та індексації заробітної плати. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі, пославшись на обставини, викладені в позовній заяві, просила позовні вимоги задовольнити повністю. Представник відповідача Павич О.С. в судовому засіданні позов не визнала, пославшись на обставини викладені в письмових запереченнях, в яких відповідач просить відмовити у задоволенні позовних вимог, посилаючись на постанову Кабінету Міністрів України № 865, ст. 1 Закону України "Про оплату праці", ч. 2 ст. 33 Закону України "Про державну службу" та зазначила, що матеріальна допомога є одноразовою виплатою і не зазначена в переліку складових заробітної плати. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи та вивчивши надані докази у справі, суд встановив такі факти і відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що [PERSON] перебуває на обліку в управлінні Пенсійного фонду України у місті Вінниці з липня 2010 року та отримує пенсію державного службовця відповідно до Закону України "Про державну службу". Стаж державної служби [PERSON] становить 14 років 05 місяців 24 днів, що підтверджується довідкою № 55/04-114 від 09.07.2010 року (а.с. 4). Пенсію позивачу призначено відповідно до ст. ст. 37, 37-1Закону України "Про державну службу" в розмірі 80% від суми заробітної плати, на яку нараховувався збір на обов'язкове державне пенсійне страхування згідно ст. 33 цього Закону. Для призначення пенсії державного службовця позивачкою [PERSON] були подані відповідачу довідки № 55/04-114 від 09.07.2010 року, №197 від 09.07.2010 року, №198 від 09.07.2010 року про складові заробітної плати, яку вона отримувала перебуваючи на посаді головного державного податкового ревізора-інспектора, до якої крім основних видів заробітної плати державного службовця включені й інші виплати: матеріальна допомога на оздоровлення та для вирішення соціально-побутових питань, індексація заробітної плати, на які нараховувались страхові внески, проте дані довідки безпідставно не були враховані відповідачем при призначенні пенсії. 24.12.2013 року позивач звернулась до управління Пенсійного фонду України в м. Вінниці із заявою про перерахунок їй пенсії з урахуванням матеріальної допомоги та інших виплат, на яку отримала відповідь від 08.01.2014 року про те, що законних підстав для врахування при призначенні пенсії [PERSON] матеріальної допомоги та інших виплат немає. Згідно ч. 2 ст. 37 Закону України "Про державну службу" від 16.12.1993 року №3723-ХІІ (в редакції чинній на час звернення позивача за призначенням пенсії державного службовця) пенсія державним службовцям призначається в розмірі не більше 80 відсотків від сум їх заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування. Відповідно до ст. 33 цього ж Закону, заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплати за ранги, надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок. Державним службовцям можуть установлюватися надбавки за високі досягнення у праці і виконання особливо важливої роботи, доплати за виконання обов'язків тимчасово відсутніх працівників та інші надбавки і доплати, а також надаватися матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань, умови оплати праці державних службовців, розміри їх посадових окладів, надбавок, доплат і матеріальної допомоги визначаються Кабінетом Міністрів України. Частиною 1 ст.1 Закону України "Про оплату праці" 24.03.1995 року встановлено, що заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу. Частиною 2 ст. 2 цього ж Закону визначено, що в структуру заробітної плати входить також додаткова заробітна плата, яка визначена як винагорода за працю понад установлені норми, за трудові успіхи та винахідливість і за особливі умови праці. Вона включає доплати, надбавки, гарантії і компенсаційні виплати, передбачені чинним законодавством; премії, пов'язані з виконанням виробничих завдань і функцій. Аналогічні положення містяться й в підпункті 2.2.2 пункту 2 Інструкції по статистиці заробітної плати, затвердженої наказом Державного комітету статистики України від 13 січня 2004 року № 5, де вказано, що у склад фонду додаткової заробітної плати входять премії та винагороди, в тому числі за вислугу років, які мають систематичний характер, а відповідно підпункту 2.3.3 пункту 2 цієї інструкції матеріальна допомога, що має систематичний характер, надана всім або більшості працівників (на оздоровлення, у зв'язку з екологічним станом) входить до складу фонду оплати праці. Частиною 2 ст. 33 Закону України "Про державну службу" передбачено, що заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплати за ранги, надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок. Отже, чинне законодавство як загальне, так і спеціальне відносить до складу заробітної плати також інші виплати. При цьому слід врахувати, що надбавки, запроваджені нормативно-правовими актами, матеріальна допомога належать до додаткових видів грошового забезпечення й приймаються в розрахунок при нарахуванні пенсії лише особам, які отримували такі надбавки під час перебування на державній службі та були звільнені зі служби після їх запровадження. Аналіз наведених положень закону дає підстави для висновку, що матеріальна допомога на оздоровлення та допомога для вирішення соціально-побутових питань входила до системи оплати праці державного службовця. Постановою правління Пенсійного фонду України від 30.10.2008 року №19-11 "Про затвердження форм довідок про заробітну плату, що подаються для призначення (перерахунку) пенсії відповідно до Закону України "Про державну службу", зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 04.12.2008 року за N 1161/15852, дійсно було передбачено обов'язкові реквізити довідки про заробітну плату, в тому числі встановлено складові заробітної, які враховуються під час призначення (перерахунку) пенсії. Проте, постановою правління Пенсійного фонду України від 14.02.2011 року № 5-1 "Про виконання рішення окружного адміністративного суду міста Києва по справі № 2а-4753/2670" затверджена нова форма довідки про складові заробітної плати, яка подається для призначення пенсії відповідно до Закону України "Про державну службу" (далі - форма № 5-1), якою передбачено, що матеріальна допомога на оздоровлення і допомога на вирішення соціально-побутових питань (графа 5) є складовими заробітної плати. При цьому чітко передбачено, що із усіх виплат, які вказані в цій довідці нараховуються і сплачуються страхові внески, а з 01.01.2011 - єдиний внесок на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування. Статтею 66 Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 05.11.1991 №1788-ХІІ врегульовано види оплати праці, що враховуються при обчисленні пенсій. Відповідно до ч. 1 ст. 66 цього Закону до заробітку для обчислення пенсії включаються всі види оплати праці (виплат, доходу), на які відповідно до Закону України "Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування" нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, в межах максимальної величини фактичних витрат па оплату праці найманих працівників, оподатковуваного доходу (прибутку), сукупного оподатковуваного доходу (граничної суми заробітної плати (доходу), з яких справляються страхові внески (збори) до соціальних фондів, що діяла на день одержання зазначеного заробітку (виплат, доходу). Стаття 41 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" визначає виплати (доходи), що враховуються в заробітну плату (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії. Так, зокрема до такого доходу (заробітної плати) враховуються: суми виплат, отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно з цим Законом були фактично нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески; суми виплат, отримуваних застрахованою особою до набрання чинності цим Законом, у межах сум, на які відповідно до законодавства, що діяло раніше, нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування. За змістом наведених норм отримувані застрахованою особою суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, враховуються в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати. Таким чином, матеріальна допомога, на яку нараховувався збір на обов'язкове державне пенсійне страхування враховується при обчисленні розміру його пенсії. Вказане також узгоджується з правовою позицією Верховного Суду України, викладеною в Постанові від 20.02.2012 року у справі №21-430а11. Так, за правилами частини 1 ст. 244-2 КАС України рішення Верховного Суду України, прийняте за результатами розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначені норми права, та для усіх судів України. Суди зобов'язані привести свою судову практику у відповідність з рішенням Верховного Суду України. При цьому серед позовних вимог позивача є вимога виплати різниці в пенсії за минулі роки тобто з 09.07.2010 року. Згідно ч. 2 ст. 99 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про пропущення своїх прав, свобод чи інтересів. Ухвалою суду від 11.03.2014 року позовні вимоги [PERSON] до Управління пенсійного фонду України в м. Вінниці про визнання дій протиправними та зобов'язання до перерахунку пенсії за період з 10.07.2010 року по 13.08.2013 року залишені без розгляду. Таким чином, враховуючи вищезазначене та положення ч. 2 ст. 99 КАС України, право позивача на перерахунок пенсії підлягає захисту лише з 24.12.2013 року, а саме з моменту звернення до Управління пенсійного фонду України у м. Вінниці із заявою про перерахунок пенсії, так як доказів того, що позивачка після 13.08.2013 року зверталася до відповідача із завою про перерахунок пенсії суду надано не було. Також суд вважає за необхідне відмовити позивачу в задоволенні позовної вимоги щодо подальшого нарахування і виплати пенсії з урахуванням матеріальної допомоги та індексації заробітної плати, оскільки позивачем не доведено порушення прав позивача відповідачем з даного приводу в майбутньому. Оскільки позивач [PERSON] при зверненні до суду з даним адміністративним позовом була звільнена від сплати судового збору, тому суд прийшов до висновку, що судові витрати компенсуються за рахунок держави. На підставі викладеного та

Результат розгляду: partial