Рішення адміністративного суду від 2014-02-18 00:00:00+02

27 січня 2014 року позивач [PERSON] звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Управління Державної казначейської служби України в Решетилівському районі Полтавської області , третя особа: Підрозділ примусового виконання рішень відділу Державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Полтавській області про визнання дій щодо відмови у прийнятті до виконання виконавчого листа № 2а-/546/26/13, виданого Решетилівським районним судом Полтавської області 26 грудня 2013 року протиправними; зобов'язання прийняти згідно Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» оформлений в установленому законодавством порядку виконавчий лист № 2а-/546/26/13, виданий Решетилівським районним судом Полтавської області 26 грудня 2013 року. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що в грудні 2013 року звернулась до Управління Державної казначейської служби України у Решетилівському районі Полтавської області з заявою про стягнення коштів з УПФУ в Решетилівському районі Полтавської області відповідно до виконавчого листа № 2а-/546/26/13, виданого Решетилівським районним судом Полтавської області 26 грудня 2013 року. Звернення з вказаною заявою до відповідача позивач мотивував тим, що з 01 січня 2013 року набув чинності Заокну України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень». Проте, 16 січня 2014 року відповідач повернув позивачу оригінал виконавчого листа посилаючись при цьому на те, що УДКС у Решетилівському районі не здійснює розрахунково-касове обслуговування УПФУ в Решетилівському районі, а тому, відповідно до пункту 9 Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 03 серпня 2011 року № 845, виконавчий лист по справі № 2а-/546/26/13 не підлягає виконанню органом Казначейства. Позивач у судове засідання не з'явилась, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності. Представник відповідача у судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечувала. В письмових запереченнях /а. с. 13-16/ відповідач зазначив, що рахунки боржника - УПФУ в Решетилівському районі, відкриті в Управлінні ДКС в Решетилівському районі, використовуються виключно для зарахування коштів єдиного внеску. Також зауважив, що чинним законодавством не передбачено повноважень органу Казначейства на здійснення списання коштів з рахунків боржника, відкритих в банківський установах, натомість такі права мають органи Державної виконавчої служби відповідно до положень Закону України «Про виконавче провадження». З огляду на викладене в запереченнях та письмових поясненнях /а. с. 35-36/, відповідач просив у задоволенні позовних вимог відмовити. Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника відповідача, з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до наступних висновків. З матеріалів справи вбачається, що постановою Решетилівського районного суду Полтавської області від 07 червня 2011 року, залишеною без змін ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 28 листопада 2013 року, по справі № 546/1254/13-а задоволено позовні вимоги [PERSON]: визнано дії Управління Пенсійного фонду України в Решетилівському районі Полтавської області протиправними; зобов'язано Управління Пенсійного фонду України в Решетилівському районі Полтавської області здійснити перерахунок та нарахування пенсії позивачу відповідно до вимог статтей 50, 54, 67 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» у розмірі 50% мінімальної пенсії за віком та додаткової пенсії за шкоду заподіяну здоров'ю, за період з 10 листопада 2010 року по 07 червня 2011 року /а. с. 27/. Ухвалою Решетилівського районного суду Полтавської області від 21 жовтня 2013 року у справі № 2-а/546/26/13 (546/1254/13-а) змінено порядок і спосіб виконання постанови Решетилівського районного суду Полтавської області від 07 червня 2011 року у справі за адміністративним позовом [PERSON] до управління Пенсійного фонду України в Решетилівському районі Полтавської області про визнання дій протиправними та перерахунок пенсії по інвалідності внаслідок Чорнобильської катастрофи (справа № 2-а-1641/11) та стягти з управління Пенсійного фонду України в Решетилівському районі Полтавської області донараховану, але не виплачену державну та додаткову пенсію у розмірі 2 455 грн. 05 коп. /а. с. 28/. Решетилівським районним судом Полтавської області 26 грудня 2013 року було видано виконавчий лист у справі № 2-а/546/26/13 (546/1254/13-а) /а. с. 5/. 13 січня 2014 року позивач звернулась до Управління ДКС України у Решетилівському районі з заявою про виконання рішення суду відповідно до приписів Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» /а. с. 25/. До заяви позивачем було додано наступні документи: оригінал виконавчого листа по справі № 2-а/546/26/13 (546/1254/13-а) (на 1-му арк.), ксерокопію ухвали Решетилівського районного суду Полтавської області від 21 жовтня 2013 року (на 2-х арк.), ксерокопію ухвали Харківського апеляційного адміністративного суду від 28 листопада 2013 року (на 1-му арк.). Листом від 16 січня 2014 року за вих. № 02-59/46 відповідач повернув позивачу додані до заяви від 13 січня 2014 року документи: оригінал виконавчого листа по справі № 2-а/546/26/13 (546/1254/13-а) (на 1-му арк.), ксерокопію ухвали Решетилівського районного суду Полтавської області від 21 жовтня 2013 року (на 2-х арк.), ксерокопію ухвали Харківського апеляційного адміністративного суду від 28 листопада 2013 року (на 1-му арк.). Підставою для повернення, відповідно до вказаного листа /а. с. 24/, стало те, що управління ДКСУ у Решетилівському районі не здійснює розрахунково-касового обслуговування УПФУ в Решетилівському районі за видатками (тобто видаткові рахунки не відкриті), тому, відповідно до пункту 9 Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або бюджетних установ, виконавчий лист Решетилівського районного суду Полтавської області від 21 жовтня 2013 року не підлягає виконанню органами казначейської служби. Позивач не погодилась з вказаними діями Управління Державної казначейської служби України в Решетилівському районі Полтавської області, у зв'язку з чим звернулась до суду з даною позовною заявою. Відповідно до частини 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку. Надаючи оцінку діям до Управління Державної казначейської служби України в Решетилівському районі Полтавської області суд виходить з наступного. Гарантії держави щодо виконання судових рішень та виконавчих документів, визначених Законом України "Про виконавче провадження" (далі - рішення суду), та особливості їх виконання встановлено Законом України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» від 05 червня 2012 року № 4901, який набрав чинності 01 січня 2013 року. Держава гарантує виконання рішення суду про стягнення коштів та зобов'язання вчинити певні дії щодо майна, боржником за яким є, зокрема, державний орган (стаття 2 Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень»). Відповідно до пунктів 1, 2 Положення про Пенсійний фонд України, затвердженого указом Президента України від 06 квітня 2011 року № 384/2011, Пенсійний фонд України є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра соціальної політики України Пенсійний фонд України входить до системи органів виконавчої влади і забезпечує реалізацію державної політики з питань пенсійного забезпечення та ведення персоніфікованого обліку надходжень від сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування Пенсійний фонд України у своїй діяльності керується Конституцією України та законами України, актами Президента України та Кабінету Міністрів України, наказами Міністерства соціальної політики України, іншими актами законодавства України, а також дорученнями Президента України та Міністра. Згідно положень пунктів 1.1 та 1.2 Положення про управління Пенсійного фонду України в районах, містах, районах у містах, а також у містах та районах, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 30 квітня 2002 р. N 8-2, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 21 травня 2002 р. за N 442/6730, управління Пенсійного фонду України у районах, містах, районах у містах, а також у містах та районах є органами Фонду, підпорядкованими відповідно головним управлінням Фонду в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, що разом з цими управліннями утворюють систему територіальних органів Фонду. Управління у своїй діяльності керуються Конституцією та законами України, актами та дорученнями Президента України, актами Кабінету Міністрів України, дорученнями Прем'єр-міністра України, наказами Міністерства соціальної політики України, дорученнями Міністра соціальної політики України, його першого заступника та заступника, наказами Фонду та постановами правління Фонду, дорученнями Голови правління Фонду, актами Ради міністрів Автономної Республіки Крим, місцевих державних адміністрацій, органів місцевого самоврядування та наказами регіональних управлінь. Тобто, з викладеного вбачається, управління Пенсійного фонду України у районах, в тому числі і Управління Пенсійного фонду України в Решетилівському районі Полтавської області, є державними органами, отже на них поширюються вимоги Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень». бдракгці4ец4уопвнешкенмаиапрамгкмноаи нкенкнмгЗОсобливості виконання рішень суду про стягнення коштів з державного органу зазначені в статті 3 Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень». Так, відповідно до згаданої статті виконання рішень суду про стягнення коштів, боржником за якими є державний орган, здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в межах відповідних бюджетних призначень шляхом списання коштів з рахунків такого державного органу, а в разі відсутності у зазначеного державного органу відповідних призначень - за рахунок коштів, передбачених за бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду. Стягувач за рішенням суду про стягнення коштів з державного органу звертається до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, у строки, встановлені Законом України "Про виконавче провадження", із заявою про виконання рішення суду. Разом із заявою стягувач подає до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, документи та відомості, необхідні для перерахування коштів, згідно з переліком, затвердженим Кабінетом Міністрів України. Механізм виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, прийнятих судами, а також іншими державними органами (посадовими особами), які відповідно до закону мають право приймати такі рішення визначено Порядком виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 3 серпня 2011 р. N 845 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 30 січня 2013 року N 45). Пунктом 4 Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників визначено, що органи Казначейства: 1) забезпечують у випадках, передбачених цим Порядком, зберігання виконавчих документів та ведення їх обліку. Після виконання виконавчого документа суду в повному обсязі такий документ повертається до суду з відміткою про його виконання; 2) вживають заходів до виконання виконавчих документів протягом установленого строку; 3) розглядають письмові звернення (вимоги) осіб, які беруть участь у справі, щодо виконання виконавчих документів, а також звернення (вимоги) прокурорів. Відповідно до пункту 6 Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників у разі прийняття рішення про стягнення коштів стягувач подає органові Казначейства в установлений зазначеним органом спосіб: заяву про виконання такого рішення із зазначенням реквізитів банківського рахунка, на який слід перерахувати кошти, або даних про перерахування коштів у готівковій формі через банки або підприємства поштового зв'язку, якщо зазначений рахунок відсутній; оригінал виконавчого документа; судові рішення про стягнення коштів (у разі наявності); оригінал або копію розрахункового документа (платіжного доручення, квитанції тощо), який підтверджує перерахування коштів до відповідного бюджету. З матеріалів справи вбачається та не заперечується відповідачем, що позивачем 13 січня 2014 року подано органу казначейської служби документи, згідно з переліком пункту 6 Порядку. Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, передбачених Конституцією України та іншими Законами України. Приписом ст. 43 Бюджетного кодексу України (в редакції від 11 серпня 2013 року) передбачено, що при виконанні державного бюджету і місцевих бюджетів застосовується казначейське обслуговування бюджетних коштів. Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, забезпечує казначейське обслуговування бюджетних коштів на основі ведення єдиного казначейського рахунку, відкритого у Національному банку України. Відповідно до ч. 1 ст. 25 Бюджетного кодексу України (в редакції від 11 серпня 2013 року) центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, здійснює безспірне списання коштів державного бюджету та місцевих бюджетів на підставі рішення суду. Пунктом 2 Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників вживаються терміни в такому значенні:безспірне списання - операції з коштами державного та місцевих бюджетів, що здійснюються з метою виконання Казначейством та його територіальними органами рішень про стягнення коштів без згоди (подання) органів, що контролюють справляння надходжень бюджету, боржників, органів місцевого самоврядування та/або державних органів на підставі виконавчих документів; боржники - визначені в рішенні про стягнення коштів розпорядники (бюджетні установи) та одержувачі бюджетних коштів, а також підприємства, установи та організації, рахунки яких відкриті в органах Казначейства; виконавчі документи - оформлені в установленому порядку виконавчі листи судів та накази господарських судів, видані на виконання рішень про стягнення коштів, а також інші документи, визначені Законом України "Про виконавче провадження"; стягувачі - фізичні та юридичні особи, на користь яких прийняті рішення про стягнення коштів. Інші терміни вживаються у значенні, наведеному в Бюджетному кодексі Україні, Податковому кодексі України, Законах України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» та «Про виконавче провадження». Приписом п. 3 Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України №845 від 03.08.2011 року зі змінами і доповненнями, внесеними постановою Кабінету Міністрів України №45 від 30.01.2013 року визначено, що рішення про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників виконуються на підставі виконавчих документів виключно органами Казначейства у порядку черговості надходження таких документів (про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів - з попереднім інформуванням Мінфіну, про стягнення коштів боржників - у межах відповідних бюджетних призначень, наданих бюджетних асигнувань (залишків коштів на рахунках підприємств, установ, організацій). В письмових запереченнях /а. с. 35-36/ відповідач посилався на норми частини 1 статті 23 Бюджетного кодексу України, відповідно до якої будь-які бюджетні зобов'язання та платежі з бюджету здійснюються лише за наявності відповідного бюджетного призначення. Рішення суду про стягнення коштів, боржником за яким є державний орган, а в разі відсутності у зазначеного органу відповідних призначень та якщо боржником є державні підприємства або юридична особа та рішення суду не виконано, виконуються за бюджетною програмою 3504040 «Забезпечення виконання рішень суду, що гарантовані державною» згідно Закону України «Про Державний бюджет України на 2013 рік». Разом з тим, відповідач зауважує, що на ім'я УПФУ у Решетилівському районі в УДКС в Решетилівському районі відкрито лише рахунок 3719 «рахунок для зарахування коштів, які підлягають розподілу за видами загальнообов'язкового державного соціального страхування». З цього приводу суд зазначає, що вказане твердження відповідача спростовується положеннями статті 3 Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень», відповідно до якої виконання рішень суду про стягнення коштів, боржником за якими є державний орган, здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в межах відповідних бюджетних призначень шляхом списання коштів з рахунків такого державного органу, а в разі відсутності у зазначеного державного органу відповідних призначень - за рахунок коштів, передбачених за бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду. Тобто, навіть у випадку відсутності відповідного рахунку боржника в органах казначейської служби, стягнення коштів відбувається за рахунок коштів, передбачених за бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду. Відповідно до пункту 9 Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників орган Казначейства повертає виконавчий документ стягувачеві у разі, якщо виконавчий документ не підлягає виконанню органом Казначейства. Процедура безспірного списання коштів державного бюджету за бюджетною програмою для забезпечення виконання судових рішень та виконавчих документів визначена пунктами 47-52 Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників. Так, відповідно до наведених норм безспірне списання коштів, передбачених за бюджетною програмою для забезпечення виконання судових рішень та виконавчих документів, здійснюється Казначейством на підставі поданих органом Казначейства документів та відомостей, надісланих стягувачами та боржником; інформації про неможливість виконання безспірного списання коштів з рахунків боржника (пункт 47 Порядку). Тобто, Управління Державної казначейської служби України в Решетилівському районі Полтавської області, відповідно до вимог Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, мало розглянути заяву [PERSON] щодо прийняття виконавчого листа № 2а-546/26/13, виданого Решетилівським районним судом Полтавської області 26 грудня 2013 року, та, з урахуванням вимог пункту 47 Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03 серпня 2011 року № 845 (у редакції постанови Кабінету Міністрів України від 30 січня 2013 року № 45), подати Казначейству документи та відомості, надіслані стягувачем та боржником; інформацію про неможливість виконання безспірного списання коштів з рахунків боржника. Отже повертаючи заяву [PERSON] щодо прийняття виконавчого листа № 2а-546/26/13, виданого Решетилівським районним судом Полтавської області 26 грудня 2013 року Управління Державної казначейської служби України в Решетилівському районі Полтавської області діяло протиправно. Відповідно до частини першої статті 11 Кодексу адміністративного судочинства України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Оскільки [PERSON], на користь якої прийнято рішення про стягнення коштів за рахунок державного бюджету, подала в установлений законом строк до відповідного органу Казначейства необхідні документи, які Управлінням Державної казначейської служби України в Решетилівському районі Полтавської області повернуті позивачу без виконання, суд дійшов висновку про протиправність дій останнього стосовно повернення заяви [PERSON] від 13 січня 2014 року щодо прийняття виконавчого листа № 2а-546/26/13, виданого Решетилівським районним судом Полтавської області 26 грудня 2013 року, до виконання. Стосовно вимог позивача щодо зобов'язання прийняти згідно Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» оформлений в установленому законодавством порядку виконавчий лист № 2а-/546/26/13, виданий Решетилівським районним судом Полтавської області 26 грудня 2013 року, то суд вважає, що така вимога задоволенню не підлягає, оскільки відповідно до пункту 47 Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України №845 від 03.08.2011 року зі змінами і доповненнями, внесеними постановою Кабінету Міністрів України №45 від 30.01.2013 безспірне списання коштів, передбачених за бюджетною програмою для забезпечення виконання судових рішень та виконавчих документів, здійснюється Казначейством на підставі поданих органом Казначейства документів та відомостей, надісланих стягувачами та боржником; інформації про неможливість виконання безспірного списання коштів з рахунків боржника. До того ж функцією суду є здійснення правосуддя шляхом вирішення спору з приводу правовідносин, які вже склалися між суб'єктами адміністративно-владних повноважень та особами, з урахуванням порушення прав та інтересів останніх та їх захисту й поновлення. Тому з метою належного захисту порушених прав та інтересів позивача в даній справі, суд вважає за необхідне, згідно з частиною 2 статті 11 Кодексу адміністративного судочинства України, вийти за межі позовних вимог та зобов'язати Управління Державної казначейської служби України в Решетилівському районі Полтавської області розглянути заяву [PERSON] щодо прийняття виконавчого листа № 2а-546/26/13, виданого Решетилівським районним судом Полтавської області 26 грудня 2013 року, з урахуванням вимог пункту 47 Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03 серпня 2011 року № 845 (у редакції постанови Кабінету Міністрів України від 30 січня 2013 року № 45). Отже, позовна заява [PERSON] підлягає задоволенню частково. На підставі викладеного,

Результат розгляду: partial