Рішення адміністративного суду від 2014-02-28 00:00:00+02

Фізична особа-підприємець [PERSON] (далі по тексту постанови - позивач, ФОП [PERSON]) звернулася до Запорізького окружного адміністративного суду з позовом до Регіонального управління Департаменту контролю за виробництвом та обігом спирту, алкогольних напоїв і тютюнових виробів Державної податкової служби України у Запорізькій області, в якому позивач просить визнати дії РУ Департаменту САТ ДПС України у Запорізькій області неправомірними стосовно застосування до позивача рішення про застосування фінансових санкцій від 28.03.2013 № 080312 в сумі 6800 грн. та видання розпорядження від 28.03.2013 № 116-а, яким було анульовано ліцензію з номером бланку [NUMBER] на право роздрібної торгівлі тютюновими виробами; визнати незаконними та скасувати рішення РУ Департаменту САТ ДПС України у Запорізькій області про застування фінансових санкцій від 28.03.2013 № 080312 в розмірі 6800,00 грн. та розпорядження РУ Департаменту САТ ДПС України у Запорізькій області від 28.03.2013р. № 116-а, яким було анульовано ліцензію з номером бланку [NUMBER] на право роздрібної торгівлі тютюновими виробами. У зв'язку з припиненням державної реєстрації Регіонального управління Департаменту контролю за виробництвом та обігом спирту, алкогольних напоїв і тютюнових виробів Державної податкової служби України у Запорізькій області судом в порядку ст. 55 КАС України допущено заміну відповідача на його правонаступника - Головне управління Міндоходів у Запорізькій області (далі по тексту постанови - ГУ Міндоходів у Запорізькій області, відповідач). Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначає, що Податковим кодексом України право на застосування фінансових санкцій надано головам ДПА, начальникам ДПІ і їх заступникам, а не керівнику РУ Департаменту САТ ДПС України у Запорізькій області; у відповідача нема достатніх відомостей для застосування до позивача фінансових санкцій, оскільки нема юридично встановленого факту порушення позивачем вимог Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів", а саме реалізації позивачем тютюнових виробів неповнолітньому; акту, яким би фіксувалися дії позивача, відповідач не складав, тобто фактично перевірка не фіксувалася в спосіб, передбачений ст. 86 Податкового кодексу України; відповідач, в силу вимог Податкового кодексу України, повинен був прийняти і оформити рішення про застосування до позивача фінансових санкцій після проведення відповідної перевірки та у формі податкового повідомлення-рішення; видавши рішення та розпорядження відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 02.06.2003 № 790 "Про затвердження порядку застосування фінансових санкцій, передбачених ст. 17 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів", відповідач діяв незаконно; засідання комісії відбулося без участі позивача; рішення не містить розрахунку фінансової санкції. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав з підстав, викладених в позовній заяві. Просить позов задовольнити повністю. Відповідач надав письмові заперечення проти адміністративного позову. Представник відповідача в судовому засіданні проти задоволення позову заперечив та пояснив, що 13.02.2013 до відповідача від Шевченківського РВ ГУМВС України в Запорізькій області надійшов матеріал перевірки кіоску [ADDRESS], в якому здійснює діяльністю ФОП [PERSON] На підставі таких матеріалів прийняті оскаржуване рішення та розпорядження. Факт реалізації тютюнових виробів особі, яка не досягла 18 років, встановлено не під час проведення перевірки в порядку, визначеному Податковим кодексом України, а при виявленні ознак адміністративного правопорушення, за яке в подальшому [PERSON] притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення вимог ч. 2 ст. 156 КУпАП. Відповідачем правомірно прийнято рішення про застосування фінансових санкцій та розпорядження про анулювання ліцензії у зв'язку з порушенням позивачем вимог ст.15-3 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів". Форма рішення затверджена постановою Кабінету Міністрів України № 790 від 02.06.2003р. Застосовані рішенням санкції не є податком чи збором, а є адміністративно-господарськими санкціями, а відтак, порядок їх застосування Податковим кодексом України не визначається. Крім того, Податковий кодекс України набрав чинності 01.01.2011р., однак з набуттям чинності даного кодексу не втратили чинності ні Закон України № 481, ні постанова Кабінету Міністрів України № 790. Вважає дії, рішення та розпорядження відповідача правомірними. Просить відмовити в задоволенні позовних вимог. Суд, дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, оцінивши надані докази їх достатність та взаємозв'язок в сукупності, встановив наступне. 14 січня 2013 працівникам Шевченківського РВ ЗМУ ГУМВС України в Запорізькій області під час відпрацювання території Шевченківського району м.Запоріжжя виявлено факт реалізації [PERSON] тютюнових виробів особі, яка не досягла 18 років. За результатами проведеної перевірки співробітниками Шевченківського РВ ЗМУ ГУМВС України в Запорізькій області відносно [PERSON] складено протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.156 КУпАП. Матеріали перевірки передано до відповідача для прийняття рішення згідно чинного законодавства. На підставі матеріалів перевірки відповідачем прийнято рішення про застосування фінансових санкцій від 28.03.2013 № 080312 (а.с.6) та розпорядження від 28.03.2013 № 116-а про анулювання ліценції на право роздрібної торгівлі тютюновими виробами (номер бланку ліцензії [NUMBER], термін дії ліцензії до 01.06.2013) (а.с.7). Позивач, не погодившись з діями та рішеннями відповідача, звернувся з позовом до суду. З матеріалів справи судом встановлено, що підставою для прийняття рішення про застосування фінансових санкцій та розпорядження про анулювання ліцензії став висновок відповідача про порушення позивачем ст.15-3 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів", а саме порушення позивачем заборони продажу тютюнових виробів особам, які не досягли 18 років. Відповідно до п.2 ч.1 ст.15-3 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів" забороняється продаж пива (крім безалкогольного), алкогольних, слабоалкогольних напоїв, вин столових та тютюнових виробів особам, які не досягли 18 років. Згідно ст.15 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів" ліцензія анулюється шляхом прийняття органом, який видав ліцензію, відповідного письмового розпорядження, зокрема, на підставі порушення вимог статті 15-3 цього Закону щодо продажу алкогольних напоїв, тютюнових виробів особам, які не досягли 18 років або у не визначених для цього місцях. Ліцензія анулюється та вважається недійсною з моменту одержання суб'єктом господарювання письмового розпорядження про її анулювання. Крім того, згідно абз.8 ч. 2 ст. 17 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів" за порушення вимог статті 15-3 цього Закону до суб'єктів господарювання застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафів в розмірі 6800 грн. Системний аналіз зазначених вище правових норм дає суду підстави для висновку щодо запровадження в імперативній формі заборони на продаж тютюнових виробів особам, які не досягли 18-ти років. Підставою для прийняття рішення про застосування фінансових санкцій та розпорядження про анулювання ліцензії є порушення суб'єктом господарювання заборони продажу тютюнових виробів особам, які не досягли 18 років. Факт продажу позивачем тютюнових виробів особі, яка не досягла 18 років, підтверджується постановою Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 01.10.2013 (а.с.71-73). Відповідно до ч.1 ст.72 КАС України обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Згідно ч.4 ст.72 КАС України вирок суду у кримінальному провадженні або постанова суду у справі про адміністративний проступок, які набрали законної сили, є обов'язковими для адміністративного суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, щодо якої ухвалений вирок або постанова суду, лише в питаннях, чи мало місце діяння та чи вчинене воно цією особою. Крім того, частиною четвертою статті 15-3 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів" продавця наділено правом отримати у покупця, який купує пиво (крім безалкогольного), алкогольні, слабоалкогольні напої, вина столові або тютюнові вироби, документи, які підтверджують вік такого покупця, а отже, ця вимога має спонукати суб'єкта господарювання дотримуватися відповідного рівня обачності, який би унеможливлював порушення чітко визначеної заборони продавати неповнолітній особі зазначену продукцію. Відсутність у продавця сумніву щодо віку покупця та продаж у зв'язку з цим забороненого товару неповнолітній особі не може бути підставою звільнення суб'єкта господарювання від відповідальності. Вищезазначена позиція суду узгоджується з практикою Верховного суду України, висловленою у постанові від 26 березня 2013 року у справі №21-48а13. Стосовно покликань позивача на порушення відповідачем вимог Податкового кодексу України щодо непроведення перевірки позивача та не оформлення її результатів актом перевірки відповідно до ст. 86 Податкового кодексу України суд зазначає таке. Відповідно до пунктів 5,"6 "Порядку застосування фінансових санкцій, передбачених статтею 17 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів", затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 02 червня 2003 року № 790 (далі по тексту постанови - Порядок № 790), підставою для прийняття рішення про застосування фінансових санкцій є: акт перевірки додержання суб'єктом підприємницької діяльності встановлених законодавством вимог, обов'язкових для виконання під час здійснення оптової і роздрібної торгівлі алкогольними напоями та/або тютюновими виробами, складений органом, що видав ліцензію, у якому зазначається зміст порушення і конкретні порушені норми законодавства; результати проведення органом, який видав ліцензію, іншими органами виконавчої влади в межах їх компетенції перевірок суб'єкта підприємницької діяльності, пов'язаної з виробництвом та обігом спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів; матеріали правоохоронних, податкових та інших органів виконавчої влади щодо недотримання суб'єктами підприємницької діяльності вимог законодавчих та інших нормативно-правових актів про виробництво та обіг спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів. Рішення про застосування фінансових санкцій, передбачених пунктом 2 цього Порядку, приймаються керівником, а у разі його відсутності - заступником керівника органу, який видав ліцензію на право виробництва і торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, спиртом-сирцем виноградним, спиртом-сирцем плодовим, алкогольними напоями і тютюновими виробами (Департамент контролю за виробництвом та обігом спирту, алкогольних напоїв і тютюнових виробів ДПС, його регіональні управління та їх територіальні підрозділи, Мінекономрозвитку), чи керівником (його заступником) органів МВС, МОЗ, ДПС, Держстату, Держспоживінспекції відповідно до їх компетенції, визначеної законодавством (п.6). Таким чином, Порядком № 790 передбачено, що на підставі матеріалів правоохоронних та інших органів виконавчої влади щодо недотримання суб'єктами підприємницької діяльності вимог законодавчих та інших нормативно-правових актів про виробництво та обіг спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів керівник органу, який видав ліцензію, може прийняти рішення про застосування штрафних санкцій. З матеріалів справи вбачається, що працівниками Шевченківського РВ ЗМУ ГУМВС України в Запорізькій області проводяться профілактичні заходи, спрямовані на подолання пияцтва та тютюнопаління серед молоді, а також виявлення дорослих осіб, які реалізують алкогольні напої та тютюнові вироби неповнолітнім. За результатами проведення таких заходів було встановлено, що у кіоску [ADDRESS] та в якому здійснює свою підприємницьку діяльність позивач, допущено порушення ст. 15-3 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів" (а.с.74-83, 87-102). Внаслідок того, що порушення було пов'язано з продажем тютюнових виробів (тобто, товару, який підлягає ліцензуванню), орган внутрішніх справ направив матеріали перевірки для прийняття рішення про застосування штрафних санкцій до органу, який видає ліцензію - Департаменту контролю за виробництвом та обігом спирту, алкогольних напоїв і тютюнових виробів (його територіального підрозділу). Слід звернути увагу, що в даному випадку у відповідача не було необхідності проводити перевірку відповідно до глави 8 Податкового кодексу України, оскільки матеріалів, отриманих від органу внутрішніх справ, було достатньо для прийняття рішення про застосування до позивача штрафних санкцій на підставі вищенаведених п.п. 5, 6 Порядку № 790 та прийняття розпорядження про анулювання ліцензії. Так, відповідач отримав не інформацію, яка свідчить про можливі порушення платником податків законодавства, а матеріали про вже виявлені та доведені порушення законодавства. Щодо покликання позивача на те, що рішення про застосування фінансових санкцій видане особою, яка не мала на те повноважень, суд зазначає таке. З копії рішення про застосування фінансових санкцій вбачається, що рішення винесено начальником Регіонального управління Департаменту контролю за виробництвом та обігом спирту, алкогольних напоїв і тютюнових виробів ДПС України у Запорізькій області (а.с.6); розпорядження про анулювання ліцензії прийнято начальником Регіонального управління Департаменту контролю за виробництвом та обігом спирту, алкогольних напоїв і тютюнових виробів ДПС України у Запорізькій області (а.с.7). Стаття 15 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів", Порядок № 790 передбачають, що ліцензія анулюється шляхом прийняття органом, який видав ліцензію, відповідного письмового розпорядження; рішення про застосування фінансових санкцій приймаються керівником, а у разі його відсутності - заступником керівника органу, який видав ліцензію на право виробництва і торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, спиртом-сирцем виноградним, спиртом-сирцем плодовим, алкогольними напоями і тютюновими виробами (Департамент контролю за виробництвом та обігом спирту, алкогольних напоїв і тютюнових виробів ДПС, його регіональні управління та їх територіальні підрозділи, Мінекономрозвитку) . Ліцензія на право роздрібної торгівлі тютюновими виробами (серія бланку [NUMBER]) видана Регіональним управлінням Департаменту контролю за виробництвом та обігом спирту, алкогольних напоїв і тютюнових виробів ДПС України у Запорізькій області (а.с.49) . А відтак, керівник органу, що видав ліцензію, мав повноваження на прийняття рішення про застосування фінансових санкцій та розпорядження про анулювання ліцензії. Крім того, ні Закон України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів", ні Порядок № 790 не втратили своєї чинності у зв'язку з прийняттям Податкового кодексу України. Щодо покликання позивача на те, що засідання комісії відбулося без її участі суд зазначає, що відповідно до п. 8 Порядку № 790, питання про застосування фінансових санкцій може розглядатися за участю представника суб'єкта підприємницької діяльності на його вимогу або на вимогу органу, що прийняв рішення про застосування санкцій. Позивачем не надано суду доказів звернення до відповідача з вимогою про розгляд питання про застосування фінансових санкцій за участі позивача. Щодо покликання позивача на те, що форма рішення про застосування фінансових санкцій не відповідає чинному законодавству, суд зазначає таке. Статтею 16 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів" визначено, що контроль за дотриманням цього закону здійснюють органи, які видають ліцензії, а також інші органи в межах компетенції, визначеної законами України. Постановою Кабінету Міністрів України від 02.06.2003 року затверджено порядок застосування фінансових санкцій, передбачених ст. 17 ЗУ "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів". Саме даний порядок передбачає форму, за якою приймається рішення про застосування фінансових санкцій за порушення Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів". Статтею 113.3 Податкового кодексу України передбачено, що штрафні (фінансові) санкції (штрафи) за порушення норм законів з питань оподаткування або іншого законодавства, контроль за дотримання якого покладено на органи державної податкової служби, застосовуються у порядку та у розмірах, встановлених ПКУ та іншими законами України, саме тому регіональним управлінням прийнято рішення про застосування фінансових санкцій. Порядок № 790 не скасований та є чинним. Поряд з обумовленим, позивачем не спростовано факт продажу тютюнових виробів особі, яка не досягла 18 років, що був підставою для застосування фінансових санкцій. А відтак, окремі недоліки в оформленні рішення не можуть бути підставою для скасування рішення, оскільки перевагу слід надавати суті, а не формі. Розмір фінансових санкцій, визначених оскаржуваним рішенням, відповідає розміру, передбаченому ст.17 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів". В силу ч.2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Відповідачем доведено правомірність своїх дій, прийнятого рішення та розпорядження. Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог ФОП [PERSON]

Результат розгляду: denied