Рішення адміністративного суду від 2014-03-03 00:00:00+02

Позивач, фізична особа - підприємець [PERSON], звернувся до суду з адміністративним позовом до Управління Пенсійного фонду України в м.Харцизьку Донецької області про визнання протиправними та скасування вимог №Ф-574 від 17.05.2013 року із сплати суми боргу у розмірі 1194,03 грн., № Ф-574 від 16.07.2013 року на суму боргу 8582,72 грн., № Ф-574 від 07.08.2013 року на суму 1194,03 грн., зобов'язання утриматись від вчинення певних дій. В обґрунтування позовних вимог позивач вказав, що він є пенсіонером за віком у зв'язку з особливими умовами праці, перебуває на обліку в управлінні Пенсійного фонду України в м. Харцизьку Донецької області з 11.04.2009 року та є фізичною особою - підприємцем та платником єдиного податку на спрощеній системі оподаткування. Також позивач вказує на те, що оскільки йому призначений такий вид пенсії, як пенсія за віком у зв'язку з особливими умовами, то незважаючи на пільговий характер умов призначення пенсії він є пенсіонером за віком та відповідно до ч. 4 ст. 4 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» підлягає звільненню від сплати єдиного внеску. Позивач вважає, що дії відповідача щодо нарахування заборгованості із сплати єдиного соціального внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування є неправомірними, отже оскаржувані вимоги про сплату боргу є також неправомірними. На підставі вищезазначеного, позивач просив суд визнати протиправними та скасувати вимоги № Ф-574 від 17.05.2013 року із сплати суми боргу у розмірі 1194,03 грн., № Ф-574 від 16.07.2013 року на суму боргу 8582,72 грн., № Ф-574 від 07.08.2013 року на суму 1194,03 грн., зобов'язати утриматись від вчинення певних дій. До початку розгляду справи по суті позивач надав заяву про уточнення позовних вимог, відповідно до якої просив визнати протиправними та скасувати вимоги № Ф-574 від 17.05.2013 року, № Ф-574 від 07.08.2013 року, частково визнати протиправною та скасувати вимогу № Ф-574 від 16.07.2013 року. В судовому засіданні судом були визнані причини пропуску строку звернення фізичної особи - підприємця [PERSON] до адміністративного суду поважними. Позивач в судовому засіданні надав пояснення аналогічні змісту позовних вимог, позовні вимоги підтримав та просив задовольнити їх у повному обсязі. Представник відповідача в судовому засіданні заперечував проти задоволення позовних вимог, просив відмовити у задоволенні позову у повному обсязі, надав заперечення, згідно яких вказав, що позивачу призначена пенсія за віком на підставі п.а ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення». Відповідно до ст. 12 вказаного закону право на пенсію за віком мають чоловіки після досягнення 60 років при стажі не менше 25 років, а ст. 13 визначає підстави призначення пенсії за віком на пільгових умовах із скороченням віку, передбаченого статтею 12 зазначеного Закону. Таким чином, даною законодавчою нормою не передбачено звільнення від сплати єдиного внеску за видами призначених пенсій. Отже, позивач не є пенсіонером за віком у розумінні ч. 4 ст. 4 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування», є платником єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування та не звільняється від його сплати. Перевіривши матеріали справи, вирішивши питання чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин, суд приходить до висновку про те, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи, позивач зареєстрований як фізична особа - підприємець 15.03.2001 року виконавчим комітетом Харцизької міської ради Донецької області, ідентифікаційний номер - [NUMBER], що підтверджується свідоцтвом про державну реєстрацію фізичної особи - підприємця серія [NUMBER]. Відповідач - Управління Пенсійного фонду України в м. Харцизьку Донецької області є суб'єктом владних повноважень - органом виконавчої влади, який в цих правовідносинах здійснює повноваження, покладені на нього ст.12 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», Положенням про Пенсійний фонд України, затвердженим Указом Президента України від 06.04.2011 року №384/2011 з наступними змінами та доповненнями. 17.05.2013 року управлінням Пенсійного фонду України в м. Харцизьку Донецької області було сформовано вимогу про сплату недоїмки №Ф - 574, згідно якої станом на 17.05.2013 року заборгованість зі сплати єдиного внеску [PERSON] становить 1194,03 грн. за період перший квартал 2013 року. 16.07.2013 року управлінням Пенсійного фонду України в м. Харцизьку Донецької області було сформовано вимогу про сплату недоїмки №Ф - 574, згідно якої станом на 16.07.2013 року заборгованість зі сплати єдиного внеску [PERSON] становить 8582,72 грн. за період 2011 рік - 2012 рік. 07.08.2013 року управлінням Пенсійного фонду України в м. Харцизьку Донецької області було сформовано вимогу про сплату недоїмки №Ф -574, згідно якої станом на 07.08.2013 року заборгованість зі сплати єдиного внеску [PERSON] становить 1194,03 грн. за період другий квартал 2013 року. При прийнятті рішення по даній справі суд виходить з наступних мотивів та керується наступними положеннями законодавства. Згідно зі ст.1 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» від 08.07.2010 року № 2464 - VІ (далі - Закон № 2464) єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування (далі - єдиний внесок) - консолідований страховий внесок, збір якого здійснюється до системи загальнообов'язкового державного соціального страхування в обов'язковому порядку та на регулярній основі з метою забезпечення захисту у випадках, передбачених законодавством, прав застрахованих осіб та членів їхніх сімей на отримання страхових виплат (послуг) за діючими видами загальнообов'язкового державного соціального страхування. Відповідно до п. 4. ч. 1. ст. 4 Закону №2464, платниками єдиного внеску є: фізичні особи - підприємці, в тому числі ті, які обрали спрощену систему оподаткування, та члени сімей цих осіб, які беруть участь у провадженні ними підприємницької діяльності. Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких інших законодавчих актів України щодо вдосконалення окремих норм Податкового кодексу України» № 3609-VI від 07.07.2011 року, яким ст.4 Закону №2464 було доповнено ч.4 такого змісту: «Особи, зазначені у пункті 4 частини першої цієї статті, які обрали спрощену систему оподаткування, звільняються від сплати за себе єдиного внеску, якщо вони є пенсіонерами за віком або інвалідами та отримують відповідно до закону пенсію або соціальну допомогу. Такі особи можуть бути платниками єдиного внеску виключно за умови їх добровільної участі у системі загальнообов'язкового державного соціального страхування». З аналізу наведених норм законодавства вбачається, що фізичні особи - підприємці, які є пенсіонерами за віком та які обрали спрощену систему оподаткування, до яких з урахуванням встановлених судом обставин відноситься і позивач - фізична особа - підприємець [PERSON], звільняються від сплати за себе єдиного внеску. Статтею 2 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 року №1788-ХІІ (далі - Закон № 1788) встановлені види державних пенсій, а саме за цим Законом призначаються: а) трудові пенсії: за віком; по інвалідності; в разі втрати годувальника; за вислугу років. Відповідно до ст. 26 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 року № 1058-VІ (далі - Закону № 1058), особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення чоловіками 60 років, жінками - 55 років та наявності страхового стажу не менше п'ятнадцяти років. Види державних пенсій, які призначаються за Законом № 1788, визначені ст.2 цього Закону. Положення п."а" ч.1 ст.2 Закону №1788 свідчать про те, що трудові пенсії поділяються на такі види як пенсії за віком, по інвалідності, в разі втрати годувальника та за вислугу років. Системний аналіз положень ст.ст.12-18 Закону №1788 свідчить, що законодавець розрізнив пенсії за віком в залежності від умов їх призначення, визначивши загальні умови призначення пенсії за віком, (ст.12), пільгові умови призначення пенсії за віком, (ст.13), а також особливі умови призначення цього виду пенсії окремим категоріям громадян (працівникам, зайнятим на підземних і відкритих гірничих роботах та в металургії, громадянам, які постраждали від Чорнобильської катастрофи, інвалідам, учасникам війни, сім'ям загиблих (померлих) військовослужбовців та осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, багатодітним матерям і матерям інвалідів з дитинства тощо (ст.ст.14-18). Аналізуючи Закон № 1058, який встановлює загальні види пенсійних виплат, Закон № 1788, яким призначаються державні пенсії, суд приходить до висновку, що законодавство встановлює пільги, як в обчисленні стажу, так і в досягненні конкретного віку для окремих категорій громадян. Таким чином, вік і стаж роботи - це характерні ознаки пенсії за віком, однак умови призначення пенсій є різними, тоді як такий вид пенсії, як пенсія за віком є єдиним. Судом встановлено, що позивач є пенсіонером та отримує пенсію за віком, що підтверджується пенсійним посвідченням серія [NUMBER], є платником єдиного податку та перебуває на спрощеній системі оподаткування, що підтверджується свідоцтвом платника єдиного податку серія [NUMBER]. З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що [PERSON] призначений такий вид пенсії як «пенсія за віком», незважаючи на пільговий характер умов її призначення, отже він є «пенсіонером за віком» і відповідно до ч. 4 ст. 4 Закону № 2464 підлягає звільненню від слати єдиного внеску. У зв'язку з цим, дії управління Пенсійного фонду України в м. Харцизьку Донецької області щодо нарахування фізичній особі - підприємцю [PERSON] заборгованості зі сплати єдиного соціального внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування є неправомірними, оскільки позивач є пенсіонером за віком та добровільної участі у системі загальнообов'язкового державного соціального страхування не приймає. Отже, оскаржувані вимоги про сплату недоїмки № Ф-574 від 17.05.2013 року, № Ф-574 від 07.08.2013 року, частково № Ф-574 від 16.07.2013 року підлягають визнанню протиправними та скасуванню, оскільки покладають на позивача зобов'язання, від виконання яких останній звільнений на підставі ч. 4 ст. 4 Закону № 2464. Виходячи з наведеного, суд вважає, що позовні вимоги фізичної особи - підприємця [PERSON] до Управління Пенсійного фонду України в м. Харцизьку Донецької області про визнання протиправними та скасування вимог № Ф-574 від 17.05.2013 року, № Ф-574 від 07.08.2013 року, часткове визнання протиправною та скасування вимоги № Ф-574 від 16.07.2013 року підлягають задоволенню у повному обсязі. На підставі викладеного,

Результат розгляду: granted