Рішення адміністративного суду від 2014-01-08 00:00:00+02

[PERSON] звернулась з адміністративним позовом до Бершадської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Вінницькій області про визнання дій неправомірними. Позовні вимоги мотивує тим, що за результатами позапланової невиїзної документальної перевірки щодо своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати належних сум податків до бюджету за період з 01.01.2007 року по 31.12.2012 року, складений акт в якому зазначено, що за 2007-2011 роки відповідач отримала дохід, який надходив як поповнення рахунку за іншими платіжними картками від фізичних осіб на загальну суму 43566249,99 грн., а тому їй донараховано податок з таких доходів в розмірі 6829253,30 грн. З такими висновками відповідач не погоджується та просить суд визнати протиправною бездіяльність Бершадської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Вінницькій області (далі-Бершадська ОДПІ) щодо неприйняття податкових повідомлень-рішень за наслідками проведення перевірки на підставі акту від 30.08.2013 року №51/17-2516912084 та визнати неправомірними дії головного державного інспектора-ревізора відділу контрольно-перевірочної роботи управління доходів і зборів з фізичних осіб Вінницької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Вінницькій області Цвіркуна Степана Михайловича та головного державного інспектора - ревізора відділу контрольно-перевірочної роботи управління доходів і зборів з фізичних осіб Вінницької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Вінницькій області Коваля Олександра Михайловича щодо проведення перевірки без дослідження документів первинного обліку та звітності, надання висновків про нарахування податків з доходів фізичних осіб за період з 2007 по 2012 роки. У судовому засіданні представник позивача повністю підтримав заявлені позовні вимоги та надав пояснення згідно з наведеними у позовній заяві обґрунтуваннями. Просить суд адміністративний позов задовольнити. Представники відповідача в судовому засіданні позов не визнали, надавши суду письмові заперечення, пояснивши, що при проведенні позапланової невиїзної документальної перевірки фізичної особи-підприємця [PERSON] податковий орган діяв відповідно до вимог чинного законодавства, на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені законами України, а тому адміністративний позов задоволенню не підлягає. Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, заслухавши пояснення сторін та оцінивши інші докази, які є у справі, суд прийшов до висновку, що заявлений адміністративний позов підлягає задоволенню частково, з огляду на таке. Підпунктом 20.1.4 п. 20.1 ст. 20 ПК України визначено право податкового органу проводити перевірки платників податків (крім Національного банку України) в порядку, встановленому цим Кодексом. Судом встановлено, що відповідно до наказу Бершадською ОДПІ від 07.08.2013 року №66 «Про проведення позапланової невиїзної документальної перевірки» головним державним ревізором-інспектором відділу контрольно-перевірочної роботи управління доходів і зборів з фізичних осіб Вінницької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Вінницькій області Цвіркуном С.М. та головним державним ревізором-інспектором відділу контрольно-перевірочної роботи управління доходів і зборів з фізичних осіб Бершадської ОДПІ Ковалем О.М. проведено позапланову невиїзну перевірку діяльності платника податків фізичної особи [PERSON] за період з 01.01.2007 року по 31.12.2012 року. Перевірку необхідно здійснити в термін 5 робочих днів - з 21.08.13 року по 27.08.13 р. Підставою для проведення вказаної позапланової невиїзної перевірки послугувала постанова старшого слідчого в особливо важливих справах прокуратури Вінницької області Александрова О.К. від 31.07.2013 року «Про призначення позапланової невиїзної документальної перевірки [PERSON] за період з 01.01.2007 року по 31.12.2012 року». За наслідками перевірки складено акт №51/17-2516912084 від 30.08.12 р. «Про результати документальної позапланової невиїзної перевірки щодо своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати належних сум податків до бюджету платника податків фізичної особи [PERSON] за період з 01.01.07р. по 31.12.12 р.». Актом зафіксовано порушення п. п 4.1.4 (г) Закону України «Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами»; відповідно до п. 7.1 ст. 7 Закону України «Про податок з доходів фізичних осіб», нараховано податок з доходів фізичних осіб за 2008-2010 роки в сумі 4310630,73 грн.; в порушення пп. 49.18.4 п. 49.18. ст. 49, п. 179.5 ст. 179, п. 167.1 ст. 167 Податкового кодексу України нараховано податок на доходи фізичних осіб за 2011 рік в сумі 2518622,52 грн. Визначаючись по доведеності вимоги неприйняття податкових повідомлень-рішень за наслідками проведення позапланової перевірки на підставі акту від 30.08.2013 року №51/17-2516912084, суд вважає її не обґрунтованою з наступних підстав. Зазначена позапланова невиїзна документальна перевірка проводилась відповідно до постанови старшого слідчого в особливо важливих справах прокуратури Вінницької області Александрова О.К. від 31.07.2013 року. Тому, суд вважає, що перевірку призначено та проведено відповідно до п. 78.1 ст. 78 Податкового кодексу України, якою визначено, що документальна позапланова перевірка здійснюється за наявності хоча б однієї з таких обставин: п. п 78.1.11. отримано судове рішення суду (слідчого судді) про призначення перевірки або постанову органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, слідчого, прокурора, винесену ними відповідно до закону. Процедура прийняття податкового повідомлення-рішення, у такому випадку, передбачена ст. 86.9 Податкового кодексу України, у разі, якщо грошове зобов'язання розраховується контролюючим органом за результатами перевірки, проведеної з обставин, визначених п. п. 78.1.11 п. 78.1 ст. 78 цього Кодексу, щодо кримінального провадження, у якому розслідується кримінальне правопорушення стосовно посадової особи (посадових осіб) платника податків (юридичної особи) або фізичної особи - підприємця, що перевіряється, предметом якого є податки та/або збори, податкове повідомлення-рішення за результатами такої перевірки приймається таким контролюючим органом протягом 10 робочих днів з дня, наступного за днем отримання цим контролюючим органом відповідного судового рішення (обвинувальний вирок, ухвала про закриття кримінального провадження за нереабілітуючими підставами), що набрало законної сили. Матеріали такої перевірки разом з висновками контролюючого органу передаються органу, що призначив перевірку. Результати зазначеної перевірки направлено на адресу прокуратури Вінницької області. А тому, суд вважає, що відповідачем не допущено бездіяльності по неприйняттю податкових повідомлень-рішень за наслідками перевірки. Що стосується вимоги позивача [PERSON] про визнання неправомірними дії головного державного інспектора-ревізора відділу контрольно-перевірочної роботи управління доходів і зборів з фізичних осіб Вінницької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Вінницькій області Цвіркуна С.М. та головного державного інспектора-ревізора відділу контрольно-перевірочної роботи управління доходів і зборів з фізичних осіб Бершадської ОДПІ Коваля О.М. щодо проведення перевірки без дослідження документів первинного обліку та звітності, а також в частині дачі висновків про нарахування податків з доходів фізичних осіб за період з 2007 по 2012 роки. Статтею 21 Податкового кодексу України передбачено, що посадові особи контролюючих органів зобов'язані: 21.1.1. дотримуватися Конституції України та діяти виключно у відповідності з цим Кодексом та іншими законами України, іншими нормативними актами; 21.1.2. забезпечувати сумлінне виконання покладених на контролюючі органи функцій; 21.1.3. забезпечувати ефективну роботу та виконання завдань контролюючих органів відповідно до їх повноважень; 21.1.4. не допускати порушень прав та охоронюваних законом інтересів громадян, підприємств, установ, організацій; 21.1.5. коректно та уважно ставитися до платників податків, їх представників та інших учасників відносин, що виникають під час реалізації норм цього Кодексу та інших законів, не принижувати їх честі та гідності. Судом встановлено, що підставою нарахування [PERSON] податку на доходи фізичних осіб за 2008-2011 роки стали висновки про результати дослідження фінансових операцій, інформація про рух коштів по банківському рахунку №4149605770047710, який відкрито в ПАТ КБ «Приватбанк». Як встановлено з акту перевірки та не заперечується представниками відповідача, перевірка здійснена виключно на підставі висновків про результати дослідження фінансових операцій [PERSON] і інформації про рух коштів по банківському рахунку №4149605770047710 відкритому [PERSON] в ПАТ КБ «Приватбанк» без перевірки жодного первинного документу його діяльності. Вказані матеріали надано в додаток до листа управління Служби Безпеки України у Вінницькій області, отримані в межах проведення оперативно-розшукових заходів. Статус таких матеріалів визначений Законом України «Про оперативно-розшукову діяльність», у відповідності до ст. 1 якого завданням оперативно-розшукової діяльності є пошук і фіксація даних про протиправні діяння окремих осіб та груп, відповідальність за які передбачена Кримінальним кодексом України, а не збір документів для проведення документальних перевірок платників податків в порядку, передбаченому Податковим кодексом України. Відповідно до п. 79.1 ст. 79 Податкового кодексу України документальна невиїзна перевірка здійснюється у разі прийняття керівником контролюючого органу рішення про її проведення та за наявності обставин для проведення документальної перевірки, визначених статтями 77 та 78 цього Кодексу. Документальна невиїзна перевірка здійснюється на підставі зазначених у підпункті 75.1.2 пункту 75.1 статті 75 цього Кодексу документів та даних, наданих платником податків у визначених цим Кодексом випадках, або отриманих в інший спосіб, передбачений законом. З огляду на те, що Бершадською ОДПІ призначена та проведена документальна позапланова перевірка платника податків відповідно до норм Податкового кодексу України, то при її проведенні, відповідач зобов'язаний був використовувати документи визначені Податковим кодексом України. Документальною перевіркою відповідно до п.п 75.1.2. вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов'язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків. Згідно з п. 85.2 ст. 85 Податкового кодексу України платник податків зобов'язаний надати посадовим (службовим) особам контролюючих органів у повному обсязі всі документи, що належать або пов'язані з предметом перевірки. Такий обов'язок виникає у платника податків після початку перевірки. Крім того, п.85.6 ст. 86 Податкового кодексу України зазначає, що у разі відмови платника податків або його законних представників надати копії документів посадовій (службовій) особі контролюючого органу така особа складає акт у довільній формі, що засвідчує факт відмови, із зазначенням посади, прізвища, імені, по батькові платника податків (його законного представника) та переліку документів, які йому запропоновано подати. Зазначений акт підписується посадовою (службовою) особою контролюючого органу та платником податків або його законним представником. У разі відмови платника податків або його законного представника від підписання зазначеного акта в ньому вчиняється відповідний запис. Стаття 73 Податкового кодексу України регламентує порядок отримання податкової інформації органами державної податкової служби. А саме п. 73.3. даної статті передбачає, що органи державної податкової служби мають право звернутися до платників податків та інших суб'єктів інформаційних відносин із письмовим запитом про подання інформації (вичерпний перелік та підстави надання якої встановлено законом), необхідної для виконання покладених на органи державної податкової служби функцій, завдань, та її документального підтвердження. Такий запит підписується керівником (заступником керівника) органу державної податкової служби і повинен містити перелік інформації, яка запитується, та документів, що її підтверджують, а також підстави для надіслання запиту. Письмовий запит про подання інформації надсилається платнику податків або іншим суб'єктам інформаційних відносин за наявності хоча б однієї з таких підстав: 1) за результатами аналізу податкової інформації, отриманої в установленому законом порядку, виявлено факти, які свідчать про порушення платником податків податкового, валютного законодавства, законодавства у сфері запобігання та протидії легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансуванню тероризму та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на органи державної податкової служби; 2) для визначення рівня звичайних цін на товари (роботи, послуги) під час проведення перевірок; 3) виявлено недостовірність даних, що містяться у податкових деклараціях, поданих платником податків; 4) щодо платника податків подано скаргу про ненадання таким платником податків податкової накладної покупцю або про порушення правил заповнення податкової накладної. Як видно з матеріалів справи на адресу [PERSON] відповідачем направлено 22.08.13р. за №510 запит про надання пояснень та підтверджуючих документів щодо надходження (руху) коштів по банківському картковому рахунку, який відкрито у ПАТ КБ «Приватбанк» та інші документи, які підтверджують отримання загального оподаткованого доходу за 2007-2012 роки, з припискою інформацію надати в найкоротший термін. [PERSON] 27.08.13 р. на адресу податкової надано відповідь на запит про те, що вона не погоджується із підставами перевірки і оскаржує її в судовому порядку. Відповідач в той же час розпочав перевірку, а саме, відповідно до п. 1.1.акту перевірки «перевірка проводилась з 21.08.13 р. по 27.08.13р», таким чином, суд вважає, що відповідач умисно у своєму інформаційному запиті не вказав термінів проведення перевірки, термінів наданні документальної інформації [PERSON], а користувався при перевірці оперативною інформацію, яка не була підтверджена первинними документами і поясненнями позивача відповідно. Суд вважає, що [PERSON] не відмовилась предоставити податковому органу всі необхідні документи, а лише використала і реалізувала своє право на судовий захист до початку проведення такої перевірки, надіславши на адресу відповідача відповідь від 27.08.13 р., що наказ про проведення перевірки оскаржує в судовому порядку і після прийняття рішення по даній справі, надасть всі необхідні документи і пояснення. Також в матеріалах справи відсутній складений відповідачем акт про ненадання [PERSON] посадовим особам податкової запропонованих первинних документів. А тому, при проведенні перевірки фахівці податкової мали б брати до уваги первинні облікові документи позивача, і ті документи, які передбачено ст. 83 ПК України, а саме, що для посадових осіб органів державної податкової служби під час проведення перевірок підставами для висновків є: документи, визначені цим Кодексом; податкова інформація; експертні висновки; судові рішення; інші матеріали, отримані в порядку та у спосіб, передбачені цим Кодексом або іншими законам контроль за якими покладений на органи державної податкової служби. В силу ч. 1 ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України, суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Суд також бере до уваги, що, згідно з ч. 3 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних Ч.3. ст. 2 Ч. 3 ст.2 КАС України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони зокрема: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку. Відповідно до ст. ст. 11, 71 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а суд, згідно ст. 86 цього Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. В ч. 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних. Виходячи зі змісту наведеної норми, саме, на податкові органи покладається обов'язок надати достатні докази на обґрунтування висновків про порушення платником податків норм податкового законодавства, на підставі яких такому платникові визначено відповідні грошові зобов'язання. Враховуючи викладене та, визначаючись щодо доведеності позовних вимог суд вважає, що нарахування сум податку з доходів з фізичних осіб за 2007-2012 роки здійснено, податковими інспекторами-ревізорами Вінницької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Вінницькій області Цвіркуном С.М. та Бершадської ОДПІ Ковалем О.М., без врахування жодного первинного документу платника податку, який би свідчив про підставу нарахування, не на умовах і не на підставах визначених Податковим кодексом України, а тому доводи позивача в цій частині є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Результат розгляду: partial