Рішення адміністративного суду від 2014-03-05 00:00:00+02

Державна екологічна інспекція у м. Києві пред'явила позов до Товариства з обмеженою відповідальністю «Пента-Офіс» та з урахування уточнення позовних вимог просила зупинити виконання робіт позивачем щодо здійснення викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря зі стаціонарних джерел, заборонити позивачу експлуатацію стаціонарних джерел без дозволу на викиди забруднюючих речовин. Постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 27 грудня 2013 року позовні вимоги задоволено частково. Не погоджуючись з постановою суду першої інстанції відповідач звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нове рішення яким у задоволені позовних вимог позивачу відмовити повністю. В обґрунтування апеляційної скарги апелянт вказує, що судом першої інстанції неповно з'ясовано обставини, що мають значення для справи, судове рішення прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи. Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та доводи скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а постанова суду - скасуванню з ухваленням нового рішення у справі з таких підстав. Згідно із п. 3 ч. 1 ст. 198, 202, п. 4 ч. 1ст. 4 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції суд апеляційної інстанції скасовує її та ухвалює нове рішення, якщо визнає, що судом першої інстанції порушено норми матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи. Як вбачається із матеріалів справи, Позивачем в період з 10.06.2013 року по 12.11.2013 року було здійснено планову та позапланові перевірки дотримання вимог природоохоронного законодавства Відповідача, за результатами яких було складено та винесено: 1: - Акт перевірки дотримання вимог природоохоронного законодавства в галузі охорони атмосферного повітря, водних і земельних ресурсів щодо поводження з відходами та небезпечними хімічними речовинами №08/785 від 10.06.2013 року; Припис № 08/432 від 10 червня 2013 року; Постанову про накладання адміністративного стягнення від 01.06.2013 року № 002788; 2: - Акт перевірки дотримання вимог природоохоронного законодавства в галузі охорони атмосферного повітря, водних і земельних ресурсів щодо поводження з відходами та небезпечними хімічними речовинами №08/1010 від 22.07.2013 року; Припис № 08/622 від 22 липня 2013 року; Постанову про накладання адміністративного стягнення від 17.07.2013 року № 002974; 3: - Акт перевірки дотримання вимог природоохоронного законодавства в галузі охорони атмосферного повітря, водних і земельних ресурсів щодо поводження з відходами та небезпечними хімічними речовинами б/н від 12.11.2013 року; Постанову про накладання адміністративного стягнення від 12.11.2013 року № 002814. 22 листопада 2013 року Окружним адміністративним судом м. Києва були визнані протиправними та скасовані пункти 4-9 Припису Позивача № 08/622 від 22 липня 2013 року, в частині поводження з відходами, а саме отримання Дозволу на розміщення відходів у 2013 році та ліміту па утворення та розміщення відходів на 2013 року. Відповідач не оскаржував в судовому порядку отримання Дозволу на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами та, крім того, наразі вживає всіх необхідних заходів щодо його отримання, що підтверджується Довідкою Відповідача № 54 від 24.12.2013 року з додатками (а.с. - 112.) Виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд першої інстанції дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог. Із такою правовою позицією суду першої інстанції колегія суддів не погоджується із огляду на наступне. Відповідно до ст. 11 Закону України «Про охорону атмосферного повітря» від 16.10.1992 № 2707-ХІІ, викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами можуть здійснюватися після отримання Дозволу. Однак, ст. з того ж Закону державне управління в галузі охорони атмосферного повітря покладає на центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері охорони навколишнього природного середовища, яким є Міністерство екології та природних ресурсів (Мінприроди) й якому підпорядковується Державна екологічна інспекції у м. Києві, згідно положень Указу Президента України № 452/2011 «Про Положення про Міністерство екології та природних ресурсів України» від 13 квітня 2011 року. Згідно чинних роз'яснень Міністерства охорони навколишнього природного середовища України (Мінприроди), викладених у Листі від 30.01.2009 року № 1127/11/10-09 в абз. 4 п. 2, направлених в т.ч. й Державній екологічній інспекції у м. Києві, встановлено, що: «...У разі, коли у суб'єкта господарювання відсутній дозвіл на викиди забруднюючих речовин, однак триває процес розгляду та погодження матеріалів, які обґрунтовують обсяги викидів, для отримання відповідного дозволу, питання про застосування до цих суб'єктів обмеження чи зупинення їх діяльності необхідно вирішувати з дотриманням принципів пропорційності та обґрунтованості, передбачених ч. 3 ст. 2 КАС. У разі, коли з дій суб'єкта вбачається що він вживає всіх залежних від нього заходів задля якнайшвидшого отримання відповідного дозволу, то спонукати його до дій, які він і без того вчиняє є невиправданим і не відповідає принципам обґрунтованості та пропорційності (ч. 3 ст. 2 КАС). У зв'язку з цим підстав для застосування санкцій у вигляді обмеження чи зупинення діяльності суб'єкта господарювання не буде...» (додається). Як вбачається з Листа Департаменту міського благоустрою та збереження природного середовища КМДА від 11.12.2013 року № 064-16059, для видачі Дозволів Управління екології та охорони природних ресурсів елементарно не вистачає працівників для опрацювання документів та вчасної видачі дозволів, тому управління розглядає документи по мірі надходження. Крім того, довідкою Відповідача № 54 від 24.12.2013 року з додатками, було викладено в детальному вигляді обставини та надано достатньо доказів щодо вживання всіх необхідних заходів для отримання Дозволу на викиди й, як наслідок, незастосування до Відповідача санкцій у вигляді обмеження чи зупинення діяльності суб'єкта господарювання. Також, колегія суддів зазначає, що нормативно-правові акти, що регулюють відносини в сфері розробки та отримання Дозволу на викиди не приведені у відповідність із Законом України «Про охорону атмосферного повітря», що на сьогодні унеможливлює видачу Дозволу КМДА, що й підтверджується Листом № 212/10 від 10.10.2013 року. Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією та законами України. Крім того, як вбачається із матеріалів справи, позивач є добросовісним платником податків (Довідка про нарахування та сплату екологічного податку за І -ІІІ кВ. 2013 року з додатками № 55 від 24.12.2013). Підставою тимчасової заборони (зупинення) діяльності відповідача позивач зазначає створення загрози життю та здоров'ю людей. Як вбачається з Довідки з ЄДРПОУ, основним видом діяльності відповідача є надання в оренду й експлуатацію власного чи орендованого нерухомого майна (КВЕД 68.20), а отже є очевидним, що наслідком зупинення виконання робіт щодо здійснення викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря зі стаціонарних джерел буде фактичне зупинення діяльність відповідача в цілому, що неминуче призведе до різного роду збитків, в тому числі й недоотримания належних податків до бюджету держави, та опосередковане зупинення діяльності інших підприємств - орендарів відповідача; Відповідно до Довідки № 1 від 09.01.2014 року, яка наявна в матеріалах справи, за роки діяльності Товариства на адресу останнього, не надійшло жодної скарги про загрозу здоров'ю та життю людей та не зафіксовано жодного нещасного випадку з працівниками самого товариства чи його орендарів, що спростовує твердження Позивача про створення загрози здоров'ю та життю людей; Крім того, як вбачається з Договору №23 на виконання налагоджувальних робіт від 22.07.2013р. та Акту виконаних робіт № 23 від 30.07.2013р. а також Договору№ДТО-12-12-01 технічного обслуговування системи газопостачання та котлів від 12.12.2012р. та актів здачі-приймання робіт по технічному обслуговуванню згідно Договору № ДТО-12-12-01 від 12.12.2012р. за січень 2013р.- квітень 2013р. та жовтень - грудень 2013р.р. (в опалювальний період) відповідач здійснює своєчасне та належне обслуговування котлів (стаціонарних джерел), що підтверджує його дбайливе ставлення до здоров'я та життя оточуючих людей та повну відповідальність щодо належної експлуатації вказаних джерел під час робіт щодо здійснення викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря зі стаціонарних джерел. Однак зі змісту позовної заяви не вбачається будь - якого підтвердження факту такої загрози. Крім того, згідно Протоколу Державної санітарно-епідеміологічної експертизи від 15.10.2013 року № 1341 ГУ Держсанепідемслужби у м. Києві та Висновку Державної санітарно-епідеміологічної експертизи від 15.10.2013 року № 05.03.02-07/93578, які наявні в матеріалах справи, Документи в яких обґрунтовуються обсяги викидів та Звіт інвентаризації забруднюючих речовин для отримання Дозволу на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами відповідають вимогам діючого санітарного законодавства України. Таким чином, колегія суддів вважає доведеним факт вчинення відповідачем всіх необхідних заходів щодо отримання Дозволу на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами, про що йдеться в Листі Міністерства охорони навколишнього природного середовища України (Мінприроди) від 30.01.2009 року № 1127/11/10-09, а отже й відсутні підстав для застосування санкцій у вигляді тимчасової заборони (зупинення) діяльності Відповідача. Крім того, 03.03.2014 року на адресу суду надійшло клопотання від позивача про залучення додаткових документів, зокрема: Дозволу на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря від 05.02.2014 року № 8038000000-10040 терміном дії з 05.02.2014 року до 05.02.2019 року ТОВ «Пента-офіс». Згідно з ч. 1 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. Доводи апеляційної скарги спростовують висновки суду першої інстанції, тому вбачаються підстави для скасування постанови суду першої інстанції та ухвалення нової постанови про відмову в задоволені позовних вимог. На підставі викладеного та

Результат розгляду: denied