Рішення адміністративного суду від 2014-01-30 00:00:00+02

15 січня 2014 року позивач [PERSON] звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Автозаводського відділу державної виконавчої служби Кременчуцького міського управління юстиції про визнання дій щодо не направлення на адресу [PERSON] постанови про відкриття виконавчого провадження та постанови про стягнення виконавчого збору протиправними, визнання протиправними дій щодо винесення постанови про звернення стянення на дохід боржника від 12.12.2013, постанови про стягнення виконавчого збору в розмірі 17 905,73 грн. без надання строку для самостійного (добровільного) виконання рішення та скасування постанови від 12.12.2013 про звернення стягнення на дохід боржника ВП №40943594, постанови про стягнення виконавчого збору в розмірі 17 905,73 грн. В обґрунтування своїх позовних вимог зазначав, що вважає дії державного виконавця Автозаводського відділу державної виконавчої служби Кременчуцького міського управління юстиції щодо не направлення на адресу [PERSON] постанови про відкриття виконавчого провадження, винесення постанови від 12.12.2013 про звернення стягнення на дохід боржника ВП №40943594, постанови про стягнення виконавчого збору в розмірі 17 905,73 грн. протиправними, що у свою чергу свідчить і про незаконність оскаржуваних постанов. Вказував, що вказані постанови винесена з порушенням вимог Закону України "Про виконавче провадження", оскільки позивач не отримував постанову про відкриття виконавчого провадження, а тому позивач був позбавлений можливості виконати рішення суду у строк встановлений для самостійного (добровільного) виконання. Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 23.01.2014 до участі у справі в якості другого відповідача залучено Відділ державної виконавчої служби Кременчуцького районного управління юстиції. В ході судового засідання, 29.01.2014, позивачем було подано заяву про зміну позовних вимог, в якій позивач просить: - визнати протиправними дії головного державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Кременчуцького районного управління юстиції щодо не направлення на адресу [PERSON] постанови про відкриття виконавчого провадження, а також винесення постанови від 08.11.2013 про стягнення виконавчого збору в розмірі 17 905,73 грн. та постанови від 08.11.2013 про стягнення витрат на проведення виконавчих дій у сумі 48 грн. без попереднього направлення на адресу [PERSON] постанови про відкриття виконавчого провадження та без надання строку для самостійного (добровільного) виконання рішення; - визнати протиправними дії головного державного виконавця Автозаводського відділу державної виконавчої служби Кременчуцького міського управління юстиції щодо винесення постанови від 12.12.2013 про звернення стягнення на дохід боржника без попереднього направлення на адресу [PERSON] постанови про відкриття виконавчого провадження та без надання строку для самостійного (добровільного) виконання рішення; - скасувати постанову від 08.11.2013 про стягнення виконавчого збору в розмірі 17 905,73 грн., винесену державним виконавцем Відділу державної виконавчої служби Кременчуцького районного управління юстиції у виконавчому провадженні ВП № 39531048; - скасувати постанову від 08.11.2013 про стягнення витрат на проведення виконавчих дій в розмірі 48,00 грн., винесену державним виконавцем Відділу державної виконавчої служби Кременчуцького районного управління юстиції у виконавчому провадженні ВП № 39531048; - скасувати постанову від 12.12.2013 про звернення стягнення на дохід боржника, винесену головним державним виконавцем Автозаводського відділу державної виконавчої служби Кременчуцького міського управління юстиції у виконавчому провадженні ВП № 40943594. В судовому засіданні представник позивача вимоги позовної заяви підтримав, просив її задовольнити в повному обсязі, з урахуванням заяви про зміну позовних вимог. В ході судового розгляду справи представник відповідача - Відділу державної виконавчої служби Кременчуцького районного управління юстиції проти позову заперечував, посилаючись на те, що державний виконавець при винесенні оскаржуваних постанов про стягнення з боржника виконавчого збору та витрат на проведення виконавчих дій діяв у чіткій відповідності до вимог Закону України "Про виконавче провадження", а тому позовні вимоги задоволенню не підлягають. Зазначав, що позивачу направлено постанову від 28.08.2013 про відкриття виконавчого провадження, про що свідчить супровідний лист від 29.08.2013 №16858 та витяг з журналу вихідної кореспонденції. Представник відповідача - Автозаводського відділу державної виконавчої служби Кременчуцького міського управління юстиції, проти позову заперечував, просив відмовити у задоволенні позовних вимог. У письмових запереченнях посилається на те, що державним виконавцем вжито всіх, передбачених Законом України "Про виконавче провадження", заходів по виконанню виконавчого листа № 816/2819/13-а, виданого 05.08.2013 Полтавським окружним адміністративним судом, а тому вважає, що державним виконавцем правомірно винесено постанову від 12.12.2013 про звернення стягнення на дохід боржника. В судовому засіданні 30.01.2014, на підставі частини третьої статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України, було проголошено вступну та резолютивну частини постанови. Під час проголошення вступної та резолютивної частини даної постанови був присутнім представник позивача. Суд, заслухавши пояснення представників сторін, вивчивши та дослідивши наявні в матеріалах справи документи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що 03 червня 2013 року Полтавським окружним адміністративним судом видано виконавчий лист № 816/2819/13-а про стягнення з фізичної особи-підприємця [PERSON] (ідентифікаційний код [NUMBER]) заборгованість з податку на додану вартість в сумі 179 054 грн. 31 коп.. 22.08.2013 вказаний виконавчий лист передано для примусового виконання до Відділу державної виконавчої служби Кременчуцького районного управління юстиції (а.с.89). Постановою головного державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Кременчуцького районного управління юстиції від 28.08.2013 відкрито виконавче провадження ВП № 39531048 з примусового виконання виконавчого листа № 816/2819/13-а, виданого 05.08.2013 Полтавським окружним адміністративним судом, та встановлено строк для добровільного виконання рішення до 04.09.2013. Того ж дня, головним державним виконавцем винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони його відчуження. В ході примусового виконання вказаного виконавчого листа, встановлено, що боржник працює вчителем Червонознам'янського НВК, бухгалтерія якого знаходиться за адресою м. Кременчук, вул. Леніна, 14/23 - Відділ освіти, сім'ї, молоді та спорту Кременчуцької РДА, що відноситься до території Автозаводського ВДВС Кременчуцького МУЮ, у зв'язку з чим, 22.10.2013 Відділом державної виконавчої служби Кременчуцького районного управління юстиції направлено лист на адресу Кременчуцької ОДПІ Головного управління Міндоходів у Полтавській області з проханням повідомити ВДВС Кременчуцького РУЮ в строк до 31.10.2013 про згоду на звернення стягнення на заробітну плату боржника (а.с.73-75). Листом від 07.11.2013 №11002/10/16-03 Кременчуцькою ОДПІ Головного управління Міндоходів у Полтавській області надано згоду на звернення стягнення на заробітну плату боржника з метою погашення боргу (а.с. 72). 08.11.2013 державним виконавцем ВДВС Кременчуцького РУЮ винесено постанову про стягнення виконавчого збору в розмірі 17 905,73 грн. та постанову про стягнення з боржника витрат на проведення виконавчих дій в розмірі 48,00 грн. (а.с.38). 12.11.2013 державним виконавцем ВДВС Кременчуцького РУЮ винесено постанову про закінчення виконавчого провадження та, того ж дня, ВДВС Кременчуцького РУЮ виконавче провадження ВП № 39531048 передано за належністю до Автозаводського відділу державної виконавчої служби Кременчуцького міського управління юстиції для подальшого виконання (а.с. 37). 27.11.2013 головним державним виконавцем Автозаводського ВДВС Кременчуцького МУЮ винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №40943594. 12.12.2013 головним державним виконавцем Автозаводського ВДВС Кременчуцького МУЮ винесено постанову про звернення стягнення на дохід боржника для проведення відрахувань із заробітної плати боржника в розмірі 20 відсотків до повного погашення заборгованості [PERSON], копія якої направлена на адресу Відділу освіти, сім'ї, молоді та спорту Кременчуцької РДА для виконання за вих. №68126 (а.с. 32). Не погоджуючись із зазначеними діями державного виконавця ВДВС Кременчуцького РУЮ по не направлення на адресу [PERSON] постанови про відкриття виконавчого провадження; діями державного виконавця Автозаводського ВДВС Кременчуцького МУЮ та винесеними постановою про стягнення виконавчого збору від 08.11.2013, постановою про стягнення з боржника витрат на проведення виконавчих дій від 08.11.2013 та постановою про звернення стягнення на дохід боржника від 12.12.2013 без попереднього направлення на адресу [PERSON] постанови про відкриття виконавчого провадження та без надання строку для самостійного (добровільного) виконання рішення, [PERSON] звернувся до суду з даним позовом, в якому просить визнати протиправними дії відповідачів та скасувати зазначені постанови. Надаючи оцінку позовним вимогам позивача, суд виходить із наступного. Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку визначає Закон України "Про виконавче провадження". Згідно зі статтею 1 Закону України "Про виконавче провадження" виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню. Відповідно до частини 1 статті 11 Закону України "Про виконавче провадження" державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Відповідно до частини другої статті 25 Закону України "Про виконавче провадження" (в редакції чинній на момент виникнення правовідносин), державний виконавець протягом трьох робочих днів з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження. У постанові державний виконавець вказує про необхідність боржнику самостійно виконати рішення у строк до семи днів з моменту винесення постанови (у разі виконання рішення про примусове виселення боржника - у строк до п'ятнадцяти днів) та зазначає, що у разі ненадання боржником документального підтвердження виконання рішення буде розпочате примусове виконання цього рішення із стягненням з боржника виконавчого збору і витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, передбачених цим Законом. За заявою стягувача державний виконавець одночасно з винесенням постанови про відкриття виконавчого провадження може накласти арешт на майно та кошти боржника, про що виноситься відповідна постанова. Як вбачається з матеріалів справи, 28.08.2013 державним виконавцем ВДВС Кременчуцького РУЮ винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №39531048 по виконанню виконавчого листа № 816/2819/13-а, виданого 05.08.2013 Полтавським окружним адміністративним судом, якою боржнику встановлено строк для добровільного виконання рішення суду до 04.09.2013, що обчислюється з моменту винесення (отримання) такої постанови. Згідно з ч. 1 статті 31 Закону України "Про виконавче провадження" копії постанов державного виконавця та інші документи виконавчого провадження (далі - документи виконавчого провадження), що державний виконавець зобов'язаний довести до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам із супровідними листами простою кореспонденцією, крім постанов про відкриття виконавчого провадження або відмову у відкритті виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу відповідно до статті 47 цього Закону, що надсилаються рекомендованим листом з повідомленням про вручення. Боржник вважається повідомленим про відкриття виконавчого провадження, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі. Таким чином, починаючи виконувати рішення, державний виконавець повинен пересвідчитися, чи отримана боржником копія постанови про відкриття виконавчого провадження і чи здійснені ним дії, спрямовані на добровільне виконання рішення у встановлений постановою строк відповідно до статті 25 цього Закону. Якщо боржник у встановлений строк добровільно не виконав рішення, державний виконавець невідкладно розпочинає його примусове виконання (стаття 30 Закону). Із пояснень представника ВДВС Кременчуцького РУЮ, судом встановлено, що дана постанова 29.08.2013 разом із супровідним листом №16858 та повідомленням про виклик, простою кореспонденцією направлена на адресу боржника, що зазначена Полтавським окружним адміністративним судом у виконавчому листі - [ADDRESS]. У позовній заяві, заяві про зміну позовних вимог позивач стверджував про неотримання зазначеного направлення, дане також підтверджено представником позивача в ході судового розгляду справи. Представник ВДВС Кременчуцького РУЮ в судовому засіданні, як на доказ отримання позивачем постанови про відкриття виконавчого провадження від 28.08.2013, послалася на акт державного виконавця (а.с.85), складений, за її поясненнями за наслідками явки позивача до ВДВС Кременчуцького РУЮ. Суд зауважує, що акт державного виконавця датований 03.08.2013, в тексті самого документу також вказано про явку позивача 03.08.2013, що неможливо за умови винесення постанови про відкриття виконавчого провадження 28.08.2013. Твердження представника про помилку визначення дати в документі не підтверджено, зокрема не надана суду постанова, винесена відповідно до частини 3 статті 83 Закону України "Про виконавче провадження", за якою начальник відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, або державний виконавець з власної ініціативи чи за заявою сторони виконавчого провадження може виправити допущені у процесуальних документах, винесених у виконавчому провадженні державним виконавцем, граматичні чи арифметичні помилки, про що виноситься відповідна постанова. Викопіювання з журналу реєстрації вихідної кореспонденції ВДВС Кременчуцького РУЮ не приймається судом як належний доказ у справі з огляду на вищенаведені положення частини першої статті 31 Закону України "Про виконавче провадження", а також, зважаючи на те, що у ньому відсутній підпис позивача про отримання копії постанови про відкриття виконавчого провадження. Зважаючи на ненадання відповідачем доказів надіслання позивачу постанови від 28.08.2013 про відкриття виконавчого провадження ВП №39531048, суд погоджується з доводами позивача про те, що вказана постанова на адресу [PERSON] не надходила. Таким чином, суд дійшов висновку про протиправність дій державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Кременчуцького районного управління юстиції щодо не направлення [PERSON] постанови від 28.08.2013 про відкриття виконавчого провадження ВП № 39531048. Що стосується постанов від 08 листопада 2013 року ВП №39531048 про стягнення з боржника витрат на проведення виконавчих дій в розмірі 48 грн. та про стягнення виконавчого збору в розмірі 17905,43 грн., постанови від 12.12.2013 про звернення стягнення на дохід боржника ВП №40943594, судом встановлено наступне. Із матеріалів справи вбачається, що постанови про стягнення з боржника виконавчого збору та про стягнення з боржника витрат на проведення виконавчих дій від 08.11.2013 винесені державним виконавцем внаслідок того, що постанову відповідача про відкриття виконавчого провадження від 28.08.2013, в наданий для добровільного виконання строк, боржником - позивачем у справі, не виконано. У відповідності до частини 1 статті 28 Закону України "Про виконавче провадження" у разі невиконання боржником рішення майнового характеру у строк, встановлений частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного його виконання, постановою державного виконавця з боржника стягується виконавчий збір у розмірі 10 відсотків суми, що підлягає стягненню, або вартості майна боржника, що підлягає передачі стягувачу за виконавчим документом. Таким чином, виконавчий збір - це санкція відповідальності майнового характеру, що накладається на боржника за невиконання рішення у строк, встановлений для його добровільного виконання. Згідно з пунктом 3.7.1 Інструкції про Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 № 512/5, постанова про стягнення виконавчого збору, зокрема, виноситься після завершення добровільного строку та встановлення, що рішення боржником у добровільному порядку не виконано. Аналіз згаданих положень Закону України "Про виконавче провадження" та Інструкції з організації примусового виконання рішень дає підстави вважати, що державний виконавець виносить постанову про стягнення виконавчого збору після пересвідчення в отриманні боржником копії постанови про відкриття виконавчого провадження та здійснення ним дій, спрямованих на добровільне виконання рішення та закінчення добровільного строку виконання рішення, але до початку здійснення примусового заходу, зокрема звернення стягнення на кошти боржника. Проте, під час розгляду справи судом встановлено, що позивач не мав змоги сплатити борг у строк, наданий для добровільного виконання, оскільки, [PERSON] не отримував постанови про відкриття виконавчого провадження від 28 серпня 2013 року і, відповідно, строк для добровільного виконання рішення доведений йому не був. Отже, фактично строк для добровільного виконання постанови Полтавського окружного адміністративного суду виконавчою службою позивачеві не надавався, оскільки останній не знав та не міг знати про факт та час відкриття виконавчого провадження. Відповідно до частини першої статті 41 Закону України "Про виконавче провадження" витрати органів державної виконавчої служби, пов'язані з організацією та проведенням виконавчих дій щодо забезпечення примусового виконання рішень, є витратами виконавчого провадження. До витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій згідно частини четвертої статті 41 Закону України "Про виконавче провадження", належать кошти, за рахунок яких здійснено оплату, зокрема, виготовлення та пересилання документів виконавчого провадження, ведення Єдиного державного реєстру виконавчих проваджень (пункт 6 частини четвертої статті 41); інших витрат, необхідних для забезпечення належної організації виконання рішень органами державної виконавчої служби (пункт 7 частини четвертої статті 41). Про стягнення з боржника витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, державний виконавець виносить постанову, яка затверджується начальником відповідного відділу державної виконавчої служби. Зазначена постанова надсилається сторонам не пізніше наступного робочого дня після її винесення і може бути оскаржена ними до суду у десятиденний строк (частина п'ята статті 41 Закону України "Про виконавче провадження"). Разом з тим, ВДВС Кременчуцького РУЮ не надано суду доказів щодо наявності законних підстав для початку проведення заходів щодо примусового виконання рішення суду, витрати за проведення яких стягуються відповідачем постановою від 08.11.2013 в розмірі 48 грн. Як свідчать матеріали справи, боржник працює вчителем Червонознам'янського НВК, у зв'язку з чим, 12.11.2013 ВДВС Кременчуцького РУЮ винесено постанову про закінчення виконавчого провадження ВП № 39531048 та передано за належністю до Автозаводського відділу державної виконавчої служби Кременчуцького міського управління юстиції для подальшого виконання. Відповідно до п. 3.16 Інструкції з організації примусового виконання рішень у разі направлення виконавчого документа за належністю до іншого органу ДВС відповідно до пункту 10 частини першої статті 49 Закону державний виконавець у постанові про закінчення виконавчого провадження зазначає причини направлення виконавчого документа за належністю, повідомляє про проведені виконавчі дії (якщо стягнення проведено частково, зазначається про фактично стягнену суму коштів), якщо боржник відсутній, вказується дата складання акта про відсутність боржника. До копії постанови про закінчення виконавчого провадження державний виконавець додає також постанови про стягнення виконавчого збору, витрат на організацію та проведення виконавчих дій, копії постанов про накладення арешту на кошти чи майно боржника, копії документів щодо майнового стану боржника та його доходів у разі їх наявності. 27.11.2013 Автозаводським відділом державної виконавчої служби Кременчуцького міського управління юстиції відкрито виконавче провадження ВП №40943594. Із пояснень представника Автозаводського ВДВС Кременчуцького МУЮ, судом встановлено, що постановою від 27.11.2013 про відкриття виконавчого провадження, строк для самостійного виконання рішення суду боржнику не надавався, виходячи з того, що в Єдиному державному реєстрі виконавчих проваджень та відповідно до документів, що надійшли за належністю, ВДВС Кременчуцького РУЮ виносилася постанова про відкриття виконавчого провадження з наданням боржнику строку для самостійного виконання рішення суду. У разі ненадання боржником у самостійний строк документального підтвердження повного виконання рішення державний виконавець на наступний день після закінчення відповідних строків розпочинає примусове виконання рішення із стягненням з боржника виконавчого збору і витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, передбачених Законом "Про виконавче провадження". Статтею 68 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника звертається у разі відсутності в боржника коштів на рахунках у банках чи інших фінансових установах, відсутності чи недостатності майна боржника для покриття в повному обсязі належних до стягнення сум, а також у разі виконання рішень про стягнення періодичних платежів та стягнення на суму, що не перевищує трьох мінімальних розмірів заробітної плати. За іншими виконавчими документами державний виконавець має право звернути стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника без застосування заходів примусового звернення стягнення на майно боржника за письмовою заявою стягувача. Про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника державний виконавець виносить постанову, яка надсилається для виконання підприємству, установі, організації, фізичній особі, фізичній особі - підприємцю за місцем отримання боржником відповідних доходів. На виконання наведених вище норм Закону України "Про виконавче провадження", виконання виконавчого листа №816/2819/13-а, виданого Полтавським окружним адміністративним судом 05.08.2013 та у зв'язку із встановленням місця роботи позивача, державним виконавцем винесено постанову від 12.12.2013 про звернення стягнення на заробітну плату, яку направлено до Відділу освіти, сім'ї, молоді та спорту Кременчуцької РДА за адресою: вул. Леніна, 14/23, м. Кременчук для утримання боргу із заробітної плати [PERSON] в розмірі 20 % до погашення боргу в сумі 197 007,74 грн. Разом з тим, починаючи виконувати рішення, державний виконавець не пересвідчився, чи отримана боржником копія постанови про відкриття виконавчого провадження і чи здійснені ним дії, спрямовані на добровільне виконання рішення у встановлений постановою строк відповідно до статті 25 цього Закону. Як встановлено судом вище, фактично строк для добровільного виконання постанови Полтавського окружного адміністративного суду виконавчою службою позивачеві не надавався, оскільки останній не знав та не міг знати про факти відкриття виконавчих проваджень у зв'язку з не надісланням йому постанов про відкриття виконавчого провадження. За таких обставин, суд вважає доведеним належними та допустимими доказами той факт, що при прийнятті оскаржуваних постанов суб'єкти владних повноважень діяли всупереч встановленому законом порядку, необґрунтовано, упереджено, без з'ясування необхідних обставин, що мали значення для прийняття рішень, без дотримання необхідного балансу між несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів позивача і цілями, на досягнення яких спрямовані ці рішення, чим порушено законні інтереси позивача. А відтак, постанови від 08 листопада 2013 року ВП №39531048 про стягнення з боржника виконавчого збору та про стягнення з боржника витрат на проведення виконавчих дій, постанова від 12.12.2013 про звернення стягнення на дохід боржника ВП №40943594 підлягають скасуванню, а позов [PERSON] в даній частині - задоволенню. Зважаючи на те, що постанови про стягнення з боржника виконавчого збору, про стягнення з боржника витрат на проведення виконавчих дій та про звернення стягнення на дохід боржника є правовими актами індивідуальної дії, та згідно ч. 2 ст. 162 КАС України, у разі їх неправомірності, визнаються судом протиправними і скасовуються, суд вважає за необхідне згідно ч. 2 ст. 11 КАС України вийти за межі позовних вимог про скасування вищевказаних постанов, натомість визнати їх протиправними і скасувати. Що стосується позовних вимог про визнання протиправними дій головного державного виконавця ВДВС Кременчуцького РУЮ щодо винесення постанови від 08.11.2013 про стягнення виконавчого збору в розмірі 17 905,73 грн. та постанови від 08.11.2013 про стягнення витрат на проведення виконавчих дій у сумі 48 грн.; визнання протиправними дії головного державного виконавця Автозаводського ВДВС Кременчуцького МУЮ щодо винесення постанови від 12.12.2013 про звернення стягнення на дохід боржника, без попереднього направлення на адресу [PERSON] постанови про відкриття виконавчого провадження та без надання строку для самостійного (добровільного) виконання рішення, то вони не підлягають задоволенню з огляду на те, що правові наслідки для позивача створює саме вищевказані постанови як рішення суб'єкта владних повноважень, правова оцінка яким надана судом вище, інших неправомірних дій, які б створювали правові наслідки для позивача або мали вплив на права, обов'язки та інтереси позивача позивачем не наведено, а судом не виявлено. З огляду на вищевикладене, позовні вимоги підлягають задоволенню частково. На підставі викладеного,

Результат розгляду: partial