Рішення адміністративного суду від 2014-01-03 00:00:00+02

Згідно свідоцтва про державну реєстрацію юридичної особи серія А01 №055732 виконавчим комітетом Дніпропетровської міської ради 11.06.2007 року проведена державна реєстрація Товариства з обмеженою відповідальністю «Гудвилл Групп» (ідентифікаційний код 35202555). ТОВ «Гудвилл Групп» є власником комплексу, розташованого за адресою: АР Крим, Сакський район, с. Червоне, вул. Північна, б.1, відповідно до свідоцтва про право власності на нерухоме майно серія САА №214523 від 09.10.2009 року та витягу про реєстрацію права власності. 22.08.2007 року між ТОВ «Гудвилл Групп», ТОВ «Крим-Антарес» та АКІБ «УкрСиббанк» було укладено договір іпотеки №11201853000/З-1 відповідно до якого ТОВ «Гудвилл Групп» є іпотекодавцем та майновим поручителем ТОВ «Крим-Антарес», яке в свою чергу є боржником АКІБ «УкрСиббанк». Відповідно до цього договору іпотекою забезпечується в повному обсязі виконання усіх грошових зобов'язань ТОВ «Крим-Антарес» за Генеральним договором про надання кредитних послуг №11201853000 від 22.08.2007 року. Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно 22.08.2007 року до реєстру було внесено відомості про виникнення обтяження на об'єкт нерухомого майна розташованого за адресою Автономна Республіка Крим Сакський район с. Червоне вулиця Північна б.1, підставою для якої був договір іпотеки, серія та номер 4123 виданий 22.08.2007 року. Рішенням Господарського суду АР Крим від 14.11.2013 року у справі №5002-18/5081-2011 договір іпотеки №11201853000/З-1 від 22.08.2007 року було визнано припиненим. Відповідно до листа Господарського суду від 02.12.2013 року рішення Господарського суду АР Крим від 14.11.2013 року у справі №5002-18/5081-2011 набрало законної сили 30.11.2013 року. 12.12.2013 року позивач звернувся до Реєстраційної служба Сакського міськрайонного управління юстиції АР Крим із заявою про проведення державної реєстрації припинення обтяження на комплекс, що розташований за адресою: АР Крим, Сакський район, с. Червоне, вул. Північна, б.1. Рішенням від 12.12.2013 року №8990225 Державний реєстратор Реєстраційної служби Сакського міськрайонного управління юстиції АР Крим Асєєв О.В. відмовив позивачу у державній реєстрації припинення обтяження з підстав того, що надані позивачем документи не дають можливості встановити відповідність заявлених прав документам, що їх посвідчують, тобто в рішенні Господарського суду АР Крим нічого не вказано про припинення обтяження. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, перевіряючи правомірність та правове обґрунтування оскаржуваного рішення, суд дійшов наступних висновків. Відповідно до статті 182 Цивільного кодексу України право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Закон України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» №1952-ІV від 01.07.2004 року (далі - Закон №1952-ІV) визначає правові, економічні, організаційні засади проведення державної реєстрації речових та інших прав, які підлягають реєстрації за цим Законом, та їх обтяжень і спрямований на забезпечення визнання та захисту державою цих прав, створення умов для функціонування ринку нерухомого майна. Таким чином цей закон є спеціальним для врегулювання даного типу правовідносин. Згідно ст.2 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" державна реєстрація речових прав на нерухоме майно - офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Відповідно до ст.3 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" державна реєстрація прав є обов'язковою. Інформація про права на нерухоме майно та їх обтяження підлягає внесенню до Державного реєстру прав. Держава гарантує достовірність зареєстрованих прав на нерухоме майно. Права на нерухоме майно та їх обтяження, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Відповідно до ч.1 ст.4 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» обов'язковій державній реєстрації підлягають речові права та обтяження на нерухоме майно, розміщене на території України, що належить фізичним та юридичним особам, державі в особі органів, уповноважених управляти державним майном, іноземцям та особам без громадянства, іноземним юридичним особам, міжнародним організаціям, іноземним державам, а також територіальним громадам в особі органів місцевого самоврядування, зокрема, право власності на нерухоме майно. Згідно ч.9 ст.16 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація припинення іпотеки, обтяження проводиться на підставі заяви обтяжувача, яку він зобов'язаний подати протягом п'яти робочих днів з дня припинення іпотеки, обтяження самостійно або на письмову вимогу боржника чи іншої особи, права якої порушено через наявність таких реєстраційних записів. Згідно ч.1 ст.17 Закону України «Про іпотеку» іпотека припиняється у разі припинення основного зобов'язання або закінчення строку дії іпотечного договору. Основне зобов'язання - зобов'язання боржника за договорами позики, кредиту, купівлі-продажу, лізингу, а також зобов'язання, яке виникає з інших підстав, виконання якого забезпечене іпотекою (ст.1 Закону України «Про іпотеку»). Рішенням Господарського суду АР Крим від 14.11.2013 року у справі №5002-18/5081-2011 визнано припиненим договір іпотеки №11201853000/З-1 від 22.08.2007 року, укладений між ПАТ АКІБ УкрСиббанк» та ТОВ «Гудвилл Групп» посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Харченко І.А., внаслідок чого припинено основне зобов'язання за даним договором. Враховуючи що Рішенням Господарського суду АР Крим від 14.11.2013 року у справі №5002-18/5081-2011 визнано припиненим договір іпотеки №11201853000/З-1 від 22.08.2007 року, зв'язку з чим, припинена іпотека, на підставі якої було внесено до реєстру запис про обтяження, підстави для подальшого обтяження майна за припиненим договором, відсутні. Згідно п.23 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 22 червня 2011 року №703 державний реєстратор приймає рішення про відмову в державній реєстрації прав та їх обтяжень виключно за наявності підстав для відмови в державній реєстрації прав, що визначені у Законі України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень". Відповідно до ч.4 ст.24 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» відмова в державній реєстрації прав та їх обтяжень з підстав, не передбачених цим Законом, заборонена. На підставі викладеного суд дійшов висновку, що підстава для відмови у державній реєстрації припинення обтяження, передбачена п.4 ст.24 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", зазначена державним реєстратором при винесенні рішення від 12.12.2013 року №8990225, відсутня. За таких обставин, суд вважає, що оскаржуване рішення є протиправним та підлягає скасуванню, а тому позовні вимоги в цій частині є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Стосовно позовних вимог про зобов'язання Реєстраційну службу Сакського міськрайонного управління юстиції АР Крим вчинити дії щодо припинення обтяження на комплекс, що розташований за адресою: АР Крим, Сакський район, с. Червоне, вул. Північна, б.1, то на думку суду, ці вимоги не підлягають задоволенню, оскільки під час розгляду справи судом встановлена необґрунтованість оскаржуваного рішення, а до компетенції адміністративних судів відноситься виключно оцінка законності дій чи рішень суб'єкта владних повноважень, тобто суд не може перебирати повноваження органу, який наділений компетенцією приймати відповідні рішення, здійснювати певні дії, у встановленому законом порядку. Згідно ст.2 КАС України завдання адміністративного судочинства у вигляді захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого розгляду адміністративних справ. Відповідно до ст.11 КАС України суд може вийти за межі позовних вимог тільки в разі, якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін чи третіх осіб, про захист яких вони просять. Суд дійшов висновку, що належний судовий захист порушених прав позивача буде полягати у зобов'язанні Реєстраційної служби Сакського міськрайонного управління юстиції АР Крим повторно розглянути заяву позивача прийняту 12.12.2013 року за реєстраційним номером 2434313639 про припинення обтяження на комплекс, з урахуванням висновків суду, оскільки судом встановлено, що оскаржуване рішення було прийнято необґрунтовано, саме в частині визначення підстави для відмови у державній реєстрації припинення обтяження. Аналогічні правові позиції викладені Вищим адміністративним судом України у справах К/9991/35320/11 від 21.06.2012р. та № К/9991/5341/12 від 09.04.2013р. Враховуючи викладене позов підлягає частковому задоволенню. Відповідно до частини 3 статті 94 КАС України, якщо адміністративний позов задоволено частково, судові витрати, здійснені позивачем, присуджуються йому відповідно до задоволених вимог, а відповідачу - відповідно до тієї частини вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. В судовому засіданні 03.01.2013 року проголошено вступну та резолютивну частини постанови. В повному обсязі постанову складено та підписано 06.01.2013 року.

Результат розгляду: partial