Рішення адміністративного суду від 2014-02-20 00:00:00+02

Державна податкова інспекція у Глибоцькому районі Головного управління Міндоходів у Чернівецькій області звернулась до Чернівецького окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до приватного підприємця [PERSON] про припинення підприємницької діяльності фізичної особи-підприємця. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначив, що відповідач являючись платником податків більше року не подає до органів державної податкової служби податкових декларацій передбачених чинним законодавством, що відповідно до ч. 2 ст. 38 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців" від 15.05.2003р. № 755-ІV є підставою для припинення юридичної особи, що не пов'язано з банкрутством в судовому порядку. Відповідачу надіслано ухвалу про відкриття скороченого провадження, яка ним отримана 07.02.2014р., про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення, що повернулося на адресу суду. Заяви про визнання позову чи заперечень від відповідача не надходило. Дослідивши матеріали справи, оцінивши повідомлені позивачем обставини, суд вважає, що наявні достатні підстави для прийняття судового рішення і приходить до висновку, що адміністративний позов слід задовольнити повністю з таких підстав. Приватний підприємець [PERSON] (ідент. номер [NUMBER]) взятий на облік ДПІ у Глибоцькому районі з 17.03.2006р. за №202900000000. Згідно довідки ДПІ у Глибоцькому районі Головного управління Міндоходів у Чернівецькій області від 28.11.2013 року за №5707/9/24-03-17-19 відповідач не звітує до податкової інспекції з моменту реєстрації. Заборгованість зі сплати податків і зборів у відповідача відсутня (довідка від 08.01.2014р. №70/9/24-03-17-19). У відповідності до вимог пункту 16.1 статті 16 Податкового кодексу України від 02.12.2010року № 2755-VI платник податків зобов'язаний: вести в установленому порядку облік доходів і витрат, складати звітність, що стосується обчислення і сплати податків та зборів; подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством, декларації, звітність та інші документи, пов'язані з обчисленням і сплатою податків та зборів; сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи. Відповідно до п. 20.1.12 п. 20.1 ст. 20 Податкового кодексу органи державної податкової служби мають право у випадках, встановлених законом, звертатися до суду щодо припинення юридичної особи та підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця про визнання недійсними установчих (засновницьких) документів суб'єктів господарювання. Частиною 2 ст. 46 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців" визначено, що підставами для постановлення судового рішення щодо припинення підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця зокрема, є неподання протягом року органам державної податкової служби податкових декларацій, документів фінансової звітності відповідно до закону. Судом встановлено, що відповідач не виконує вимоги п. 16.1.3 п. 16.1 ст. 16 Податкового кодексу, ч. 2 ст. 46 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців", а саме: не подає протягом року органам державної податкової служби податкових декларацій, документів фінансової звітності відповідно до закону, що є підставою для припинення його підприємницької діяльності. Згідно п.4 ч.3 ст.129 Конституції України та ст.71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. З огляду на вищевикладене суд вважає, що позов є обґрунтований та підлягає задоволенню в повному обсязі. Оскільки спір вирішено на користь суб'єкта владних повноважень, звільненого від сплати судового збору, а також за відсутності витрат позивача - суб'єкта владних повноважень, пов'язаних із залученням свідків та проведенням судових експертиз, відповідно до положень ст. 94 КАС України, судові витрати (судовий збір) стягненню з відповідача не підлягають. Відповідно до ч. 1 ст. 256 Кодексу адміністративного судочинства України постанови суду, прийняті в порядку скороченого провадження, виконуються негайно. На підставі викладеного,

Результат розгляду: granted