Рішення адміністративного суду від 2014-02-03 00:00:00+02

Позивач звернулася до суду з даним позовом, в якому зазначила, що вона є особою, яка постраждала, внаслідок Чорнобильської катастрофи, а також зареєстрована та постійно проживає в м. Біла Церква, яке згідно Постанови КМУ від 23.07.1991 року віднесено до зони посиленого радіоекологічного контролю. Позивач вказує на те, що відповідно до ст. 51 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» має право на виплату додаткової пенсії, в розмірі 15 % від мінімальної пенсії за віком, так як являється особою, віднесеною до 4 категорії осіб, постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи. Однак, УПФУ у м. Білій Церкві виплачує їй додаткову пенсію в меншому розмірі, - в розмірі 5 % від мінімальної пенсії за віком, в зв»язку з чим вона зверталася до відповідача щодо перерахунку та виплати додаткової пенсії в розмірі, передбаченому Законом, однак, отримала відповідь за № 21767/1-01 від 06.10.2010 року, з якої дізналася, що їй відмовлено в перерахунку пенсії. А тому позивач звернулася до суду та просила суд визнати протиправною відмову УПФУ у м. Білій Церкві щодо перерахунку їй додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров»ю, в розмірі 15 % мінімальної пенсії за віком, відповідно до ст. 51 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», з 09 липня 2007 року по 31 грудня 2007 року та з 22 травня 2008 року, щомісячно; зобов»язати УПФУ у м. Білій Церкві провести перерахунок та виплату їй додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров»ю, відповідно до ст. 51 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», встановивши її в розмірі 15 % від мінімальної пенсії за віком, передбаченої ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообов»язкове державне пенсійне страхування», виходячи з розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного Законами України на відповідні роки, починаючи з 09 липня 2007 року по 31 грудня 2007 року та з 22 травня 2008 року по дату прийняття рішення з врахуванням виплачених сум додаткової пенсії. Ухвалою судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 16.12.2013 року адміністративний позов в частині зобов»язання провести перерахунок та виплату додаткової пенсії за період з 09.07.2007 року по 04.05.2010 року було залишено без розгляду, в іншій частині відкрито провадження по справі і призначено до розгляду в порядку скороченого провадження, без виклику сторін. В зв»язку з неможливістю ухвалити законне та обгрунтоване судове рішення без проведення судового засідання, за ухвалою судді від 02.01.2014 року справу призначено до розгляду в загальному порядку. Позивач в відкритому судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі, пославшись на обставини, викладені в позовній заяві, та просила їх задовольнити. Представник відповідача в відкритому судовому засіданні позовні вимоги не визнав, посилаючись на те, що позивачу вірно нараховано та виплачується додаткова пенсія, згідно вимог ст. 51 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». Крім того, відповідачем - УПФУ у м. Білій Церкві подано письмові заперечення на даний адміністративний позов, в яких зазначають, що згідно ст. 51 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» (у чинній редакції) особам, віднесеним до категорії 1У, щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров»ю, призначається у розмірі 5 % прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність. Розмір прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначається на момент виплати додаткової пенсії, згідно із законом про Державний бюджет України і не може коригуватися іншими нормативно-правовими актами. Відповідно до ст. 63 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» фінансування витрат, пов»язаних з реалізацією цього Закону, здійснюється за рахунок державного бюджету. Згідно ч. 1,2 ст. 23 Бюджетного кодексу України будь-які бюджетні зобов»язання та платежі з бюджету можна здійснювати лише за наявності відповідного бюджетного призначення, встановленого законом про Державний бюджет України. Згідно п. 7 Закону України «Про внесення змін до Закону України «Про Державний бюджет України на 2011 рік», що набрав законної сили 19.06.2011 року, прикінцеві положення доповнені пунктом 4 такого змісту: «Установити , що у 2011 році норми і положення статтей 39, 50, 51, 52, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», статті 6 Закону України «Про захист дітей війни» застосовуються у порядках та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявного фінансового ресурсу бюджету Пенсійного фонду України на 2011 рік». Таким чином, з прийняттям Верховною Радою України зазначеного Закону, визначення порядку та розмірів виплат зазначеній категорії громадян делеговано Кабінету Міністрів України. В запереченнях просили відмовити в задоволенні позову. Суд, заслухавши осіб, що беруть участь у справі та дослідивши наявні в ній докази, прийшов до висновку про задоволення позову частково з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено і не заперечується сторонами, що позивач являється пенсіонером за віком та їй нараховується та виплачується додаткова пенсія, згідно ст. 51 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» в розмірі 5 % від мінімальної пенсії за віком. 05.11.2010 року позивач звернулася до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області з вказаним адміністративним позовом. Ухвалою суду від 04.01.2011 року адміністративний позов залишено без руху та надано час на усунення недоліків позовної заяви. 21.01.2011 року ухвалою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області позовна заява повернута позивачу. На вказану ухвалу суду позивачем подана апеляційна скарга, яка ухвалою Київського Апеляційного адміністративного суду від 06.06.2013 року задоволена, ухвала Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 21.01.2011 року скасована, а справа направлена для продовження розгляду до суду першої інстанції. Ухвалою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 07.11.2013 року позовна заява була залишена без руху та позивачу було надано час для виправлення недоліків позовної заяви. Ухвалою судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 16.12.2013 року вказаний адміністративний позов в частині зобов»язання відповідача провести перерахунок та виплату додаткової пенсії за період з 09.07.2007 року по 04.05.2010 року було залишено без розгляду, та в іншій частині було відкрито провадження по справі та призначено до розгляду в порядку скороченого провадження, без виклику сторін. В зв»язку з неможливістю ухвалити законне та обгрунтоване судове рішення без проведення судового засідання, за ухвалою судді від 02.01.2014 року справу призначено до розгляду в загальному порядку. Таким чином, фактично позивач звернулася до суду з даним позовом 05.11.2010 року. Відповідно до ст.49 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» пенсії особам, віднесеним до категорій 1, 2, 3, 4, встановлюються у вигляді: а) державної пенсії; б) додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, яка призначається після виникнення права на державну пенсію. Позивач являється особою, яка постійно проживає на території зони посиленого радіоекологічного контролю, та відноситься до 4 категорії осіб, постраждалих, внаслідок Чорнобильської катастрофи, що підтверджується матеріалами справи. Позивач перебуває на обліку в УПФУ у м. Білій Церкві, та отримує пенсію, відповідно до Закону України «Про загальнообов»язкове державне пенсійне страхування», додаткову пенсію, відповідно до ст.. 51 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». Позивач звернулася з зверненням до відповідача щодо проведення перерахунку додаткової пенсії, згідно вимог ст. 51 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», однак, їй було відмовлено в проведенні вказаного перерахунку. Відповідач неправомірно не нараховував та не виплачував позивачу додатку пенсію, за шкоду, заподіяну здоров»ю в розмірі 15 % від мінімальної пенсії за віком, відповідно до ст. 51 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», починаючи з 05.05.2010 року по 22.07.2011 року включно. Безпідставними суд, також, вважає посилання відповідача на відсутність коштів щодо забезпечення виплати вказаної додаткової пенсії у розмірах, передбачених Законом, оскільки органи державної влади та місцевого самоврядування не можуть посилатися на відсутність коштів як на причину невиконання своїх зобов»язань. Відповідно до ст. 51 цього ж Закону в редакції від 28.12.2007 р. щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю, особам, віднесеним до категорії 4 призначається у розмірі 15% мінімальної пенсії за віком. Відповідно до ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» розмір мінімальної пенсії встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність. Відповідно до ч. 3 ст. 67 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» у разі збільшення розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом, підвищується розмір пенсій визначений відповідно до ст. 54 цього ж Закону, а також розмір додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю особам, віднесеним до категорії 1, 2, 3, 4. Перерахунок пенсії здійснюється з дня встановлення нового розміру прожиткового мінімуму. Відповідно до Закону України від 05.10.2006 року «Про внесення змін до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» було доповнено вказаний Закон ст.71, згідно з якою дія положень цього Закону не може призупинятись іншими законами, крім Законів про внесення змін до цього Закону. Рішенням Конституційного Суду України від 22.05.2008 року за № 10-рп визнано неконституційними деякі положення Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік», яким було внесено зміни до статті 51 Закону «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Відповідно до ст. 113 Конституції України Кабінет Міністрів України у своїй діяльності керується цією Конституцією та законами України, а також указами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України. Відповідно до ст. 152 Конституції України Закони, інші правові акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність. Відповідно до ч. 5 ст. 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України. Згідно ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань. Згідно з ч.1 ст.9 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Згідно з ч.4 ст.9 КАС України у разі невідповідності нормативно-правового акта Конституції України, закону України, міжнародному договору, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України, або іншому правовому акту, суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу. Відповідно до п. 7 розділу 1 Закону України "Про внесення змін до Закону України "Про Державний бюджет України на 2011 рік" визначено: " Установити, що у 2011 році норми і положення статей 39, 50, 51, 52, 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", статті 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" статей 14, 22, 37 та частини третьої статті 43 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України виходячи з наявного фінансового ресурсу бюджету Пенсійного фонду України на 2011 рік". 23 липня 2011року набрала чинності постанова КМУ від 06.07.2011 р. № 745 " Про встановлення деяких розмірів виплат, що фінансуються за рахунок коштів державного бюджету", згідно якої щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю, відповідно до Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" виплачується у таких розмірах до прожиткового мінімуму, встановленого законом для осіб, які втратили працездатність: тим, що належать до категорії 2, - 15 відсотків; тим, що належать до категорії 3, - 10 відсотків; тим, що належать до категорії 4, - 5 відсотків. 01.01.2012 року набрав чинності Закон України від 22.12.2011 року № 4282-У1 «Про Державний бюджет України на 2012 рік» п. 3 Розділу «Прикінцеві положення» якого передбачено, що в 2012 році норми і положення ст. 39, 50, 51, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів Державного бюджету України та бюджету Пенсійного фонду України на 2012 рік. Аналогічні положення закріплено і в Законі України «Про державний бюджет України на 2013 рік». Таким чином, починаючи з 23.07.2011 р. відповідач правильно нараховує підвищення до пенсії позивачу. Відповідно до ч.2 ст. 11 КАС України, суд може вийти за межі позовних вимог... якщо це необхідно для повного захисту прав свобод чи інтересів... Відповідно до ч.1 ст.94 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України (або відповідного місцевого бюджету, якщо іншою стороною був орган місцевого самоврядування, його посадова чи службова особа). На підставі ст. 4 Декрету КМУ «Про державне мито» (чинного на час подання адміністративного позову) позивач звільнена від сплати судового збору. На підставі вищевикладеного суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково з вищевказаних підстав.

Результат розгляду: partial