Рішення адміністративного суду від 2014-01-27 00:00:00+02

Державна податкова інспекція у Шевченківському районі м. Запоріжжя Головного управління Міндоходів у Запорізькій області (далі - позивач або ДПІ у Шевченківському районі м. Запоріжжя ГУ Міндоходів у Запорізькій області) звернулась з адміністративним позовом до Приватного малого підприємства «КАРАТ» (далі - відповідач) про стягнення податкового боргу з податку на прибуток у сумі 1022 грн., який винник у зв'язку з несплатою визначеного контролюючим органом податкового зобов'язання, яке є узгодженим та не сплаченим у встановлені законодавством строки. Представник позивача в судове засідання не прибув, подав клопотання про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Представник відповідача у судове засідання також не прибув, про дату, час та місце розгляду справи вважається таким, що повідомлений належним чином, про причини неявки представника відповідач не повідомив, заперечень чи будь-яких заяв до суду не надіслав, у зв'язку з чим суд визнав причину неявки представника відповідача неповажною та, відповідно до приписів ч. 4 та ч. 6 ст. 128 КАС України, розглянув справу у відсутності представників сторін на підставі наявних у ній доказів. Відповідно до ч. 1 ст.41 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, з'ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Пунктом 16.1 п.п. 16.1.4. ст. 16 Податкового кодексу України, платник податків зобов'язаний: сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи. Як встановлено з матеріалів справи, згідно з даними облікової картки платника податків відповідач має податковий борг з податку на прибуток в сумі 1022 грн., який виник у зв'язку з несплатою визначеного ДПІ у Шевченківському районі м. Запоріжжя ГУ Міндоходів у Запорізькій області податкового зобов'язання за податковим повідомленням-рішенням форми «Р» від 17.08.2011 № 0002981501, яким відповідачу нараховані штрафні (фінансові) санкції у сумі 1022 грн. Дане податкове повідомлення-рішення було направлено на адресу відповідача та повернуто до контролюючого органу з відміткою відділення поштового зв'язку про причини невручення: «за закінченням терміну зберігання». Доказів оскарження податкового повідомлення-рішення відповідачем не надано. Таким чином заборгованість з податку на прибуток складає 1022 грн. Відповідно до п. 15.1 ст. 15 Податкового кодексу України, платниками податків визнаються фізичні особи (резиденти і нерезиденти України), юридичні особи (резиденти і нерезиденти України) та їх відокремлені підрозділи, які мають, одержують (передають) об'єкти оподаткування або провадять діяльність (операції), що є об'єктом оподаткування згідно з цим Кодексом або податковими законами, і на яких покладено обов'язок із сплати податків та зборів згідно з цим Кодексом. У відповідності до п. 14.1 п.п. 14.1.175 ст. 14 Податкового кодексу України, податкове зобов'язання сума коштів, яку платник податків, у тому числі податковий агент, повинен сплатити до відповідного бюджету як податок або збір на підставі, в порядку та строки, визначені податковим законодавством (у тому числі сума коштів, визначена платником податків у податковому векселі та не сплачена в установлений законом строк). Згідно з п. 57.1 ст. 57 Податкового кодексу України, платник податків зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до до п.п. 14.1.175 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України, податковий борг - сума грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), самостійно узгодженого платником податків або узгодженого в порядку оскарження, але не сплаченого у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання. У відповідності до п. 58.1 ст. 58 Податкового кодексу України, у разі коли сума грошового зобов'язання платника податків, передбаченого податковим або іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, розраховується контролюючим органом відповідно до статті 54 цього Кодексу (крім декларування товарів, передбаченого для громадян), або у разі коли за результатами перевірки контролюючий орган встановлює факт невідповідності суми бюджетного відшкодування сумі, заявленій у податковій декларації, або зменшує розмір задекларованого від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток або від'ємного значення суми податку на додану вартість, розрахованого платником податків відповідно до розділу V цього Кодексу, такий контролюючий орган надсилає (вручає) платнику податків податкове повідомлення-рішення. Відповідно до п. 58.2 ст. 58 Податкового кодексу України, податкове повідомлення-рішення надсилається (вручається) за кожним окремим податком, збором та/або разом із штрафними санкціями, передбаченими цим Кодексом, а також за кожною штрафною (фінансовою) санкцією за порушення норм іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на такий контролюючий орган, та/або пенею за порушення строків розрахунків у сфері зовнішньоекономічної діяльності. Згідно з п. 58.3 ст. 58 Податкового кодексу України, податкове повідомлення-рішення вважається надісланим (врученим) юридичній особі, якщо його передано посадовій особі такої юридичної особи під розписку або надіслано листом з повідомленням про вручення. Таким чином, з урахуванням викладеного, сума податкового зобов'язання з податку на прибуток в сумі 1022 грн. нарахована відповідачу податковим органом згідно податкового повідомлення-рішення за актом перевірки є узгодженою, про те не сплачена відповідачем у строк, передбачений та Податковим кодексом України, є податковим боргом. Відповідно до п.п. 95.1-95.3 ст. 95 Податкового кодексу, контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі. Стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 60 календарних днів з дня надіслання такому платнику податкової вимоги. Стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини. У даному випадку, податкові вимоги були направлені боржнику на підставі Закону «Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами» № 2181-ІІІ від 21.12.2000 (далі - Закону № 2181), яким регулювався порядок адміністрування податків, зборів (обов'язкових платежів) під час виникнення податкового боргу Приватного малого підприємства «КАРАТ», а саме: перша податкова вимога №1/604 від 07.10.2008 та друга податкова вимога №2/789 від 25.11.2008, які не були вручені та розміщені на дошці податкових оголошень, про що податковим органом були складені акти про неможливість вручення податкових вимог від 24.11.2008 та від 22.01.2009. Доказів оскарження податкових вимог відповідачем не надано. Підпунктом 6.2.3 п. 6.2 ст. 6 Закону № 2181 встановлено, що податкові вимоги надсилаються: а) перша податкова вимога - не раніше першого робочого дня після закінчення граничного строку сплати узгодженої суми податкового зобов'язання. б) друга податкова вимога - не раніше тридцятого календарного дня від дня направлення (вручення) першої податкової вимоги, у разі непогашення платником податків суми податкового боргу у встановлені строки. Пунктом 59.3 ст. 59 Податкового кодексу України встановлено, що податкова вимога надсилається не раніше першого робочого дня після закінчення граничного строку сплати суми грошового зобов'язання. Вищенаведеними нормативними актами не передбачено направлення податкових вимог в інших випадках. Контролюючі органи, відповідно до пп. 20.1.18 п. 20.1 ст. 20 Податкового кодексу України, мають право звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, обслуговуючих такого платника, на суму податкового боргу або його частини. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що станом на час розгляду справи податковий борг з податку на прибуток складає 1022 грн., у зв'язку з чим вимоги Державної податкової інспекції у Шевченківському районі м. Запоріжжя ГУ Міндоходів у Запорізькій області про стягнення податкового боргу у зазначеному розмірі, є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню. Згідно ч.4 ст.94 КАС України, у справах, в яких позивачем є суб'єкт владних повноважень, а відповідачем - фізична чи юридична особа, судові витрати, здійснені позивачем, з відповідача не стягуються. На підставі викладеного,

Результат розгляду: granted