Рішення адміністративного суду від 2014-04-08 00:00:00+03

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача, мотивуючи його тим, що 01.03.2013р. у неї народилась дитина - син [PERSON], у зв'язку з чим вона перебуває на обліку в УСЗН Харцизької міської ради як отримувач допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку. З 22.04.2013р. їй призначено допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку в розмірі 130 грн щомісячно. Вважає, що має право на отримання допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку відповідно до Закону України «Про державну допомогу сім'ям з дітьми» в розмірі прожиткового мінімуму для дітей віком до 6 років. 20.03.2014 р. вона звернулась до відповідача із заявою про перерахунок та виплату різниці між сумою щомісячної допомоги, встановленої законом, та фактично отриманої суми допомоги. Однак, листом від 24.03.2014р. в задоволенні її заяви відмовлено. Просить визнати неправомірними дії відповідача щодо відмови здійснити перерахунок призначеної їй допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею 3-річного віку, виходячи з розміру прожиткового мінімуму, встановленого для дитини віком до 6 років, і зобов'язати відповідача здійснити такий перерахунок за період з 22.04.2013р. до досягнення дитиною трьох років, з урахуванням фактично виплачених сум. Позивач в судове засідання не з'явилась, надавши клопотання з проханням розглянути справу у її відсутності, просить позов задовольнити у повному обсязі. Представник відповідача у судове засідання не прибула, подала заяву про розгляд справи у її відсутності та письмові заперечення на позов, згідно з якими вважає позов безпідставним, оскільки нарахування та виплата позивачу допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку здійснюється відповідно до вимог чинного законодавства. Суд вважає можливим відповідно до ст. 128 КАС України розглянути справу у відсутність сторін та третьої особи за наявними у справі доказами у письмовому провадженні. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позов обґрунтованим та таким що підлягають частковому задоволенню за наступними підставами. Суд встановив, що позивач є матір'ю дитини [PERSON], [INFO], перебуває на обліку в УСЗН м. Харцизька та щомісячно, починаючи з 22.04.2013 р. по теперішній час, отримує допомогу по догляду за дитиною у розмірі 130 грн. 20.03.2014 р. позивач звернулася до відповідача з письмовою заявою про перерахунок призначеної їй допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, виходячи з розміру прожиткового мінімуму для дитини віком до 6 років, починаючи з 22.04.2013р., з урахуванням фактично виплачених сум. Листом відповідача від 24.03.2014 р., позивачу відмовлено у перерахунку допомоги, оскільки відповідно до Закону України «Про державну допомогу сім'ям з дітьми» їй призначено допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку в мінімальному гарантованому державою розмірі - 130 грн щомісячно. Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 2 та ч. 1 ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України, суд при вирішенні справи має керуватися принципом законності, відповідно до якого має перевіряти чи діяли органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи лише на підставі закону, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Згідно ст.. 22 Конституції України конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод. Ст. 46 Конституції України громадянам гарантовано право на соціальний захист, що включає, зокрема, право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створення мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом. До 1 січня 2008 року правовідносини щодо виплати допомоги регулювалися Законом України «Про державну допомогу сім'ям з дітьми» (далі - Закон № 2811), дія якого поширювалася на осіб, не застрахованих в системі загальнообов'язкового державного соціального страхування, та Законом України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням» (далі - Закон № 2240) , який поширював свою дію на застрахованих у зазначеній системі осіб. Згідно ст..43 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням» (Закон № 2240) допомога по догляду за дитиною до 3 років повинна виплачуватися в розмірі, не менше прожиткового мінімуму, встановленого на дитину до 6 років. Згідно п.п.12 п.25 розділу ІІ Закону України від 28 грудня 2007р. №107 «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» (далі - Закон № 107) ст.. 43 Закону № 2240 була виключена. Згідно з рішенням Конституційного Суду України N 10-рп/2008 від 22.05.2008 року положення п. 25 Закону України №107 були визнані неконституційними і втратили чинність з дня ухвалення цього рішення. Ст.46 Закону України від 26.12.2008р. «Про державний бюджет України на 2009 рік» передбачено, що у 2009р. допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку відповідно до закону №2240 та 2811 призначається і здійснюється у розмірах і порядку, визначених КМУ. Аналогічним чином регулювались ці відносини і в 2010р. (ст. 45 Закону України від 27.04.2010 року «Про державний бюджет України на 2010 рік»). Порядок призначення і виплати державної допомоги сім'ям з дітьми був затверджений постановою КМУ від 27.12.2001 року № 1751. Новий акт уряду на виконання ст. 46 Закону України від 26.12.2008р. та ст. 45 Закону України від 27.04.2010 року не приймався. Розмір і порядок виплати допомоги на виконання цих норм не визначалися. Таким чином, з 22 травня 2008 року діє редакція ст. 43 Закону №2240, згідно із якою, допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку надається застрахованій особі у розмірі, що встановлюється правлінням Фонду, але не менше розміру прожиткового мінімуму, встановленого на дитину до 6 років. На правовідносини, що виникли з 01.01.2011р., також поширюється норми ст. 43 вказаного Закону, який є в даному випадку спеціальним. Оскільки Законами України «Про Державний бюджет України» на 2012, 2013, 2014 роки, чи іншими Законами не встановлено інший, ніж у Законах №2240 та №2811 розмір допомоги, спірні правовідносини з травня 2008р. регулюються саме цими Законами, а положення постанови КМУ № 1751 від 27.12.2001р. застосовуються лише в тій частині, в якій не суперечить зазначеним Законам. Аналогічна правова позиція наведена у постанові Верховного Суду України від 25 грудня 2012 року, яка є обов'язковою для суду відповідно до ч.2 ст.161, ч.1 ст.244-2 КАС України. Оцінивши обставини справи та проаналізувавши норми діючого законодавства, суд вважає, що відповідач виплачує позивачці допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку у розмірі, який не відповідає вимогам ст.43 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням» №2240, а його дії здійснити такий перерахунок є протиправними, не відповідають вимогам діючого законодавства. Ухвалою суду від 27 березня 2014 р. позовні вимоги [PERSON] за період з 22.04.2013р. по 25.09.2013р. залишені без розгляду у зв'язку з пропуском нею строку звернення до адміністративного суду, передбаченого ст. 99 КАС України, на підставі ч.3 ст. 162 КАС України. Позовні вимоги за період з 26.09.2013р. по день винесення судового рішення, тобто в межах 6-місячного строку звернення до суду, підлягають захисту судом шляхом визнання неправомірними дій відповідача щодо відмови у здійсненні позивачці перерахунку допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею 3-річного віку та зобов'язання здійснити перерахунок та виплату цієї допомоги, виходячи з розміру прожиткового мінімуму, встановленого для дитини віком до 6 років, з урахуванням фактично виплачених сум. Доказів на підтвердження правомірності своїх дій відповідач відповідно до ст. 71 КАС України суду не надав. Позовні вимоги в частині зобов'язання відповідача здійснювати виплату допомоги по догляду за дитиною у розмірі прожиткового мінімуму для дитини до 6 років до досягнення сином позивача 3 років, тобто до 01.03.2016р., задоволенню не підлягають, оскільки з аналізу змісту ст. 2 КАС України вбачається, що захисту підлягають порушені права. На даний час відсутні факти порушення прав та свобод позивача у майбутньому, тобто відсутні спірні правовідносини, тому неможливо зобов'язати відповідача на майбутнє вчиняти певні дії. На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити частково.

Результат розгляду: partial