Рішення адміністративного суду від 2014-03-11 00:00:00+02

В червні 2013 року [PERSON] звернулась до суду з вказаним адміністративним позовом, просила визнати незаконним та скасувати рішення Великоолександрівської сільської ради Бориспільського району Київської області від 24 травня 2013 року №1240-29-VI про відмову у наданні їй дозволу на складення технічної документації по виготовленню державного акту на право приватної власності на земельну ділянку площею 0,12 га, що розташована в с. В. Олександрівка Бориспільського району, Київської області, по вул. Матросова. Також, просила зобов'язати відповідача повторно розглянути її заяву про надання дозволу на складання технічної документації і зобов'язати сільську раду скасувати раніше прийняте рішення №263 від 2001 року про передачу земельної ділянки у власність [PERSON] В обґрунтування позову, позивач послалася на те, що у 1995 році рішенням сільської ради за нею було закріплено спірну земельну ділянку, надано дозвіл на її забудову. Водночас, у 2001 році вказану земельну ділянку було незаконно вилучено у неї та передано у власність іншій особі - [PERSON], яка згодом отримала державний акт на спірну землю. Посилаючись на те, що відмовляючи позивачу у наданні дозволу на складення технічної документації по виготовленню державного акту на право приватної власності на земельну ділянку площею 0,12 га, що розташована в с. В. Олександрівка Бориспільського району, Київської області, по вул. Матросова, сільська рада порушила вимоги ст. 116, 118, 123 ЗК України, [PERSON] просить суд адміністративний позов задовольнити. Відповідач заперечив проти позову, пославшись на те, що підставою для прийняття оскаржуваного рішення Великоолександрівської сільської ради Бориспільського району Київської області від 24 травня 2013 року №1240-29-VI було те, що спірна земельна ділянка вже довгий час не перебуває в комунальній власності села і належить на сьогоднішній день [PERSON] на підставі договору купівлі - продажу. На думку відповідача, до вирішення питання щодо позбавлення останнього права власності на землю та повернення її у власність села, відповідач позбавлений можливості нею розпоряджатися. Оцінюючи наявні в матеріалах справи та досліджені в судовому засіданні докази, заслухавши пояснення сторін, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини на яких ґрунтується позов, суд вважає позовні вимоги позивача такими, що не підлягають задоволенню з огляду на наступне. Судом встановлено, що на підставі рішення виконкому Великоолександрівської сільської ради від 30.03.2000 №70, від 25.10.2001 №247, від 22.11.2001 №263 [PERSON] було передано у приватну власність дві земельні ділянки загальною площею 0,25 (0,130 га та 0,120 га), що розташовані в с. В. Олександрівка Бориспільського району для будівництва та обслуговування будинку - 0,130 га та для ведення особистого підсобного господарства - 0,120 га, що підтверджується копією державного акту на право приватної власності на землю виданий 12.12.2001 №1627. Також встановлено, що на підставі договору купівлі - продажу від 09.02.2002 року №445 вищезазначену земельну ділянку [NUMBER] площею 0,120 га придбала [PERSON], яка також 23.07.2003 року на підставі договору від 23.07.2003 № 4189 її відчужила [PERSON]. Згідно договору купівлі - продажу від 12.08.2005 року [PERSON] спірну земельну ділянку продав [PERSON]. Суд звертає увагу, що питання законності укладення угод купівлі - продажу спірної земельної ділянки були предметом судового розгляду у цивільній справі за позовом [PERSON] (раніше - [PERSON]) до Великоолександрівської сільської ради, [PERSON], [PERSON], [PERSON] про скасування державних актів на право приватної власності на землю, визнання недійсним договорів купівлі - продажу та скасування рішення Великоолександрівської сільської ради. Ухвалою ВСУ від 03.10.2007 року № 6-7838 було відхилено касаційну скаргу позивача та залишено без змін рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 29.11.2004 року та ухвалу апеляційного суду Київської області від 21.02.2005 року про відмову у задоволенні позову. З матеріалів справи вбачається, що Рішенням Великоолександрівської сільської ради Бориспільського району Київської області від 24 травня 2013 року №1240-29-VI було відмовлено позивачу у наданні дозволу на складення технічної документації по виготовленню державного акту на право приватної власності на земельну ділянку площею 0,12 га, що розташована в с. В. Олександрівка Бориспільського району, Київської області, по вул. Матросова. Підставою для ухвалення такого рішення зазначено, що вказана земельна ділянка не перебуває у комунальній власності Великоолександрівської сільської ради. На думку суду, приймаючи оскаржуване рішення відповідач діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені ст. 12, 118 ЗК України, ст. 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», у зв'язку із чим, правові підстави для скасування рішення Великоолександрівської сільської ради Бориспільського району Київської області від 24 травня 2013 року №1240-29-VI та зобов'язання відповідача повторно розглянути заяву позивача - відсутні. Судом відхиляються посилання позивача на рішення виконавчого комітету Великоолександрівської сільської ради від 20.10.95 року №95 щодо закріплення земельної ділянки під будівництво житлового будинку за [PERSON], рішення Великоолександрівської сільської ради від 12.04.2002 №20-02-ХХІV «Про надання дозволу на складання проекту відведення земельної ділянки», будівельний паспорт та свідоцтва на забудову індивідуальної садиби та акт про відведення в натурі присадибної ділянки, рішення Бориспільського районного суду Київської області від 08.08.2002 №?2-751 2002 і постанову Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 28.11.2011 №2а-1897/2011, тому що зазначені документи взагалі не підтверджують протиправність або необґрунтованість оскаржуваного рішення Великоолександрівської сільської ради. Вимога позивача про зобов'язання сільську раду скасувати раніше прийняте своє рішення №263 від 22.11.2001 року про передачу земельної ділянки у власність [PERSON] не підлягає задоволенню, оскільки за змістом ст. 162 КАС України це не входить до повноважень адміністративного суду та крім того, Конституційний Суд України у справі за конституційним поданням Харківської міської ради щодо офіційного тлумачення положень ч. 2 ст. 19, ст. 144 Конституції України, ст. 25, ч. 14 ст. 46, частин 1, 10 ст. 59 Закону (справа про скасування актів органів місцевого самоврядування) вирішив, що орган місцевого самоврядування має право приймати рішення, вносити до них зміни та/чи скасовувати їх на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Згідно із ч. 10 ст. 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування з мотивів їхньої невідповідності Конституції або законам України визнаються незаконними в судовому порядку. Крім того, у п. 5 рішення № 7-рп/2009 Конституційний Суд України зазначив, що органи місцевого самоврядування не можуть скасовувати свої попередні рішення, вносити до них зміни, якщо відповідно до приписів цих рішень виникли правовідносини, пов'язані з реалізацією певних суб'єктивних прав та охоронюваних законом інтересів, і суб'єкти цих правовідносин заперечують проти їх зміни чи припинення. Ненормативні правові акти місцевого самоврядування є актами одноразового застосування, вичерпують свою дію фактом їхнього виконання, а тому вони не можуть бути скасовані чи змінені органом місцевого самоврядування після їх виконання. У справі, що розглядається, встановлено, що на підставі рішення відповідача №263 від 22.11.2001 року [PERSON] було видано державний акт на право приватної власності на землю. За таких обставин, вимога про зобов'язання відповідача скасувати раніше прийняте своє рішення №263 від 22.11.2001 року про передачу земельної ділянки у власність [PERSON] не підлягає задоволенню. Таким чином, в задоволенні адміністративного позову [PERSON] слід відмовити в повному обсязі.

Результат розгляду: denied