Рішення адміністративного суду від 2014-02-27 00:00:00+02

[PERSON] звернувся в суд з позовом до Маланька О.Г., Управління ДАІ МВС України в Миколаївській області про визнання дій протиправними, скасування постанови. Свої вимоги мотивує тим, що 15 грудня 2013 року щодо нього інспектором ДПС було складено протокол про адміністративне правопорушення та постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності за порушення ч. 1 ст. 122 КпАП України. Зазначеною постановою на нього накладено адміністративний штраф у розмірі 255 гривень. Вважає постанову незаконною та необґрунтованою, такою, що суперечить нормам діючого законодавства та порушує його права. Просить суд визнати дії інспектора ДПС Маланка О.Г. протиправними, скасувати постанову про адміністративне правопорушення серії АА2 № 212200 від 15 грудня 2013 року. Протокольною ухвалою від 27 лютого 2014 року замінено неналежного відповідача - Маланька О.Г. на належного - Маланка О.Г. У судовому засіданні позивач підтримав свої вимоги та просив їх задовольнити. Відповідачі у судове засідання не з'явились, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином (а.с. 15, 16). Управління ДАІ МВС України в Миколаївській області направило до суду письмові заперечення, з яких вбачається, що 15 грудня 2013 року старший інпектор ДПС Маланка О.Г. на 57 км автодороги «Одеса-Мелітополь-Новоазовськ» зупинив водія автомобіля марки «Mitsubishi» державний реєстраціний номер [NUMBER], який здійснив обгін іншого транспортного засобу в зоні дії дорожнього знаку 3.25 «Обгін заборонено». Відповідно до вимог статей 254-256 КпАП України інспектор ДПС склав щодо [PERSON] протокол про адміністративне правопорушення серії АВ2 № 531714, другий примірник якого останньому був вручений. Розгляд справи про адміністративне правопорушення інспектором ДПС розпочато та проведено відповідно до вимог статей 278-280 КпАП України. За результатами розгляду адміністративної справи відносно позивача інпектором ДПС було винесено постанову по справи про адміністративне правопорушення серії АА2 № 212200, якою накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255 гривень. Зазначену постанову було негайно на місці розгляду справи оголошено правопорушнику та вручено йому її копію. Просить суд у задоволенні адміністративного позову [PERSON] відмовити. Суд за згодою позивача ухвалив проводити судове засідання без участі відповідачів. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що 15 грудня 2013 року щодо [PERSON] було складено протокол про адміністративне правопорушення (а.с. 4) та винесено постанову про притягнення його до відповідальності за порушення вимог дорожнього знаку 3.25 «Обгін заборонено», а саме здійснення обгону іншого транспортного засобу в зоні дії зазначеного дорожнього знаку (а.с. 5). Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. Частиною 2 цієї статті визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Дорожнім знаком 3.25 «Обгін заборонено» заборонено обгін усіх транспортних засобів. Встановлено, що інспектор ДПС, виконуючи свої службові повноваження, здійснював патрулювання зазначеної у постанові ділянки дороги. Зупинка автомобіля позивача відповідала вимогам закону та посадових інструкцій і була спрямована на дотримання безпеки дорожнього руху. Позивач як на підставу для задоволення позову посилається лише на свої пояснення. Будь-яких доказів на підтвердження своїх вимог він суду не надав та не просив про їх витребування судом. Також, у судовому засіданні позивачем не заявлялись клопотання про допит свідків. Викладені позивачем обставини, що не підтверджені належними доказами, не свідчать про відсутність в його діях порушень Правил дорожнього руху України. З огляду на наведене, оцінивши надані докази, суд приходить до висновку про відмову в задоволені позову.

Результат розгляду: denied