Рішення адміністративного суду від 2014-01-14 00:00:00+02

28.12.2011 року [PERSON] звернулась до суду першої інстанції з позовом до Великодальницької сільської ради Біляївського району Одеської області, за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору - [PERSON], [PERSON], приватного підприємства «Одесагеопроект» та з урахуванням збільшення позовних вимог, просила скасувати п. 1 рішення Великодальницької сільської ради № 556 від 28.08.2009 року про відмову у передачі у власність земельної ділянки площею 0,25 га для будівництва, обслуговування житлового будинку та господарських споруд, розташованої за адресою: [ADDRESS]; зобов'язати відповідача повторно винести на розгляд сесії Великодальницької сільської ради питання про передачу їй у власність земельної ділянки площею 0,25 га по [ADDRESS]; визнати недійсним державний акт на право власності на земельну ділянку загальною площею 0,25 га для будівництва і обслуговування житлового будинку та господарських споруд по [ADDRESS], виданий 13.04.2012 року на ім'я [PERSON]; визнати недійсним державний акт на право власності на земельну ділянку загальною площею 0,1998 га для ведення особистого селянського господарства по [ADDRESS], виданий 13.04.2012 року на ім'я [PERSON]. Постановою Біляївського районного суду Одеської області від 06 лютого 2013 року у задоволенні адміністративного позову [PERSON] відмовлено. 25.02.2011 року [PERSON] подала апеляційну скаргу на вказану постанову Біляївського районного суду Одеської області. В своїй апеляційній скарзі апелянт зазначає, що постанова суду ухвалена з порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи. Апелянт посилався на те, що судом першої інстанції не було належним чином з'ясовано питання наявності вільної земельної ділянки за адресою: [ADDRESS] та її розмір, не перевірено законності оформлення третьою особою - [PERSON] документів на земельну ділянку площею 0,14 га, яка розташована за вказаною вище адресою. Крім того, позивач посилалась на те, що поземельна книга, в якій зазначено площі земельних ділянок, які перебувають у власності або користуванні громадян, та на яку посилається суд першої інстанції в своєму рішенні має численні виправлення та закреслення, що суперечить Порядку ведення поземельної книги. Також [PERSON] зазначила, що при встановленні в натурі меж земельної ділянки площею 0,1998 га та 0,25 га не було погоджено зазначені межі з нею, як з суміжним землекористувачем, що підтверджується актами, наявними в матеріалах справи без її підпису. На підставі викладеного ставиться питання про скасування постанови Біляївського районного суду Одеської області від 06 лютого 2013 року та прийняття нової, якою адміністративний позов [PERSON] задовольнити в повному обсязі. Заслухавши суддю-довідача, розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення в межах апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи колегія суддів дійшла наступного: Судом першої інстанції встановлено, що згідно земельної шнурової книги за [PERSON], яка являється матір'ю [PERSON] була закріплена земельна ділянка площею 0,40 га по [ADDRESS] (згідно запису у вказаній книзі - наказу № 593 від 10.11.1974 року) (а.с.106). Після одруження [PERSON] та [PERSON], остання звернулась до сільської ради із заявою про виділення їй земельної ділянки площею 0,15 га під забудову житлового будинку. Наказом по радгоспу «Дружба» Біляївського району № 24 від 08.02.1973 року [PERSON] було виділено земельну ділянку площею 0,15 га під забудову житлового дому по [ADDRESS] (а.с. 96). Вказане також підтверджується земельними шнуровими книгами (а.с.83-86). Свідоцтвом на забудову в сільських населених пунктах Української РСР, виданим [PERSON] підтверджено дозвіл на забудову виділеної земельної ділянки (а.с.99-101). На виділеній земельній ділянці був побудований житловий будинок, у якому третя особа мешкає по теперішній час. Судом першої інстанції встановлено, що пізніше, у 1975 році, вказаній земельній ділянці була присвоєна адреса: [ADDRESS] (а.с. 156-159, 165). Крім того, рішенням Великодальницької сільської ради народних депутатів від 20.06.1996 року [PERSON] було надано згоду на використання земельної ділянки розміром 0,14 га строком на 25 років на умовах оренди (а.с. 46). У 1982 році між [PERSON] та [PERSON] (батьком [PERSON]) був укладений договір купівлі-продажу житлового будинку з надвірними спорудами, який знаходиться за адресою: [ADDRESS]. Наказом № 109 від 23.09.1982 року житловий будинок за адресою: [ADDRESS] був закріплений за громадянином [PERSON] (а.с.199). Згідно довідки виконавчого комітету Великодальницької сільської ради народних депутатів, [PERSON], який придбав будинок у [PERSON] рішенням виконавчого комітету Великодальницької сільської ради народних депутатів від 28.10.1982 року № 10 була виділена у користування земельна ділянка площею 1500 кв. м. (а.с. 197). Відповідно до договору дарування від 29.12.2004 року, [PERSON] отримала у дар від її матері [PERSON] житловий будинок за адресою: [ADDRESS], який розташований на приватизованій земельній ділянці площею 0,165 га (а.с.9). Судом першої інстанції встановлено, що згідно записів земельної шнурової книги, за матір'ю позивачки [PERSON] з 1998 року була закріплена земельна ділянка площею 0,165 га, яка з 2004 року на підставі договору дарування належить [PERSON] (а.с.16). В свою чергу, за [PERSON] за записами земельної шнурової книги рахувалась земельна ділянка площею 0,44 га. 11.10.2008 року [PERSON] подала до Великодальницької сільської ради заяву про передачу безкоштовно у власність земельної ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських споруд і будівель площею 0,25 га, на якій розташовано її будинок (а.с. 119). Згідно запису на вказаній заяві - у Великодальницькій сільській раді вказана заява була зареєстрована 22.10.2008 року за № 3353 (а.с.119). У відповідь на заяву [PERSON] від 22.10.2008 року № 335 Великодальницька сільська рада листом від 23.04.2009 року повідомила заявника про те, що питання про безкоштовну передачу земельної ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських споруд і будівель площею 0,25 га по [ADDRESS], 58 буде розглянуто на черговій сесії ради, яка відбудеться у 2-му кварталі 2009 року (а.с. 117). Рішенням Великодальницької сільської ради Біляївського району Одеської області від 28.08.2009 року [PERSON] було відмовлено у безкоштовній передачі земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд площею 0,25 га по [ADDRESS], однак передано у приватну власність згідно договору дарування житлового будинку від 29.12.2004 року для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд земельну ділянку площею 0,165 га, яка була закріплена за попереднім власником згідно рішення сесії № 16-а від 03.09.1998 року по [ADDRESS] та видано [PERSON] державний акт на право приватної власності на землю (а.с. 6). Згідно листа Великодальницької сільської ради Біляївського району Одеської області від 26.03.2012 року № 179 вбачається, що документи, які стали підставою для прийняття рішення № 556 від 28.08.2009 року про відмову [PERSON] у безкоштовній передачі земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд площею 0,25 га по [ADDRESS] - не збереглись (а.с. 42). У відповідь на запит адвоката [PERSON] від 17.05.2011 року Великодальницька сільська рада повідомила, що земельна ділянка за адресою: [ADDRESS], площею 0,4498 га закріплена за [PERSON] на підставі рішення сесії від 23.01.2009 року № 496. Слід зазначити, що у листі від 26.03.2012 року № 179 Великодальницька сільська рада Біляївського району Одеської області зазначила про те, що підставою для передачі земельної ділянки [PERSON] за адресою: [ADDRESS] стали записи в земельно-шнуровій книзі за № 263/13 (а.с.42). 28.09.2011 року [PERSON] знов подала до Великодальницької сільської ради заяву про передачу безоплатно у власність земельної ділянки площею 0,25 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (а.с. 7). На заяву [PERSON] від 28.09.2011 року про безоплатну передачу земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд по [ADDRESS] Великодальницькою сільською радою було направлено [PERSON] листом від 28.10.2011 року № 655 рішення 19 сесії 5 скликання № 556 від 28.08.2009 року (а.с. 5). Згідно рішення Великодальницької сільської ради Біляївського району Одеської області від 23.01.2009 року № 492 [PERSON] було затверджено технічну документацію по складанню державних актів на право власності на земельні ділянки, передано у власність для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд земельні ділянки та видано державні акти на право власності на вказані земельні ділянки (а.с. 44). Згідно цього рішення розмір земельної ділянки [PERSON] згідно ЗКК становив 0,44 га. В свою чергу фактичний розмір земельної ділянки згідно обмірних робіт склав 0,4498 га, з яких 0,25 га передано [PERSON] для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, а 0,1998 га - для ведення особистого селянського господарства (а.с. 44-45). 13.04.2012 року [PERSON] були видані два акти на право власності на земельні ділянки, зокрема, державний акт на право власності на земельну ділянку Серії ЯП № 745878 на земельну ділянку площею 0,25 га, яка розташована у [ADDRESS] та державний акт на право власності на земельну ділянку Серії ЯП № 745879 на земельну ділянку площею 0,1998 га, яка також розташована в [ADDRESS] (а.с.102-105). Не погоджуючись з відмовою Великодальницької сільської ради Біляївського району Одеської області у наданні безоплатно у власність земельної ділянки площею 0,25 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд по [ADDRESS], [PERSON] звернулась до суду першої інстанції з позовом про скасування рішення Великодальницької сільської ради № 556 від 28.08.2009 року та просила зобов'язати Великодальницьку сільську раду повторно розглянути її заяву про передачу у власність земельної ділянки площею 0,25 га по [ADDRESS] Крім того, в ході розгляду справи позивачкою були збільшені позовні вимоги та пред'явлено вимоги про визнання недійсним державних актів виданих на ім'я [PERSON] на право власності на земельну ділянку загальною площею 0,25 га для будівництва і обслуговування житлового будинку та господарських споруд по та на право власності на земельну ділянку загальною площею 0,1998 га для ведення особистого селянського господарства, розташованих по [ADDRESS]. Колегія суддів суду апеляційної інстанції не погоджується з висновком суду першої інстанції стосовно відмови у задоволенні всіх заявлених [PERSON] позовних вимог, зважаючи на наступне: Відповідно до ст. 12 Земельного кодексу України (в редакції, чинній на час прийняття оскаржуваного рішення міської ради) до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст належить, зокрема, розпорядження землями територіальних громад та передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб відповідно до цього Кодексу. Згідно зі ст. 116 Земельного кодексу України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону. Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування. Згідно ст. 116 Земельного кодексу України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону. Безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться у разі, зокрема, одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом. Ст. 118 Земельного кодексу України встановлено, що громадянин, зацікавлений у приватизації земельної ділянки, яка перебуває у його користуванні, подає заяву до відповідної районної, Київської чи Севастопольської міської державної адміністрації або сільської, селищної, міської ради за місцезнаходженням земельної ділянки. Рішення органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування щодо приватизації земельних ділянок приймається у місячний строк на підставі технічних матеріалів та документів, що підтверджують розмір земельної ділянки. Громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають заяву про вибір місця розташування земельної ділянки до відповідної районної, Київської чи Севастопольської міської державної адміністрації або сільської, селищної, міської ради за місцезнаходженням земельної ділянки. До заяви додаються матеріали, передбачені частиною п'ятою статті 151 цього Кодексу. Вибір місця розташування земельної ділянки та надання дозволу і вимог на розроблення проекту її відведення здійснюються у порядку, встановленому статтею 151 цього Кодексу. Як вбачається з матеріалів справи, заява [PERSON] від 11.10.2008 року про передачу безкоштовно у власність земельної ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських споруд і будівель площею 0,25 га, на якій розташовано її будинок, яка була зареєстрована у Великодальницькій сільській раді 22.10.2008 року за № 3353 (а.с.119), не була у встановленому порядку розглянута Великодальницькою сільською радою. Так, з рішення Великодальницької сільської ради № 556 від 28.08.2009 року не можливо встановити, що на 19 сесії V скликання Великодальницької сільської ради розглядалась саме заява [PERSON] від 11.10.2008 року. Як зазначалось вище, листом від 26.03.2012 року № 179 Великодальницька сільська рада Біляївського району Одеської області повідомила, що документи, які стали підставою для прийняття рішення № 556 від 28.08.2009 року про відмову [PERSON] у безкоштовній передачі земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд площею 0,25 га по [ADDRESS] - не збереглись. Зазначене підтвердила і представник відповідача у судовому засіданні суду апеляційної інстанції. В свою чергу, [PERSON] наполягала на тому, що вона неодноразово зверталась до Великодальницької сільської ради з приводу надання їй безоплатно у власність земельної ділянки площею 0,25 га, що не заперечувалось представником Великодальницької сільської ради. При цьому, в матеріалах справи наявна заява [PERSON] від 06.04.2009 року адресована голові Великодальницької сільської ради, в якій позивачка вказала, що на її заяву, зареєстровану у Великодальницькій сільській раді за № 3353 від 22.10.2008 року відповіді вона не отримувала та просила повідомити про стан розгляду її заяви (а.с. 118). Відповідно до ст. 40 Конституції України усі мають право направляти індивідуальні чи колективні письмові звернення або особисто звертатися до органів державної влади, органів місцевого самоврядування та посадових і службових осіб цих органів, що зобов'язані розглянути звернення і дати обґрунтовану відповідь у встановлений законом строк. Ст. 1 Закону України «Про звернення громадян» встановлено, що громадяни України мають право звернутися до органів державної влади, місцевого самоврядування, об'єднань громадян, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, засобів масової інформації, посадових осіб відповідно до їх функціональних обов'язків із зауваженнями, скаргами та пропозиціями, що стосуються їх статутної діяльності, заявою або клопотанням щодо реалізації своїх соціально-економічних, політичних та особистих прав і законних інтересів та скаргою про їх порушення. Згідно ч.1 ст.15 Закону України «Про звернення громадян» органи державної влади, місцевого самоврядування та їх посадові особи, керівники та посадові особи підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, об'єднань громадян, до повноважень яких належить розгляд заяв (клопотань), зобов'язані об'єктивно і вчасно розглядати їх, перевіряти викладені в них факти, приймати рішення відповідно до чинного законодавства і забезпечувати їх виконання, повідомляти громадян про наслідки розгляду заяв (клопотань). Таким чином, законодавством передбачено обов'язок органів державної влади, місцевого самоврядування, об'єднань громадян, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, засобів масової інформації, посадових осіб відповідно до їх функціональних обов'язків розглядати у встановленому порядку звернення громадян, подані у відповідності до вимог Закону України «Про звернення громадян» та інших нормативно-правових актів, та за результатами розгляду вказаних звернень надавати у встановлені строки відповіді заявникам. В даному випадку, матеріалами справи підтверджено, що Великодальницькою сільською радою були порушені права позивачки на своєчасний розгляд її заяви та вирішення питання щодо передачі у власність земельної ділянки. Слід зазначити, що у період допущеної відповідачем бездіяльності щодо розгляду поданої [PERSON] заяви від 11.10.2008 року спірна земельна ділянка площею 0,25 га була передана у власність іншій особі, а саме - [PERSON], чим також порушено права позивачки. В свою чергу, як зазначив в ході розгляду справи в суді апеляційної інстанції представник відповідача, підставою для прийняття рішення 19 сесії 5 скликання № 556 від 28.08.2009 року про відмову у наданні у власність земельної ділянки став саме той факт, що рішенням Великодальницької сільської ради Біляївського району Одеської області від 23.01.2009 року № 496 земельна ділянка, площею 0,25 га, на яку претендує [PERSON], було безоплатно передано у власність [PERSON] Слід зазначити, що окрім рішення 19 сесії 5 скликання Великодальницької сільської ради Біляївського району Одеської області № 556 від 28.08.2009 року про відмову у наданні у власність земельної ділянки, [PERSON] були оскаржені державні акти на право власності на землю Серії ЯП № 745878 на земельну ділянку площею 0,25 га та державний акт на право власності на земельну ділянку Серії ЯП № 745879 на земельну ділянку площею 0,1998 га, які розташовані в [ADDRESS] (а.с.102-105). В свою чергу, вказані державні акти були видані на підставі рішення Великодальницької сільської ради Біляївського району Одеської області від 23.01.2009 року № 492, згідно якого [PERSON] були передані безоплатно у власність земельна ділянка для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд площею 0,25 га, яка розташована у [ADDRESS] та земельна ділянка для ведення особистого селянського господарства площею 0,1998 га, яка також розташована в [ADDRESS]. Колегія суддів суду апеляційної інстанції вважає, що розгляд питання про визнання недійсними державних актів на право власності на земельні ділянки є неможливим без надання правової оцінки рішенню органу місцевого самоврядування, на підставі якого вони були видані, оскільки право власності на земельні ділянки набувається саме ні підставі відповідного рішення органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування, виданих в межах їх повноважень, визначених Земельним кодексом України. Відповідно до ст. 11 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, і не може виходити за межі позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог тільки в разі, якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін чи третіх осіб, про захист яких вони просять. Таким чином, колегія суддів суду апеляційної інстанції приходить до висновку про те, що для повного захисту прав та інтересів [PERSON], в даному випадку необхідно вийти за межі заявлених позовних вимог та надати належну правову оцінку правомірності прийняття Великодальницькою сільською радою Біляївського району Одеської області рішення від 23.01.2009 року № 492 про передачу у власність [PERSON] земельних ділянок площею 0,25 га та 0,1998 га. В ході розгляду даної адміністративної справи судом апеляційної інстанції було витребувано у Великодальницької сільської ради Біляївського району Одеської області технічну документацію, на підставі якої відповідачем було прийнято рішення від 23.01.2009 року № 492. В свою чергу, з наданої технічної документації із землеустрою по складанню документів гр. [PERSON], що посвідчують право власності на земельні ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) та для ведення особистого селянського господарства в с. В. Дальник Великодальницької сільської ради Біляївського району Одеської області, розробленої ПП «Одесагеопроект» у 2009 році вбачається, що раніше рішенням Великодальницької сільської ради № 124 від 14.12.1993 року [PERSON] була передана безкоштовно у власність земельна ділянка площею 0,30 га, розташована у [ADDRESS], а саме: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд розміром - 0,24 га та для ведення підсобного господарства розміром - 0,05 га. Згідно ч. 4 ст. 116 Земельного кодексу України передача земельних ділянок безоплатно у власність громадян у межах норм, визначених цим Кодексом, провадиться один раз по кожному виду використання. Таким чином, в даному випадку, рішенням від 23.01.2009 року № 492 [PERSON] було повторно безоплатно передано у власність земельну ділянку площею 0,25 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд. Однак, слід зазначити, що згідно технічної документації саме земельна ділянка площею 0,1998 га, яка була надана у власність [PERSON] для ведення особистого селянського господарства розташована між земельною ділянкою [PERSON] та земельною ділянкою [PERSON], площею 0,25 га, яка була передана їй для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд та саме ця земельна ділянка є спірною в даному випадку. Таким чином, колегія суддів суду апеляційної інстанції приходить до висновку, що рішення Великодальницької сільської ради від 23.01.2009 року № 492 в частині передачі у власність [PERSON] земельної ділянки площею 0,25 га ніяким чином не зачіпає прав та інтересів позивачки, а тому судом апеляційної інстанції здійснюється перевірка правомірності та обґрунтованості вказаного рішення лише в частині передачі у власність [PERSON] земельної ділянки площею 0,1998 га для ведення особистого селянського господарства. Як зазначалось вище, відповідно до ст. 118 Земельного кодексу України (чинного на час прийняття Великодальницькою сільською радою рішення від 23.01.2009 року № 492) громадянин, зацікавлений у одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення, зокрема, особистого селянського господарства, у межах норм безоплатної приватизації, подають заяву до відповідної районної, Київської чи Севастопольської міської державної адміністрації або сільської, селищної, міської ради за місцезнаходженням земельної ділянки. У заяві зазначаються бажані розміри та мета її використання. Відповідна місцева державна адміністрація або сільська, селищна, міська рада розглядає заяву, а при передачі земельної ділянки фермерському господарству - також висновки конкурсної комісії, і в разі згоди на передачу земельної ділянки у власність надає дозвіл на розробку проекту її відведення. Проект відведення земельної ділянки розробляється за замовленням громадян організаціями, які мають відповідні дозволи (ліцензії) на виконання цих видів робіт, у строки, що обумовлюються угодою сторін. Проект відведення земельної ділянки погоджується з органом по земельних ресурсах, природоохоронним і санітарно-епідеміологічним органами, органами архітектури і охорони культурної спадщини та подається на розгляд відповідних місцевої державної адміністрації або органу місцевого самоврядування. Районна, Київська чи Севастопольська міська державна адміністрація або сільська, селищна, міська рада у місячний строк розглядає проект відведення та приймає рішення про передачу земельної ділянки у власність. В даному випадку, відсутні відповідні документи, а саме: проекту відведення земельної ділянки, його погодження з відповідними органами державної влади, а також рішення про його затвердження органом місцевого самоврядування, на підставі яких органом місцевого самоврядування приймається рішення про безоплатну передачу земельної ділянки у власність. В свою чергу, згідно п. 1.13 Інструкції про порядок складання, видачі, реєстрації і зберігання державних актів на право власності на земельну ділянку і право постійного користування земельною ділянкою та договорів оренди землі, затвердженої наказом Державного комітету України по земельних ресурсах № 43 від 04.05.1999 року (яка була чинна на момент складання [PERSON] відповідної технічної документації землеустрою по складанню документів, що посвідчують право власності на земельні ділянки) складання державного акта на право власності на земельну ділянку та на право постійного користування земельною ділянкою при передачі земельної ділянки, що була раніше надана громадянам, підприємствам, установам, організаціям і об'єднанням громадян всіх видів, у постійне користування або при переоформленні правоустановних документів на ці земельні ділянки, проводиться після відновлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) та закріплення їх довгостроковими межовими знаками встановленого зразка за затвердженою відповідною технічною документацією. Таким чином, складання технічної документації із землеустрою по складанню документів, що посвідчують право власності на земельні ділянки здійснюється у разі, коли земельна ділянка була раніше надана особі у постійне користування або при переоформленні правоустановних документів на ці земельні ділянки. Крім того, слід звернути увагу на те, що згідно п. 1.12 Інструкції про порядок складання, видачі, реєстрації і зберігання державних актів на право власності на земельну ділянку і право постійного користування земельною ділянкою та договорів оренди землі, затвердженої наказом Державного комітету України по земельних ресурсах № 43 від 04.05.1999 року (яка була чинна на момент складання [PERSON] відповідної технічної документації землеустрою по складанню документів, що посвідчують право власності на земельні ділянки) складання державного акта на право власності на земельну ділянку або право постійного користування земельною ділянкою при передачі або наданні земельних ділянок громадянам, підприємствам, установам, організаціям та об'єднанням громадян всіх видів проводиться після перенесення в натуру (на місцевість) меж земельної ділянки та закріплення їх довгостроковими межовими знаками встановленого зразка за затвердженим в установленому порядку проектом відведення цієї ділянки. В матеріалах технічної документації із землеустрою по складанню документів гр. [PERSON], що посвідчують право власності на земельні ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) та для ведення особистого селянського господарства в с. В. Дальник Великодальницької сільської ради Біляївського району Одеської області наявний акт встановлення (відновлення) в натурі меж земельної ділянки та передачі на зберігання довгострокових межових знаків земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства гр. [PERSON] за адресою: [ADDRESS], складений 21.04.2009 року. Згідно вказаного акту, зазначеними в ньому особами, зокрема, представником ПП «ОДЕСАГЕОПРОЕКТ», начальником відділу Держкомзему у Біляївському районі Одеської області, землевпорядником Великодальницької сільської ради та представниками суміжних землекористувачів та землевласниками, було проведено обстеження і встановлення (відновлення) в натурі меж земельної ділянки, розташованої за адресою: [ADDRESS] та передано на зберігання довгострокові межові знаки земельної ділянки, переданої у власність гр. [PERSON] для подальшого використання за призначенням - для ведення особистого селянського господарства (а.с. 121). Межі земельної ділянки були встановлені в присутності представників суміжних землекористувачів та землевласників, що підтверджується їх підписами на вказаному акті. В свою чергу, з одного боку вказана земельна ділянка межує із землями, які знаходились у користуванні [PERSON], та яка в подальшому була передана їй у власність, однак з позивачем межі земельної ділянки погоджені не були, чим грубо порушено права та інтереси позивачки. Зважаючи на все вищезазначене, колегія суддів суду апеляційної інстанції вважає, що рішення Великодальницької сільської ради від 23.01.2009 року № 492 в частині передачі у власність [PERSON] земельної ділянки площею 0,1998 га для ведення особистого селянського господарства прийнято з грубим порушенням вимог земельного законодавства, є протиправним, а тому підлягає скасуванню в цій частині. В свою чергу, враховуючи встановлений судом апеляційної інстанції факт неправомірності рішення Великодальницької сільської ради від 23.01.2009 року № 492 в частині передачі у власність [PERSON] земельної ділянки площею 0,1998 га колегія суддів суду апеляційної інстанції вважає, що позовні вимоги [PERSON] в частині скасування державного акту на право власності на земельну ділянку [PERSON] серії ЯП № 745879 на земельну ділянку площею 0,1998 га, яка розташована в [ADDRESS] є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Крім того, зважаючи на встановлені в ході розгляду судом апеляційної інстанції обставини, зокрема, щодо допущеної Великодальницькою сільською радою бездіяльності по розгляду в установленому порядку заяви [PERSON] про передачу у власність земельної ділянки, неправомірності рішення Великодальницької сільської ради від 23.01.2009 року № 492 в частині передачі у власність [PERSON] земельної ділянки площею 0,1998 га, колегія суддів також вважає правомірними та обґрунтованими вимоги позивача щодо скасування п. 1 рішення Великодальницької сільської ради № 556 від 28.08.2009 року про відмову [PERSON] у передачі у власність земельної ділянки площею 0,25 га для будівництва, обслуговування житлового будинку та господарських споруд, розташованої за адресою: [ADDRESS] та зобов'язання відповідача повторно винести на розгляд сесії Великодальницької сільської ради питання про передачу їй у власність земельної ділянки площею 0,25 га по [ADDRESS], оскільки вирішення питання щодо надання у власність спірної земельної ділянки належить до виключної компетенції Великодальницької сільської ради. Оскільки судом першої інстанції при повному встановленні фактичних обставин справи порушено норми матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, постановлене судове рішення на підставі ст. 202 КАС України підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення.

Результат розгляду: partial