Рішення адміністративного суду від 2014-01-15 00:00:00+02

Позивач звернувся до суду із позовом до Управління праці та соціального захисту населення в Будьоннівському районі міста Донецька про визнання дій неправомірними та зобов'язання здійснити перерахунок та виплату одноразової компенсації, в зв'язку з переходом з ІІІ на ІІ групу інвалідності, згідно статті 48 ЗУ «Про статус та соціальний захист громадян, постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи» в розмірі 15 мінімальних заробітних плат, посилаючись на наступні обставини. Позивач є учасником ліквідації аварії на ЧАЕС, інвалідом по захворюванню, пов'язаним з роботами по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС та знаходиться на обліку в УПСЗК в Будьоннівському районі міста Донецька з 2 квітня 2002 року. Після перекомісії, він отримав ІІ групу інвалідності. Згідно зі статтею 48 ЗУ «Про статус та соціальний захист громадян, постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи», при переході з ІІІ групи інвалідності на ІІ групу, позивачу зобов'язані виплатити компенсацію в розмірі 15 мінімальних заробітних плат, що на час виплати складає 18270 гривень. В зв'язку з чим він звернувся до установи відповідача з відповідною заявою про виплату, однак отримав відмову. Просить суд: - визнати неправомірними дії УПСЗН Будьоннівського району міста Донецька щодо відмови у виплаті одноразової компенсації в зв'язку з переходом з ІІІ на ІІ групу інвалідності, згідно статті 48 ЗУ «Про статус та соціальний захист громадян, постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи»; - зобов'язати УПСЗН Будьоннівського району міста Донецька здійснити перерахунок та виплату одноразової компенсації в зв'язку з переходом з ІІІ на ІІ групу інвалідності, згідно статті 48 ЗУ «Про статус та соціальний захист громадян, постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи» в розмірі 15 мінімальних заробітних плати в сумі 18270 гривень. Позивач в судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі, просив позов задовольнити. Представник - УПСЗН Будьоннівської районної в місті Донецьку ради в судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі. На підставі досліджених доказів, судом встановлені наступні фактичні обставини. [PERSON] є учасником ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС - 1 -ої категорії, що підтверджується посвідченням серії [NUMBER] і перебуває на обліку в Управління праці та соціального захисту населення в Будьоннівському районі міста Донецька. Згідно довідки МСЕК №238235 від 12.08.2013 року, [PERSON] є інвалідом ІІ групи безстроково, за хворобою, пов'язаною з виконанням обов'язків по ліквідації аварії на ЧАЕС. З листа УПСЗН Будьоннівської районної в місті Донецьку ради від 04.10.2013 року за №01-15/3740 вбачається, що Постановою КМУ від 26.07.1996 року №836 «Про компенсаційні виплати громадянам постраждалим внаслідок Чорнобильської катастрофи», одноразова компенсація учасникам ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, які стали інвалідами 3 групи внаслідок ЧАЕС, затверджена в сумі 189, 60 гривень, а інвалідам 2 групи одноразова компенсація затверджена в сумі 284, 40 гривень. У випадку встановлення інвалідності вищої групи інвалідом виплачується різниця в компенсації, яка складає 94, 80 гривень, та буде виплачена по мірі фінансування. Отже, позивач як учасник ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС 1 категорії, має право на користування компенсаціями та пільгами, передбаченими статтею 48 ЗУ «Про статус та соціальний захист громадян, постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи» №796-ХІІ. Вказаний закон зі змінами та доповненнями станом на час виникнення спірних правовідносин, визначає основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їх життя і здоров'я та створює єдиний порядок визначення категорій зон радіоактивного забруднених територій, умов проживання і трудової діяльності на них, соціального захисту потерпілого населення. Відповідно до підпункту 11 пункту 28 розділу ІІ ЗУ «Про Державний бюджет на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України», зміст статті 48 ЗУ «Про статус та соціальний захист громадян, постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи» викладено в наступній редакції: «Одноразова компенсація учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, які стали інвалідами внаслідок Чорнобильської катастрофи, та сім'ям, які втратили годувальника із числа осіб, віднесених до учасників ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС та смерть яких пов'язана з Чорнобильською катастрофою, щорічна допомога на оздоровлення виплачується в порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України. За рішенням Конституційного Суду України від 22.05.2008 року №10-рп/2008, зазначені вище зміни, внесені ЗУ «Про Державний бюджет на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» до ЗУ «Про статус та соціальний захист громадян, постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи» визнані неконституційними. Згідно із ч.2 статті 152 Конституції України, закони, інші правові акти або їх окремі положення,визнані неконституційними, втрачають силу з дня ухвалення Конституційним судом рішення про їх неконституційність. Так, відповідно до статті 48 ЗУ «Про статус та соціальний захист громадян, постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи», одноразова компенсація учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, які стали інвалідами внаслідок ЧАЕС та сім'ям, які втратили годувальника із числа осіб, віднесених до учасників ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС та смерть яких пов'язана з Чорнобильською катастрофою, виплачується в таких розмірах: інвалідам ІІ групи - 45 мінімальних заробітних плат. Виплата здійснюється з мінімальної заробітної плати, яка склалася на момент встановлення інвалідності чи втрати годувальника. Суб'єктами, які мають право на компенсацію за шкоду, заподіяну здоров'ю, визначені статтею 48 ЗУ «Про статус та соціальний захист громадян, постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи», є учасники ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, які стали інвалідам, внаслідок ЧАЕС, сім'ї, які втратили годувальника із числа осіб, віднесених до учасників ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС та смерть яких пов'язана з ЧАЕС. Відповідно до п.4 Прикінцевих положень ЗУ «Про Державний бюджет на 2013 рік», встановлено, що у 2013 році норми і положення статей 20, 21, 22, 23, 30,31, 37, 39, 48, 50, 51, 52 та 54 ЗУ «Про статус та соціальний захист громадян, постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи» застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів Державного бюджету України та бюджету Пенсійного фонду України на 2013 рік. Кабінетом Міністрів України у 2013 році таке право використане не було, а тому норми Кабінету Міністрів України, на які посилався відповідач в своєму листі від 04.10.2013 року за №01-15/3740, не підлягають застосуванню під час визначення розміру виплат, передбачених статтею 48 ЗУ «Про статус та соціальний захист громадян, постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи». Виходячи із загальних засад пріоритетності законів над підзаконними актами, при визначенні розміру виплат застосуванню підлягають положення статті 48 ЗУ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». Відповідно до ч.4 ст.9 КАС України, у разі невідповідності нормативно - правового акта Конституції України, Закону України, міжнародному договору, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України, або іншому правовому акту, суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу. Тобто, з викладеного вбачається, що у вказаних спірних правовідносинах закон має вищу юридичну силу ніж Постанова КМУ. Також суд зауважує на пункти 5,6 Постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України від 16.03.2012 року №4 «Про судову практику вирішення адміністративними судами спорів, що виникають у зв'язку із застосуванням статей 39,48,50,52,54 ЗУ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» (із змінами, внесеними Постановою Вищого адміністративного суду України №5 від 25.02.2013 року) Відповідно до ст.8 ЗУ « Про Державний бюджет на 2013 рік» встановлено мінімальний розмір заробітної плати у 2013 році, в наступних розмірах: з 1 січня -1147 гривень, з 1 грудня -1218 гривень. За приписами статті 48 ЗУ «Про статус та соціальний захист громадян, постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи», розмір мінімальної заробітної плати при виплаті одноразової компенсації визначається на момент встановлення інвалідності. Так, вказаною статтею закону передбачено, що одноразова компенсація: - інвалідам ІІ групи виплачується в розмірі - 45 мінімальних зарплат; - інвалідам ІІІ групи виплачується в розмірі - 30 мінімальних зарплат. При цьому, у разі встановлення інвалідності вищої групи інвалідам виплачується різниця у компенсаціях. Таким чином, враховуючи, що інвалідність позивачу була встановлена 12.08.2013 року, а різниця в компенсаціях складає 15 мінімальних заробітних плат, одноразова компенсація, яка підлягає виплаті позивачу складає (1147 х 15) = 17205 гривень

Результат розгляду: partial