Рішення адміністративного суду від 2014-01-29 00:00:00+02

Звернувшись до суду з даним адміністративним позовом, [PERSON] просить скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення від 17 листопада 2013 року серії АА2 № 305873, винесену інспектором ДПС роти ДПС ВДАІ ДМУ УМВС України в Донецькій області Козачуком М.В., якою якого визнано винним у порушенні вимог п. 8.4 "г" р 33 дз 4.2 Правил дорожнього руху, а саме в тому, що 17.11.2013 року о 18 год. 09 год. в м. Донецьку, виїжджаючи з ТЦ "Засядько" на пр. Ленінський, не виконав вимоги дорожнього знаку 4.2 "рух праворуч", виконав лівий поворот на пр. Ленінський, та притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 122 ч. 1 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 255 грн. Позивач посилається на те, що жодних законних доказів правомірності винесення оскаржуваної постанови немає. Протокол про адміністративне правопорушення складено не на місці, де нібито мало місце адміністративне правопорушення. В порушення ст. 251 КУпАП інспектор ДПС визнав єдиним доказом по справі саме протокол і не звернув уваги на відсутність інших необхідних доказів по справі, а саме пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновків експерта, речових доказів, показань технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за використанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху. Відповідач відмовився внести до протоколу про адміністративне правопорушення свідка [PERSON], яка може підтвердити факт не порушення ним правил дорожнього руху. Крім того, відповідачем не було пред'явлено йому службового посвідчення, не занесено до протоколу про адміністративне правопорушення інформацію про тип та заводський номер технічного відеозасобу, не роз'яснено йому порядок оскарження постанови, не повідомлено адресу та найменування органу, що розглядав справу. Також діючими нормативно-правовими актами забороняється застосування технічних засобів та приладів, які не сертифіковані. Під час розгляду справи про адміністративне правопорушення відповідачем порушено його право користуватися юридичною допомогою адвоката. У постанові про притягнення до адміністративної відповідальності не обґрунтований розмір адміністративного стягнення, не з'ясовані пом"якшуючи обставини. За цих підстав вважає, що постанова у справі про адміністративне правопорушення підлягає скасуванню за відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення. У судовому засіданні позивач [PERSON] свій позов підтримав та наполягав на його задоволенні. Відповідач - інспектор ДПС роти ДПС ВДАІ ДМУ УМВС України в Донецькій області Козачук М.В., який також представляє за довіреністю інтереси третьої особи - ДАІ ДМУ УМВС України в Донецькій області, у судовому засіданні позов не визнав та на підтвердження своїх заперечень проти позову [PERSON] надав суду відеозапис правопорушення. Просив у задоволенні позову відмовити. Суд, заслухавши сторін, дослідивши матеріали справи, а також дослідивши у судовому засіданні відеозапис, наданий відповідачем, вважає, що позовні вимоги задоволенню не підлягають за наступних підстав: У судовому засіданні встановлено, що 17 листопада 2013 року інспектором ДПС роти ДПС ВДАІ ДМУ УМВС України в Донецькій області Козачуком М.В. відносно позивача був складений протокол про адміністративне правопорушення за ст. 122 ч. 1 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення в розмірі 255 грн. З копії постанови у справі про адміністративне правопорушення вбачається, що позивач 17 листопада 2013 року о 18 годині 09 хвилин у м. Донецьку, керуючи автомобілем “ДЕУ” номерний знак [NUMBER], виїжджаючи з ТЦ "Засядько" на пр. Ленінський, не виконав вимоги дорожнього знаку 4.2 "рух праворуч", виконав лівий поворот на пр. Ленінський, чим порушив п. 8.4 "г" р 33 дз 4.2 Правил дорожнього руху. Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Статтею 71 КАСУ передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Якщо особа, яка бере участь у справі, не може самостійно надати докази, то вона повинна зазначити причини, через які ці докази не можуть бути надані, та повідомити, де вони знаходяться чи можуть знаходитися. Суд сприяє в реалізації цього обов'язку і витребовує необхідні докази. Суб'єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі. У разі невиконання цього обов'язку суд витребовує названі документи та матеріали. Якщо особа, яка бере участь у справі, без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які вона посилається, суд вирішує справу на основі наявних доказів. Відповідачем на підтвердження своїх заперечень проти адміністративного позову в якості доказу порушення позивачем вимог Правил дорожнього руху надано суду відеозапис, з якого чітко вбачається порушення позивачем на автомобілі “ДЕУ” номерний знак [NUMBER] вимог п. 8.4 "г" р 33 дз 4.2 Правил дорожнього руху при виїзді від ТЦ "Засядько" на пр. Ленінський у м. Донецьку. Разом з тим, позивач на підтвердження обставин, на яких ґрунтуються його позовні вимоги належних та допустимих доказів суду не надав, явку у судове засідання свідка [PERSON], на якого посилається у своєму позові, не забезпечив, надав письмові пояснення свідка [PERSON], які не можуть вважатися доказом у розумінні ст. 77 КАСУ. Крім того, обставини, на які посилається свідок у своїх письмових поясненнях не узгоджуються з відеозаписом, наданим відповідачем. Суд не може прийняти до уваги доводи позивача в частині того, що він рухався в іншому напрямку, ніж зазначено в протоколі про адміністративне правопорушення та постанові про притягнення до адміністративної відповідальності, оскільки дані доводи позивача спростовуються дослідженим у судовому засіданні відеозаписом. Посилання позивача на незаконність відеозапису, наданого відповідачем, через відсутність даних про сертифікацію технічного засобу, на який здійснювався відеозапис, не ґрунтуються на законі. Крім того, посилання позивача на неможливість ідентифікувати відеозапис на диску з відеозаписом на відеокамері також не можуть бути прийняті до уваги, оскільки інформація на відеозаписі повністю узгоджується з обставинами, викладеними в постанові про притягнення позивача до адміністративної відповідальності й підстав сумніватися в законності отриманих доказів у справі в суду немає. Оцінивши досліджені у судовому засіданні докази по справі, суд вважає, що факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення доведений, доводи, на які посилається позивач у своєму позові, не спростовують правомірності прийняття відповідачем рішення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ст. 122 ч. 1 КУпАП, тому у задоволенні адміністративного позову [PERSON] слід відмовити.

Результат розгляду: denied