Рішення адміністративного суду від 2014-01-14 00:00:00+02

ЗАТ «Уренгойська дирекція житлового будівництва» звернулося до суду з цим позовом, де вказало, що згідно до державного акту на право постійного користування серії ЗП № 000337 від 07. 02. 1995 року Уренгойській дирекції житлового будівництва належить земельна ділянка по вул. Халтуріна в м. Бердянську площею 8,1375 га для розміщення промислової бази. Згідно державного акту на право постійного користування серії ЗП № 000338 від 07. 02. 1995 року цьому ж підприємству належить земельна ділянка площею 0,6599 га по вул. Червона, 15 в м. Бердянську для будівництва житлового будинку. За державним актом на право постійного користування землею серії ЗП № 001585 від 19. 11. 1996 року цьому ж підприємству належить земельна ділянка площею 0,590 га по вул. Маяковського для будівництва відомчого житла. Постановою адміністрації м. Новий Уренгой (Росія) від 23. 03. 1995 року № 103 перереєстроване орендне підприємство «Уренгойська дирекція житлового будівництва» в закрите акціонерне товариство «Уренгойська дирекція жилого будівництва», як таке, що є правонаступником орендного підприємства. 17. 04. 1995 року голову Бердянської міської ради було повідомлено про реорганізацію орендного підприємства «Уренгойська дирекція житлового будівництва» у Закрите акціонерне товариство «Уренгойська дирекція житлового будівництва». Рішеннями виконавчого комітету Бердянської міської ради від 12. 12. 1996 року та № 405 від 16. 07. 1998 року земельні ділянки вилучено у зв'язку з добровільною відмовою від них Уренгойської дирекції житлового будівництва, і вони внесені до міського резервного фонду. При цьому підприємство - ЗАТ «Уренгойська дирекція житлового будівництва» від земельних ділянок, наданих йому у постійне користування, добровільно не відмовлялося. Рішенням Бердянської міської ради № 49 від 25. 11. 2005 року припинено право користування земельними ділянками орендного підприємства «Уренгойська дирекція житлового будівництва» по вул. Халтуріна, Червоній, 15, Маяковського - Дружби, державні акти на право постійного користування №№ 356,357 та 567 визнано такими, що втратили чинність. Таким чином, даним рішенням Бердянської міської ради припинено право користування земельними ділянками Орендного підприємства «Уренгойська дирекція житлового будівництва», а державні акти на право постійного користування землею скасовані у Закритого акціонерного товариства «Уренгойська дирекція житлового будівництва». Після прийняття Бердянською міською радою рішення № 49 від 25. 11. 2005 року ЗАТ «Уренгойська дирекція житлового будівництва» листами заявами від 21. 12. 2006 року, 01. 03. 2007 року, 05. 03. 2007 року неодноразово зверталася до міського голови м. Бердянська, Бердянської міської ради із заявами про необхідність внесення додаткових змін до державних актів на право постійного користування земельними ділянками №№ 356,357,567, проте листом від 01. 02. 2007 року отримало відмову у внесенні таких змін. Тому просить визнати бездіяльність Бердянської міської ради щодо не оформлення прав на землю Закритому акціонерному товариству «Уренгойська дирекція житлового будівництва» в межах та розмірах згідно державного акту на право постійного користування землею серії ЗП № 000337 від 07. 02. 1995 року, реєстровий номер 356; згідно державного акту на право постійного користування землею серії ЗП № 000338 від 07. 02. 1995 року, реєстровий номер 357; згідно державного акту на право постійного користування землею серії ЗП № 001585 від 19. 11. 1996 року реєстраційний номер 567 - протиправною, а також просить зобов'язати Бердянську міську раду оформити право на землю у вигляді оренди ЗАТ «Уренгойська дирекція житлового будівництва» на вказані вище державні акти. Крім того, просить поновити строк для звернення до суду з цим позовом, посилаючись на поважність причин його пропуску, а саме - неодноразовими звернення до різних судів і неоднозначність вирішення питання про підсудність справи. В судовому засіданні представник позивача за довіреністю Межуєв С. М. підтримав позовні вимоги у повному обсязі і просить задовольнити. Пояснив, що з 1995 року після реорганізації підприємства з орендного у закрите акціонерне товариство, яке є правонаступником ОП, «Уренгойська дирекція житлового будівництва» не втратило право на постійне користування земельними ділянками, і позбавлена була права на них незаконно, тому воно підлягає поновленню. Представник відповідача за довіреністю Сарабєєва Н. О. в судовому засіданні позов не визнала і пояснила, що на сьогоднішній день законодавчо визначена певна процедура надання земельної ділянки у оренду, і ЗАТ«Уренгойська дирекція житлового будівництва» цієї процедури не дотримується. Крім того, рішеннями судів встановлено, що ЗАТ «Уренгойська дирекція житлового будівництва» не є правонаступником ОП «Уренгойська дирекція житлового будівництва», а земельні ділянки надавалися саме орендному підприємству, і позивач на даний час не має ніякого відношення до них. Тим більше, що рішенням Бердянської міської ради про припинення права ОП «Уренгойська дирекція житлового будівництва» на користування цих земельних ділянок, і вони вже надані іншим особам, які оформили на них право власності у встановленому законом порядку. Представник 3-ї особи [PERSON] за довіреністю [PERSON] в судовому засіданні заперечує проти позову на тих підставах, що у 2006 році, коли [PERSON] отримав право власності на земельну ділянку, вона вже була вільною, з іншим кадастровим номером, йому були надані позитивні висновки, і винесено рішення Бердянської міської ради про надання її у власність. В даний час він оформив державний акт на право власності, і побудував житловий будинок, на який також оформив право власності. Треті особи [PERSON], [PERSON], [PERSON] у судове засідання не явилися, про день слухання справи сповіщені, заперечень проти позову не надали, і суд розглядає справу за їх відсутності на підставі наявних у справі доказів. Вислухавши сторони, вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку про необхідність відмови у задоволенні позову ЗАТ «Уренгойська дирекція житлового будівництва», виходячи з таких підстав. Сторонами не заперечується той факт, що Уренгойській дирекції житлового будівництва були видані державні акти на право постійного користування наступними земельними ділянками: - згідно до державного акту на право постійного користування серії ЗП № 000337 від 07. 02. 1995 року надана земельна ділянка по вул. Халтуріна в м. Бердянську площею 8,1375 га для розміщення промислової бази; - згідно державного акту на право постійного користування серії ЗП № 000338 від 07. 02. 1995 року надана земельна ділянка площею 0,6599 га по [ADDRESS] для будівництва житлового будинку;- згідно з державним актом на право постійного користування землею серії ЗП № 001585 від 19. 11. 1996 року надана земельна ділянка площею 0,590 га по вул. Маяковського для будівництва відомчого житла. Про вказані факти свідчать копії державних актів на право постійного користування землею із планом зовнішніх меж користування. Як вбачається з копії свідоцтва про державну реєстрацію від 23. 03. 1995 року, виданого адміністрацією м. Новий Уренгой, де зареєстроване підприємство, реєстраційний № 104060, Закрите акціонерне товариство «Уренгойська дирекція житлового будівництва» є правонаступником орендного підприємства «Уренгойська дирекція житлового будівництва», про що позивачем було повідомлено голову міської ради народних депутатів [PERSON] 17. 04. 1995 року. Проте рішенням № 14 від 12. 12. 1996 року Бердянська міська рада припинила право користування і вилучила по добровільній відмові з постійного користування в Уренгойської дирекції житлового будівництва земельну ділянку площею 5,25 га, розташовану по вул. Халтуріна, і внесла її до міського резервного фонду. Рішенням № 406 від 16. 07. 1998 року виконавчий комітет Бердянської міської ради вилучив за добровільною відмовою Уренгойської дирекції житлового будівництва земельну ділянку площею 0,2189 га, розташовану по вул. Маяковського. Рішенням № 49 від 25. 11. 2005 року Бердянська міська рада припинила право користування земельними ділянками орендного підприємства «Уренгойська дирекція житлового будівництва» та передала їх до земель міста, а саме- земельну ділянку площею 6,3115 га, розташовану по вул. Халтуріна, надану для будівництва промислової бази; земельну ділянку площею 0,63 га, розташовану по [ADDRESS] для будівництва 6- поверхового будинку; земельну ділянку площею 0,3711 га, розташовану по вул. Маяковського - Дружби, надану для будівництва відомчого житла. Державні акти №№ 356,357,567 визнано такими, що втратили чинність. В подальшому вказані земельні ділянки були надані у приватну власність [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON]. Постановою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 18. 06. 2013 року засвідчена правомірність надання земельних ділянок вказаним громадянам, тому ці обставини суд не досліджує у відповідності до ч. 1 ст. 72 КАС України. Частиною 1 ст. 23 Земельного кодексу України в редакції від 13. 03. 1992 р. передбачено, що право власності або право постійного користування землею посвідчується державними актами, які видаються і реєструються сільськими, селищними, міськими, районними Радами народних депутатів. Позивач у своєму позову посилається на той факт, що земельні ділянки фактично не вибували з постійного користування підприємства ЗАТ «Уренгойська дирекція житлового будівництва», оскільки останній є правонаступником Орендного підприємства «Уренгойська дирекція житлового будівництва», що підтверджено свідоцтвом про державну реєстрацію. Досліджуючи цю обставину, суд приймає до уваги вимоги ч. 2 ст. 161 КАС України, яка передбачає, що при виборі правової норми, що підлягає застосуванню до спірних правовідносин, суд зобов'язаний враховувати висновки Верховного суду України, викладені у рішеннях, прийнятих за результатами розгляду заяв про перегляд судового рішення з підстави, передбаченої пунктом 1 частини першої ст. 237 цього кодексу. Як вбачається з Висновків ВСУ за 2010 -2011 роки, прийнятих у спорах що, виникають із земельних правовідносин, за змістом ч. 3 ст. 30 ЗК України від 25 жовтня 2001 року (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) при передачі підприємствами, установами й організаціями будівель та споруд іншим підприємствам, установам і організаціям разом із цими об'єктами до них переходить право користування земельною ділянкою, на якій знаходяться зазначені будівлі та споруди. При цьому положення п. 6 розд. Х «Перехідні положення» ЗК щодо зобов»язання переоформити право постійного користування земельною ділянкою на право власності або право оренди без відповідного законодавчого, організаційного та фінансового забезпечення визнано неконституційним згідно з Рішенням Конституційного суду від 22 вересня 2005 року № 5-рп2005. Пункт 2 постанови Кабінету Міністрів України від 2 квітня 2002 року № 449 «про затвердження форми державного акта на право власності на земельну ділянку та державного акта на право постійного користування земельною ділянкою» встановлює, що раніше видані державні акти на право приватної власності на землю, державні акти на право власності на землю, державні акти на право власності на земельну ділянку та державні акти на право постійного користування землею залишаються чинними і підлягають заміні у разі добровільного звернення громадян або юридичних осіб. У зв'язку з цим право постійного користування земельною ділянкою, набуте в установленому законом порядку, не втрачається (постанова Верховного суду України від 26 вересня 2011 року в справі № 6- 14 цс11). Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що ЗАТ «Уренгойська дирекція житлового будівництва» не втратило право на постійне користування спірними земельними ділянками, оскільки є правонаступником ОП «Уренгойська дирекція житлового будівництва», яке, у свою чергу, набуло право на постійне користування земельною ділянкою в установленому законом порядку. За таких обставин немає необхідності визнавати протиправною бездіяльність Бердянської міської ради щодо не оформлення прав на землю і зобов'язувати відповідача оформити право на землю у вигляді оренди, а отже немає необхідності задовольняти позовні вимоги. Суд враховує ту обставину, що на даний час земельні ділянки у встановленому законом порядку надані у власність іншим особам, але це не стосується даного предмету позову і не може впливати на наявність чи відсутність у позивача права на земельну ділянку, яка виникла у підприємства ще у 1995 - 1996 роках. Суд не приймає до уваги твердження відповідача стосовно того, що ЗАТ «Уренгойська дирекція житлового будівництва» не може мати у постійному користуванні земельну ділянку у зв'язку з реорганізацією підприємства, оскільки це суперечить правовим висновкам Верховного суду України, а інших доказів, які б спростостовували позовні вимоги, відповідач не надав. Щодо земельної ділянки по вул. Маяковського площею 0,590 га, яка надана в постійне користування Уренгойській дирекції житлового будівництва згідно рішення виконавчого комітету Бердянської міської ради Запорізької області № 490 від 19. 10. 1995 року, суд приймає до уваги той факт, що відповідно до свідоцтва «Про державну реєстрацію» НУ- ІІ реєстраційний номер 104060, виданого відповідно до рішення реєстраційної палати № 103 від 23.ж 03. 1995 року Уренгойська дирекція житлового будівництва мала організаційно - правову форму закритого акціонерного товариства, тобто земельна ділянка по вул. Маяковського площею 0,590 га надавалася саме закритому акціонерному товариству «Уренгойська дирекція житлового будівництва». Вирішуючи питання про поновлення строку для звернення до суду, суд виходить з положень с. 100 КАС України, яка передбачає можливість поновлення цього строку , пропущеного з поважних причин. Так, позивач протягом з 2006 року звертався до господарського суду Запорізької області за захистом своїх прав, до Запорізького окружного адміністративного суду, ухвалу якого від 26. 01. 2011 року отримав згідно до штампу на конверті 26. 03. 11 року, і остаточно 05. 08. 2011 року звернувся до місцевого суду. Враховуючи, що він протягом усього часу намагався захистити свої права у різних судах, і тільки у 2011 році після отримання ухвали суду від 26. 01. 2011 року визначився із підсудністю справи місцевому суду, суд вважає за можливе поновити пропущений строк звернення до адміністративного суду.

Результат розгляду: denied