Рішення адміністративного суду від 2014-03-03 00:00:00+02

В грудні 2013 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення, в якому просив визнати постанову серії ПС1 №232513 від 17 листопада 2013 року незаконною та скасувати, провадження в справі про адміністративне правопорушення закрити. Позовні вимоги обґрунтовував тим, що був притягнутий до адміністративної відповідальності згідно постанови про адміністративне правопорушення, ПС1 №232513 від 17 листопада 2013, згідно якої [PERSON] порушив вимоги п.16.8 Правил дорожнього руху (далі - ПДР), а саме на перехресті вул. Володимирська - бул. Шевченка на жовтий колір світлофору не зупинився перед дорожньою розміткою та дорожнім рухом. В судове засідання з'явився позивач, підтримав позовні вимоги в повному обсязі та просив позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Суд, вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про обґрунтованість та законність позовних вимог. Як вбачається із протоколу про адміністративне правопорушення, 27 листопада 2013 року [PERSON], на перехресті вул. Володимирська - бул. Шевченка на жовтий колір світлофору не зупинився перед дорожньою розміткою та дорожнім рухом, чим порушив п. 16.8 ПДР. На підставі вказаного протоколу інспектором Дорожньо-патрульної служби 5 взводу полку ДПС ВДАІ м. Києва старшим сержантом міліції Івасюком О. А. було винесено постанову про притягнення [PERSON] до адміністративної відповідальності та застосовано адміністративне стягнення у вигляді подвійного штрафу у сумі 850 грн. Як вважає позивач, така постанова є незаконною та підлягає скасуванню з наступних підстав. Згідно із ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ. До адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією та законами України встановлено інший порядок судового провадження. Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. За ч. 1, 2 ст. 283 КУпАП України передбачено, що розглянувши справу про адімінстративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи, відомості про особу, щодо якої розглядається справа, опис обставин, встановлених при розгляді справи, зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення, прийняте по справі рішення. Тобто, задля виконання вимог зазначених норм, працівник ДАІ зобов'язаний був своєчасно, всебічно, повно і об'єктивно з`ясувати обставини справи та зазначити їх в постанові. Відповідно до п. 8.11 ПДР водіям, які в разі ввімкнення жовтого сигналу або підняття регулювальником руки вгору не можуть зупинити транспортний засіб у місці, передбаченому пунктом 8.10 цих Правил, не вдаючись до екстреного гальмування, дозволяється рухатися далі за умови забезпечення безпеки дорожнього руху. За п. 8.10 ПДР у разі подання світлофором (крім реверсивного) або регулювальником сигналу, що забороняє рух, водії повинні зупинитися перед дорожньою розміткою 1.12 (стоп-лінія), дорожнім знаком 5.62, якщо їх немає - не ближче 10 м до найближчої рейки перед залізничним переїздом, перед світлофором, пішохідним переходом, а якщо і вони відсутні та в усіх інших випадках - перед перехрещуваною проїзною частиною, не створюючи перешкод для руху пішоходів. Як пояснив позивач у судовому засіданні, на момент переключення сигналу світлофору з зеленого на жовтий, він знаходився приблизно в 10 метрах від границі перехрестя, а тому навіть при екстреному гальмуванні гальмівний шлях склав би більше, ніж вказаний відрізок, та міг призвести до зіткнення з транспортним засобом, що рухався позаду, а тому,

Результат розгляду: granted