Рішення адміністративного суду від 2014-03-12 00:00:00+02

15.11.2013 на адресу Інспекції з питань захисту прав споживачів у Кіровоградській області надійшло звернення [PERSON] в якому було викладено прохання захистити його права споживача та притягнути ТОВ "Астеліт" до відповідальності за порушення Закону України "Про рекламу", а саме, розповсюдження недобросовісної реклами "САМЫЙ ДЕШЕВЫЙ ТАРИФ В РЕГИОНЕ" щодо тарифного плану "просто та дешево". Зазначене звернення було направлено до Інспекції з питань захисту прав споживачів у м. Києві. 02.12.2013 Інспекцією з питань захисту прав споживачів у м. Києві складено протокол про порушення законодавства про рекламу відносно ТОВ "Астеліт" при розповсюдженні рекламних листівок "life... Самый Дешевый В Регионе " з ознаками порушення вимог статті 10 Закону України "Про рекламу", а саме - недобросовісна реклама забороняється та видано вимогу ТОВ "Астеліт" в порядку ч. 2 ст. 26 Закону України "Про рекламу", якою запропоновано надати у п'ятиденний строк з дня отримання вимоги документи за переліком та повідомлено про те, що розгляд справи про порушення законодавства України про рекламу відбудеться 16.12.2013 о 13.00. 25.12.2013 Інспекцією з питань захисту прав споживачів у м. Києві прийнято рішення про початок розгляду справи про порушення законодавства про рекламу, відповідно до якого вирішено розпочати розгляд справи та отримання необхідних документів про порушення вимог законодавства України про рекламу відносно рекламодавця - ТОВ "Астеліт". 20.01.2014 Інспекцією з питань захисту прав споживачів у м. Києві за результатами розгляду справи про порушення законодавства про рекламу складено протокол засідання стосовно справи про порушення законодавства про рекламу, відповідно до якого встановлено недотримання вимог законодавства України про рекламу, а саме, у рекламі подається безпідставне твердження "Звонки на life:) грн. мин2 0 без пополнений" рекламні листівки (м. Кіровоград) "life... Самый Дешевый В Регионе ", що підтверджує порушення статті 10 Закону України "Про рекламу". 20.01.2014 Інспекцією з питань захисту прав споживачів у м. Києві прийнято рішення № 000002 про накладення штрафу за порушення законодавства про рекламу, яким за порушення вимог законодавства України про рекламу, у відповідності до вимог частини сьомої статті 27 Закону України "Про рекламу" накладено на ТОВ "Астеліт" штраф у розмірі 5083,00 грн. Товариство з обмеженою відповідальністю "Астеліт" не погоджуючись з рішенням №000002 від 20.01.2014 та вважаючи його таким, що підлягає скасуванню звернулось з відповідним позовом до суду. Оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до статті 1 Закону України "Про рекламу" реклама - інформація про особу чи товар, розповсюджена в будь-якій формі та в будь-який спосіб і призначена сформувати або підтримати обізнаність споживачів реклами та їх інтерес щодо таких особи чи товару. Частиною сьомою статті 8 зазначеного Закону встановлено, що розміщення інформації про виробника товару та/або товар у місцях, де цей товар реалізується чи надається споживачеві, у тому числі на елементах обладнання та/або оформлення місць торгівлі, а також безпосередньо на самому товарі та/або його упаковці, не вважається рекламою. Таким чином, до реклами відносить інформація про особу чи товар, розповсюджена в будь-якій формі та в будь-який спосіб і призначена сформувати або підтримати обізнаність споживачів реклами та їх інтерес щодо таких особи чи товару, при цьому не є вважається рекламою розміщення інформації про виробника товару та/або товар у місцях, де цей товар реалізується чи надається споживачеві. Позивач в позовній заяві зазначає про те, що оскільки листівки "life... Самый Дешевый В Регионе " щодо тарифного плану "просто та дешево" розповсюджувались виключно у місцях, де проходить надання послуг споживачам, тобто у місцях продажу стартових пакетів, то відповідні листівки не вважаються рекламою. Суд не погоджується з зазначеним твердження позивача з огляду на те, що останнім здійснювалось не розміщення, а як ним самим не заперечується, саме розповсюдження листівок "life... Самый Дешевый В Регионе " щодо тарифного плану "просто та дешево" в місцях продажу стартових пакетів, у той час, як відповідно до положень Закону України "Про рекламу" не вважається рекламою виключно розміщення інформації про виробника товару та/або товар у місцях, де цей товар реалізується чи надається споживачеві. З огляду на зазначене суд дійшов висновку про те, що розповсюдження листівок "life... Самый Дешевый В Регионе " щодо тарифного плану "просто та дешево" яке здійснювалось позивачем підпадає під визначення поняття реклами. Відповідно до статті 1 Закону України "Про рекламу" недобросовісна реклама - реклама, яка вводить або може ввести в оману споживачів реклами, завдати шкоди особам, державі чи суспільству внаслідок неточності, недостовірності, двозначності, перебільшення, замовчування, порушення вимог щодо часу, місця і способу розповсюдження. Частинами першою та другою статті 10 зазначеного Закону встановлено, що недобросовісна реклама забороняється. Відповідальність за недобросовісну рекламу несе винна особа. Згідно з частиною сьомою статті 27 Закону України "Про рекламу" у разі неможливості встановлення вартості реклами, розповсюдженої з порушенням вимог цього Закону, на рекламодавців та розповсюджувачів реклами рішенням центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державного контролю за додержанням законодавства про захист прав споживачів, накладається штраф у розмірі до 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Отже, Законом України "Про рекламу" заборонено недобросовісну рекламу до якої віднесено рекламу, яка вводить або може ввести в оману споживачів реклами, завдати шкоди особам, державі чи суспільству внаслідок неточності, недостовірності, двозначності, перебільшення, замовчування, порушення вимог щодо часу, місця і способу розповсюдження, встановлено відповідальність у вигляді штрафу у розмірі до 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян за розповсюдження реклами з порушенням вимог зазначеного Закону. Рішенням № 000002 від 20.01.2014 на позивача було накладено штраф за недотримання вимог законодавства України про рекламу, а саме, за подання у рекламній листівці (м. Кіровоград) "life... Самый Дешевый В Регионе " безпідставного твердження "Звонки на life:) грн. мин2 0 без пополнений" чим порушено статтю 10 Закону України "Про рекламу". З аналізу листівки "life... Самый Дешевый В Регионе ", копія якої наявна в матеріалах справи, вбачається, що фраза "Звонки на life:) грн. мин2 0 без пополнений" містить позначку - примітку "2", яка відсилає до тексту, який містить нижче на тій же сторінці наступного змісту: "Под звонками на номера life:) по 0 грн./мин. без пополнений подразумеваеться предоставление 100000 минут в течение каждого календарного месяца после единоразового пополнения счета на 10 грн. одним платежем". Таким чином, зазначена листівка містить повну інформацію щодо порядку надання послуги "Звонки на life:) грн. мин2 0 без пополнений", яка надається в рамках тарифного плану "просто та дешево". Відповідачем інших доказів та обґрунтувань, крім посилань на факт того, що твердження "Звонки на life:) грн. мин2 0 без пополнений" зазначене в листівках "life... Самый Дешевый В Регионе" є безпідставним, оскільки в ньому не вказано про необхідність здійснення платежу у розмірі 10 грн. передбаченого умовами тарифу, на підтвердження допущення позивачем порушення статті 10 Закону України "Про рекламу" суду надано не було, як і не було зазначено про причини неможливості їх надання. З огляду на викладене, суд дійшов висновку про те, у відповідача були відповідача були відсутні правові підстави для накладення на позивача штрафу та винесення рішення № 000002 від 20.01.2014. Відповідно до частин першої та другої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Відповідно до частини першої статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України. З огляду на викладене,

Результат розгляду: granted