Рішення адміністративного суду від 2014-03-17 00:00:00+02

Позивач звернувся в суд з позовом до відповідачів про зобовязання відповідачів нарахувати на його користь недоплачену йому як Дитині війни щомісячну державну соціальну допомогу за період з 2006 року по 2008 рік в сумі 3885,30 грн., вказуючи, що він належить до соціальної групи Дітей війни та відповідно до статті 6 Закону України Про соціальний захист дітей війни має право на отримання щомісячного підвищення пенсії у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком, яка встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність. У порушення закону відповідачі перерахунок пенсії не здійснили, тому позивач звернувся до суду за захистом своїх законних прав та інтересів, просить задовольнити його позовні вимоги, поновивши строк звернення до суду та зобов'язати відповідачів нарахувати та виплатити йому, як Дитині війни, щомісячну державну соціальну допомогу . Суд вважає за необхідне адміністративний позов [PERSON] до Управління соціального захисту населення в Приморському районі м. Одеси, Управління пенсійного фонду України в Приморському районі м. Одеси,- « Про поновлення строку для звернення до суду та зобов'язання вчинити певні дії» за період з 01.01.2006 року по 23.06.2007 року та стягнення з відповідача суми недоплаченої допомоги залишити без розгляду в звязку з пропуском річного строку звернення в суд за захистом порушених прав встановленого ч.2 ст.99 КАС України( який діяв на момент звернення до суду). Тому розгляду підлягають позовні вимоги щодо нарахування та виплати [PERSON] щомісячної державної соціальної допомоги за період з 23.06.2007 року по 2008 рік, як зазначено позивачем в позовних вимогах. Відповідач позов не визнав, надав на адресу суду заперечення, в яких зазначив, що дію ст. 6 Закону України „Про соціальний захист дітей війни Постановою Кабінету Міністрів України від 28.05.2008 року був звужений обсяг виплат соціальної допомоги дітям війни. Також відповідач вказував на те, що фінансування виплат по Закону України „Про соціальний захист дітей війни проводиться з Державного бюджету України, а не з Пенсійного Фонду, а бюджетне законодавство не передбачило видатків на виплату допомоги дітям війни, а також зазначив, що виплати та надбавки до пенсії позивачу як дитині війни з 01.01.2008 року по теперішній час здійснюються в повному обсязі, відповідно до норм чинного законодавства. Враховуючи вищенаведене просили відмовити в задоволенні позову. Дослідивши матеріали справи суд вважає, що адміністративний позов підлягає задоволенню частково з таких підстав. Позивач [PERSON] відповідно до статті 1 Закону України № 2195-ІУ від 18 листопада 2004 року Про соціальний захист дітей війни відноситься до категорії дитина війни. Оскільки позивач має правовий статус дитини війни, то на нього розповсюджуються всі пільги та гарантії, передбачені Законом України Про соціальний захист дітей війни, зокрема й право на підвищення пенсії на 30 % мінімальної пенсії за віком, як передбачено ст.6 Закону України „Про соціальний захист дітей війни від 18 листопада 2004 року N 2195-IV. Відповідно до статті 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" N2195-IV від 18.11.2004 року (набрав чинності з 01.01.2006 року) зі змінами на 09.07.2007 рік, дітям війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищуються на 30 % мінімальної пенсії за віком. Ст. 71 Закону України « Про Державний бюджет України на 2007 рік» від 19.12.2006 року, № 489-V встановлено, що з метою приведення окремих норм законів у відповідність із цим законом зупинити на 2007 рік дію ст. 6 Закону України № 2195- IV з урахуванням ст. 11 цього закону. Ст.111 Закону України « Про Державний бюджет України на 2007 рік» визначено, що у 2007 році підвищення до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, яка виплачується замість пенсії, відповідно до ст. 6 Закону України № 2195- IV виплачується особам, які є інвалідами у розмірі 50 % від розміру надбавки, встановленої для учасників війни. Рішенням Конституційного суду України від 09.07.2007 року № 6-рп/2007 зазначено, що положення ст. 71 та 111 Закону України « Про Державний бюджет України на 2007 рік» не відповідають Конституції України. Таким чином норми ст. 6 Закону № 2105-IV є діючими з 09.07.2007 року. Пунктом 41 розділу 11 Закону України Про державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів Українич.1 ст.6 Закону України Про соціальний захист дітей війнибула викладена в новій редакції, згідно якої дітям війни (крім тих, на яких поширюється дія Закону України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту) до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, виплачується підвищення у розмірі надбавки, встановленої для учасників війни. Відповідно до п. 2 Прикінцевих положень Закону України Про державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів Українирозділ ІІ цього Закону, яким, зокрема, внесено зміни до ст. 6 Закону України Про соціальний захист дітей війни, мала набирала чинності з 01.01.2008 року. Рішенням Конституційного суду України по справі 10-рп/2008 від 22 травня 2008 року положення пункту 41 розділу ІІ Внесення змін до деяких законодавчих актів Закону України Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України були визнані неконституційними та такими, що втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним судом України цього рішення. При цьому у п.6 Конституційний Суд України зазначив, що рішення у цій справі має преюдиціальне значення для судів загальної юрисдикції. Виходячи з того, що редакція ст.6 Закону України Про соціальний захист дітей війни від 01 січня 2008 року втратила свою чинність з дня прийняття рішення Конституційним судом України по справі 10-рп/2008 від 22 травня 2008 року, то з 22 травня 2008 року відновилася попередня редакція цієї статті, а також право позивача на нарахування підвищення до пенсії у розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком. Із аналізу наведеної норми випливає, що визначення порядку та розмірів виплат зазначеним категоріям громадян застосуванню підлягають положення статті 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни". Таким чином з урахуванням вищенаведених доказів, суд приходить до висновку, що адміністративний позов підлягає задоволенню частково, а саме суд вважає за необхідне визнати протиправною бездіяльність відповідачів та зобовязати їх здійснити нарахування та виплату позивачу надбавки, передбаченої ст. 6 Закону України Про соціальний захист дітей війниу розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком, за період з 09.07.2007 року по 23.06.2008 року.

Результат розгляду: partial