Рішення адміністративного суду від 2014-01-20 00:00:00+02

Дочірнє підприємство "Ліфтсервіс" Малого приватного підприємства "Леда" звернулося до суду з позовом до Державної податкової інспекції у місті Рівному Рівненської області Державної податкової служби про зобов'язання зняти арешт з розрахункового рахунку №26006019406380 в Акціонерному комерційному банку "Індустріалбанк". В обґрунтування позову вказує, що на арештованому рахунку знаходяться грошові кошти, які використовуються підприємством для виплати заробітної плати працівникам, у зв'язку з чим заборгованість по виплаті заробітної плати станом на 13.12.2013 складає 3683,89 грн. Представник позивача в судовому засіданні адміністративний позов підтримав та просив задовольнити повністю. Відповідно до ст.55 КАС України суд допустив заміну відповідача Державна податкова інспекція у м. Рівному Рівненської області Державної податкової служби правонаступником Державна податкова інспекція у місті Рівному Головного управління Міндоходів у Рівненської області Відповідач Державна податкова інспекція у місті Рівному Головного управління Міндоходів у Рівненської області позов не визнав, подав письмове заперечення (а.с.26-27). Представник відповідача в судовому засіданні пояснив, що в межах своїх функціональних обов'язків податковий орган не уповноважений вчиняти дії щодо зняття арешту з коштів та інших цінностей, що знаходяться на рахунках у банках боржника, оскільки вчинення таких дій відноситься виключно до компетенції суду. Крім того, зазначає, що балансовий рахунок 2600 є поточним розрахунковим рахунком суб'єкта господарювання та за своєю специфікою використовується як для виплати зарплати, так і для здійснення інших розрахункових операцій, в тому числі на оплату робіт, послуг, товарів. В задоволенні позову просив відмовити за безпідставністю вимог. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Акціонерний комерційний банк "Індустріалбанк" в судовому засіданні пояснив, що 26.09.2013 банком отримано постанову суду про накладення арешту на кошти та інші цінності, що знаходяться на рахунках №26006019406380 та №26045010000382 Дочірнього підприємства "Ліфтсервіс" Малого приватного підприємства "Леда". Того ж дня на вказані рахунки накладено арешт. Банк списує кошти на рахунок стягувача відповідно до інкасових доручень. Зазначив, що рахунок №2600 є поточним рахунком юридичної особи, де акумулюються всі кошти, 2604 - спеціальний рахунок. Заслухавши пояснення представників сторін та третьої особи, встановивши фактичні обставини справи, перевіривши їх доказами, дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх в сукупності, відповідно до вимог закону, суд дійшов до висновку, що позов до задоволення не підлягає з таких підстав. Судом встановлено, що постановою Рівненського окружного адміністративного суду від 27.06.2013 у справі №817/1669/13-а позов Державної податкової інспекції у м. Рівному Рівненської області Державної податкової служби задоволено повністю. Накладено арешт на кошти та інші цінності платника податків Дочірнього підприємства "Ліфтсервіс" Малого приватного підприємства "Леда", що знаходяться на рахунках в банках: АКБ "Індустріалбанк", МФО 313849, р/р 26006019406380; АКБ "Індустріалбанк", МФО 313849, р/р 26045010000382. Постанова Рівненського окружного адміністративного суду від 27.06.2013 у справі №817/1669/13-а Дочірнім підприємством "Ліфтсервіс" Малого приватного підприємства "Леда" у встановленому порядку не оскаржувалась та набрала законної сили. Відповідно до ст.53 Закону України "Про банки і банківську діяльність" № 2121-III від 07.12.2000 арешт на майно або кошти банку, що знаходяться на його рахунках, арешт на кошти та інші цінності юридичних або фізичних осіб, що знаходяться в банку, здійснюються виключно за постановою державного виконавця чи рішенням суду про стягнення коштів або про накладення арешту в порядку, встановленому законом. Зняття арешту з майна та коштів здійснюється за постановою державного виконавця або за рішенням суду. Зупинення власних видаткових операцій банку за його рахунками, а також видаткових операцій за рахунками юридичних або фізичних осіб здійснюється лише в разі накладення арешту відповідно до частини першої цієї статті, крім випадків, передбачених Законом України "Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансуванню тероризму". Зупинення видаткових операцій здійснюється в межах суми, на яку накладено арешт, крім випадків, коли арешт накладено без встановлення такої суми. Таким чином, при накладенні арешту на кошти та інші цінності юридичних або фізичних осіб, що знаходяться в банку, банком здійснюється зупинення видаткових операцій за цими рахунками. Відповідно до Розділу 10 Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті, затвердженої постановою Національного банку України №22 від 21.01.2004, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 29.03.2004 за № 377/8976 (далі- Інструкція №22), обмеження прав клієнта щодо розпоряджання грошовими коштами, що знаходяться на його рахунку/ах, відповідно до статті 1074 Цивільного кодексу України не допускається, крім випадків обмеження права розпоряджання рахунком/ами за рішенням суду або в інших випадках, установлених законом, а також у разі зупинення фінансових операцій, які можуть бути пов'язані з легалізацією (відмиванням) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансуванням тероризму, передбачених законом. Виконання банком арешту коштів, що зберігаються на рахунку клієнта, здійснюється за постановою державного виконавця чи рішенням суду (у тому числі ухвалою, постановою, наказом, виконавчим листом суду) про стягнення коштів або про накладення арешту в порядку, установленому законом. Пунктом 10.2 Інструкції №22 встановлено, що арешт за постановою державного виконавця або за рішенням суду (далі - документ про арешт коштів) накладається на кошти, що обліковуються за рахунками, відкритими клієнтами в банку, відповідно до нормативно-правових актів Національного банку, що регулюють порядок відкриття та використання рахунків. Згідно з п.10.3 Інструкції №22 арешт на підставі документа про арешт коштів може бути накладений на всі кошти, що є на всіх рахунках клієнта банку, без зазначення конкретної суми, або на суму, що конкретно визначена в цьому документі. Якщо в документі про арешт коштів не зазначений конкретний номер рахунку клієнта, на кошти якого накладений арешт, але обумовлено, що арешт накладено на кошти, що є на всіх рахунках, то для забезпечення суми, визначеної цим документом, арешт залежно від наявної суми накладається на кошти, що обліковуються на всіх рахунках клієнта, які відкриті в банку, або на кошти на одному/кількох рахунку/ах. Пунктом 10.6 Інструкції №22 передбачено, що залежно від наявності/відсутності коштів на рахунку клієнта, на кошти якого накладено арешт, банк здійснює такі дії: якщо на рахунку є кошти в сумі, що визначена документом про арешт коштів, то банк арештовує їх на цьому рахунку та продовжує виконання операцій за рахунком клієнта. Документ про арешт коштів банк обліковує на відповідному позабалансовому рахунку; якщо на рахунку клієнта недостатньо визначеної документом про арешт коштів суми коштів, то банк арештовує на цьому рахунку наявну суму коштів, обліковує цей документ на відповідному позабалансовому рахунку і не пізніше ніж наступного робочого дня письмово повідомляє орган, який надіслав документ про арешт коштів, про недостатність коштів для його виконання; якщо на рахунку клієнта немає коштів для забезпечення виконання документа про арешт коштів, то банк обліковує його на відповідному позабалансовому рахунку і не пізніше ніж наступного робочого дня письмово повідомляє орган, який надіслав документ про арешт коштів, про відсутність коштів для його виконання. Під час дії документа про арешт коштів банк протягом операційного дня відповідно до статті 59 Закону України "Про банки і банківську діяльність" зупиняє видаткові операції за рахунком клієнта та здійснює арешт усіх надходжень на рахунок клієнта до забезпечення суми коштів, що зазначена в документі про арешт коштів, або до отримання передбачених законодавством документів про зняття арешту з коштів. Згідно з п.10.9 кошти, що арештовані на рахунку клієнта, забороняється використовувати до надходження платіжної вимоги/інкасового доручення (розпорядження) за тим виконавчим документом, для виконання якого накладався арешт, або до отримання передбачених законодавством документів про зняття арешту з коштів. Глава 12 Інструкції №22 регулює порядок списання банком коштів з рахунків платників податків/суб'єктів господарювання. Пунктом 12.1 встановлено, що органом стягнення (стягувачем) податкового боргу, простроченої заборгованості суб'єкта господарювання перед державою (Автономною Республікою Крим чи територіальною громадою міста) за кредитом (позикою), залученим державою (Автономною Республікою Крим чи територіальною громадою міста) або під державну (місцеву) гарантію, а також за кредитом з бюджету (включаючи плату за користування такими кредитами (позиками) та пеню) відповідно до статті 41 Податкового кодексу України та статті 17 Бюджетного кодексу України є органи державної податкової служби. Суд враховує, що відповідно до пп.94.6.2 п.94.6 ст.94 Податкового кодексу України арешт коштів на рахунку платника податків здійснюється виключно на підставі рішення суду шляхом звернення контролюючого органу до суду. Звільнення коштів з-під арешту банк або інша фінансова установа здійснює за рішенням суду. При цьому за змістом пп.20.1.17 п.20.1 ст.20 Податкового кодексу України органи державної податкової служби мають право звертатись до суду щодо накладення арешту на кошти та інші цінності такого платника податків, що знаходяться у банку, у разі, якщо у платника податків, який має податковий борг, відсутнє майно та/або його балансова вартість менша суми податкового боргу, та/або таке майно не може бути джерелом погашення податкового боргу. Таким чином, обов'язовою умовою, за якої судовим рішенням може бути накладено арешт на кошти та інші цінності платника податків, що знаходяться у банку, є наявність у такого платника податків податкового боргу та відсутність майна, яке може бути джерелом погашення податкового боргу. Зазначені обставини входили до предмета доказування в адміністративній справі № 817/1669/13-а та встановлені відповідним судовим рішенням, яке набрало законної сили. Відтак, суд вважає, що звільнення коштів з-під арешту в порядку пп.94.6.2 п.94.6 ст.94 Податкового кодексу України можливе в разі відсутності обставин, які слугували підставою для застосування арешту коштів на рахунку платника податків, а саме: погашення податкового боргу чи наявність майна, яке може бути джерелом погашення податкового боргу. Разом з тим, в ході судового розгляду справи представники сторін підтвердили наявність у Дочірнього підприємства "Ліфтсервіс" Малого приватного підприємства "Леда" податкового боргу, з метою погашення якого й було застосовано арешт коштів на рахунку платника податків. За таких обставин, суд вважає, що арешт коштів на рахунку позивача в банківській установі застосований у встановленому законом порядку, а підстави для зняття такого арешту на час вирішення даного адміністративного спору відсутні. Щодо покликань позивача на наявну заборгованість по виплаті заробітної плати, суд зазначає наступне. В судовому засіданні представник позивача пояснив, що для виплати заробітної плати працівникам підприємства грошові кошти знімаються по чековій книжці та виплачуються працівникам з каси підприємства. Згідно з довідкою Дочірнього підприємства "Ліфтсервіс" Малого приватного підприємства "Леда" заборгованість підприємства по виплаті заробітної плати станом на 13.12.2013 становить 3683,89 грн. (а.с.7). Пунктом 2.22 Інструкції №22 визначено, що банк виконує розрахункові документи відповідно до черговості їх надходження та виключно в межах залишку коштів на рахунку клієнта, якщо інше не встановлено договором між банком і клієнтом. Якщо до банку надійшло одночасно кілька розрахункових документів, на підставі яких здійснюється списання коштів, то вони виконуються в такій черговості: у першу чергу списуються кошти на підставі рішення суду для задоволення вимог про відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю, а також вимог про стягнення аліментів; у другу - списуються кошти на підставі рішення суду для розрахунків щодо виплати вихідної допомоги та оплати праці особам, які працюють за трудовим договором (контрактом), а також виплати за авторським договором; у третю - списуються кошти на підставі інших рішень суду; у четверту - списуються кошти за розрахунковими документами, що передбачають платежі до бюджету; у п'яту - списуються кошти за іншими розрахунковими документами в порядку їх послідовного надходження. Таким чином, в разі арешту коштів на рахунку підприємства, наявність судового рішення про стягнення коштів на оплату праці особам, які працюють за трудовим договором (контрактом), є підставою для відповідного списання коштів банківською установою в порядку визначеної черговості, переважно перед списанням коштів на платежі до бюджету. Відповідно до ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства. За встановлених обставин суд дійшов висновку, що у спірних правовідносинах суб'єкт владних повноважень діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, встановлений законом. Доводи позивача не свідчать неправомірність поведінки податкового органу, у зв'язку з чим відсутні підстави для зобов'язання Державної податкової інспекції у м. Рівному Головного управління Міндоходів у Рівненській області зняти арешт з розрахункового рахунку №26006019406380 в Акціонерному комерційному банку "Індустріалбанк", а відтак адміністративний позов до задоволення не підлягає. Підстави для розподілу судових витрат відповідно до статті 94 КАС України відсутні.

Результат розгляду: denied