Рішення адміністративного суду від 2014-02-04 00:00:00+02

Постановою Ленінського районного суду Автономної Республіки Крим від 09.07.2013 позов задоволено частково. Визнано дії протиправними та зобов'язано Управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі АР Крим здійснити [PERSON] перерахунок пенсії із застосуванням показника середньої заробітної плати працівників у середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, з якої сплачено страхові внески та яка відповідно до ст. 42 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" враховується для обчислення пенсії за 2007 рік, починаючи з 01 грудня 2012 року, та виплатити її позивачу. В задоволенні інших позовних вимог відмовлено. Не погодившись з рішенням суду, відповідач звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати постанову Ленінського районного суду Автономної Республіки Крим від 09.07.2013 та прийняти нове рішення. Ухвалою Севастопольського апеляційного адміністративного суду від 08.08.2013 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі АР Крим, проведено необхідні підготовчі дії, передбачені статтею 190 Кодексу адміністративного судочинства України, які достатні для закінчення підготовки та призначення справи до апеляційного розгляду. Ухвалою Севастопольського апеляційного адміністративного суду від 08.08.2013 закінчено підготовку та призначено справу до апеляційного розгляду. Ухвалою Севастопольського апеляційного адміністративного суду від 29.10.2013 року розгляд справи було відкладено на 03.12.2013 року. Розпорядженням голови Севастопольського апеляційного адміністративного суду від 03.12.2013 року у складі судової колегії було здійснено заміну судді Горошко Н.П. на суддю Кобаля М.І. Розпорядженням голови Севастопольського апеляційного адміністративного суду від 03.12.2013 року у складі судової колегії було здійснено заміну судді Кондрак Н.Й. на суддю Кучерука О.В. Ухвалою Севастопольського апеляційного адміністративного суду від 03.12.2013 року розгляд справи було відкладено на 21.01.2014 року. Ухвалою Севастопольського апеляційного адміністративного суду від 21.01.2014 року розгляд справи було відкладено на 04.02.2014 року. У судовому засіданні, призначеному до розгляду на 04.02.2014, представник відповідача підтримав апеляційну скаргу, просив її задовольнити, постанову суду першої інстанції скасувати, прийняти нову про відмову у задоволенні позову. Позивач явку уповноважених представників в судове засідання не забезпечив, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином та своєчасно. Згідно з ч. 4 ст. 196 Кодексу адміністративного судочинства України неприбуття у судове засідання сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про дату, час і місце апеляційного розгляду, не перешкоджає судовому розгляду справи. Чинне законодавство не обмежує коло представників осіб, які беруть участь у справі, при апеляційному розгляді адміністративної справи. Судова колегія, розглянувши справу в порядку статті 195 Кодексу адміністративного судочинства України, вислухавши пояснення представника відповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом норм матеріального та процесуального права, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи, позивачу [PERSON] пенсія в Україні призначена в Кіровському районі м. Донецька . В липні 2012 року позивач переїхав до Автономної Республіки Крим та знаходиться на обліку в УПФУ України у Ленінському районі Автономної Республіки Крим. Після переїзду та прийняття пенсійної справи на облік, як вважає позивач, розмір його пенсії зменшився з 3400,00грн. до 3010,70грн., що є порушенням його прав. Як вважає позивач, зменшення суми пенсії є наслідком протиправних дій УПФУ в Ленінському районі АР Крим, а саме: не проведення оптимізації заробітної плати для нарахування пенсії за період з 01.01.2004 по 31.10.2007, а також не включення в розрахунок пенсії час роботи в районах Крайньої Півночі та не врахування коефіцієнту. Суд першої інстанції позовні вимоги задовольнив частково, але не вірно встановив обставини справи, та зобов'язав Управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі АР Крим здійснити [PERSON] перерахунок пенсії із застосуванням показника середньої заробітної плати працівників у середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, з якої сплачено страхові внески та яка відповідно до ст. 42 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" враховується для обчислення пенсії за 2007 рік, починаючи з 01 грудня 2012 року, та виплатити її позивачу. Проте, таких вимог, як вбачається з позовної заяви, позивачем не заявлялось. Дослідивши матеріали адміністративної справи, колегія суддів апеляційної інстанції вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Правовідносини сторін регулюються Законом України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 №1058-IV, Постановою Ради Міністрів СРСР від 10.11.1967 №1029 "Про Порядок застосування Наказу Президії Верховної Ради СРСР від 26.09.1967 "Про розширення пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі", Інструкцією про порядок надання пільг особам, які працюють в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі (додаток до постанови Державного комітету Ради Міністрів СРСР з питань праці та заробітної плати та Президії ВЦСПС від 16.12.1967 №530/П-28). З 01.01.2008 року згідно з нормами Закону України від 28.12.2007 «Про Державний бюджет України на 2008 рік» (підпункт «б » підпункту 10 пункту 35 розділу II ) визначена в наступній редакції ст.42 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» - «у разі, якщо застрахована особа після призначення пенсії продовжувала працювати, провадиться перерахунок пенсії з урахуванням не менше ніж 24 місяців страхового стажу після призначення (попереднього перерахунку) пенсії незалежно від перерв у роботі. Перерахунок пенсії здійснюється із заробітної плати, з якої була обчислена пенсія. За бажанням пенсіонера перерахунок пенсії проводиться із заробітної плати за періоди страхового стажу, зазначені в частині 1 статті 40 цього Закону, із застосуванням показника ср. заробітної плати працівників в середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, з якої сплачено страхові внески і яка в відповідно до цього Закону зараховується для обчислення пенсії, за календарний рік, що передує року перерахунку пенсії. При цьому з періоду, за який зараховується заробітна плата для перерахунку пенсії, період після призначення пенсії не підлягає виключенню згідно з абзацом третім частини першої статті 40 цього Закону. У разі якщо застрахована особа після призначення (перерахунку) пенсії має менш ніж 24месяца страхового стажу, перерахунок пенсії проводиться не раніше як через два роки після призначення (попереднього перерахунку ) з урахуванням страхового стажу після призначення (попереднього перерахунку) з урахуванням заробітної плати, з якої призначено (попереднього перерахунку) пенсію ... ». Рішенням Конституційного Суду України від 22 травня 2008 № 10 - рп -2008. зокрема , зазначені положення визнані неконституційними. Таким чином, з 22 травня 2008 відновили свою дію положення ч.4 ст.42 Закону України № 1058 - 1У в первинній її редакції, які й підлягають застосуванню. Відповідно до зазначеної редакції - «у разі якщо застрахована особа після призначення пенсії продовжувала працювати, провадиться перерахунок пенсії з урахуванням страхового стажу після призначення пенсії. Кожний наступний перерахунок пенсії проводиться не раніше як через два роки після попереднього перерахунку з урахуванням страхового стажу після призначення пенсії. Перерахунок пенсії проводиться із заробітної плати, з якої була обчислена пенсія , або за періоди страхового стажу, зазначеного в частині 1 статті 40 цього Закону (тобто за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу та за весь період, починаючи з липня 2000 », іншого зазначена норма не передбачає. Таким чином, при реалізації права гр. [PERSON] на перерахунок пенсії за додатково відпрацьований стаж ( 01.01.2004-31.10.2007 ) згідно із заявою від 15.01.2008 ( стор.86 пенсійної справи ) зазначена норма повністю дотримана з моменту прийняття пенсійної справи на облік, при цьому оптимізація заробітку за період роботи, за яким здійснюється перерахунок, не проводиться, оскільки не передбачена нормами ст. 42. Що стосується зарахування стажу за період роботи в районах Крайньої Півночі, слід зазначити наступне . Згідно Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» період роботи до 1 січня 1991 року в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, колишнього Союзу РСР, а також на островах Шпіцберген зараховується до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло до 1 січня 1991 року. Порядок надання пільг особам, які працювали в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, були встановлений Указами Президії Верховної Ради СРСР від 10.02.1960 «Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі» і від 26.09.1967 «Про розширення пільг для осіб, які працюють в районах «Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі», а також Інструкцією про порядок надання пільг, затвердженої постановою Держкомпраці і Президії ВЦРПС від 16.12.1967 №530/П-28 . Відповідно до Інструкції періоди роботи в зазначених місцевостях зараховувалися до загального трудового стажу в наступному порядку: за період з 1 березня 1960 - один рік роботи зараховувався за один рік і 6 місяців; за період з 1 серпня 1945 до 1 березня 1960 - один рік роботи - за два роки, якщо працівник мав право на пільги відповідно до Указу Президії Верховної Ради СРСР від 01.08.1945. Згідно архівної довідки муніципального архіву Усть- Янського району республіки Саха, позивач працював у районах Крайньої Півночі з 20.12.1979 по 20.12.1985, в зв'язку з чим вказаний період зарахований до загального страхового стажу у співвідношенні 1 : 1.5, для зарахування зазначеного періоду в подвійному розмірі немає законних підстав. Вказаний факт (невідповідність даних про заробіток) також відбився на розмірі пенсії при прийомі пенсійної справи на облік. Крім цього, колегія суддів зазначає, що при розгляді апеляційної скарги, представником позивача були надані пояснення стосовно зменшення розміру пенсії. Так, для розрахунку пенсії відповідачем використана довідка про заробітну плату, видана муніципальним архівом Усть-Янського району республіки Саха, суми заробітку в якій відрізняються від сум, вказаних в довідці, виданій шахтою "Омолой" 05.07.1995, яка застосовувалась при розрахунку пенсії в Донецьку до постановлення пенсійної справи на облік в Донецькому районі. Необхідність запиту нової довідки була у зв'язку невідповідності оформлення вказаного документу - оскільки довідка видана в 1995 році, де необхідно вказати грошові одиниці, в яких здійснювалась виплата заробітної плати, відповідно пенсійному законодавству України. Оскільки в цій частині позивачем позовні вимоги не заявлялись, то судова колегія не надає останньому оцінку. Таким чином, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку, що позовні вимоги є такими, що підлягають частковому задоволенню. Правова оцінка, яку суд першої інстанції дав обставинам справи, суперечить вимогам процесуального і матеріального права, а доводи апеляційної скарги щодо їх неправильного застосування є обґрунтованими. Судове рішення не є законним і обґрунтованим та може бути скасовано з підстав, що наведені в апеляційній скарзі. Все вищенаведене дає судовій колегії право для висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а постанова суду першої інстанції - скасуванню.

Результат розгляду: denied