Рішення адміністративного суду від 2014-02-05 00:00:00+02

[PERSON] звернувся до Рівненського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Управління Міністерства внутрішніх справ України в Рівненській області про визнання неправомірним та скасування щодо [PERSON] висновку з матеріалів службового розслідування за фактом отримання тілесних ушкоджень гр. [PERSON] та порушення службової дисципліни працівниками міліції Рівненського РВ УМВС України в Рівненській області, затверджений 27.02.2013 начальником УМВС України в Рівненській області; про скасування та визнання нечинними наказів начальника УМВС України в Рівненській області [PERSON] № 302 від 01.03.2013 та № 66 о/с від 07.03.2013 щодо звільнення [PERSON] з органів внутрішніх справ України; про зобов'язання начальника УМВС України в Рівненській області виплатити [PERSON] середній заробіток за час вимушеного прогулу та вилучити з його особової справи висновок з матеріалів службового розслідування за фактом отримання тілесних ушкоджень гр. [PERSON] та порушення службової дисципліни працівниками міліції Рівненського РВ УМВС України в Рівненській області, затверджений 27.02.2013 начальником УМВС України в Рівненській області. В позові вказує, що на підставі оскаржуваних наказів позивач був звільнений з органів внутрішніх справ у запас Збройних Сил за скоєння вчинку, що дискредитує звання рядового і начальницького складу ОВС, що полягає в перебуванні на робочому місці 04.02.2013 в нетверезому стані та опитуванні при цьому цивільної особи, а саме [PERSON] Скоєння вчинку, що дискредитує звання рядового і начальницького складу, позивач заперечує. Вказує, що він не перебував в робочий час 04.02.2013 в стані алкогольного сп'яніння та не опитував цивільних осіб. Зазначає, що було порушено процедуру проведення службового розслідування, а факти, викладені у висновку матеріалів службового розслідування, не відповідають дійсним обставинам, грунтуються на припущеннях та не підтверджені відповідними доказами. Крім цього, вказує, що наказ № 66 по особовому складу виданий 07.03.2013 в період тимчасової непрацездатності позивача, що підтверджена довідкою від 15.03.2013. В судовому засіданні позивач та представник позивача позовні вимоги підтримали в повному обсязі, просили суд позов задовольнити. Позивач ствердив, що 04.02.2013 на робочому місці в нетверезому стані не перебував, цивільних осіб не опитував, фізичного та психологічного тиску ні до кого не застосовував; після 18:00 год. він залишив дільничний пункт міліції в с. Дядьковичі та поїхав в м. Рівне, по дорозі випив пива; в приміщення дільничного пункту міліції більше не повертався. Відповідач Управління Міністерства внутрішніх справ України в Рівненській області позов не визнав, подав письмове заперечення (а.с.33-36 т.1). Представник відповідача в судовому засіданні пояснив, що під час проведення службового розслідування встановлено, що дільничний інспектор міліції СДІМ Рівненського МВ УМВС капітан міліції [PERSON] перебував в стані алкогольного сп'яніння та опитував при цьому цивільних осіб, що є вчинком, який дискредитує звання начальницького складу. За наслідками службового розслідування наказом УМВС №302 від 01.03.2013 [PERSON] визнано таким, що скоїв вчинок, який дискредитує звання рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ України, та відповідно до п.66 Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ наказом УМВС №66 о/с від 07.03.2013 [PERSON] звільнено з органів внутрішніх справ у запас Збройних сил (з постановленням на військовий облік). Представник відповідача вважає, що при звільненні позивача зі служби суб'єкт владних повноважень діяв на підставі, в межах повноважень та в спосіб, встановлений законом. В задоволенні позову просив відмовити повністю за безпідставністю вимог. Заслухавши пояснення позивача, представників позивача та відповідача, показання свідків, встановивши фактичні обставини справи, перевіривши їх доказами, дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх у сукупності, відповідно до вимог закону, суд дійшов висновку, що позов до задоволення не підлягає з таких підстав. Матеріалами справи стверджено, що [PERSON] проходив службу в органах внутрішніх справ України з 09.02.2004; на посаді дільничного інспектора міліції СДІМ Рівненського РВ УМВС України в Рівненській області з 01.01.2013; мав спеціальне звання "капітан міліції", що підтверджується послужним списком № М-222039 (а.с.43-51 т.1). Наказом УМВС України в Рівненській області № 302 від 01.03.2013 "Про притягнення до дисциплінарної відповідальності окремих працівників УМВС" (пунктом 1) наказано за скоєння вчинку, що дискредитує звання рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ, ігнорування Присяги працівника органів внутрішніх справ, Закону України "Про міліцію", наказу МВС від 22.02.2012 № 155 "Про затвердження правил поведінки та професійної етики осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ України", що виразилось у перебуванні на робочому місці в стані алкогольного сп'яніння, опитуванні при цьому цивільних осіб, звільнити з органів внутрішніх справ України дільничного інспектора міліції СДІМ Рівненського РВ УМВС України в Рівненській області капітана міліції [PERSON], на підставі п.66 Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ, після закінчення останнім лікування (а.с.37-40 т.1). Наказом УМВС України в Рівненській області № 66 о/с від 07.03.2013 "По особовому складу" [PERSON] звільнено з органів внутрішніх справ з поставленням на військовий облік Збройних Сил за п. 66 Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ України, за скоєння вчинку, що дискредитує звання рядового і начальницького складу (а.с.52 т.1). Перевіряючи правомірність вищевказаних наказів, суд встановив, що УМВС України в Рівненській області проведено службове розслідування по факту отримання тілесних ушкоджень [PERSON] та порушення службової дисципліни працівниками Рівненського РВ УМВС України в Рівненській області, за результатами якого був складений висновок від 27.02.2013, затверджений начальником УМВС України в Рівненській області генерал-майором міліції [PERSON] 27.02.2013 (а.с.53-60 т.1). З доповідної записки заступника начальника УКЗ УМВС України в Рівненській області майора міліції [PERSON] від 04.02.2013 (а.с.41-42 т.1) та висновку службового розслідування встановлено, що 04.02.2013 по спецлінії "102" до чергової частини Рівненського РВ УМВС надійшло повідомлення від гр. [PERSON] про те, що 04.02.2013 приблизно о 19:30 в с. Дядьковичі Рівненського району гр. [PERSON] нанесли тілесні ушкодження працівники міліції. Зазначене повідомлення зареєстровано в Журналі єдиного обліку Рівненського РВ УМВС за № 580 від 04.02.2013. 05.04.2013 о 00:15 до Рівненського РВ УМВС надійшла письмова заява гр. [PERSON] про притягнення до відповідальності осіб на ім'я "[PERSON]" та "[PERSON]", які в приміщенні Дядьковицької сільської ради нанесли йому тілесні ушкодження. Зазначена заява зареєстрована в Журналі єдиного обліку Рівненського РВ УМВС за № 585 від 05.02.2013. Після чого матеріали скеровано до прокуратури Рівненського району. Опитаний з даного приводу гр. [PERSON] повідомив, що 04.02.2013 близько 15:00 год. до нього на мобільний телефон зателефонував невідомий і, представившись дільничним інспектором міліції, запропонував прибути о 18.00 на дільничний пункт міліції, що знаходиться у приміщенні Дядьковицької сільської ради Рівненського району, щоб дати свідчення по факту пошкодження напередодні в с. Шпанів Рівненського району колеса автомобіля. Приблизно о 19:25 до гр. [PERSON] знову зателефонував дільничний інспектор міліції та сказав підійти до дільничного пункту міліції. Коли гр. [PERSON] прибув до сільської ради, там нікого не було, але через 2-3 хвилини туди під'їхав автомобіль марки "Шкода", з якого вийшло троє осіб. В приміщенні дільничного пункту міліції двоє з прибулих осіб на ім'я "[PERSON]" та "[PERSON]" декілька разів вдарили його по обличчю, чим спричинили тілесні ушкодження. Зазначений конфлікт тривав приблизно 20-30 хвилин. У ході службового розслідування встановлено, що до нанесення тілесних ушкоджень гр. [PERSON] можуть бути причетні дільничний інспектор міліції СДІМ Рівненського РВ УМВС капітан міліції [PERSON] та помічник дільничного інспектора міліції СДІМ Клеванського відділення міліції Рівненського РВ УМВС сержант міліції [PERSON]. Зазначені особи під час службового розслідування від надання пояснень відмовились. Крім цього, службовим розслідуванням було встановлено, що в приміщенні дільничного пункту міліції с. Дядьковичі разом з [PERSON] та [PERSON] перебував дільничний інспектор міліції СДІМ Рівненського РВ УМВС лейтенант міліції [PERSON]. Зазначені працівники 04.02.2013 приблизно о 21:00 були виявлені в приміщенні Рівненського РВ УМВС з явними ознаками алкогольного сп'яніння. Під час слідування до Центру психічного здоров'я населення [PERSON] та [PERSON] вели себе зверхньо, грубо, намагалися спровокувати бійку з працівниками ВІОС УКЗ УМВС. При медичному освідченні на предмет сп'яніння лікарями Центру психічного здоров'я населення м. Рівне констатовано алкогольне сп'яніння у [PERSON] [PERSON] та [PERSON] від освідчення відмовились. Згідно з записами в журналі обстеження, вживання спиртних напоїв останні не заперечували, в обох зафіксований відчутний на відстані різкий запах алкоголю з порожнини рота (а.с.75, 77-78, 81 т.1). Опитаний під час службового розслідування [PERSON] пояснив, що 04.02.2013 біля 18:00 год. він разом з [PERSON] та [PERSON] на особистому автомобілі "Шкода Октавія" д.н.з. [NUMBER], що належить [PERSON], виїхали за межі населеного пункту с. Дядьковичі, де на капоті автомобіля розпили близько 0,5 л. горілки. Після цього на автомобілі повернулись до дільничного пункту міліції, де на них чекав гр. [PERSON] Всі разом зайшли в приміщення, щоб поспілкуватися з останнім. Через деякий час до [PERSON] зателефонувала дружина і він вийшов на вулицю. Чи завдавали [PERSON] та [PERSON] тілесні ушкодження [PERSON], [PERSON] невідомо. В висновку службового розслідування зазначено, що в приміщенні дільничного пункту міліції [PERSON] разом з [PERSON], перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння, чинили на [PERSON] психологічний тиск з метою отримання від нього зізнання у пробитті колеса на власному автомобілі [PERSON], при цьому декілька разів вдарили його в обличчя. Зазначений конфлікт тривав близько 20-30 хвилин, після чого [PERSON] зателефонував своєму брату [PERSON] з проханням про допомогу. Прибувши до дільничного пункту міліції, [PERSON] виявив там свого брата з закривавленим обличчям, працівників міліції, які були із зовнішніми ознаками алкогольного сп'яніння та поводили себе неадекватно, після чого зателефонував у міліцію. Отримавши повідомлення про конфліктну ситуацію на дільничному пункті міліції в с.Дядьковичі, заступник начальника Рівненського РВ УМВС - начальник міліції громадської безпеки капітан міліції [PERSON] зателефонував до [PERSON] та [PERSON] та наказав негайно прибути в приміщення райвідділу міліції, при цьому під час розмови зрозумів, що вони перебувають в стані алкогольного сп'яніння. [PERSON] разом із старшим дільничним інспектором міліції Рівненського РВ УМВС підполковником міліції [PERSON] поїхали в с.Дядьковичі на дільничний пункт міліції, де виявили [PERSON] із розбитим обличчям, який пояснив, що його побили працівники міліції. 04.02.2013 [PERSON] написав заяву до Рівненського РВ УМВС про нанесення йому тілесних ушкоджень в приміщенні Дядьковицької сільської ради (а.с.64 т.1). Вказані обставини підтверджуються письмовими доказами, дослідженими в судовому засіданні, а саме: - поясненням дільничного інспектора міліції Рівненського РВ УМВС [PERSON] від 12.02.2013, викладеним ним власноручно (а.с.62-63 т.1); - поясненням [PERSON] від 04.02.2013 (а.с.67-71 т.1); - поясненням заступника начальника Рівненського РВ УМВС України в Рівненській області - начальника міліції громадської безпеки капітана міліції [PERSON] від 12.02.2013 (а.с.87-88 т.1); - поясненнями співробітників Рівненського РВ УМВС України в Рівненській області, а саме [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], які бачили [PERSON], [PERSON] та [PERSON] в приміщенні райвідділу в неохайному вигляді, із зовнішніми ознаками алкогольного сп'яніння (а.с.82-86, 89 т.1). За результатами службового розслідування було запропоновано за скоєння вчинку, що дискредитує звання рядового і начальницького складу ОВС, ігнорування Присяги працівника органів внутрішніх справ, Закону України "Про міліцію", наказу МВС від 22.02.2012 № 155 "Про затвердження правил поведінки та професійної етики осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ України", що виразилось у перебуванні на робочому місці в стані алкогольного сп'яніння, опитування при цьому цивільних осіб, звільнити з органів внутрішніх справ України дільничного інспектора міліції СДІМ Рівненського РВ УМВС України в Рівненській області капітана міліції [PERSON], на підставі п. 66 Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ, після закінчення останнім лікування. Таким чином, дії [PERSON] в ході службового розслідування були розцінені як вчинок, що дискредитує звання рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ, та слугували підставою для прийняття спірних наказів. Доводи сторони позивача про те, що службовим розслідуванням не доведено факту перебування [PERSON] на робочому місці в стані алкогольного сп'яніння, заперечення [PERSON] факту вживання алкогольних напоїв на капоті автомобіля разом з [PERSON] та [PERSON], заперечення факту опитування цивільних осіб на дільничному пункті міліції, оскільки не складався відповідний протокол, не відбиралось відповідне письмове пояснення, - не знайшли свого підтвердження в ході судового розгляду адміністративної справи. Так, в судовому засіданні було допитано свідка [PERSON], який дав пояснення, аналогічні його письмовому поясненню від 04.02.2013. Однак, в суді заперечив факт нанесення йому тілесних ушкоджень працівниками міліції, а пояснив, що під час розмови з працівниками міліції в нього піднявся артеріальний тиск і пішла кров з носа. Допитаний судом свідок [PERSON] суду пояснив, що 04.02.2013 близько 19 години йому зателефонував брат [PERSON] і попросив допомоги, оскільки на нього тиснуть працівники міліції на дільничному пункті в с. Дядьковичі. Приїхавши до дільничного пункту міліції, він виявив там [PERSON], у якого йшла кров з носа, разом з ним в приміщенні знаходились працівники міліції, серед яких був і позивач, вони поводили себе неадекватно. В приміщенні був відчутний запах алкоголю. Після цього свідок зателефонував в міліцію. Також свідок вказав, що йому невідомо, чи наносили тілесні ушкодження [PERSON] працівники міліції. Свідок [PERSON] підтвердив свої пояснення, які він давав в ході службового розслідування, про те, що 04.02.2013 він з [PERSON] та [PERSON] виїжджали за межі населеного пункту с. Дядьковичі, на капоті автомобіля розпили пляшку горілки, після чого повернулись на дільничний пункт міліції, де [PERSON] та [PERSON] спілкувались з громадянином, який на них там чекав. Разом з тим свідок зазначив, що не може ствердити, чи особисто [PERSON] вживав горілку, оскільки було темно, а від випитого спиртного свідку стало погано. Свідок [PERSON] суду пояснив, що особисто з [PERSON] він не знайомий, знає його брата [PERSON], який працює на "швидкій допомозі". Саме у [PERSON] він взяв номер телефона його брата, який повідомив [PERSON]. 04.02.2013 після 18.00 год. він, разом з [PERSON] та [PERSON] на власному автомобілі [PERSON] виїхали за село Дядьковичі, де на капоті автомобіля розпили близько 0,5 л горілки. Спиртні напої вживав разом з [PERSON], [PERSON] не пив. Після цього всі повернулися до дільничного пункту міліції в с. Дядьковичі, де їх чекав [PERSON] [PERSON] завів [PERSON] до опорного пункту, про що була розмова, свідок не знає. В ході розмови [PERSON] стало погано, почала йти кров, у зв'язку з чим зателефонував [PERSON], щоб він приїхав і забрав свого брата. [PERSON] приїхав разом з бригадою "швидкої медичної допомоги" і забрали [PERSON] Після цього всі поїхали до Рівненського РВ УМВС, біля якого, перебуваючи в салоні автомобіля, розпивали пиво. Потім зайшли до приміщення Рівненського РВ УМВС, де їх побачив начальник УМВС України в Рівненській області генерал-майор міліції [PERSON], який зробив зауваження з приводу перебування в стані алкогольного сп'яніння. Після цього вони поїхали на медичне освідчення на стан алкогольного сп'яніння, від проходження якого свідок відмовився. Пояснення позивача та вищевказані показання свідків в судовому засіданні в тій частині, що працівниками міліції до [PERSON] фізична сила не застосовувалась, суд оцінює критично, оскільки зазначені обставини підтверджуються заявою [PERSON] від 04.02.2013, поданою до правоохоронних органів, про нанесення йому тілесних ушкоджень, його письмовим поясненням від 04.02.2013, телефонним повідомленням [PERSON] по лінії "102" від 04.02.2013 про нанесення тілесних ушкоджень [PERSON] працівниками міліції, звукозапис якого було відтворено в судовому засіданні. Дослідженням медичної амбулаторної карти [PERSON] встановлено, що останній 04.02.2013 о 20:30 був доставлений бригадою швидкої медичної допомоги до Дядьковицької районної лікарні № 2 та оглядався лікарем-хірургом. Зі слів потерпілого, 30 хвилин тому його побили працівники міліції в приміщенні опорного пункту с. Дядьковичі. Удари нанесені кулаком по голові та обличчю. З об'єктивного обстеження: "Куртка потерпілого була порвана. Скарги на болі голови, носову кровотечу. Знаходився в свідомості, тверезий. АТ 120/80 мм.рт.ст., в лобно-тім'яній ділянці припухлість розмірами 5 см х 4 см, садна, болючість при пальпації, припухлість носа, з носа виділяються краплини крові. Діагноз: Забій м'яких тканин голови, обличчя, носова кровотеча" (а.с.14-17 т.2). Свідок [PERSON] суду пояснив, що 04.02.2013 після 19:00 год., отримавши повідомлення [PERSON], що на дільничному пункті міліції в с. Дядьковичі працівники міліції побили його брата, він негайно зателефонував до дільничних інспекторів [PERSON] та [PERSON], в розмові відчувалось, що вони перебувають у стані алкогольного сп'яніння, і наказав їм негайно залишити дільничний пункт міліції в с. Дядьковичі та прибути в приміщення Рівненського РВ УМВС. Свідок поїхав в с. Дядьковичі на дільничний пункт, щоб розібратись у ситуації, де виявив [PERSON], у якого були свіжі садна на обличчі. Свідок [PERSON], заступник начальника УКЗ УМВС України в Рівненській, пояснив, що 04.02.2013 у вечірній час йому зателефонували з роботи та повідомили, що начальник УМВС дав команду прибути до райвідділу, оскільки там присутні працівники міліції в стані алкогольного сп'яніння. Коли прибув до райвідділу, побачив [PERSON], [PERSON] та [PERSON] в нетверезому стані, вони вели себе неадекватно та зухвало. Вказані особи йому повідомили, що розкривали правопорушення про пошкодження коліс в м. Шпанів Рівненського району. Після чого [PERSON], [PERSON] та [PERSON] були доставлені в ЦПЗН для освідчення на предмет сп'яніння. Суд критично оцінює доводи позивача про те, що він не вживав горілку разом з [PERSON] та [PERSON] під час виїзду за межі с.Дядьковичі, а випив лише пива в м. Рівне, після чого на дільничний пункт міліції не повертався. Зазначені обставини спростовуються належними доказами, дослідженими судом, а саме: поясненнями [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], працівників райвідділу, довідкою КЗ "Рівненський обласний центр психічного здоров'я населення" Рівненської обласної ради № 9 від 05.02.2013. Судом встановлено, і це не заперечується позивачем, що [PERSON] проводив бесіду із [PERSON] в приміщенні дільничного пункту міліції з приводу вчинення кримінального правопорушення. За таких обставин відсутність письмового пояснення, протоколу не спростовує факту опитування працівником міліції цивільної особи, без процесуального оформлення у встановленому порядку такого опитування. Вирішуючи адміністративний спір по суті, суд виходить наступного. Порядок проходження служби особами рядового і начальницького складу в органах внутрішніх справ України, їх права та обов'язки визначаються Законом України "Про міліцію", Законом України "Про Дисциплінарний статут органів внутрішніх справ України", Положенням про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 29.07.1991 № 114. Відповідно до ч. 5 ст. 25 Закону України "Про міліцію" службова особа міліції, яка порушила вимоги закону або неналежно виконує свої обов'язки, несе відповідальність у встановленому порядку. Відповідно до статті 1 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, затвердженого Законом України "Про Дисциплінарний статут органів внутрішніх справ України" від 22.02.2006 N 3460-IV, службова дисципліна - дотримання особами рядового і начальницького складу Конституції і законів України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів та інших нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, підпорядкованих йому органів і підрозділів та Присяги працівника органів внутрішніх справ України. Службова дисципліна в органах внутрішніх справ досягається: створенням належних умов проходження служби особами рядового і начальницького складу; набуттям високого рівня професіоналізму; забезпеченням гласності та об'єктивності під час проведення оцінки результатів службової діяльності; дотриманням законності і статутного порядку; повсякденною вимогливістю начальників до підлеглих, постійною турботою про них, виявленням поваги до їх особистої гідності; вихованням в осіб рядового і начальницького складу високих моральних і ділових якостей; забезпеченням соціальної справедливості та високого рівня соціально-правового захисту; умілим поєднанням і правильним застосуванням заходів переконання, примусу, дисциплінарного та громадського впливу; належним виконанням умов контракту про проходження служби. Статтею 2 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України встановлено, що дисциплінарний проступок - невиконання чи неналежне виконання особою рядового або начальницького складу службової дисципліни. Пунктом 8 статті 12 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України встановлено, що на осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ за порушення службової дисципліни можуть накладатися такі види дисциплінарних стягнень, зокрема, як звільнення з органів внутрішніх справ. Відповідно до п. 66 Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 29.07.1991 № 114, особи рядового і начальницького складу, які скоїли вчинки, що дискредитують звання рядового і начальницького складу, звільняються з органів внутрішніх справ. Вчинком, що дискредитує звання рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ, є скоєння працівником міліції дій чи бездіяльності, які ганьблять честь і завдають шкоди авторитету органів внутрішніх справ, підриваючи до них довіру з боку населення, є несумісними з нормами професійної етики і принципами моралі. Відповідно до п. п. 3.3, 4 Правил поведінки та професійної етики осіб рядового та начальницького складу органів внутрішніх справ України, затвердженим наказом МВС України від 22.02.2012 № 155, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 25.04.2012 за №628/20941, працівник не повинен за будь-яких умов зраджувати моральним принципам служби, що відповідають вимогам держави і очікуванням суспільства, їх неухильне дотримання - справа честі і обов'язку кожного працівника органів внутрішніх справ. Працівник органів внутрішніх справ,

Результат розгляду: denied