Рішення адміністративного суду від 2014-03-11 00:00:00+02

Виконавчим комітетом Запорізької міської ради 29.09.2009 року проведено державну реєстрацію юридичної особи - Товариства з обмеженою відповідальністю «Спец Тех Пром», про що у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців зроблено запис за №11031020000026057. Держаним реєстратором Виконавчого комітету Дніпропетровської міської ради 07.03.2013 року до Єдиного державного реєстру внесено запис №12241050013056467 про державну реєстрацію змін до установчих документів Товариства з обмеженою відповідальністю «Спец Тех Пром» щодо зміни місцезнаходження, зміни складу або інформації про засновників. Відповідно до витягу з ЄДРПОУ серії АД№125243 станом на 17.01.2014 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Спец Тех Пром» зареєстровано за адресою: 98300, Автономна Республіка Крим, місто Керч, вулиця Радянська, 21. Із витягу з ЄДРПОУ серії АД№125243 також слідує, що ТОВ «Спец Тех Пром» перебуває на обліку у Керченській об'єднаній державній податковій інспекції Головного управління Міндоходів в АР Крим. За даними податкового органу ТОВ «Спец Тех Пром» за юридичною адресою відсутнє, що є підставою для скасування державної реєстрації змін до установчих документів щодо зміни місцезнаходження товариства. Під час розгляду справи судом перевірено правомірність заявлених позовних вимог та встановлено наступне. Відповідно до статті 93 Цивільного кодексу України, місцезнаходженням юридичної особи є фактичне місце ведення діяльності чи розташування офісу, з якого проводиться щоденне керування діяльністю юридичної особи (переважно знаходиться керівництво) та здійснення управління і обліку. Статтею 4 Закону України «Про господарські товариства» встановлено, що установчі документи господарського товариства повинні містити відомості про його місцезнаходження. Відповідно до ч. 1 ст. 16 Закону України від 15.05.2003 року № 755-IV «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців» Єдиний державний реєстр створюється з метою забезпечення органів державної влади, а також учасників цивільного обороту достовірною інформацією про юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців з Єдиного державного реєстру. Згідно ч. 2 ст. 17 Закону в Єдиному державному реєстрі містяться, крім інших, відомості щодо юридичної особи стосовно її місцезнаходження. Відповідно до пункту 67.2 статті 67 Податкового кодексу України контролюючі органи у встановленому законом порядку мають право звертатись до суду про винесення судового рішення, в тому числі, щодо скасування державної реєстрації змін до установчих документів. Порядок реалізації вказаних функцій контролюючих органів врегульований пунктом 11.10 Порядку обліку платників податків і зборів, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 09.12.11р. №1588. Згідно із вказаним пунктом Порядку, якщо платник податків не має заборгованості перед бюджетом та у разі: неподання протягом одного року в органи державної податкової служби податкових декларацій, документів податкової звітності; якщо установчі документи суперечать чинному законодавству; провадження діяльності, яка суперечить установчим документам та законодавству; наявності в Єдиному державному реєстрі запису про відсутність юридичної особи за вказаним її місцезнаходженням; наявності в органу державної податкової служби передбачених законами України інших підстав для постановлення судового рішення щодо припинення (ліквідації) чи скасування державної реєстрації суб'єкта господарювання, то керівник органу державної податкової служби приймає рішення у вигляді розпорядження відносно платника податків - про звернення до суду або господарського суду із заявою (позовною заявою) про винесення судового рішення щодо припинення юридичної особи чи підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця, відміни державної реєстрації припинення юридичної особи або підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця, скасування державної реєстрації змін до установчих документів юридичної особи. Позивачем не надано доказів дотримання цього порядку, зокрема, прийняття розпорядження про звернення до суду. Функції контролюючих органів визначені статтею 19-1 Податкового кодексу України. За змістом вказаної норми компетенція контролюючих органів поширюється саме на відносини у сфері оподаткування. Згідно із підпунктом 20.1.37 пункту 20.1 статті 20 Податкового кодексу України, контролюючі органи мають право звертатися до суду щодо припинення юридичної особи та припинення підприємницької діяльності фізичною особою - підприємцем та/або про визнання недійсними установчих (засновницьких) документів суб'єктів господарювання. Суд зазначає, що реалізація податковими органами своїх повноважень, передбачених підпунктом 20.1.37 пункту 20.1 статті 20 та пунктом 67.2 статті 67 Податкового кодексу України, можлива не в усіх випадках, а лише у тих, коли контролюючі органи діють на реалізацію своєї владної компетенції щодо контролю за своєчасністю, достовірністю, повнотою нарахування та сплати податків та зборів. Тобто, контролюючі органи вправі звертатись з вказаними вимогами у випадках здійснення діяльності, безпосередньо спрямованої на ухилення від оподаткування. Суб'єктом владних повноважень не наведено доказів здійснення відповідачем діяльності, безпосередньо спрямованої на ухилення від оподаткування. Відповідно до статті 31 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців» у разі постановлення судового рішення щодо скасування рішення засновників (учасників) юридичної особи або уповноваженого ними органу про внесення змін до установчих документів юридичної особи, або про визнання повністю або частково недійсними змін до установчих документів юридичної особи суд у день набрання законної сили судовим рішенням надсилає його державному реєстратору для внесення запису про судове рішення щодо скасування державної реєстрації змін до установчих документів юридичної особи. Про наявність такого судового рішення позивач не зазначає. Вимог щодо скасування рішення засновників (учасників) юридичної особи або уповноваженого ними органу про внесення змін до установчих документів юридичної особи, або про визнання повністю або частково недійсними змін до установчих документів юридичної особи позивач не заявив. Правовідносини, що склалися у даному випадку, а саме: встановлення податковим органом факту відсутності юридичної особи за місцем її державної реєстрації, регулюються ч.12 ст.19 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців», яка передбачає право органу доходів і зборів звернутися до державного реєстратора з повідомленням установленого зразка про відсутність юридичної особи за її місцезнаходженням, а також обов'язок державного реєстратора вчинити певні дії в разі надходження такого повідомлення. Саме за наслідком дій, передбачених ст. 19 Закону, державний реєстратор може внести до Державного реєстру запис про відсутність юридичної особи за її місцезнаходженням. Отже, відповідно до чинного законодавства, наслідками не перебування юридичної особи за місцем державної реєстрації не є скасування або визнання неправомірним запису в Єдиному державному реєстрі, а є підставою для внесення таких відомостей до Єдиного державного реєстру. Підсумовуючи встановлені під час розгляду справи обставини, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог. У судовому засіданні, яке відбулось 11.03.2014 року, оголошено вступну та резолютивну частини постанови. Відповідно до вимог ст. 163 КАС України постанова оформлена та підписана 13.03.2014 року.

Результат розгляду: denied