Рішення адміністративного суду від 2014-02-24 00:00:00+02

08 лютого 2014 року позивач Карлівська об'єднана державна податкова інспекція Головного управління Міндоходів у Полтавській області звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Фізичної особи [PERSON] про стягнення податкового боргу в розмірі 112333,41 грн. В обґрунтування своїх позовних вимог зазначали, що за відповідачем рахується податковий борг по орендній платі з фізичних осіб у вищевказаному розмірі за користування земельними ділянками, згідно укладених нею договорів оренди із Карлівською міською радою. У зв'язку із несплатою нею податкового боргу в добровільному порядку, просили стягнути цей борг в примусовому порядку на зазначений в позові розрахунковий рахунок. Позивач в судове засідання не з'явився, про час та місце слухання справи повідомлявся належним чином, про що свідчить повідомлення про отримання повістки, причину неявки суду не повідомив, заяви про неможливість прибуття до суду від позивача не надходило. Відповідач заперечення на позов не надав, конверт із копією ухвали про відкриття провадження, направлений відповідачу за адресою: 49000, м.Дніпропетровськ, вул.Ярославського, 58, що внесена до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, повернувся до суду із відміткою поштової організації "за закінченням терміну зберігання". Згідно із ч. 11 ст.35 КАС України розписку про одержання повістки (повістку у разі неможливості вручити її адресату чи відмови адресата її одержати) належить негайно повернути до адміністративного суду. У разі повернення поштового відправлення із повісткою, яка не вручена адресату з незалежних від суду причин, вважається, що така повістка вручена належним чином. Зважаючи, що доставка ухвали та повістки суду на адресу відповідача згідно із даними в ЄДР підтверджується підписом листоноші, виходячи з викладеного суд виконав свій обов'язок щодо повідомлення відповідача про час та місце розгляду справи. Розглянувши подані позивачем документи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно картки особового рахунку, яка ведеться в Карлівській об'єднаній державній податковій інспекції Головного управління Міндоходів у Полтавській області за Фізичною особою [PERSON] (ідентифікаційний номер [NUMBER]) обліковується податковий борг у сумі 112333,41 грн., що виник у результаті несплати у встановлений законодавством термін орендної плати за землю з фізичних осіб. Так, відповідно до положень статті 288 Податкового кодексу України підставою для нарахування орендної плати за земельну ділянку є договір оренди такої земельної ділянки. Органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування, які укладають договори оренди землі, повинні до 1 лютого подавати органу державної податкової служби за місцезнаходженням земельної ділянки переліки орендарів, з якими укладено договори оренди землі на поточний рік, та інформувати відповідний орган державної податкової служби про укладення нових, внесення змін до існуючих договорів оренди землі та їх розірвання до 1 числа місяця, що настає за місяцем, у якому відбулися зазначені зміни. Платником орендної плати є орендар земельної ділянки. Об'єктом оподаткування є земельна ділянка, надана в оренду. Розмір та умови внесення орендної плати встановлюються у договорі оренди між орендодавцем (власником) і орендарем. Розмір орендної плати встановлюється у договорі оренди. Як слідує з матеріалів справи, 20.08.2008 року між Карлівською міською радою (Орендодавець) та Фізичною особою [PERSON] (Орендар) було укладено договір оренди земельної ділянки, згідно умов якого на підставі рішення 28 сесії Карлівської міської ради п'ятого скликання від 16.07.2008 року. Орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку для комерційного використання площею 2.6500 га., яка знаходиться за адресою [ADDRESS], [NUMBER], [NUMBER], [NUMBER], строком на 49 років. На земельній ділянці знаходиться об'єкт нерухомості - нежитлове приміщення, яке на праві власності належить орендарю. Згідно у мов договору орендна плата вноситься орендарем в розмірі 3 відсотків від нормативної грошової оцінки земельної ділянки за рік оренди. Згідно витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки складеного на підставі клопотання Карлівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Полтавській області від 14.01.2013 року №38/10/17 розмір орендної плати за земельну ділянку складає 112333,50 грн. Відповідно до підпункту 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України податковий борг - сума грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), самостійно узгодженого платником податків або узгодженого в порядку оскарження, але не сплаченого у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання. Згідно зі статтею 15 Податкового кодексу України платниками податків визнаються фізичні особи (резиденти і нерезиденти України), юридичні особи (резиденти і нерезиденти України) та їх відокремлені підрозділи, які мають, одержують (передають) об'єкти оподаткування або провадять діяльність (операції), що є об'єктом оподаткування згідно з цим Кодексом або податковими законами, і на яких покладено обов'язок із сплати податків та зборів згідно з цим Кодексом. Відповідно до положень статті 21 Закону України "Про оренду землі" орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою. Розмір, форма і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України). Статтею 286 Податкового кодексу України встановлено, що підставою для нарахування земельного податку є дані державного земельного кадастру. Центральні органи виконавчої влади, що реалізують державну політику у сфері земельних відносин та у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно, щомісяця, але не пізніше 10 числа наступного місяця, а також за запитом відповідного органу державної податкової служби за місцезнаходженням земельної ділянки подають інформацію, необхідну для обчислення і справляння плати за землю, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Нарахування фізичним особам сум податку проводиться органами державної податкової служби, які видають платникові до 1 липня поточного року податкове повідомлення-рішення про внесення податку за формою, встановленою у порядку визначеному статтею 58 цього Кодексу. На підставі вказаної норми, відносно Фізичної особи [PERSON] податковим органом було винесено податкове повідомлення-рішення №0002721700 від 19.06.2013 року яким визначено до сплати грошове зобов'язання по орендній платі з фізичних осіб в сумі 112333,50 грн., яке відповідач повинен був сплатити у строки, визначенні чинним законодавством. (а.с.10). Відповідно до статті 287 Податкового кодексу України власники землі та землекористувачі сплачують плату за землю з дня виникнення права власності або права користування земельною ділянкою. У разі припинення права власності або права користування земельною ділянкою плата за землю сплачується за фактичний період перебування землі у власності або користуванні у поточному році. Облік фізичних осіб - платників податку і нарахування відповідних сум проводяться щороку до 1 травня. Податок фізичними особами сплачується протягом 60 днів з дня вручення податкового повідомлення-рішення. Фізичними особами у сільській та селищній місцевості земельний податок може сплачуватися через каси сільських (селищних) рад за квитанцією про приймання податкових платежів. Форма квитанції встановлюється у порядку, передбаченому статтею 46 цього Кодексу. Разом з тим, в порушення вимог вказаної норми, відповідач у встановлений Податковим кодексом України строк (60 днів з дня вручення податкового повідомлення-рішення) не здійснив повний розрахунок по орендній платі за землю. Рішення, прийняті контролюючим органом, можуть бути оскаржені в адміністративному або судовому порядку (пункт 56.1 статті 56 зазначеного Кодексу). Судом не виявлено доказів здійснення відповідачем передбаченої пунктом 56.1 статті 56 Податкового кодексу України процедури адміністративного оскарження податкового повідомлення-рішення №0002721700 від 19.06.2013 року, а також його оскарження до суду. Станом на момент розгляду справи сума податкового боргу за відповідачем по орендній платі за землю з фізичних осіб, на підставі винесеного податкового повідомлення-рішення №0002721700 від 19.06.2013 року, становить 112333,50 грн. У разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, орган державної податкової служби надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення (пункт 59.1 статті 59 Податкового кодексу України). Відповідно до вимог вказаної правової норми позивачем виставлено Фізичній особі [PERSON] податкову вимогу форми "Ф" від 18.10.2013 року №15-11, яка направлена рекомендованим листом з повідомленням про вручення, та яка повернулась з відміткою пошти "за закінченням терміну зберігання". (а.с.13) Докази повної оплати чи погашення відповідачем в інший спосіб спірної суми боргу в матеріалах справи відсутні. Натомість, наявна у матеріалах справи облікова картка особового рахунку відповідача по орендній платі за землю з фізичних осіб свідчить про наявність у відповідача податкового боргу в розмірі 112333,50 грн. Відповідно до пункту 87.11 статті 87 Податкового кодексу України орган стягнення звертається до суду з позовом про стягнення суми податкового боргу платника податку - фізичної особи. Стягнення податкового боргу за рішенням суду здійснюється державною виконавчою службою відповідно до закону про виконавче провадження. Відповідно до частини 1 статті 11 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Згідно із частиною 1 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. Відповідач доказів в спростування наведеного та доказів сплати суми податкового боргу з орендної плати за землю з фізичних осіб у розмірі 112333,50 грн суду не надав. З огляду на наведене, позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Результат розгляду: granted