Рішення адміністративного суду від 2014-02-11 00:00:00+02

6 грудня 2013 року до Житомирського окружного адміністративного суду звернулось Спільне підприємство «САН» у формі товариства з обмеженою відповідальністю (далі - СП «САН» у формі ТОВ) із позовом до Житомирської об'єднаної державної податкової інспекції Головного Управління Міністерства доходів України у Житомирській області (далі - Житомирська ОДПІ) про скасування податкових повідомлень-рішень та податкової вимоги. У позовній заяві СП «САН» у формі ТОВ вказало, що Державною податковою інспекцією у м.Житомирі (далі - ДПІ у м.Житомирі) проведено документальну позапланову виїзну перевірку СП «САН» у формі ТОВ з питань дотримання вимог податкового законодавства по операціях з контрагентами, визначеними постановою суду та з питань дотримання вимог валютного та іншого законодавства за період з 1 січня 2006 року до 31 грудня 2010 року. За результатами перевірки відповідачем було складено акт перевірки №4798/23-0/20429219 від 12 жовтня 2011 року. На підставі вказаного акту перевірки ДПІ у м.Житомирі прийнято податкове повідомлення-рішення від 22 лютого 2013 року №000053222, яким збільшено суму грошового зобов'язання по податку на додану вартість на 1230859 грн 00 коп. та нараховано штрафні санкції у розмірі 307715 грн 00 коп. та податкове повідомлення-рішення від 22 лютого 2013 року №000054222, яким збільшено суму податкового зобов'язання по податку на прибуток на суму 1601987 грн 00 коп. та нараховано штрафні санкції у розмірі 400497 грн 00 коп. Просить скасувати податкові повідомлення-рішення від 22 лютого 2013 року №000053222 та №000054222, а також податкову вимогу від 16 квітня 2013 року №820-19. Ухвалами судді Житомирського окружного адміністративного суду від 9 грудня 2013 року відкрито провадження у даній справі та призначено справу до судового розгляду. Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив адміністративний позов задовольнити у повному обсязі. Представник відповідача у судовому засіданні проти позову заперечував та просив у задоволенні позову відмовити. Суд, заслухавши пояснення представника позивача та представника відповідача, з'ясувавши обставини у справі та перевіривши їх доказами, приходить до висновку про відмову у задоволенні позову з наступних підстав. В провадженні слідчого відділу податкової міліції Державної податкової адміністрації в Житомирській області перебувала кримінальна справа, порушена по факту умисного ухилення від сплати податків в особливо великих розмірах службовими особами СП «САН» у формі ТОВ, за ознаками злочину, передбаченого частиною 3 статті 212 Кримінального кодексу України. (а.с.116-118). З 27 вересня 2011 року до 3 жовтня 2011 року посадові особи ДПІ у м.Житомирі на підставі наказу від 27 вересня 2011 року №3110 та направлень від 27 вересня 2011 року №2310 та №2311, виданих ДПІ у м.Житомирі та на підставі постанови старшого слідчого Згурської О.Л. слідчого відділу податкової міліції Державної податкової адміністрації в Житомирській області по кримінальній справі №079020/10, провели документальну позапланову виїзну перевірку СП «САН» у формі ТОВ з питань дотримання вимог податкового законодавства згідно отриманої постанови слідчого про призначення перевірки від 20 квітня 2011 року, а саме з: ТОВ «Юнік-Бізнес-Груп», ТОВ «Промбуд-Техно», ТОВ «РІП», ТОВ «Сімбор», ТОВ «Накраторгсервіс», ТОВ «Феро Буд», ТОВ «Талос-Україна», ТОВ «Дерикторія», ТОВ «Акрос-Трейд», ТОВ «Хелдінг», ПП «Міддел Груп», ТОВ «Фірма Теплий дім», ТОВ «Брабусгруп», об'єднання «Житомирська міська інвестиційна будівельна корпорація», ТОВ «Титул-Буд-Сервіс», ТОВ «Фортексбуд», ТОВ «Енергія Лімітед», ТОВ «УТК Аргумент», ТОВ «Альбатрос Компані» за період з 1 січня 2006 року до 31 грудня 2010 року. За результатами перевірки було складено акт перевірки від 12 жовтня 2011 року №4798/23-0/20429219 (а.с.24-52), у якому зафіксовано порушення СП «САН» норм податкового законодавства, а саме: підпункту 5.3.9 пункту 5.3, пунктів 5.1 та 5.2 статті 5 Закону України від 28 грудня 1994 року №334/94-ВР «Про оподаткування прибутку підприємств» (далі - Закон України №334/94-ВР) в результаті чого підприємством занижено податок на прибуток на загальну суму 1601987 грн 00 коп. за період з 2007 року до 2010 року; підпунктів 7.4.1 та 7.4.4 пункту 7.4, підпункту 7.3.1 пункту 7.3 статті 7 Закону України від 3 квітня 1997 року №168/97-ВР «Про податок на додану вартість» (далі - Закон України №168/97-ВР) в результаті чого підприємством занижено податок на додану вартість в сумі 1230859 грн 00 коп. за період з грудня 2007 року до листопада 2010 року; підпункту 8.1.2 пункту 8.1 статті 8, пункту 16.1, підпунктів 16.3.1 та 16.3.2 пункту 16.3 статті 16, пункту 17.1 статті 17, підпункту «а» пункту 19.2 статті 19 Закону України «Про податок з доходів фізичних осіб» (далі - Закон України №889-IV). (на звороті а.с. 51, 52). Не погодившись із викладеними в акті перевірки висновками податкового органу, СП «САН» у формі ТОВ направило до ДПІ у м.Житомирі заперечення від 17 жовтня 2011 року. (а.с.22-23). 25 жовтня 2011 року за №54046/23-1 ДПІ у м.Житомирі надіслано відповідь на заперечення СП «САН» у формі ТОВ, згідно з якою викладені в акті перевірки порушення не спростовуються. (а.с.10-21). 22 лютого 2013 року ДПІ у м.Житомирі на підставі акта перевірки від 12 жовтня 2011 року №4798/23-0/20429219 прийнято податкове повідомлення-рішення №000053222, яким збільшено суму грошового зобов'язання по податку на додану вартість на 1230859 грн 00 коп. та нараховано штрафні санкції у розмірі 307715 грн 00 коп. за порушення підпунктів 7.4.1 та 7.4.4 пункту 7.4, підпункту 7.3.1 пункту 7.3 статті 7 Закону України №168/97-ВР (а.с.8) та податкове повідомлення-рішення №000054222, яким збільшено суму податкового зобов'язання по податку на прибуток на суму 1601987 грн 00 коп. та нараховано штрафні санкції у розмірі 400497 грн 00 коп. за порушення підпункту 5.3.9 пунктів 5.3 та 5.1 статті 5 Закону України №334/94-ВР. (а.с.9). 16 квітня 2013 року ДПІ у м.Житомирі було виставлено СП «САН» у формі ТОВ податкову вимогу №820-19 про стягнення боргу на загальну суму 3617406 грн 90 коп. (а.с.7). Представник позивача у судовому засіданні пояснив, що не погоджуються з прийнятими податковими повідомленнями-рішеннями та податковою вимогою з наступних підстав. Стосовно часткової відмови в наданні для перевірки бухгалтерських документів, договорів, регістрів бухгалтерського обліку та інших документів щодо взаємовідносин з контрагентами представником позивача у судовому засіданні пояснено, що усі вищезазначені документи були вилучені згідно протоколу обшуку слідчим відділом податкової міліції, за таких обставин висновки податкового органу про відмову підприємства у наданні документів не є дійсними оскільки вказані документи вилучені, про що зазначено у самому акті перевірки та надано пояснення бухгалтера підприємства з даного питання. Стосовно доводів безтоварності здійснення операцій позивача із контрагентами та відсутності оформлених товарно-транспортних накладних представником позивача зазначено, що СП «САН» у формі ТОВ здійснює перевезення газу скрапленого пропан, бутан для використання у своїй основній діяльності власним транспортом, а тому товарно-транспортні накладні не є обов'язковими. Обов'язковими є наявність видаткових накладних на товар, що підтверджують право власності на вантаж і які були наявні і встановлені податковою перевіркою та зазначені в акті перевірки. Крім того представником позивача зазначено, що не існує законодавчих актів, що регулюють правила податкового обліку, які визначають обов'язковість ведення та зберігання товарно-транспортних накладних, шляхових листів та книги обліку довіреностей. Отже товарно-транспортні накладні не є доказом факту набуття права власності на товар, а факт передачі товару підтверджується видатковими накладними. Представником позивача у судовому засіданні також пояснено, що усі контрагенти СП «САН» у формі ТОВ були належним чином зареєстровані у Єдиному державному реєстрі отже мали повну юридичну правосуб'єктність. Стосовно висновків податкового органу в акті перевірки про нікчемність правочинів або визнання їх такими, що не відповідають чинному законодавству, представник позивача зазначив, що податковий орган не наділений повноваженнями щодо надання оцінки правочинам стосовно їх не відповідності чинному законодавству чи нікчемності. Крім того представником позивача зазначено про те, що податковий орган має право визначати податкові зобов'язання за період не більше ніж 1095 днів, або за 3 роки, тому проведення перевірки за період з 1 січня 2006 року до 30 вересня 2010 року є незаконним. Представник позивача також у своїх поясненнях посилається на те, що податковим органом порушено строки прийняття податкових повідомлень-рішень, а саме податкове повідомлення-рішення має бути прийняте керівником контролюючого органу (його заступником) протягом 10 робочих днів з дня, наступного за днем вручення платнику податків акта перевірки. Представник відповідача у судовому засіданні та у письмових запереченнях на адміністративний позов проти позовних вимог заперечував та просив відмовити у їх задоволенні оскільки прийняті податковим органом рішення відповідають вимогам чинного законодавства та є правомірними. Стосовно доводів позивача щодо порушення строків прийняття податкових повідомлень-рішень пояснив, що вони були прийняті після завершення розгляду заперечень на акт перевірки, отже встановлений законодавством строк порушено не було. Стосовно відсутності документів, які підтверджують транспортування товару, а саме товарно-транспортних накладних, подорожніх листів та документів, що підтверджують його отримання та зберігання (довіреностей на отримання товарно-матеріальних цінностей) представником відповідача зазначено, про те, що ні в процесі перевірки ні в процесі подання заперечень на акт перевірки ні до позовної заяви позивачем не додано документів, що підтверджують факт перевезення товару власним автотранспортом. Отже відсутність вказаних документів не дає змоги підтвердити реальність проведених господарських операцій, оскільки договір поставки передбачає окрім продажу товару ще і його транспортування та приймання покупцем, необхідною умовою для підтвердження реальності здійснення господарської операції є надання документів, які підтверджують факт транспортування та документів, що підтверджують приймання товару. (а.с.97-98). Спірні правовідносини регулюються Податковим кодексом України, Законом України № 334/94-ВР та Законом України №168/97-ВР, у редакціях, що були чинними на момент виникнення спірних правовідносин. Згідно акту перевірки, підставою для висновку податкового органу про збільшення суми податкових зобов'язань з податку на додану вартість у сумі 1538574 грн 00 коп. та про збільшення суми податкового зобов'язання стосовно податку на прибуток у розмірі 2002484 грн 00 коп. було визнання нереальними вчинених господарських операцій позивача з контрагентами, а саме з: ТОВ «Юнік-Бізнес-Груп», ТОВ «Промбуд-Техно», ТОВ «РІП», ТОВ «Сімбор», ТОВ «Накраторгсервіс», ТОВ «Феро Буд», ТОВ «Талос-Україна», ТОВ «Дерикторія», ТОВ «Акрос-Трейд», ТОВ «Хелдінг», ПП «Міддел Груп», ТОВ «Фірма Теплий дім», ТОВ «Брабусгруп», об'єднання «Житомирська міська інвестиційна будівельна корпорація», ТОВ «Титул-Буд-Сервіс», ТОВ «Фортексбуд», ТОВ «Енергія Лімітед», ТОВ «УТК Аргумент», ТОВ «Альбатрос Компані». Нереальність вчинених господарських операцій з вказаними контрагентами обумовлювалась тим, що постачальники позивача не перебувають за зареєстрованим місцезнаходженням, до Єдиного державного реєстру внесено записи про відсутність підтвердження відомостей, відкриті ліквідаційні процедури за постановами суду. Крім того, під час перевірки позивачем не надано наступних документів: договорів на постачання кисню, вуглекислоти та газу скрапленого, товарно-транспортних накладних, що підтверджують факт транспортування товару, шляхових листів на пересування вантажного автомобілю, книги реєстрації довіреностей для отримання товару у постачальника, подорожніх листів та документів, що підтверджують отримання та зберігання товару, а саме довіреностей на отримання товарно-матеріальних цінностей. Суд погоджується з висновками податкового органу про непідтвердженість реальності господарських правовідносин позивача з контрагентами з огляду на наступне. Стосовно господарських відносин позивача з ТОВ «Юнік-Бізнес-Груп». Перевіркою встановлено, що підприємство TOB «Юнік-Бізнес-Груп», має 8 стан - до Єдиного державного реєстру внесено запис про відсутність за місцезнаходженням, у відповідності до звіту зі сплати комунального податку на підприємстві працює 1 людина, згідно декларацій по податку на прибуток основні засоби відсутні, крім того, у зазначеній звітності платником декларувались валові витрати в цілому на рівні задекларованих валових доходів, за 2010 рік у декларації по податку на прибуток платником не декларувались валові витрати та валові доходи, що свідчить про те, що платником не сплачувались податки до державного бюджету, та те, що дане підприємство не могло поставляти товари та надавати послуги. Перевіркою на підставі вилучених в ході розслідування кримінальної справи №079027/10 фінансово-господарських документів том №11, 55, 26 та наданих в період перевірки регістрів синтетичного бухгалтерського обліку, встановлено, що за період з 1 січня 2006 року до 31 грудня 2010 року СП «САН» у формі TOB, купувало у TOB «Юнік-Бізнес-Груп» газ скраплений. До складу податкового кредиту за вищевказаний період СП «САН» у формі, було віднесено податкові накладні отримані від TOB «Юнік-Бізнес-Груп» в сумі податку на додану вартість 226945 грн 00 коп. в тому числі за листопад-грудень 2009 року, січень-березень 2010 року. (а.с.43). Позивачем безпідставно віднесено до складу валових витрат по придбанню товарно-матеріальних цінностей на суму 390725 грн 00 коп. за 2009 рік, а саме операції по придбанню товарно-матеріальних цінностей не підтверджені видатковими накладними. (на звороті а.с.29). Крім того позивачем по операціями з придбання газу скрапленого від ТОВ «Юнік-Бізнес-Груп» до складу валових витрат було внесено витрати, які були здійснені без мети їх подальшого використання у власній господарській діяльності в сумі 892791 грн 00 коп., які відображені по бухгалтерському обліку підприємства проводками: Дт 281 кт 631 за 2010 рік та включені до складу валових витрат у рядку 04.1 Декларації. (на звороті а.с.30-31). Стосовно господарських відносин позивача з ТОВ «Промбуд-Техно». Стан платника на лютий 2009 року - 9, направлено повідомлення про відсутність за місцезнаходженням, на квітень 2010 року стан платника 21 ліквідаційна процедура за рішенням (постановою суду), на травень 2010 року стан платника 8 внесено запис про відсутність за місцезнаходженням, у відповідності до звіту по комунального податку на підприємстві працює 1 людина, згідно декларацій по податку на прибуток основні засоби відсутні, крім того у зазначеній звітності платником декларувались валові витрати в цілому на рівні задекларованих валових доходів, що свідчить про те, що платником не сплачувались податки до державного бюджету, що свідчить про те, що дане підприємство не могло поставляти товари та надавати послуги. Перевіркою на підставі вилучених в ході розслідування кримінальної справи №079027/10 фінансово-господарських документів том №11, 55, 26 та наданих в період перевірки регістрів синтетичного бухгалтерського обліку, встановлено, що за період з 1 січня 2006 року до 31 грудня 2010 року СП «САН» у формі TOB, купувало у TOB «Промбуд-Техно» газ скраплений. До складу податкового кредиту за вказаний період позивачем віднесено податкові накладні отримані від TOB «Промбуд-Техно» в сумі 89940 грн 00 коп. податку на додану вартість за період січень-лютий 2009 року та квітень-травень 2010 року. (а.с.44). Позивачем безпідставно віднесено до складу валових витрат по придбанню товарно-матеріальних цінностей на суму 84725 грн 00 коп. за 2009 рік, а саме операції по придбанню товарно-матеріальних цінностей не підтверджені видатковими накладними. (а.с.30). Крім того позивачем по операціями з придбання газу скрапленого від TOB «Промбуд- Техно» до складу валових витрат було внесено витрати, які були здійснені без мети їх подальшого використання у власній господарській діяльності в сумі 364976 грн 00 коп., які відображені по бухгалтерському обліку підприємства проводками: Дт 281 кт 631 за 2010 рік та включені до складу валових витрат у рядок 04.1 Декларації. (на звороті а.с.31). Стосовно господарських відносин позивача з ТОВ «РІП». Перевіркою встановлено, що підприємство ТОВ «РІП», має 8 стан - до Єдиного державного реєстру внесено запис про відсутність за місцезнаходженням, у відповідності до звіту зі сплати комунального податку на підприємстві працює 1 людина, згідно декларацій по податку на прибуток основні засоби відсутні, крім того, у зазначеній звітності платником декларувались валові витрати в цілому на рівні задекларованих валових доходів, за 2010 рік у декларації по податку на прибуток платником не декларувались валові витрати та валові доходи, що свідчить про те, що платником не сплачувались податки до державного бюджету, та те, що дане підприємство не могло поставляти товари та надавати послуги. Перевіркою на підставі вилучених в ході розслідування кримінальної справи №079027/10 фінансово-господарських документів том №11, 55, 26 та наданих в період перевірки регістрів синтетичного бухгалтерського обліку, встановлено, що за період з 1 січня 2006 року до 31 грудня 2010 року СП «САН» у формі TOB, купувало у TOB «РІП» газ скраплений. До складу податкового кредиту за вищевказаний період СП «САН» у формі ТОВ, було віднесено податкові накладні отримані від TOB «РІП» в сумі податку на додану вартість 91856 грн 00 коп. в тому числі за вересень-грудень 2008 року, лютий-листопад 2009 року. (а.с.41). Позивачем безпідставно віднесено до складу валових витрат по придбанню товарно-матеріальних цінностей на суму 146882 грн 00 коп. за 2008-2009 роки, а саме операції по придбанню товарно-матеріальних цінностей не підтверджені видатковими накладними. (а.с.30). Крім того позивачем по операціями з придбання газу скрапленого від ТОВ «РІП» до складу валових витрат було внесено витрати, які були здійснені без мети їх подальшого використання у власній господарській діяльності в сумі 306677 грн 00 коп., які відображені по бухгалтерському обліку підприємства проводками: Дт 281 кт 631 за 2010 рік та включені до складу валових витрат у рядку 04.1 Декларації. (на звороті а.с.32). Стосовно господарських відносин позивача з ТОВ «Феро Буд». Перевіркою встановлено, що підприємство ТОВ «Феро Буд» перебуває у стані ліквідаційної процедури за рішенням (постановою) суду, у відповідності до звіту зі сплати комунального податку на підприємстві працює 1 людина, згідно декларацій по податку на прибуток основні засоби відсутні, крім того, у зазначеній звітності платником декларувались валові витрати в цілому на рівні задекларованих валових доходів, що свідчить про те, що платником не сплачувались податки до державного бюджету, та те, що дане підприємство не могло поставляти товари та надавати послуги. Перевіркою на підставі вилучених в ході розслідування кримінальної справи №079027/10 фінансово-господарських документів том №11, 55, 26 та наданих в період перевірки регістрів синтетичного бухгалтерського обліку, встановлено, що за період з 1 січня 2006 року до 31 грудня 2010 року СП «САН» у формі TOB, купувало у ТОВ «Феро Буд» газ скраплений, вуглекислота, кисень. До складу податкового кредиту за вищевказаний період СП «САН» у формі ТОВ, було віднесено податкові накладні отримані від ТОВ «Феро Буд» в сумі податку на додану вартість 205540 грн 00 коп., в тому числі за грудень 2007 року, січень-травень 2008 року. (а.с.42). Позивачем безпідставно віднесено до складу валових витрат по придбанню товарно-матеріальних цінностей на суму 744866 грн 00 коп. за 2008 рік, а саме операції по придбанню товарно-матеріальних цінностей не підтверджені видатковими накладними. (а.с.30). Крім того позивачем по операціями з придбання газу скрапленого від ТОВ «Феро Буд» до складу валових витрат було внесено витрати, які були здійснені без мети їх подальшого використання у власній господарській діяльності в сумі 339402 грн 00 коп., які відображені по бухгалтерському обліку підприємства проводками: Дт 281 кт 631 за 2008 рік та включені до складу валових витрат у рядку 04.1 Декларації. (а.с.32). Стосовно господарських відносин позивача з ТОВ «Хелдінг». Перевіркою встановлено, що підприємство ТОВ «Хелдінг» має 7 стан - до Єдиного державного реєстру внесено запис про відсутність підтвердження відомостей, у відповідності до звіту зі сплати комунального податку на підприємстві працює 1 людина, податкова декларація про доходи та декларація зі сплати податку на додану вартість підприємством не подавалась, що свідчить про те, що дане підприємство не могло поставляти товари та надавати послуги. Перевіркою на підставі вилучених в ході розслідування кримінальної справи №079027/10 фінансово-господарських документів том №11, 55, 26 та наданих в період перевірки регістрів синтетичного бухгалтерського обліку, встановлено, що підприємством не усунуті розбіжності виявлені згідно системи автоматизованого співставлення. До складу податкового кредиту за період з 1 січня 2006 року до 31 грудня 2010 року СП «САН» у формі ТОВ, було віднесено податкові накладні отримані від ТОВ «Хелдінг», в сумі податку на додану вартість 28666 грн 00 коп. в тому числі за червень 2010 року. (а.с.44). Крім того позивачем по операціями з придбання товарно-матеріальних цінностей у ТОВ «Хелдінг», до складу валових витрат було внесено витрати, які були здійснені без мети їх подальшого використання у власній господарській діяльності в сумі 143333 грн 00 коп., які відображені по бухгалтерському обліку підприємства проводками: Дт 281 кт 631 за 2010 рік та включені до складу валових витрат у рядку 04.1 Декларації. (на звороті а.с.31). Стосовно господарських відносин позивача з ПП «Міддел Груп». Перевіркою встановлено, що підприємство ПП «Міддел Груп», у відповідності до звіту зі сплати комунального податку на підприємстві працює 1 людина, згідно декларацій по податку на прибуток основні засоби відсутні, крім того, у зазначеній звітності платником декларувались валові витрати в цілому на рівні задекларованих валових доходів, що свідчить про те, що платником не сплачувались податки до державного бюджету, та те, що дане підприємство не могло поставляти товари та надавати послуги. Перевіркою на підставі вилучених в ході розслідування кримінальної справи №079027/10 фінансово-господарських документів том №11, 55, 26 та наданих в період перевірки регістрів синтетичного бухгалтерського обліку, встановлено, що за період з 1 січня 2006 року до 31 грудня 2010 року СП «САН» у формі TOB, купувало у ПП «Міддел Груп» газ скраплений. До складу податкового кредиту за вищевказаний період СП «САН» у формі ТОВ, було віднесено податкові накладні отримані від ПП «Міддел Груп» в сумі податку на додану вартість 378920 грн 00 коп. в тому числі за березень-листопад 2009 року. (а.с.43). Позивачем безпідставно віднесено до складу валових витрат 1894600 грн 00 коп. за 2009 рік, а саме операції по придбанню товарно-матеріальних цінностей не підтверджені видатковими накладними та включені до складу валових витрат у рядку 04.1 Декларації, що призвело до завищення валових витрат. (а.с.30). Стосовно господарських відносин позивача з ТОВ «Брабусгруп». Перевіркою встановлено, що стосовно підприємства ТОВ «Брабусгруп» до Єдиного державного реєстру внесено запис про відсутність підтвердження відомостей, у відповідності до звіту зі сплати комунального податку на підприємстві працює 1 людина, податкова декларація про доходи та декларація з податку на додану вартість підприємством не подавалась, що свідчить про те, що платником не сплачувались податки до державного бюджету, та те, що дане підприємство не могло поставляти товари та надавати послуги. Перевіркою на підставі вилучених в ході розслідування кримінальної справи №079027/10 фінансово-господарських документів том №11, 55, 26 та наданих в період перевірки регістрів синтетичного бухгалтерського обліку, встановлено, що підприємством не усунуті розбіжності виявлені згідно системи автоматизованого співставлення. До складу податкового кредиту за період з 1 січня 2006 року до 31 грудня 2010 року СП «САН» у формі TOB, було віднесено податкові накладні отримані від ТОВ «Брабусгруп» в сумі податку на додану вартість 3180 грн 00 коп. в тому числі за серпень-вересень 2010 року. (на звороті а.с.44). Позивачем безпідставно віднесено до складу валових витрат по придбанню товарно-матеріальних цінностей на суму 4400 грн 00 коп. за 2010 рік, а саме операції по придбанню товарно-матеріальних цінностей не підтверджені видатковими накладними. (на звороті а.с.29). Крім того позивачем по операціями з придбання газу скрапленого від ТОВ «Брабусгруп» до складу валових витрат було внесено витрати, які були здійснені без мети їх подальшого використання у власній господарській діяльності в сумі 11500 грн 00 коп., які відображені по бухгалтерському обліку підприємства проводками: Дт 281 кт 631 за 2010 рік та включені до складу валових витрат у рядку 04.1 Декларації. (а.с.31). Стосовно господарських відносин позивача об'єднанням «Житомирська міська інвестиційна будівельна корпорація». Перевіркою встановлено, що об'єднання «Житомирська міська інвестиційна будівельна корпорація» відповідно даних Єдиного державного реєстру внесено запис про відсутність за місцезнаходженням, у звітності про. податок на прибуток платником декларувались валові витрати в цілому на рівні задекларованих валових доходів, що свідчить про те, що платником не сплачувались податки до державного бюджету, та те, що дане підприємство не могло поставляти товари та надавати послуги. Перевіркою на підставі вилучених в ході розслідування кримінальної справи №079027/10 фінансово-господарських документів том №11, 55, 26 та наданих в період перевірки регістрів синтетичного бухгалтерського обліку, встановлено, що за період з 1 січня 2006 року до 31 грудня 2010 року СП «САН» у формі TOB, купувало у об'єднання «Житомирська міська інвестиційна будівельна корпорація» газ скраплений. До складу податкового кредиту за вищевказаний період СП «САН» у формі ТОВ, було віднесено податкові накладні отримані від об'єднання «Житомирська міська інвестиційна будівельна корпорація» в сумі податку на додану вартість 64973 грн 00 коп. в тому числі за грудень-червень 2008 року. (на звороті а.с.42). Позивачем безпідставно віднесено до складу валових витрат по придбанню товарно-матеріальних цінностей на суму 324867 грн 00 коп. за 2007-2008 роки, а саме операції по придбанню товарно-матеріальних цінностей не підтверджені видатковими накладними. (а.с.30). Стосовно господарських відносин позивача з ТОВ «Титул-Буд-Сервіс». Перевіркою встановлено, що підприємство ТОВ «Титул-Буд-Сервіс» має 8 стан - до Єдиного державного реєстру внесено запис про відсутність за місцезнаходженням, у відповідності до звіту зі сплати комунального податку на підприємстві працює 1 людина, згідно декларацій по податку на прибуток основні засоби відсутні, крім того, у зазначеній звітності платником декларувались валові витрати в цілому на рівні задекларованих валових доходів, що свідчить про те, що платником не сплачувались податки до державного бюджету, та те, що дане підприємство не могло поставляти товари та надавати послуги. Перевіркою на підставі вилучених в ході розслідування кримінальної справи №079027/10 фінансово-господарських документів том №11, 55, 26 та наданих в період перевірки регістрів синтетичного бухгалтерського обліку, встановлено, що за період з 1 січня 2006 року до 31 грудня 2010 року СП «САН» у формі TOB, купувало у ТОВ «Титул-Буд-Сервіс» кисень. До складу податкового кредиту за вищевказаний період СП «САН» у формі ТОВ, було віднесено податкові накладні отримані від ТОВ «Титул-Буд-Сервіс» в сумі податку на додану вартість 110365 грн 00 коп. в тому числі за липень-серпень 2008 року. (на звороті а.с.41). Позивачем безпідставно віднесено до складу валових витрат по придбанню товарно-матеріальних цінностей на суму 113915 грн 00 коп. за 2008 рік, а саме операції по придбанню товарно-матеріальних цінностей не підтверджені видатковими накладними. (а.с.30). Крім того позивачем по операціями з придбання газу скрапленого від ТОВ «Титул-Буд-Сервіс» до складу валових витрат було внесено витрати, які були здійснені без мети їх подальшого використання у власній господарській діяльності в сумі 437913 грн 00 коп., які відображені по бухгалтерському обліку підприємства проводками: Дт 281 кт 631 за 2008 рік та включені до складу валових витрат у рядку 04.1 Декларації. (а.с.32). Стосовно господарських відносин позивача з ТОВ «Енергія Лімітед». Перевіркою встановлено, що стан підприємства ТОВ «Енергія Лімітед» згідно даних Єдиного державного реєстру - припинено, але не знято з обліку, у відповідності до звіту зі сплати комунального податку на підприємстві працює 1 людина, згідно декларацій по податку на прибуток основні засоби відсутні, крім того, у зазначеній звітності платником декларувались валові витрати в цілому на рівні задекларованих валових доходів, за 2010 рік декларація по податку на додану вартість не подавалась, що свідчить про те, що платником не сплачувались податки до державного бюджету, та те, що дане підприємство не могло поставляти товари та надавати послуги. Перевіркою на підставі вилучених в ході розслідування кримінальної справи №079027/10 фінансово-господарських документів том №11, 55, 26 та наданих в період перевірки регістрів синтетичного бухгалтерського обліку, встановлено, що за період з 1 січня 2006 року до 31 грудня 2010 року СП «САН» у формі TOB, купувало ТОВ «Енергія Лімітед» газ скраплений. До складу податкового кредиту за вищевказаний період СП «САН» у формі ТОВ, було віднесено податкові накладні отримані від ТОВ «Енергія Лімітед» в сумі податку на додану вартість 2984 грн 00 коп. в тому числі за вересень 2010 року. (а.с.45). Крім того позивачем по операціями з придбання газу скрапленого від ТОВ «Енергія Лімітед» до складу валових витрат було внесено витрати, які були здійснені без мети їх подальшого використання у власній господарській діяльності в сумі 14920 грн 00 коп., які відображені по бухгалтерському обліку підприємства проводками: Дт 281 кт 631 за 2010 рік та включені до складу валових витрат у рядку 04.1 Декларації. (а.с.31). Стосовно господарських відносин позивача з ТОВ «Альбатрос Компані». Перевіркою встановлено, що стан підприємства ТОВ «Альбатрос Компані» - запит на встановлення місцезнаходження (місця проживання). У відповідності до звіту зі сплати комунального податку на підприємстві працює 0 людей, згідно декларацій по податку на прибуток основні засоби відсутні, крім того у зазначеній звітності платником не декларувались валові витрати та валові доходи, згідно декларації по податку на додану вартість, податкові зобов'язання та податковий кредит не декларувались, що свідчить про те, що платником не сплачувались податки до державного бюджету, та те, що дане підприємство не могло поставляти товари та надавати послуги. Перевіркою на підставі вилучених в ході розслідування кримінальної справи №079027/10 фінансово-господарських документів том №11, 55, 26 та наданих в період перевірки регістрів синтетичного бухгалтерського обліку, встановлено, що за період з 1 січня 2006 року до 31 грудня 2010 року СП «САН» у формі TOB, купувало у ТОВ «Альбатрос Компані» газ скраплений. Крім того підприємством не усунуті розбіжності виявлені згідно системи автоматизованого співставлення. До складу податкового кредиту за вищевказаний період СП «САН» у формі ТОВ, було віднесено податкові накладні отримані від ТОВ «Альбатрос Компані» в сумі податку на додану вартість 27490 грн 00 коп. в тому числі за жовтень-листопад 2010 року. (а.с.42). Позивачем безпідставно віднесено до складу валових витрат по придбанню товарно-матеріальних цінностей на суму 25500 грн 00 коп. за 2010 рік, а саме операції по придбанню товарно-матеріальних цінностей не підтверджені видатковими накладними. (на звороті а.с.29). Крім того позивачем по операціями з придбання газу скрапленого від ТОВ «Альбатрос Компані» до складу валових витрат було внесено витрати, які були здійснені без мети їх подальшого використання у власній господарській діяльності в сумі 111953 грн 00 коп., які відображені по бухгалтерському обліку підприємства проводками: Дт 281 кт 631 за 2010 рік та включені до складу валових витрат у рядку 04.1 Декларації. (на звороті а.с.30). Відповідно до підпункту 7.3.1 підпункту 7.3 статті 7 Закону України №168/97-ВР датою виникнення податкових зобов'язань з поставки товарів (робіт, послуг) вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше: або дата зарахування коштів від покупця (замовника) на банківський рахунок платника податку як оплата товарів (робіт, послуг), що підлягають поставці, а в разі поставки товарів (робіт, послуг) за готівкові грошові кошти - дата їх оприбуткування в касі платника податку, а при відсутності такої - дата інкасації готівкових коштів у банківській установі, що обслуговує платника податку; або дата відвантаження товарів, а для робіт (послуг) - дата оформлення документа, що засвідчує факт виконання робіт (послуг) платником податку. Згідно з підпунктом 7.4.1 пункту 7.4 статті 7 Закону України №168/97-ВР податковий кредит звітного періоду визначається виходячи із договірної (контрактної) вартості товарів (послуг), але не вище рівня звичайних цін, у разі якщо договірна ціна на такі товари (послуги) відрізняється більше ніж на 20 відсотків від звичайної ціни на такі товари (послуги), та складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 6.1 статті 6 та статтею 8-1 цього Закону, протягом такого звітного періоду у зв'язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій в необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання у виробництві та/або поставці товарів (послуг) для оподатковуваних операцій у межах господарської діяльності платника податку. Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари (послуги) та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду. Якщо у подальшому такі товари (послуги) починають використовуватися в операціях, які не є об'єктом оподаткування згідно зі статтею 3 цього Закону або звільняються від оподаткування згідно зі статтею 5 цього Закону, чи основні фонди переводяться до складу невиробничих фондів, то з метою оподаткування такі товари (послуги), основні фонди вважаються проданими за їх звичайною ціною у податковому періоді, на який припадає початок такого використання або переведення, але не нижче ціни їх придбання (виготовлення, будівництва, спорудження). Підпунктом 7.4.4 пункту 7.4 статті 7 Закону України №168/97-ВР якщо платник податку придбаває (виготовляє) матеріальні та нематеріальні активи (послуги), які не призначаються для їх використання в господарській діяльності такого платника, то сума податку, сплаченого у зв'язку з таким придбанням (виготовленням), не включається до складу податкового кредиту. Таким чином СП «САН» у формі ТОВ неправомірно сформовано податковий кредит, оскільки підприємством не надано належних підтверджуючих документів щодо формування податкового кредиту по взаємовідносинах з ТОВ «Юнік-Бізнес-Груп», ТОВ «Промбуд-Техно», ТОВ «РІП», ТОВ «Феро Буд», ТОВ «Хелдінг», ПП «Міддел Груп», ТОВ «Брабусгруп», об'єднання «Житомирська міська інвестиційна будівельна корпорація», ТОВ «Титул-Буд-Сервіс», ТОВ «Енергія Лімітед», ТОВ «Альбатрос Компані» та не підтверджено реальність господарських операцій, враховуючи викладене суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог щодо скасування податкового повідомлення-рішення №000053222 від 22 лютого 2013 року, яким збільшено суму грошового зобов'язання за платежем податок на додану вартість. Відповідно до пункту 5.1 статті Закону України №334/94-ВР валові витрати виробництва та обігу (далі - валові витрати) - сума будь-яких витрат платника податку у грошовій, матеріальній або нематеріальній формах, здійснюваних як компенсація вартості товарів (робіт, послуг), які придбаваються (виготовляються) таким платником податку для їх подальшого використання у власній господарській діяльності. Згідно з абзацом 4 підпункту 5.3.9 пункту 5.3 статті 5 Закону України №334/94-ВР встановлено, що не належать до складу валових витрат будь-які витрати, не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими документами, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення податкового обліку. Пунктом 2 статті 3 Закону України від 16 липня 1999 року №996-XIV «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» (далі - Закон України №996-XIV) встановлено, що бухгалтерський облік є обов'язковим видом обліку, який ведеться підприємством. Фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник, ґрунтуються на даних бухгалтерського обліку. Відповідно до частини 1 статті 9 Закону України №996-XIV підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Таким чином СП «САН» у формі ТОВ безпідставно віднесено до складу валових витрат витрати по придбанню товарно-матеріальних цінностей, оскільки підприємством не надано належних підтверджуючих документів щодо витрат на придбання товару по взаємовідносинах з ТОВ «Юнік-Бізнес-Груп», ТОВ «Промбуд-Техно», ТОВ «РІП», ТОВ «Феро Буд», ТОВ «Хелдінг», ПП «Міддел Груп», ТОВ «Брабусгруп», об'єднання «Житомирська міська інвестиційна будівельна корпорація», ТОВ «Титул-Буд-Сервіс», ТОВ «Енергія Лімітед», ТОВ «Альбатрос Компані», враховуючи викладене суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог щодо скасування податкового повідомлення-рішення №000054222 від 22 лютого 2013 року, яким збільшено суму грошового зобов'язання за платежем податок на прибуток підприємств. Стосовно вимог позивача щодо скасування податкової вимоги від 16 квітня 2013 року №820-19 та порушення строків при винесенні податкових повідомлень-рішень від 22 лютого 2013 року №000053222 та №000054222, суд зазначає наступне. Відповідно до пункту 86.7 статті 86 Податкового кодексу України у разі незгоди платника податків або його законних представників з висновками перевірки чи фактами і даними, викладеними в акті (довідці) перевірки, вони мають право подати свої заперечення до органу державної податкової служби за основним місцем обліку такого платника податків протягом п'яти робочих днів з дня отримання акта (довідки). Такі заперечення розглядаються органом державної податкової служби протягом п'яти робочих днів, що настають за днем їх отримання (днем завершення перевірки, проведеної у зв'язку з необхідністю з'ясування обставин, що не були досліджені під час перевірки та зазначені у зауваженнях), та платнику податків надсилається відповідь у порядку, визначеному статтею 58 цього Кодексу для надсилання (вручення) податкових повідомлень-рішень. Платник податку (його уповноважена особа та/або представник) має право брати участь у розгляді заперечень, про що такий платник податку зазначає у запереченнях. Судом встановлено, та не заперечувалось позивачем, що акт перевірки було складено 12 жовтня 2011 року, заперечення на акт перевірки були направлені позивачем на адресу податкового органу 17 жовтня 2011 року, відповідь на заперечення ДПІ у м.Житомирі направила 25 жовтня 2011 року, тобто у межах строків, що вказані у пункті 86.7 статті 86 Податкового кодексу України. Окрім того відповідно до абзацу першого пункту 58.1. статті 58 Податкового кодексу України у разі коли сума грошового зобов'язання платника податків, передбаченого податковим або іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, розраховується контролюючим органом відповідно до статті 54 цього Кодексу (крім декларування товарів, передбаченого для громадян), або у разі коли за результатами перевірки контролюючий орган встановлює факт невідповідності суми бюджетного відшкодування сумі, заявленій у податковій декларації, або зменшує розмір задекларованого від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток або від'ємного значення суми податку на додану вартість, розрахованого платником податків відповідно до розділу V цього Кодексу, такий контролюючий орган надсилає (вручає) платнику податків податкове повідомлення-рішення. З огляду на викладене суд приходить до висновку, що податковим органом не порушено строки передбачені податковим законодавством стосовно надіслання відповіді на заперечення до акту перевірки та норми щодо винесення податкових повідомлень-рішень. Стосовно доводів представника позивача щодо того, що податковий орган має право визначати податкові зобов'язання за період не більше ніж 1095 днів, або за три роки, суд вважає за необхідне зазначити, що як вбачається з акту перевірки від 12 жовтня 2011 року порушення СП «САН» у формі ТОВ виявлені за період з 2007 року до 2010 року, як наслідок грошові зобов'язання та штрафні санкції були нараховані податковим органом лише за вказаний період, тобто у межах 3 років. Позивачем у судовому засіданні не спростовано, того що здійснені СП «САН» у формі ТОВ фінансово-господарські операції не відбулись, первинних документів на підтвердження реальності вчинення господарських операцій представник позивача не надав, посилаючись на те, що вони вилучені слідчим відділом податкової міліції Державної податкової адміністрації України. На ухвалу Житомирського окружного адміністративного суду від 16 січня 2014 року про витребування документів від Головного управління Міндоходів у Житомирській області надійшла відповідь про те, що слідчим відділом податкової міліції Державної податкової адміністрації України здійснювалось досудове розслідування кримінальної справи №079002/12, порушеної відносно директора СП «САН» у формі ТОВ [PERSON], за ознаками злочину, передбаченого частиною 3 статті 212 Кримінального кодексу України. В березні 2012 року досудове розслідування кримінальної справи закінчено та у відповідності до статті 225 Кримінально-процесуального кодексу України матеріали справи направлені до прокуратури області для затвердження обвинувального висновку після чого спрямовані до Богунського районного суду м.Житомира для розгляду по суті. (а.с.110). Копії документів, що надані представником позивача у судовому засіданні (а.с.68-96) не підтверджують господарських відносин, які зазначені в акті перевірки і не спростовують висновків податкового органу про заниження СП «САН» у формі ТОВ грошового зобов'язання зі сплати податку на прибуток підприємств та про неправомірність формування податкового кредиту. Згідно з частиною 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Частиною 1 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. Відповідно до частини 2 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Відповідач довів правомірність прийнятих податкових повідомлень-рішень №000053222 та №000054222 від 22 лютого 2013 року, та податкової вимоги від 16 квітня 2013 року №820-19, а тому суд відмовляє у задоволенні адміністративного позову.

Результат розгляду: denied