Рішення адміністративного суду від 2014-03-25 00:00:00+02

ФОП [PERSON] звернувся до суду з адміністративним позовом до Управління Держземагенства у Ніжинському районі Чернігівської області, 3-тя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Ніжинська міська рада Чернігівської області, в якому просить визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо не внесення змін в земельно-облікові документи (форма 6-зем) по обліку земельної ділянки площею 0,0035 га по [ADDRESS], як земельної ділянки земель житлової та громадської забудови Ніжинської міської ради Чернігівської області, яка не надана у власність або користування; зобов'язати відповідача внести зміни в земельно-облікові документи (форма 6-зем) по обліку земельної ділянки площею 0,0035 га по [ADDRESS], зазначивши її в земельно-обліковій документації як земельну ділянку земель житлової та громадської забудови Ніжинської міської ради Чернігівської області, яка не надана у власність або користування; зобов'язати відповідача видати позивачу витяг із земельно-облікових документів (форма 6-зем) по обліку земельної ділянки площею 0,0035 га по [ADDRESS] з даними, що вона відноситься до земель житлової та громадської забудови Ніжинської міської ради Чернігівської області, яка не надана у власність або користування. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що рішенням арбітражного суду Чернігівської області від 04.11.1999 у справі № 2/579 частково припинено дію державного акту на право постійного користування землею № 21 від 24.06.1994, виданого Ніжинським міськвиконкомом залізничній станції Ніжин, на земельну ділянку 35 кв.м. на якій розташований ларьок [NUMBER], що належить на праві приватної власності позивачу, тому у зв'язку з припиненням дії правовстановлюючого документа в частині вказаної земельної ділянки, вона перейшла до земель запасу Ніжинської міської ради, як не надана у власність або користування. Вважає, що не внесення змін в звітно-облікову документацію є протиправною бездіяльністю відповідача, яка допущена внаслідок неправильного застосування норм чинного законодавства. Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав повністю та просив його задовольнити. Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнав повністю та пояснив, що внесення змін до державної статистичної звітності (форма 6-зем) можливе лише за умови припинення права постійного користування залізничною станцією Ніжин земельною ділянкою площею 0,0035 га, розташованої по [ADDRESS], та скасування державної реєстрації цього права відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», в іншому випадку внесення таких змін буде суперечити вимогам чинного законодавства. В судове засідання представник 3-тьої особи на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Ніжинська міська рада Чернігівської області не з'явився. Від 3-тьої особи до суду надійшли письмові пояснення, згідно яких вважає, що позовні вимоги в частині зобов'язання відповідача внести відповідні зміни в земельно-облікові документи (форма 6-зем) по обліку земельної ділянки площею 0,0035 га по [ADDRESS] та видати позивачу відповідний витяг із земельно-облікових документів (форма 6-зем) підлягають задоволенню. Вислухавши пояснення представників сторін, розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково виходячи з наступного. Як вбачається з матеріалів справи, позивач є власником нежитлової будівлі, ларька [NUMBER], що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. Рішенням арбітражного суду Чернігівської області від 04.11.1999 у справі № 2/579, залишеного без змін Вищим арбітражним судом України від 31.07.2000, зокрема, частково припинено дію державного акту на право постійного користування землею № 21 від 24.06.1994, виданого Ніжинським міськвиконкомом залізничній станції Ніжин, на земельні ділянки розміром 100 кв.м. і 35 кв.м., на яких розташовані кафе «[INFO]» і ларьок [NUMBER], і які належать на праві власності підприємцю [PERSON] Згідно рішення Ніжинської міської ради від 25.11.2009 позивачу дозволено виготовлення проекту землеустрою щодо відведення в оренду земельної ділянки орієнтованою площею 0,0035 га по [ADDRESS] для експлуатації та обслуговування малої архітектурної форми - ларька [NUMBER], який є його власністю, відповідно до витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 24493805 від 18.11.2009 (а.с. 35). 24.01.2014 позивач звернувся до відповідача з заявою, в якій просив внести зміни в земельно-облікові документи (форма 6-зем) по обліку земельної ділянки площею 0,0035 га по [ADDRESS], віднісши цю земельну ділянку до земель житлової та громадської забудови Ніжинської міської ради, яка не надана у власність або користування (а.с. 38-40). Відповідачем листом від 31.01.2014 за № 08-19/619 надана позивачу відповідь на його звернення, в якій зазначено, що внесення змін в звітно-облікову форму 6-зем можливо при наявності рішення Ніжинської міської ради про припинення права постійного користування залізничною станцією Ніжин (а.с. 41). Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного. Відповідно до статті 1 Закону України «Про Державний земельний кадастр» державний земельний кадастр - єдина державна геоінформаційна система відомостей про землі, розташовані в межах державного кордону України, їх цільове призначення, обмеження у їх використанні, а також дані про кількісну і якісну характеристику земель, їх оцінку, про розподіл земель між власниками і користувачами. Згідно з частиною першою статті 6 вказаного Закону ведення та адміністрування Державного земельного кадастру забезпечуються центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин. Центральним органом виконавчої влади з питань земельних ресурсів та топографо-геодезичної і картографічної діяльності згідно Положення про Державне агентство земельних ресурсів України, затвердженого Указом Президента України від 08.04.2011 № 445, є Державне агентство земельних ресурсів України, одним із основних завдань якого є здійснення заходів щодо вдосконалення порядку ведення обліку і підготовки звітності з регулювання земельних відносин, використання та охорони земель, формування екомережі, здійснення топографо-геодезичної і картографічної діяльності. З метою кількісного обліку земель, наказом Державного комітету статистики України від 05.11.1998 № 377, затверджений Звіт про наявність земель та розподіл їх за власниками землі, землекористувачами, угіддями та видами економічної діяльності (форма № 6-зем), в якому вказуються площі земель і розподіл їх за власниками землі, землекористувачами, угіддями та видами економічної діяльності в межах територій, які входять до адміністративно-територіальних одиниць, у тому числі окремо - в межах населених пунктів, зрошувані та осушені землі, розподіл земель за формами власності. З аналізу наведених норм права вбачається, що до повноважень відповідача належить ведення класифікації земель та внесення змін до державної статистичної звітності з метою формування державної політики в галузі статистики та забезпечення її реалізації. Як вбачається з витягу із земельно-облікових документів (форма № 6-зем) по обліку земельної ділянки площею 0,0035 га по [ADDRESS], який виданий відповідачем, цільове призначення земельної ділянки вказано для транспорту та зв'язку, а користувачем земельної ділянки значиться залізнична станція Ніжин ПЗЗ (а.с. 36). Таким чином, не відображення відповідачем в Звіті про наявність земель та розподіл їх за власниками землі, землекористувачами, угіддями та видами економічної діяльності (форма № 6-зем), знаходження земельної ділянки в розпорядженні Ніжинської міської ради, як у суб'єкта права державної власності на землю, згідно рішення арбітражного суду Чернігівської області від 04.11.1999 у справі № 2/579, позбавляє позивача права на оформлення оренди вказаної земельної ділянки, на якій перебуває ларьок [NUMBER], що є його власністю. Тому підлягають задоволенню позовні вимоги в частині визнання протиправною бездіяльності відповідача щодо не внесення змін до державної статистичної звітності (форма № 6-зем) по обліку земельної ділянки площею 0,0035 га по [ADDRESS], як земельної ділянки Ніжинської міської ради Чернігівської області, яка не надана у власність або користування, та зобов'язання відповідача внести зміни до державної статистичної звітності (форма № 6-зем) по обліку земельної ділянки площею 0,0035 га по [ADDRESS], зазначивши її як земельну ділянку Ніжинської міської ради Чернігівської області, яка не надана у власність або користування. Щодо позовних вимог в частині відображення в земельно-обліковій документації категорії земельної ділянки площею 0,0035 га по [ADDRESS], як земельної ділянки земель житлової та громадської забудови Ніжинської міської ради Чернігівської області, суд зазначає таке. Відповідно до частини першої та другої статті 20 Земельного кодексу України віднесення земель до тієї чи іншої категорії здійснюється на підставі рішень органів державної влади та органів місцевого самоврядування відповідно до їх повноважень. Зміна цільового призначення земельних ділянок здійснюється за проектами землеустрою щодо їх відведення. Зміна цільового призначення земельних ділянок державної або комунальної власності провадиться, зокрема, органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування, які приймають рішення про затвердження проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок та передачу цих ділянок у власність або надання у користування відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. Тобто, Земельний кодекс України передбачає зміну цільового призначення землі органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування, які приймають рішення про передачу цих земель у власність або надання у користування, і затверджують проект землеустрою. Під час прийняття рішення від 25.11.2009 (а.с. 35) Ніжинська міська рада, у відповідності до своїх повноважень, не змінювала цільового призначення вказаної земельної ділянки. Тому, вищевказані позовні вимоги є формою втручання в дискреційні повноваження відповідача та виходить за межі завдань адміністративного судочинства, а тому задоволенню не підлягають. Що стосується вимоги позивача про зобов'язання відповідача видати витяг із земельно-облікових документів (форма 6-зем) по обліку земельної ділянки площею 0,0035 га по [ADDRESS] з даними, що вона відноситься до земель житлової та громадської забудови Ніжинської міської ради Чернігівської області, яка не надана у власність або користування, то вона також не підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до частини першої статті 6 Кодексу адміністративного судочинства України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси. В судовому засіданні не встановлено, що права позивача порушені в частині отримання витягу із земельно-облікових документів (форма 6-зем) по обліку земельної ділянки площею 0,0035 га по [ADDRESS], оскільки позивач не звертався до відповідача з заявою про отримання витягу, а тому зазначена позовна вимога заявлена передчасно. Отже, тільки після звернення позивача до відповідача з проханням про отримання витягу у нього може виникнути право на оскарження можливих протиправних дій відповідача та вимагання від суду захисту своїх прав. Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Згідно з частиною першою та другою статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. З урахуванням зазначеного, суд, на підставі наданих доказів в їх сукупності, системного аналізу положень законодавства України, приходить до висновку, що адміністративний позов ФОП [PERSON] підлягає задоволенню частково. Відповідно до частини третьої статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо адміністративний позов задоволено частково, судові витрати, здійснені позивачем, присуджуються йому відповідно до задоволених вимог, а відповідачу - відповідно до тієї частини вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. За таких обставин, з Державного бюджету України на користь позивача підлягають стягненню судові витрати у розмірі 49,92 грн. Враховуючи викладене,

Результат розгляду: partial