Рішення адміністративного суду від 2014-03-13 00:00:00+02

В поданому до суду адміністративному позові позивач просить суд припинити підприємницьку діяльність фізичної особи-підприємця [PERSON], оскільки відповідач не подає до органів державної податкової інспекції податкових декларацій, передбачених чинним законодавством. У відповідності до вимог ч. 3 ст. 183-2 КАС України відповідачу було направлено ухвалу про відкриття скороченого провадження та запропоновано подати заперечення на позов, або заяву про визнання позову. Відповідач 27.02.2014 року отримав зазначену ухвалу і ознайомився з вимогами до розгляду справи у порядку скороченого провадження, заяву про визнання позову або заперечення на позов до суду не направив (а.с.10). Судом застосовано наступні положення законодавства до цих правовідносини. Згідно з п. 15.1 ст. 15, п. 16.1.3 п. 16.1 ст. 16 Податкового кодексу України від 02.12.2010 року № 2755-VI (далі Податковий кодекс) платниками податків визнаються фізичні особи (резиденти і нерезиденти України), юридичні особи (резиденти і нерезиденти України) та їх відокремлені підрозділи, які мають, одержують (передають) об'єкти оподаткування або провадять діяльність (операції), що є об'єктом оподаткування згідно з цим Кодексом або податковими законами, і на яких покладено обов'язок із сплати податків та зборів згідно з цим Кодексом. Платник податків зобов'язаний подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством, декларації, звітність та інші документи, пов'язані з обчисленням і сплатою податків та зборів. Відповідно до п. 67.2 ст. 67 Податкового кодексу органи державної податкової служби в установленому законом порядку мають право звертатися до суду про винесення судового рішення щодо припинення юридичних осіб або підприємницької діяльності фізичних осіб - підприємців. Частиною 2 ст. 46 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців" визначено, що підставами для постановлення судового рішення щодо припинення підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця зокрема, є неподання протягом року органам державної податкової служби податкових декларацій, документів фінансової звітності відповідно до закону. Відповідач зареєстрований реєстраційною службою Чернівецького міського управління юстиції Чернівецької області 21.03.1995 року, за адресою: [ADDRESS] та взятий на облік як платник податків до ДПІ у м. Чернівцях 23.08.1995 року №10698 (а.с.4,5). Згідно довідки ДПІ у м. Чернівцях відповідач не звітує до податкового органу з дати реєстрації. Заборгованість зі сплати податків і зборів у відповідача відсутня (а.с.3,6). Згідно довідки від 26.02.2014 року, виданої ДПІ у м. Чернівцях, на відповідача штрафні фінансові санкції не виносились та до адміністративної відповідальності він не притягувався за неподання або несвоєчасне подання звітних документів. Рішення про накладення штрафних фінансових санкцій до відповідача не приймалось. Проведення позапланових перевірок відповідно до положень п.п.78.1.2 п. 78.1 ст. 78 Податкового кодексу України не відбувалося. Рішення керівника органу про причини не проведення позапланової перевірки не виносилось (а.с.8). Таким чином судом встановлено, що відповідач з моменту реєстрації не виконує вимоги п.16.1.3 п. 16.1 ст. 16 Податкового кодексу, ч. 2 ст. 46 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців", а саме: не подає органам державної податкової служби податкових декларацій, документів фінансової звітності відповідно до закону, що є підставою для припинення його підприємницької діяльності, тому позовні вимоги позивача є правомірними. Відповідно до ч. 1 ст. 49 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців" суд, який постановив рішення про припинення підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця, у тому числі рішення про визнання фізичної особи - підприємця недієздатною або про обмеження її цивільної дієздатності, в день набрання таким рішенням законної сили направляє його копію державному реєстратору за місцем реєстрації фізичної особи - підприємця для внесення до Єдиного державного реєстру запису про судове рішення щодо припинення підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця. Згідно з ч. 3 ст. 49 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців" державний реєстратор зобов'язаний не пізніше наступного робочого дня з дати надходження судового рішення щодо припинення підприємницької діяльності фізичною особою - підприємцем внести до Єдиного державного реєстру запис про судове рішення щодо припинення підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця та в той же день повідомити органи статистики, державної податкової служби, Пенсійного фонду України та фізичну особу - підприємця, щодо якої було постановлено судове рішення, про внесення такого запису. Таким чином суд вважає за доведені обставини на які посилається позивач, а адміністративний позов, як обґрунтований, підлягає задоволенню. Відповідно із вимогами ч. 4 ст. 94 КАС України судові витрати з відповідача не стягуються. На підставі викладеного,

Результат розгляду: granted