Рішення адміністративного суду від 2014-02-03 00:00:00+02

Березівська об'єднана державна податкова інспекція ГУ Міндоходів в Одеській області звернулась до суду з адміністративним позовом до фізичної особи-підприємця [PERSON] про стягнення податкового боргу у розмірі 690,82 грн. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що в порушення ст. 295 ПК України відповідач не сплачує своєчасно та в повному обсязі єдиний податок, у результаті чого станом на 07.10.2013 року має податкову заборгованість з єдиного податку в сумі 690,82 грн. Відповідно до ст. 59 ПК України Березівська ОДПІ ГУ Міндоходів в Одеській області направлена відповідачу податкова вимога з узгодженою сумою податкового зобов'язання від 01.08.2013 року, проте заборгованість ним не сплачена, у зв'язку з чим позивач просить стягнути вказану заборгованість з відповідача у дохід держави. Ухвалою від 11 грудня 2013 року відкрито скорочене провадження у зазначеній адміністративній справі, відповідачеві запропоновано подати письмові заперечення проти позову з посиланням на докази, якими вони обґрунтовуються, або заяву про визнання позову. Ухвала направлена на адресу відповідача, що підтверджується наявним у матеріалах справи повідомленням про вручення поштового відправлення від 15.01.2014 року. Відтак, суддя прийшов до висновку, що спір підлягає вирішенню на підставі наявних у матеріалах справи доказів, оскільки вони повно та всебічно висвітлюють обставини спірних правовідносин. Розглянувши подані позивачем документи, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суддя вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Фізична особа-підприємць [PERSON] перебуває на обліку в Березівській об'єднаній державній податковій інспекції ГУ Міндоходів в Одеській області з 23.05.2011 року за №3152. Пунктом 291.3 ст.291 глави 1 розділу ХІV ПК України визначено, що юридична особа чи фізична особа - підприємець може самостійно обрати спрощену систему оподаткування, якщо така особа відповідає вимогам, встановленим цією главою, та реєструється платником єдиного податку в порядку, визначеному цією главою. Відповідач обрав спрощену систему оподаткування, що підтверджується заявою про застосування спрощеної системи оподаткування від 12.12.2011 року та корінця свідоцтва платника єдиного податку серії [NUMBER] від 30.05.2011 року та відноситься до другої групи платників єдиного податку із ставкою єдиного податку 20% розміру мінімальної заробітної плати. Згідно зі ст. 294 ПК України податковим (звітним) періодом для платників єдиного податку першої та другої груп є календарний рік. Пунктами 295.1, 295.2, 295.3, 295.4 ст. 295 ПК України визначено, що платники єдиного податку першої і другої груп сплачують єдиний податок шляхом здійснення авансового внеску не пізніше 20 числа (включно) поточного місяця. Такі платники єдиного податку можуть здійснити сплату єдиного податку авансовим внеском за весь податковий (звітний) період (квартал, рік), але не більш як до кінця поточного звітного року. У разі якщо сільська, селищна або міська рада приймає рішення щодо зміни раніше встановлених ставок єдиного податку, єдиний податок сплачується за такими ставками у порядку та строки, визначені підпунктом 12.3.4 пункту 12.3 статті 12 цього Кодексу. Нарахування авансових внесків для платників єдиного податку першої і другої груп здійснюється органами державної податкової служби на підставі заяви такого платника єдиного податку щодо розміру обраної ставки єдиного податку, заяви щодо періоду щорічної відпустки та/або заяви щодо терміну тимчасової втрати працездатності. Платники єдиного податку третьої - шостої груп сплачують єдиний податок протягом 10 календарних днів після граничного строку подання податкової декларації за податковий (звітний) квартал. Сплата єдиного податку здійснюється за місцем податкової адреси. Відповідно до п. 16.1.4 ст.16 ПК України платники податків зобов'язані сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом. Контроль за своєчасністю, достовірністю, повнотою нарахування та сплати податків та зборів, згідно зі ст.10 Закону України "Про державну податкову службу в Україні" здійснюють податкові інспекції, та у випадках визначених законом, мають право звертатися до суду. Відповідно до п. 14.1.175 ст.14 ПК України сума узгодженого грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання, є податковим боргом суб'єкта господарювання. Статтею 300 ПК України встановлено, що платники єдиного податку несуть відповідальність відповідно до цього Кодексу за правильність обчислення, своєчасність та повноту сплати сум єдиного податку. З матеріалів справи вбачається, що позивачем для можливості погасити заборгованість в добровільному порядку на адресу відповідача направлялась податкова вимога від 01.08.2013 року №11-17, яка отримана відповідачем 01.08.2013 року. Судом встановлено, що відповідач не виконував обов'язки по сплаті податків, та згідно даних облікової картки станом на 07.10.2013 року за ФОП- [PERSON] рахується заборгованість по єдиному податку з фізичних осіб у сумі 690,82 грн. В силу п. 15.1. ст. 15 Кодексу, платниками податків визнаються фізичні особи (резиденти і нерезиденти України), юридичні особи (резиденти і нерезиденти України) та їх відокремлені підрозділи, які мають, одержують (передають) об'єкти оподаткування або провадять діяльність (операції), що є об'єктом оподаткування згідно з цим Кодексом або податковими законами, і на яких покладено обов'язок із сплати податків та зборів згідно з цим Кодексом. Згідно п. 20.1.18. ст. 20 Кодексу, органи державної податкової служби мають право звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, обслуговуючих такого платника, на суму податкового боргу або його частини. Відповідно до п. 87.1 ст. 87 Кодексу, джерелами самостійної сплати грошових зобов'язань або погашення податкового боргу платника податків є будь-які власні кошти, у тому числі ті, що отримані від продажу товарів (робіт, послуг), майна, випуску цінних паперів, зокрема корпоративних прав, отримані як позика (кредит), та з інших джерел, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею, а також суми надміру сплачених платежів до відповідних бюджетів. Відповідно до п.п. 95.1., 95.2. ст. 95 Кодексу, орган державної податкової служби здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі. Доказів, які б спростовували факт існування у фізичної особи - підприємця [PERSON] заборгованості по єдиному податку з фізичних осіб у сумі 690,82 грн. відповідачем до суду не надано, а тому дана заборгованість є узгодженою. Частиною 1 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. Враховуючи вищезазначене, суд дійшов висновку, що позивач довів суду обставини на яких ґрунтуються його позовні вимоги та надав суду необхідні докази, в підтвердження своїх позовних вимог. Приймаючи до уваги вищевикладене, оцінюючи надані докази в сукупності, суд вважає, що позовні вимоги Березівської об'єднаної державної податкової інспекції ГУ Міндоходів в Одеській області обґрунтовані, документально підтверджені, відповідають чинному законодавству, отже підлягають задоволенню в повному обсязі.

Результат розгляду: granted