Рішення адміністративного суду від 2014-02-13 00:00:00+02

14 січня 2014 року позивач, Державна податкова інспекція у Київському районі м. Донецька Головного управління Міндоходів у Донецькій області, звернувся до суду з позовом до відповідача, фізичної особи-підприємця [PERSON], про припинення підприємницької діяльності фізичної особи-підприємця у зв'язку з неподанням відповідачем до органів державної податкової служби податкової звітності більше року. 16 січня 2014 року ухвалою суду по даній справі було відкрито скорочене провадження. 16 січня 2014 року відповідачу направлена ухвала про відкриття скороченого провадження. У строк встановлений частиною 3 статті 183-2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) від відповідача не надішли заперечення проти позову, тому справа розглянута на підставі обставин, повідомлених позивачем. Розглянувши подані позивачем документи, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне. 1 квітня 2010 року була проведена державна реєстрація фізичної особи-підприємця [PERSON], про що до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців внесений запис за № 2 266 000 0000 058042, іпн. [NUMBER] (а.с. 4). З 2 квітня 2010 року ФОП [PERSON] перебуває на обліку як платник податків в Державній податковій інспекції у Київському районі м. Донецька Головного управління Міндоходів у Донецькій області за № 622, про що свідчить довідка форми № 4-ОПП (а.с. 5). Згідно «Довідки про неподання податкової звітності» № 373/17-01/[NUMBER] від 20 грудня 2013 року відповідач не подає податкову звітність до позивача з ІV кварталу 2010 року (а.с. 3). Відповідач не має заборгованості перед бюджетом, про що свідчить довідка позивача (а.с. 6). На підставі статті 51 Господарського кодексу України, частин 1, 2 статті 46 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців", підпунктів 16.1.3 пункту 16.1 статті 16; пункту 67.2 статті 67 Податкового кодексу України суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог позивача, та задовольняє позов у повному обсязі. Питання розподілу судових витрат вирішити у відповідності до частини 4 статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України. На підставі вищенаведеного,

Результат розгляду: granted