Рішення адміністративного суду від 2014-03-25 00:00:00+02

08.10.2010 [PERSON] звернувся до суду з вищевказаним позовом до Управління Пенсійного фонду України в Залізничному районі м.Львова (далі - УПФ) у якому просив зобов'язати відповідача перерахувати наукову пенсію, взявши його зарплату за період з 01.05.1985 по 30.04.1990 і виплачувати перерахований розмір пенсії з моменту набрання чинності Законом України «Про внесення змін до Закону України «Про наукову і науково-технічну діяльність» від 20.11.2003 №1316-ІV (далі - Закон №1316-ІV). Позовні вимоги обґрунтовує тим, що на підставі постанови Львівського окружного адміністративного суду від 23 липня 2008 року, яка залишена без змін ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 11 березня 2009 року, УПФ здійснило перерахунок призначеної йому наукової пенсії, взявши зарплату позивача за період з 01.01.1983 по 31.12.1987, незважаючи на те, що у своїй заяві від 26.06.2007 позивач просив взяти період з 01.05.1985 по 30.04.1990. Відтак, така відмова відповідача призвела до зменшення розміру отримуваної ним пенсії, чим порушено його право на належну пенсію. Ухвалою Залізничного районного суду м.Львова від 12 січня 2011 року, яка залишена без змін ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 05 грудня 2012 року, позовні вимоги [PERSON] за період з 20.11.2003 по 07.04.2010 залишено без розгляду у зв'язку із пропуском без поважних причин строку звернення до адміністративного суду. Постановою Залізничного районного суду м.Львова від 11 січня 2013 року в справі №2а-219/11 заявлений позов задоволено. Визнано неправомірними дії УПФ щодо нарахування [PERSON] пенсії відповідно до Закону України «Про наукову і науково-технічну діяльність» (далі - Закон №1977-ХІІ). Зобов'язано відповідача з 08.04.2010 здійснити перерахунок позивачу наукової пенсії відповідно до Закону №1977-ХІІ із його середньомісячного заробітку на посаді наукового працівника у період з 01.05.1985 по 30.04.1990. Не погодившись із ухваленим рішенням, його оскаржило УПФ, яке покликаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати постанову суду першої інстанції і винести нову постанову, якою відмовити у задоволенні позову. У поданій апеляційній скарзі вказує на те, що перерахунок пенсії позивачу був проведений у відповідності до судового рішення від 23 липня 2008 року, а подана ним 26.06.2007 заява та довідка не відповідають вимогам чинного законодавства, тому не бралися до уваги. Заслухавши суддю-доповідача, пояснення сторін, перевіривши матеріали справи, апеляційну скаргу яка подана на рішення суду першої інстанції, яке прийнято у порядку скороченого провадження за результатами розгляду справ, передбачених пунктами 1,2 ч.1 ст.183-2 цього Кодексу, суд апеляційної інстанції приходить до переконання, що апеляційну скаргу належить задовольнити частково. Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив із того, що відповідач безпідставно відмовив у перерахунку пенсії позивачу відповідно до поданої ним заяви та довідки про заробітну плату, оскільки такий в праві обирати період за який враховується заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії. Такі висновки суду першої інстанції відповідають фактичним обставинам справи та є вірними з таких міркувань. Судом першої інстанції встановлено та підтверджено в суді апеляційної інстанції, що з 22.05.2003 [PERSON] призначено пенсію за віком відповідно до Закону №1977-ХІІ. Відповідно до ч.15 ст.24 Закону №1316-ІV положення цієї статті поширюються також на пенсіонерів із числа наукових працівників, яким пенсія призначена до набрання чинності цього Закону. В силу вимог п.3 Прикінцевих положень Закону №1316-ІV Кабінету Міністрів України протягом трьох місяців з дня набрання чинності цим Законом доручено забезпечити проведення перерахунку раніше призначених пенсій відповідно до вимог цього Закону. Враховуючи, що Закон №1316-ІV набрав чинність з 01.01.2004, відповідач повинен був провести перерахунок раніше призначених пенсій пенсіонерам з числа наукових працівників в період січня-березня 2004 року. У зв'язку із цим з 01.01.2004 здійснено перерахунок призначеної позивачу наукової пенсії із врахуванням страхового стажу наукового працівника 23роки 08місяців 07днів і з врахуванням заробітку за період з 01.01.1983 по 31.12.1987 (а.с.7-8). 26.06.2007 позивачем подано заяву про перерахунок пенсії з врахуванням заробітної плати за відпрацьований період роботи з 01.05.1985 по 30.04.1990 та долучено довідку про заробіток (дохід) для обчислення пенсії Відкритого акціонерного товариства «Експериментально-конструкторський і технологічний інститут захисних покрить» (далі - ВАТ) від 25.06.2007 №25/06-36 (а.с.3-4). Подання такої заяви про перерахунок пенсії апелянтом не заперечується та підтверджується обґрунтуванням поданої ним апеляційної скарги. Право особи при призначенні пенсії обрати період стажу до 01.07.2000, заробітна плата за який буде враховуватись при обчисленні пенсії, встановлено ст.24 Закону №1977-ХІІ (в редакції, після 01.01.2007). За її правилами для обчислення пенсії враховується заробітна плата наукового працівника за основним місцем роботи за будь-які 60 календарних місяців наукового стажу підряд до 01.07.2000 незалежно від перерв та за весь період наукового стажу починаючи з 01.07.2000. Оскільки пенсія з 22.05.2003 позивачу призначена фактично 14.05.2007 після виконання рішення Залізничного районного суду м.Львова від 29 грудня 2003 року, то 26.06.2007 позивач вперше скористався своїм правом визначити такий 60 - місячний період. Оскільки наявність самого стажу ніким не заперечується, спір зводиться до правомірності відмови УПФ врахувати заробітну плату отриману позивачем у ВАТ в період роботи з 01.05.1985 по 30.04.1990 включно. Таку відмову відповідач обґрунтовує невідповідністю поданої позивачем довідки вимогам чинного законодавства, оскільки у ній не вказано, що на заробіток нараховано страхові внески, а сама заробітна плата визначена у відповідності до ст.ст.23,24 Закону №1977-ХІІ. Слід відмітити, що «Перелік та порядок подання документів, необхідних для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про наукову і науково-технічну діяльність», затверджений постановою правління Пенсійного фонду України від 06.04.2011 №10-3 (далі - Порядок №10-3), на який покликається апелянт є безпідставним, оскільки на час звернення позивача із заявою про перерахунок пенсії та подання довідки про заробітну плату УПФ, такий чинним не був. Відтак, слід керуватись «Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 №22-1 (п.7) (далі - Порядок №22-1), у відповідності до вимог якого до заяви про призначення (перерахунок) пенсії за віком додаються, зокрема, документи про стаж та довідка про заробітну плату особи за період страхового стажу до 01.07.2000, а починаючи з 01.07.2000 індивідуальні відомості про застраховану особу надаються відділом персоніфікованого обліку. Пунктом 17 цього Порядку передбачено, що довідка про заробітну плату (дохід) особи видається на підставі особових рахунків, платіжних відомостей та інших документів про нараховану та сплачену заробітну плату підприємством, установою чи організацією, де працював померлий годувальник або особа, яка звертається за пенсією. Якщо такі підприємства, установи, організації ліквідовані або припинили своє існування з інших причин, то довідки про заробітну плату видаються правонаступником цих підприємств, установ чи організацій або архівними установами. У випадках, коли архівні установи не мають можливості видати довідку за встановленою формою з розшифровкою виплачених сум за видами заробітку, вони можуть видавати довідки, що відповідають даним, наявним в архівних фондах, без додержання цієї форми. В силу положень п.38 Порядку №22-1 орган, що призначає пенсію, має право вимагати від підприємств, установ та організацій, фізичних осіб дооформлення в трьохмісячний термін з дня подання заяви прийнятих і подання додаткових документів, а також перевіряти в необхідних випадках обґрунтованість їх видачі. В той же час п.43 Порядку гарантує, що право особи на одержання пенсії установлюється на підставі всебічного, повного і об'єктивного розгляду всіх поданих документів органом, що призначає пенсію. Аналіз вказаних норм свідчить про те, що відповідні Управління пенсійного фонду України здійснюють зокрема перерахунок пенсії саме на підставі тих документів, які надані заявником до органу, що здійснює такий перерахунок та вимагають всебічного, повного і об'єктивного розгляду всіх поданих документів. Позивачем на підтвердження розміру заробітної плати, отриманої у спірний період в ВАТ, надано до УПФ довідку від 25.06.2007 №25/06-36, яка повністю відповідає усім вимогам Порядку №22-1 та зокрема і Порядку №10-3, оскільки у ній чітко зазначено про нарахування на вказаній у ній суми заробітку страхових внесків та збору на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, а також така видана на підставі первинних документів, особових рахунків. На підставі наведеного, вбачається, що дії відповідача, не узгоджуються з положеннями п.п.38 та 43 Порядку №22-1, які зобов'язують його приймати до уваги усі додаткові документи, надані підприємствами, установами та організаціями, а також і фізичними особами та приймати обґрунтовані та розсудливі рішення, з дотриманням принципу пропорційності, як це визначено ч.3 ст.2 КАС України. Відповідно до ст. 24 Закону №1316-ІV (в редакції чинній на час призначення позивачу пенсії та його звернення за перерахунком) пенсії науковим (науково-педагогічним працівникам) призначаються в розмірі 80 відсотків від сум заробітної плати наукового (науково-педагогічного) працівника, яка визначається відповідно до ст.23 цього закону та ч.2 ст.40 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та на яку відповідно до законодавства нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування (внески). Для обчислення пенсії враховується заробітна плата наукового працівника за основним місцем роботи за будь-які 60 календарних місяців наукового стажу підряд до 01 липня 2000 року незалежно від перерв та за весь період наукового стажу починаючи з 01 липня 2000 року. Положення цієї статті поширюються також на пенсіонерів із числа наукових працівників, яким пенсія призначена до набрання чинності цим Законом. Згідно з ч.2 ст.71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Враховуючи наведене, апеляційний суд приходить до переконання про підставність позовних вимог [PERSON] щодо зобов'язання УПФ провести перерахунок та виплату з 08.04.2010 (враховуючи ухвалу Залізничного районного суду м.Львова від 12 січня 2011 року, яка залишена без змін ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 05 грудня 2012 року) призначеної йому пенсії за віком із врахуванням його заробітної плати (доходу) за період з 01.05.1985 по 30.04.1990 отриманих відповідно до довідки ВАТ від 25.06.2007 №25/06-36. Відповідно до ст.201 КАС України підставами для зміни постанови або ухвали суду першої інстанції є: 1) правильне по суті вирішення справи чи питання, але із помилковим застосуванням норм матеріального чи процесуального права; 2) вирішення не всіх позовних вимог або питань. Оскільки суд першої інстанції правильно по суті вирішив спір, однак при цьому помилково визнав неправомірними дії відповідача щодо нарахування пенсії позивачу, а не щодо відмови у її перерахунку згідно поданої заяви, у зв'язку із нечіткістю резолютивної частини судового рішення, апеляційний суд визнає можливим змінити постанову. Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, а тому підстав для скасування постанови апеляційний суд не вбачає.

Результат розгляду: partial