Рішення адміністративного суду від 2014-01-14 00:00:00+02

Івано-Франківським окружним адміністративним судом 30.12.2013 року відкрито провадження у справі за позовом [PERSON] (далі по тексту - позивач) до Відділу державної виконавчої служби Івано-Франківського міського управління юстиції (далі по тексту - відповідач, Відділ ДВС Івано-Франківського МУЮ) про визнання бездіяльності неправомірною та зобов'язання до вчинення дій. Заявлені позовні вимоги мотивовано тим, що відповідач, 10.12.2013 року, в особі старшого державного виконавця Брошняка В.В. в порушення вимог Закону України "Про виконавче провадження", не надав позивачу можливість ознайомитись з матеріалами виконавчого провадження ВП № 34495818, які перебували на виконанні в Відділі ДВС Івано-Франківського МУЮ безпосередньо в провадженні Брошняка В.В. Також, відповідач не надав письмової відповіді на письмове звернення позивача від 16.12.2013 року та не надіслав позивачу належним чином завірені копії матеріалів виконавчого провадження ВП №34495818. Позивач вказує на те, що відповідачем порушено його право на ознайомлення із матеріалами виконавчого провадження у зв'язку з чим дії старшого державного виконавця є неправомірними. Просить суд зобов'язати відповідача надати позивачу можливість ознайомитись з матеріалами виконавчого провадження ВП №34495818 і надіслати на його адресу реєстрації місця проживання копії всіх документів з матеріалів справи такого виконавчого провадження, встановити для відповідача строк для подання звіту до суду про виконання судового рішення. У судовому засіданні 10.01.2014 року позивач позовні вимоги підтримав з підстав, вказаних у адміністративному позові. Суду повідомив, що на час розгляду адміністративної справи йому відповідачем так і не надано можливості ознайомитись з матеріалами виконавчого провадження ВП №34495818 та не отримано відповіді на звернення від 16.12.2013 року разом із копіями всіх документів з матеріалів справи такого виконавчого провадження. Представник відповідача на початку судового засідання 10.01.2014 року проти позову заперечив. В судовому засіданні 10.01.2014 року подав на вимогу суду оригінал матеріалів виконавчого провадження ВП №34495818, з яких судом знято копії та долучено їх до матеріалів адміністративної справи. Суду пояснив, що не заперечує факту не надання позивачу можливості ознайомитись матеріалами виконавчого провадження, пояснюючи це власною зайнятістю іншими службовими обов'язками. Щодо доводів позивача про не надання йому належним чином завірених копій документів з матеріалів справи виконавчого провадження ВП №34495818 на виконання його звернення від 16.12.2013 року, також не зміг надати суду обґрунтованого пояснення. Однак, для виконання звернення позивача від 16.12.2013 року, просив суд оголосити перерву для належного оформлення копій документів виконавчого провадження ВП № 34495818 з метою надання їх позивачу. Після перерви, у судовому засіданні 14.01.2014 року представник відповідача надав позивачу належним чином завірені та прошиті копії наявних документів виконавчого провадження ВП №34495818 на 15 аркушах (а.с. 55-72). Позивач на підставі часткового виконання його позовних вимог, заявлених в адміністративному позові, 14.01.2014 року, подав суду заяву про залишення частини позовних вимог без розгляду (а.с. 54). Ухвалою суду від 14.01.2014 року заяву позивача від 14.01.2014 року задоволено. Позовну заяву [PERSON] в частині позовних вимог про зобов'язання відповідача надати позивачу [PERSON] можливість ознайомитися із матеріалами справи виконавчого провадження ВП №34495818 і надіслати позивачу на зареєстровану адресу його проживання завірені копії всіх документів з матеріалів справи виконавчого провадження ВП №34495818 та встановити відповідачу строк подання звіту до суду про виконання судового рішення, залишено без розгляду (а.с. 76-77). В іншій частині позовних вимог позивач адміністративний позов підтримав. Представник відповідача щодо даної частини позовних вимог у судовому засіданні 14.01.2014 року, адміністративний позов визнав, в обґрунтування причини відмови позивачу у наданні можливості ознайомитись з матеріалами виконавчого провадження і ненаданні відповіді на звернення позивача, обґрунтованих пояснень не надав. Розглянувши матеріали адміністративної справи, заслухавши пояснення позивача і представника відповідача, з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, дослідивши і оцінивши зібрані по справі докази, в їх сукупності, проаналізувавши зміст норм матеріального права, які врегульовують спірні правовідносини, суд виходить з таких підстав та мотивів. Судом встановлено, що 24.12.2010 року Калуським міськрайонним судом Івано-Франківської області у справі №3-2532/2010р. прийнята постанова, згідно якої [PERSON] визнано винним за статтями 122 частини 3 Кодексу про адміністративні правопорушення України та призначено стягнення - 510,00 гривень штрафу (а.с. 47). В розгляді справи №3-2532/2010р. суд першої інстанції ідентифікував правопорушника як [PERSON], [INFO], проживаючого в [ADDRESS], працюючого в ''Едельвейс-7'', уродженця Литви, громадянина України. Дана постанова набрала законної сили 03.02.2011 року за наслідками розгляду апеляційним судом Івано-Франківської області апеляційної скарги [PERSON] (а.с. 48). За даною постановою Міським відділом державної виконавчої служби Калуського міськрайонного управління юстиції відкрито виконавче провадження ВП №25004576 (старший державний виконавець Попович В.В.), в якому боржником визначено [PERSON]. При виконанні виконавчого провадження ВП №25004576 старшим державним виконавцем Міського відділу державної виконавчої служби Калуського міськрайонного управління юстиції Поповичем В.В., 30.08.2012 року, складено акт, в якому встановлено, що виходом за адресою, вказаною у виконавчому документі двері квартири зачинені їх ніхто не відчиняє. Зі слів сусідів боржник проживає у м. Івано-Франківську та працює в фірмі ''Едельвейс-7'', що знаходиться на території м. Івано-Франківська (а.с. 46). 31.08.2012 року старшим державним виконавцем Міського відділу державної виконавчої служби Калуського міськрайонного управління юстиції Поповичем В.В. прийнято постанову про закінчення виконавчого провадження ВП №25004576 (а.с. 43). Даною постановою як і у акті від 30.08.2012 року визначено, що ''боржник працює в м. Івано-Франківську по вул. Хіміків, 17/17 на фірмі "Едельвейс-7", а тому документ слід направити у МВ ДВС Івано-Франківського МУЮ''. Супровідним листом №15241 від 21.09.2012 року матеріали виконавчого провадження ВП №25004576 направлено у Відділ державної виконавчої служби Івано-Франківського міського управління юстиції (а.с. 42). В подальшому, 28.09.2012 року державним виконавцем Відділу ДВС Івано-Франківського МУЮ Брошняком В.М. прийнято постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №34495818, на підставі постанови Калуського міськрайонного суду №3-2532 від 03.02.2011 року. В даній постанові божником визначено [PERSON], адреса вул. Хіміків, 17/17, м. Івано-Франківськ, з якого здійснюється стягнення на користь держави 510,00 гривень (зворотній бік а.с. 39). Відділом ДВС Івано-Франківського МУЮ 11.02.2013 року супровідним листом від 11.02.2013 року №3994 за адресою вул. Хіміків, 17/17, м. Івано-Франківськ головному бухгалтеру Фірми "Едельвейс-7" направив постанову про стягнення із [PERSON] у розмірі 20% із зарплати до погашення заборгованості в сумі 510,00 гривень (а.с. 40, 41). 15.08.2013 року старшим державним виконавцем Відділу ДВС Івано-Франківського МУЮ Брошняком В.В. при примусовому виконанні постанови №3-2532 від 03.02.2011 року складено акт, яким встановлено, що за адресою вул. Хіміків, 17/17, м. Івано-Франківськ боржник не працює, за даною адресою знаходиться квартира, власником якої є [PERSON] (а.с. 39). На підставі вищенаведеного, 16.08.2013 року, відповідачем прийнято постанову про закінчення виконавчого провадження ВП №34495818. Надалі, постанову №3-2532 та копію акта державного виконавця від 15.08.2013 року супровідним листом №02-19/39008 направлено до Міського відділу державної виконавчої служби Калуського міськрайонного управління юстиції Івано-Франківської області, у зв'язку із направленням за належністю (зворотній бік а.с. 38, 6). На вимогу суду відповідач подав для огляду документи, які стосуються предмету спору, а саме - наявні копії і оригінали письмових документів із виконавчого провадження №1529/19 (обліковий номер справи), номер за даними Єдиного державного реєстру виконавчих проваджень ВП 34495818 (а.с. 35-50). Оглядом судом таких матеріалів встановлено, що в них містяться копії та оригінали двох виконавчих проваджень ВП №25004576 і ВП №34495818 за одним виконавчим документом - постановою Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області у справі №3-2532/2010р. від 24.12.2010 року. Таким чином, суд констатує, що [PERSON], який є позивачем в розгляді даної справи, являвся боржником в межах двох виконавчих проваджень ВП №25004576 і ВП №34495818, матеріали останнього із яких 16.08.2013 року направлено на виконання до Міського відділу державної виконавчої служби Калуського міськрайонного управління юстиції Івано-Франківської області. Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд зазначає наступне. Правовідносини з приводу предмету адміністративного позову між позивачем та відповідачем врегульовані положеннями Законів України "Про виконавче провадження" та "Про звернення громадян". Закон України "Про виконавче провадження" визначає умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі не виконання їх у добровільному порядку. Згідно статті 1 вказаного Закону, виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (далі - рішення). Відповідно до пунктів 1, 2 статті 8 Закон України "Про виконавче провадження", сторонами у виконавчому провадженні є стягував і боржник. Стягувачем є фізична або юридична особа, на користь чи в інтересах якої видано виконавчий документ. Боржником є фізична або юридична особа, визначена виконавчим документом. Пунктом 1 статті 12 коментованого Закону визначено права та обов'язки сторін та інших учасників виконавчого провадження, згідно яких, сторони виконавчого провадження мають право ознайомлюватися з матеріалами виконавчого провадження, робити з них виписки, знімати копії. Сторони можуть реалізовувати свої права і обов'язки у виконавчому провадженні самостійно або через представників (пункт 1 статті 9 Закону України "Про виконавче провадження"). Абзацом 2 пункту 2 статті 11 Закону України "Про виконавче провадження" визначено, що державний виконавець надає сторонам виконавчого провадження та їх представникам можливість ознайомитись з матеріалами виконавчого провадження. У судовому засіданні старший державний виконавець Відділу ДВС Івано-Франківського МУЮ Брошняка В.В. не заперечив обставини, що ним без достатньо обґрунтованих причин 10.12.2013 року не надано позивачу в приміщенні державної виконавчої служби для ознайомлення матеріали справи виконавчого провадження ВП №34495818. Належні причини ненадання позивачу можливості ознайомитися із виконавчим провадженням ВП №34495818 у своєму поясненні не навів, будь-якими доказами не підтвердив. Враховуючи вказане, судом встановлено порушення прав [PERSON] як сторони виконавчого провадження ВП №34495818 та боржника за виконавчим документом №3-2532 від 03.02.2011 року, що гарантоване позивачу пунктом 1 статті 12 Законом України "Про виконавче провадження", у зв'язку із чим бездіяльність відповідача є протиправною, а позовні вимоги у цій частині підлягають задоволенню. З приводу не розгляду відповідачем звернення позивача від 16.12.2013 року про надання копій документів ВП №34495818, суд зазначає наступне. Як вже зазначено судом вище, право на ознайомленні із матеріалами виконавчого провадження і право знімати копії із таких матеріалів гарантоване сторонам виконавчого провадження статтею 12 Закону України "Про виконавче провадження". Втім, необхідно відмітити, що даним Законом не визначено обов'язок державного виконавця надсилати копії виконавчого провадження за письмовими заявами сторони провадження про надіслання копій документів матеріалів провадження. Закон України "Про виконавче провадження" не передбачає розгляд виконавцем письмових заяв сторони виконавчого провадження із проханням надіслання копій документів. У зв'язку із чим, суд вважає, що письмова заява [PERSON] повинна розглядатися із наданням відповідачем письмової відповіді у відповідності до вимог Закону України "Про звернення громадян". За змістом частин 1 і 3 статті 3 Закону України "Про звернення громадян" під зверненнями громадян слід розуміти викладені в письмовій або усній формі пропозиції (зауваження), заяви (клопотання) і скарги. Заява (клопотання) - звернення громадян із проханням про сприяння реалізації закріплених Конституцією та чинним законодавством їх прав та інтересів або повідомлення про порушення чинного законодавства чи недоліки в діяльності підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, народних депутатів України, депутатів місцевих рад, посадових осіб, а також висловлення думки щодо поліпшення їх діяльності. Клопотання - письмове звернення з проханням про визнання за особою відповідного статусу, прав чи свобод тощо. Частина 1 статті 20 Закону України "Про звернення громадян", встановлює, що звернення розглядаються і вирішуються у термін не більше одного місяця від дня їх надходження, а ті, які не потребують додаткового вивчення, - невідкладно, але не пізніше п'ятнадцяти днів від дня їх отримання. Якщо в місячний термін вирішити порушені у зверненні питання неможливо, керівник відповідного органу, підприємства, установи, організації або його заступник встановлюють необхідний термін для його розгляду, про що повідомляється особі, яка подала звернення. При цьому загальний термін вирішення питань, порушених у зверненні, не може перевищувати сорока п'яти днів. У судовому засіданні встановлено та не заперечується представником відповідача, що ним як виконавцем звернення позивача станом на 14.01.2014 року не розглянуто і не вирішено заяву [PERSON] від 16.12.2013 року. На переконання суду вказану заява позивача не потребувала додаткового вивчення для її розгляду і вирішення, а відтак, відповідна письмова відповідь на неї повинна Брошняком В.В. була підготовлена і надіслана [PERSON] не пізніше 31.12.2013 року. Вказане свідчить, що відповідач в особі старшого державного виконавця Брошняка Віталія Васильовича порушено право позивача право звернення, гарантоване статтею 40 Конституції України, у зв'язку з чим така бездіяльність відповідача є протиправною, а дана частина позовних вимог підлягає частковому задоволенню. На підставі статті 124 Конституції України,

Результат розгляду: partial