Рішення адміністративного суду від 2014-03-17 00:00:00+02

17.02.2014 року Управління Пенсійного фонду України в Надвірнянському районі Івано-Франківської області (далі - позивач) звернулося в суд з адміністративним позовом до приватного акціонерного товариства "Надвірнянська друкарня" (далі - відповідач) про стягнення заборгованості з відшкодування витрат на виплату і доставку пенсій, призначених на пільгових умовах в розмірі 2 441, 64 гривень. Позов мотивовано тим, що відповідач в порушення статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України допустив заборгованість з відшкодування витрат на виплату і доставку пенсій, призначених на пільгових умовах працівнику відповідача за січень 2014 року в розмірі 2 441, 64 гривень. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала з мотивів викладених в позовній заяві, просила їх задовольнити в повному обсязі. Представник відповідача в судовому засіданні про позову заперечив з підстав наведених в письмовому запереченні, яке мотивоване тим, що відповідачем виконано свої зобов'язання перед органом пенсійного фонду, за період з 2009 року до 2013 року відшкодовано витрати на виплату і доставку пенсій, призначених на пільгових умовах [PERSON] та [PERSON] протягом п'яти років. Розглянувши матеріали адміністративної справи, дослідивши докази, заслухавши пояснення представників сторін, суд робить висновку, що адміністративний позов слід задовольнити повністю, виходячи з таких мотивів. Судом встановлено, що 30.07.1998 року Надвірнянською районною державною адміністрацією Івано-Франківської області зареєстровано юридичну особу - приватне акціонерне товариство "Надвірнянська друкарня". Відповідач перебуває на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України в Надвірнянському районі Івано-Франківської області, як платник страхових внесків. Як встановлено в судовому засіданні, [PERSON] та [PERSON] працювали у відповідача та здобули спеціальний стаж роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах згідно пунктів «б» - «з» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення». Виключно Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» визначаються: принципи та структура системи загальнообов'язкового державного пенсійного страхування; коло осіб, які підлягають загальнообов'язковому державному пенсійному страхуванню; перелік платників страхових внесків, їх права та обов'язки; порядок нарахування, обчислення та сплати страхових внесків; стягнення заборгованості за цими внесками. Статтею 5 вказаного Закону його дію поширено на регулювання відносини, що виникають між суб'єктами системи загальнообов'язкового державного пенсійного страхування. Дія інших нормативно-правових актів на ці правовідносини може поширюватися лише у випадках, передбачених цим Законом, або в частині, що йому не суперечить. Пунктом 2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» встановлено, що до запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди: особам, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, пенсії призначаються за нормами цього Закону в разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбаченого Законом України «Про пенсійне забезпечення». При цьому зберігається порядок покриття витрат на виплату і доставку цих пенсій, що діяв до набрання чинності цим Законом. Інструкція про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, затверджена Постановою правління Пенсійного фонду України від 19.12.2003 року за №21-1 встановлює обов'язок підприємств здійснювати відшкодування витрати Пенсійного фонду на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах відповідно до частини 2 «Прикінцевих положень» Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування». Судом встановлено, що працівникам відповідача [PERSON] та [PERSON] призначена пенсія за віком на пільгових умовах у відповідності до пунктів «б» - «з» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», витрати на виплату та доставку якої за січень 2014 року позивачем понесено в розмірі 3 391, 31 гривень. Однак, відповідачем частково в розмірі 949, 67 гривень за січень 2014 року відшкодовано витрати на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах. Не відшкодована сума витрати на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах за січень 2014 року становить 2 441, 64 гривень. Таким чином, суд приходить до висновку, що відповідач зобов'язаний здійснювати відшкодування витрат Пенсійного фонду на виплату і доставку пенсій, призначених на пільгових умовах. Судом встановлено, що за відповідачем рахується заборгованість по відшкодуванню понесених позивачем витрат на виплату і доставку пенсій, призначених на пільгових умовах за січень 2014 року в розмірі 2 441, 64 гривень. Пунктом 6.4 Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, затвердженої Постановою правління Пенсійного фонду України від 19.12.2003 року за №21-1 встановлено, що розмір сум до відшкодування на поточний рік визначається відділами надходження доходів органів Пенсійного фонду України щорічно у розрахунках фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до частини 2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», які надсилаються підприємствам до 20-го січня поточного року та протягом 10 днів з новопризначених (перерахованих) пенсій. Пункт 6.8. вказаної Інструкції встановлює, що підприємства щомісяця до 25-го числа вносять до Пенсійного фонду зазначену в повідомленні місячну суму фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах. Враховуючи вищевикладені норми, суд зазначає, що обов'язок визначення сум відшкодування витрат на виплату і доставку пенсій покладено на позивача, відповідач зобов'язаний здійснити відшкодування зазначених витрат в розмірах визначених позивачем, підставою для відшкодування вказаних сум є розрахунки цих витрат, який надсилається відповідачу. Як встановлено судом, позивач на адресу відповідача надіслав розрахунки фактичних витрат на виплату до доставку пенсій, призначених відповідно до частини 2 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" в частині пенсій призначених відповідно до підпунктів «б» - «з» статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення", згідно яких сума відшкодування витрат на виплату і доставку пільгової пенсії за січень 2014 року становить 2 441, 64 гривень. Однак, відповідачем у передбачені строки не здійснено відшкодування сум понесених позивачем витрат на виплату і доставку пенсій, призначених на пільгових умовах за вказаний період. Загальна сума заборгованості з відшкодування сум витрат на виплату і доставку пенсій, призначених на пільгових умовах понесених Управлінням Пенсійного фонду України в Надвірнянському районі Івано-Франківської області за вказаний період становить 2 441, 64 гривень. Посилання представника відповідача на ту обставину, що відшкодування витрат на виплату і доставку пенсій, призначених на пільгових умовах [PERSON] та [PERSON] відповідачем здійснювалося впродовж п'яти років, тобто граничного строку здійснення такого відшкодування, вказані пенсіонери досягли 55-річного віку в 2013 році, що на момент виникнення правовідносин позивача з відповідачем про відшкодування витрат на виплату і доставку пенсій, призначених на пільгових умовах цим особам був загальним пенсійним віком, не обґрунтовують заперечень проти заявленого позову, виходячи з наступного. Відповідно частини 1 статті 26 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" (в редакції Закону чинної до 2011 року) особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення чоловіками 60 років, жінками - 55 років та наявності страхового стажу не менше п'яти років. Згідно статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" (в редакції Закону чинної до 2011 року) на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи: працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком N 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць: жінки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах. Таким чином, здійснення відшкодування витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах здійснювалося до досягнення особами загального пенсійного віку - 55 років. Законом України "Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи" від 08.07.2011 року за №3668-VI внесено зміни до статті 26 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", згідно якої особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років та наявності страхового стажу не менше 15 років. До досягнення віку, встановленого абзацом першим цієї статті, право на пенсію за віком мають жінки 1961 року народження і старші після досягнення ними такого віку: 55 років - які народилися до 30 вересня 1956 року включно; 55 років 6 місяців - які народилися з 1 жовтня 1956 року по 31 березня 1957 року; 56 років - які народилися з 1 квітня 1957 року по 30 вересня 1957 року; 56 років 6 місяців - які народилися з 1 жовтня 1957 року по 31 березня 1958 року; 57 років - які народилися з 1 квітня 1958 року по 30 вересня 1958 року; 57 років 6 місяців - які народилися з 1 жовтня 1958 року по 31 березня 1959 року; 58 років - які народилися з 1 квітня 1959 року по 30 вересня 1959 року; 58 років 6 місяців - які народилися з 1 жовтня 1959 року по 31 березня 1960 року; 59 років - які народилися з 1 квітня 1960 року по 30 вересня 1960 року; 59 років 6 місяців - які народилися з 1 жовтня 1960 року по 31 березня 1961 року; 60 років - які народилися з 1 квітня 1961 року по 31 грудня 1961 року. Таким чином, [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] станом на січень 2014 року пенсійного віку не досягнули. Обов'язок відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку їм пенсій, що були призначені на пільгових умовах покладається на відповідача. Твердження представника відповідача, що позивачем застосовується Закону України "Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи", яким внесено зміни до статті 26 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" до правовідносин, що виникли до його прийняття є помилковим. Оскільки, в даному випадку відсутня зворотна дія у часі Закону України "Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи", так як [PERSON] та [PERSON] на момент набрання цим Законом, в 2011 році, чинності пенсійного віку не набули і права на призначення пенсійного забезпечення за віком у них не виникло, правовідносин між ними та органами пенсійного фонду з цього приводу у них також не виникло, а отже застосування до них Закону України "Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи" не є зворотною дією Закону у часі, внаслідок того, що Закон України "Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи" застосовується до вказаних осіб після набрання ним чинності та до відносин, що виникли під час такої чинності. Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Таким чином, суд приходить до висновку, що несплата приватним акціонерним товариством "Надвірнянська друкарня" понесених Управлінням Пенсійного фонду України в Надвірнянському районі Івано-Франківської області витрат на виплату та доставку пенсій призначених відповідно до частини 2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» за січень 2014 року в розмірі 2 441, 64 гривень, вчинена всупереч частини 2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», пункту 6 Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, затвердженої Постановою правління Пенсійного фонду України від 19.12.2003 року за №21-1, а позовні вимоги є такими, що підлягають до задоволення. На підставі статті 124 Конституції України,

Результат розгляду: granted