Рішення адміністративного суду від 2014-04-04 00:00:00+03

18 березня 2014 року позивач [PERSON] звернувся до суду з адміністративним позовом до відповідача, в якому просить скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення серії ПС1 № 305539 від 20 лютого 2014 року про накладення на нього штрафу у сумі 255,00 грн. В обґрунтування заявлених вимог, позивач посилається на те, що 20 лютого 2014 року в м. Миколаєві на вул. Самойловича щодо нього був винесений протокол про адміністративне правопорушення та постанова про накладання на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 255,00 грн. Згідно з постановою [PERSON] 20 лютого 2014 року близько 12-50 години, керуючи автомобілем "ЗАЗ TF69Y", державний номер [NUMBER], в м. Миколаєві по пр. Жовтневому в районі вул. Самойловича, здійснив зупинку транспортного засобу ближче 10 метрів від пішохідного преходу, позначеного дорожніми знаками 5.35.1 та 5.35.2, чим порушив вимоги п.п. 15.9 г Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 122 КУпАП. Проте, жодних свідчень, що підтверджують вчинення такого правопорушення [PERSON] співробітник ДАІ, який складав постанову, не додає. Позивач вказував на безпідставність такого обвинувачення, обумовлюючи це тим, що співробітником ДАІ не були з'ясовані всі обставини справи. Так, 20 лютого 2014 року близько першої години він керував транспортним засобом " ЗАЗ TF69Y", державний номер [NUMBER], рухаючись по пр. Жовтневому в сторону вул. Самойловича, коли почув стук у правому передньому колесі. Тоді він зупинився біля узбіччя в кількох метрах від пішохідного переходу. Увімкнувши аварійні вогні, він вийшов з автомобіля, для того щоб переконатися в тому, що може безпечно продовжувати рух для себе та для інших учасників дорожнього руху. В цей час до нього підійшов працівник ДАІ на не вислухавши його пояснень, почав складати протокол. Не зважаючи на відсутність прямих доказів вчинення ним правопорушення, інспектором була винесена щодо нього постанова в справі про адміністративне правопорушення. Під час винесення якої, працівником ДАІ не були з'ясовані обставини справи, а саме: не була зафіксована відстань від автомобілю до пішохідного переходу прибором для вимірювання та не були залучені свідки, крім того йому не були роз'ясненні його права передбачені ст. 63 Конституції України. Вважає, що відповідачем не надано належних доказів вчинення ним адміністративного правопорушення та в зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, [PERSON] просив задовольнити позовну заяву та скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення . Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явився, направив до суду заяву з проханням слухати справу за його відсутністю, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити. Відповідач Управління ДАІ УМВС України в Миколаївській області в судове засідання свого представника не направив, причину суду не повідомив, про дату та час розгляду справи судом повідомлений своєчасно. Дослідивши письмові докази, які надані позивачем, судом встановлено що, відповідно до змісту протоколу про адміністративне правопорушення серії АВ2 № 525891 від 20.02.2014 року позивач близько 12-50 години керував автомобілем "ЗАЗ TF69Y", державний номер [NUMBER], в м. Миколаєві по пр. Жовтневому в районі вул. Самойловича, здійснив зупинку транспортного засобу ближче 10 метрів від пішохідного переходу, позначеного дорожніми знаками 5.35.1 та 5.35.2, чим порушив вимоги п.п. 15.9 г Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 122 КУпАП (а.с. 10). 20 лютого 2014 року за вчинене правопорушення щодо [PERSON], винесена постанова у справі, згідно з якою позивач визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, та на нього накладене стягнення у вигляді штрафу в сумі 255 грн. 00 коп. (а.с. 9). Відповідно до ст. 222 КУпАП органи внутрішніх справ розглядають справи про адміністративні правопорушення передбачені ч. 1 ст. 122 КУпАП. Згідно з вимогами ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Зокрема, такі дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів, які використовуються при нагляді за виконання правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Відповідно до ст.. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову, та повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі. Управління ДАІ УМВС України в Миколаївській області до суду заперечення та докази, що підтверджують відповідність прийнятого рішення вимогам чинного законодавства, не направило. В зв'язку з цим, відповідно ст. 71 КАС України, суд вирішує справу на основі наявних доказів. Аналізуючи надані докази, суд приходить до висновку, що жодних підтверджень винності позивача у вчинені вказаного правопорушення, крім складеного протоколу, який оспорюється позивачем [PERSON] відповідачем не надані, в зв'язку з чим, слід дійти висновку щодо недоведеності вини [PERSON] у вчиненні адміністративного правопорушення та відсутності складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП. За таких обставин суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача щодо скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення слід вважати такими, що підлягають задоволенню.

Результат розгляду: granted