Рішення адміністративного суду від 2014-02-25 00:00:00+02

[PERSON] звернулась до суду із позовом до начальника Сімферопольського міського управління Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в АР Крим Пашиніна В.Л. про визнання протиправною бездіяльності відносно не складення та не направлення протоколу про адміністративне правопорушення. Свої вимоги мотивує тим, що її син 31 липня 2013 року на лінію 102 Сімферопольського міського управління Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в АР Крим залишив усну заяву про те, що в цей день о 14-44 годин невідомий водій на автомобілі «GEELY», сірого кольору, реєстраційний номер [NUMBER] або [NUMBER] їздить по двору будинку №24 по вул. 60 років Жовтня в м. Сімферополі на великій швидкості. В результаті такої їзди, в присутності свідка, мало не збив її. 02.09.2013, не дочекавшись листа з відповіддю від 05.08.2013 року № 49/8851 її син отримав нарочним її ксерокопію в канцелярії відповідача. В цій відповіді зазначено виключно про те, що номерний знак [NUMBER], закріплений за автомобілем «ДЄО ЛАНОС». Проте відсутня інформація про реєстраційний номер [NUMBER]. Однак в усній заяві 31.07.2013 року по лінії 102 було зазначено про номер [NUMBER] або [NUMBER], якій належить автомобілю «GEELY», сірого кольору. 04.09.2013 року вона надіслала заяву з проханням ретельно провести перевірку обставин, викладених у заяві у зв'язку з тим, що відповідач не звернув увагу на другий номер [NUMBER], який належить автомобілю «GEELY», сірого кольору. Водночас вона просила притягнути водія автомобіля «GEELY», сірого кольору, реєстраційний номер [NUMBER] до адміністративної відповідальності за порушення правил дорожнього руху. 21.10.2013, також не дочекавшись відповіді від 02.10.2013 №49/П-106 поштою, вона отримала нарочним її ксерокопію в канцелярії відповідача. У відповіді вказано нібито вина водія автомобілю «GEELY», сірого кольору, номерний знак [NUMBER] не доведена. Відповідач у відповіді зазначає, що зі слів водія, в цей день водій знаходився в іншому місці і не порушував правила дорожнього руху. Проте з цим вона не згодна, у зв'язку з тим, що даним автомобілем вона ледве не була збита. 30.09.2013 року вона з сином були викликані до кабінету заступника командира взводу ДПС служби ДАІ Сімферопольського міського управління майора міліції Гурова О.О. для надання письмових пояснень відносно події, що трапилась 31.07.2013. Не погодившись з відповіддю від 02.10.2013 вих. №49/П-106, вона направила скаргу від 23.10.2013 року на бездіяльність посадових осіб відповідача до прокурора м. Сімферополя та просила у зв'язку з тим, що напевно строк притягнення водія «GEELY», сірого кольору, реєстраційний номер [NUMBER] до адміністративної відповідальності може закінчитись, притягнути до відповідальності посадових осіб відповідача, винних у порушенні посадових обов'язків та чинного законодавства. 11.11.2013 року вона отримала відповідь від 01.11.2013 року №1ар/13 від заступника прокурора м. Сімферополя Мироненко В., що він чомусь направляє її скаргу до відповідача, чиї дії вона оскаржує для перевірки та прийняття рішення відповідно до вимог чинного законодавства. 28.11.2013 року вона отримала відповідь від 21.11.2013 року №49/П-127, в якій відповідач посилається на те, що для надання свідчень потрібно не менше двох свідків, не обтяжених родинними відносинами. На її думку порушення, яке сталося 31.07.2013 року з вини водія автомобіля «GEELY», реєстраційний номер [NUMBER] підпадає під дію ч.4 ст. 122 КУпАП. Відповідач нехтуючи її правами, порушив посадові обов'язки, передбачені п.6.4. Інструкції з оформлення працівниками Державтоінспекції МВС матеріалів про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 26.02.2009 №77. У зв'язку з чим просить визнати протиправною бездіяльність посадової особи - начальника Сімферопольського міського управління Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в АР Крим Пашиніна В.Л. відносно не складання та не направлення протоколу про адміністративне правопорушення щодо водія «GEELY», реєстраційний номер [NUMBER] до Центрального районного суду м. Сімферополя АР Крим, та просить стягнути судові витрати по справі. Позивач [PERSON] та представник позивача - [PERSON] в судовому засіданні позовну заяву підтримали, просили задовольнити з вищенаведених підстав. [PERSON] також пояснила, що її син сам момент порушення водієм правил дорожнього руху не бачив, а побачив її одразу після порушення. Представник відповідача - Вінцерська Є.Б. в судовому засіданні проти задоволення позову заперечувала, та пояснила, що позивачкою неодноразово подавались заяви та скарги, які розглянуті відповідно до вимог закону, за результатами їх розгляду були зроблені висновки, згідно з якими підстав для притягнення до адміністративної відповідальності водія автомобілю не встановлено, про що підготовлені відповіді, які надані позивачу. Заслухавши позивача, представника позивача, представника відповідача, вивчивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд дійшов до наступного. 31.07.2013 року в Сімферопольському МУ ГУ МВС України в АР Крим зареєстрована усна заява від [PERSON] про те, що водій автомобілю «GEELY», реєстраційний номер [NUMBER], їздить по двору по вул. 60 років Жовтня, 24, порушуючи правила дорожнього руху (а.с.31). Відповідно до висновку командира взводу ДПС ВДАІ Сімферопольського МУ ГУ МВС України в АР Крим Довженко С.П., затвердженого заступником начальника СМУ ГУ МВС України в АР Крим 31.07.2013 року на телефон «102» до Сімферопольського МУЮ ГУ МВС України в АР Крим надійшло повідомлення [PERSON] про те, що на вул. 60 років Жовтня 24, невідомий, на автомобілі «GEELY», номерний знак [NUMBER], їздить по двору та порушує ПДР. Згідно з базою ДАІ «АІПС», номерний знак [NUMBER] закріплений за автомобілем «ДЄО ЛАНОС», що належить [PERSON], який проживає за адресою: [ADDRESS]. У своєму повідомленні, [PERSON] не надав жодних доказів порушення ПДР України з боку водія даного транспортного засобу, що не дає можливості притягнути останнього до адміністративної відповідальності. Відомості, що містяться у повідомленні [PERSON] підтвердження не знайшли. (а.с.32). Листом від 05.08.2013 року вих. №49/1851 за підписом начальника СМУ ГУ МВС України в АР Крим [PERSON] повідомлено, що згідно з базою ДАІ «АІПС» автомобіль марки «Деу Ланос», номерний знак [NUMBER] належить [PERSON] та жодних доказів порушення ПДР України з боку водія даного транспортного засобу не встановлено, що не дає можливості притягнути останнього до адміністративної відповідальності (а.с.33). 10.09.2013 року [PERSON] звернулась до начальника Сімферопольського МУ ГУ МВС України в АР Крим Пашинина В.Л. із заявою від 04.09.2013 року, в якій просить повторно ретельно перевірити факти зазначені в заяві, та притягнути до адміністративної відповідальності водія автомобіля «GEELY», сірого кольору, реєстраційний номер [NUMBER] за порушення правил дорожнього руху (а.с.35) За зазначеною заявою проведена перевірка, в ході якої встановлена особа водія, якій належить зазначений автомобіль та від нього відібрані пояснення, згідно з якими [PERSON] категорично заперечив повідомлені [PERSON] факти та пояснив, що 31.07.2013 року він дійсно керував автомобілем «GEELY», номерний знак [NUMBER], але знаходився в іншому місті - в м. Севастополі та протягом цієї доби не порушував правила дорожнього руху (а.с.39). За результатами перевірки заступником командира взводу ДПС ДАІ при СМУ ГУ МВС України в АР Крим складений висновок, в якому зазначено, що факти викладені в заяві [PERSON] про порушення чинного законодавства водієм автомобіля «GEELY», номерний знак [NUMBER], свого підтвердження не знайшли, у зв'язку з чим підстав для складення протоколу про адміністративне правопорушення та притягнення водія до адміністративної відповідальності не має (а.с.36-38). Листом СМУ ГУ МВС України в АР Крим від 02.10.2013 № 49/п-106 [PERSON] повідомлено про результати розгляду її заяви (а.с.43). На скаргу від 23.10.2013 року надіслану [PERSON] до прокуратури м. Сімферополя в Сімферопольському міському управлінні ГУ МВС України в АРК проведено перевірку, в ході якої встановлено, що обставини відкладені у скарзі [PERSON] щодо неправомірності дій посадових осіб Довженка С.В. та Гурова О.О. при перевірці її заяви не підтвердилися, про що [PERSON] проінформовано листом від 21.11.2013 року (а.с.46-53). Відповідно до ст. 254 КпАП України про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності. Протокол про адміністративне правопорушення у разі його оформлення, складається у двох екземплярах, один з яких вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності. Вручення особі протоколу про адміністративне правопорушення підтверджується її підписом, а в разі відмови від підписання - поясненнями свідків такої відмови та вручення протоколу або відеозаписом цих фактів. Протокол не складається у випадках, передбачених статтею 258 цього Кодексу. Згідно з п. 4.1 Інструкції з оформлення працівниками Державтоінспекції МВС матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, затвердженої наказом МВС України від 26.02.2009 року № 77 у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху працівник Державтоінспекції МВС відповідно до статті 255 КУпАП складає протокол про адміністративне правопорушення, копія якого під підпис вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз'яснює порушникові його права і обов'язки відповідно до статті 63 Конституції України та статті 268 КУпАП. Пунктом 4.2 Інструкції передбачено, що до протоколу про адміністративне правопорушення долучаються: письмові пояснення свідків правопорушення, у разі їх наявності. У разі оформлення протоколу про адміністративне правопорушення, передбаченого частиною четвертою статті 122, частиною третьою статті 123, частинами першою - четвертою статті 130 КУпАП, наявність свідків є обов'язковою); акт перевірки технічного стану транспортного засобу; акт огляду та тимчасового затримання транспортного засобу. Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Як слідує з матеріалів справи водій автомобілю «GEELY», номерний знак [NUMBER], [PERSON] при опитуванні працівниками ДАІ заперечував наведені позивачем обставини, у зв'язку з чим для встановлення факту скоєння адміністративного правопорушення відповідачем здійснені всі передбачені законом заходи, в ході яких жодного доказу, що підтверджує вину водія не добуто. При цьому наявність свідків у даному випадку є обов'язковою, однак, як пояснила сама позивач в судовому засіданні її син не бачив самого факту порушення водієм правил дорожнього руху, інших свідків цієї події також не встановлено. За таких обставин підстав для складення протоколу про адміністративне правопорушення не було. Всі заяви, подані [PERSON] розглянути відповідно до закону та позивачу надані вичерпні відповіді на її заяви. Відповідно до ч.3 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку. Таким чином, суд вважає, що відповідач діяв правомірно, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, з урахуванням всіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, у зв'язку з чим підстав для задоволення позову [PERSON] немає.

Результат розгляду: denied