Рішення адміністративного суду від 2014-03-12 00:00:00+02

Старший державний виконавець відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Хмельницькій області (далі державний виконавець примусового відділу ДВС) звернувся до суду з поданням про встановлення способу і порядку виконання постанови Полонського районного суду від 07.02.2011 року у адміністративній справі № 2а-209/2011. В обґрунтування подання зазначав, що за його постановою від 12.08.2013 року відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого листа № 2а-209, виданого 22.07.2013 року Полонським районним судом, про зобов'язання управління Пенсійного фонду України у Полонському району (далі УПФ) здійснити перерахунок та виплату [PERSON] недоплачену надбавку до пенсії як дитині війни із урахуванням підвищення на 30% мінімальної пенсії за віком щомісячно, за період шестимісячного терміну, а саме з 17.07.2010 року по 31.12.2010 року. В наданий боржнику добровільний термін, рішення суду та постанова про відкриття провадження виконані частково, зокрема УПФ лише здійснило вирахування надбавки як дитині війни для стягувача в сумі 909 грн. 22 коп., однак ці кошти не виплачені через відсутність бюджетного фінансування, а тому державний виконавець просив змінити спосіб та порядок виконання згаданого виконавчого листа шляхом стягнення з УПФ на користь [PERSON] не виплаченої надбавки до пенсії як дитині війни в розмірі 909 грн. 22 коп. В судове засідання представник примусового відділу ДВС, а також стягувачка не з'явились. Представник УПФ заперечив подання державного виконавця. Заслухавши пояснення сторони дослідивши матеріали справи, суд вважає подання задоволенню не підлягає із таких підстав. Відповідно до ст. 11 Закону України "Про виконавче провадження" державний виконавець здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення, у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом. Згідно до ч. 1 ст. 263 КАС України за наявності обставин, що ускладнюють виконання судового рішення (відсутність коштів на рахунку, відсутність присудженого майна в натурі, стихійне лихо тощо), державний виконавець може звернутися до адміністративного суду першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий лист, із поданням, а особа, яка бере участь у справі, та сторона виконавчого провадження - із заявою про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення. Правила цієї статті кореспондуються із положеннями статті 36 Закону України "Про виконавче провадження", де зазначено, що за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, державний виконавець за власною ініціативою чи за заявою сторін, а також самі сторони мають право звернутися до суду, який видав виконавчий документ, із заявою про відстрочку або розстрочку виконання, а також про встановлення або зміну способу і порядку виконання (ч. 1 вказаної статті). Отже, підставою для застосування положень ч. 1 ст. 263 КАС України є обставини, що перешкоджають належним чином виконати судове рішення в адміністративній справі, ускладнюють його виконання або роблять неможливим. Відтак, зміною способу та порядку виконання судового рішення є прийняття судом нових заходів з метою реалізації рішення в разі неможливості його виконання у порядку і способом, раніше встановленими. Суд може змінити порядок і спосіб виконання судового рішення, не змінюючи при цьому його змісту. Як вбачається із доводів подання, та доданих до нього матеріалів державним виконавцем не надано жодних доказів щодо наявності обставин які ускладнюють виконання рішення суду, так як і доказів того, що в разі зміни способу виконання, рішення буде виконане. На думку суду, викладені автором подання вимоги стосуються в цілому вчинення відповідних дій, які у випадку їх задоволення, можуть істотно змінити зміст резолютивної частини судового рішення, що у відповідності з діючим законодавством є недопустимим. Таким чином, суд вважає, що відсутні підстави для задоволення подання про встановлення способу та порядку виконання постанови Полонського районного суду Хмельницької області від 07.02.2011 року. Такий висновок відповідає правовій позиції Верховного Суду України, викладеній в постанові від 28 жовтня 2008 року, в якій вказано, що відповідно до статей 21, 105, 162 КАС України адміністративний позов може містити вимоги щодо визнання незаконними рішення, дії чи бездіяльності відповідача, зобов'язання його вчинити певні дії, відшкодувати шкоду, заподіяну незаконним рішенням, дією чи бездіяльністю. Установивши, що відповідачі порушили норми права, які регулюють спірні відносини, адміністративний суд повинен визнати такі дії протиправними і зобов'язати відповідачів здійснити нарахування та виплату належних сум відповідно до закону, а не ухвалювати рішення про стягнення конкретних сум.

Результат розгляду: denied