Рішення адміністративного суду від 2014-01-29 00:00:00+02

У вересні 2011 інспекція державного архітектурно-будівельного контролю у Львівській області (далі - Інспекція) звернулася до суду з адміністративним позовом, у якому просила зобов'язати закрите акціонерне товариство «Ірокс» (далі - ЗАТ) виконати припис № 1с/33-ю від 30.03.2011 року, а саме привести об'єкт будівництва по вул. Антонича, 8 у м. Львові у відповідність до проектної документації. Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 21 грудня 2011 року у справі № 2а-10335/11/1370 позов було задоволено повністю. У своїй апеляційній скарзі ЗАТ просить вказану постанову суду скасувати та прийняти нову про відмову у задоволенні позову Інспекції у повному обсязі. Апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що ЗАТ не вчиняло порушення, яке б полягало у веденні будівельних робіт з будівництва багатоповерхової автостоянки за адресою м. Львів, вул. Антонина, 8 з відхиленням від проектної документації. Окрім того, вважає, що виконати припис № lc/33-ю від 30.03.2011 року неможливо, оскільки ні сам припис, ні акт перевірки № 26-с від 24.03.2011 року не містить даних про те, які саме відхилення від проектної документації здійснено ЗАТ, які конкретно порушення допущено, які саме роботи ведуться з відхиленням від проектної документації, в чому полягають ці відхилення. Крім цього, згідно з договором підряду від 10.02.2010 року, складеного між автогаражним кооперативом №15 Галицького району м. Львова (далі - АГК №15) та ЗАТ, відповідальною стороною за виготовлення та дотримання проектно-технічної документації є саме замовник, тобто АГК №15, а отже ЗАТ не може нести відповідальність щодо порушень, які стосуються проектної документації. Додатково апелянт звертає увагу на те, що 13.10.2011 року господарським судом Львівської області було винесено рішення за позовом ЗАТ до Інспекції, яким визнано недійсною постанову Інспекції від 05.05.2011 року № lc/50-ю про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудування. Згідно із вказаним рішенням судом встановлено порушення процедури винесення припису № lc/33-ю від 30.03.2011 року та невідповідність даних про правопорушення у сфері законодавства про містобудування, зазначених у ньому. У графі «припис отримав» будь-який підпис особи відсутній і доказів того, що припис скеровувався ЗАТ поштовою кореспонденцією суду не надано. Щодо виконання робіт з відхиленням від проектної документації, то апелянт наполягає на тому, що незрозумілим є те, що мав на увазі позивач під «відхилення» при перевірці, у чому саме проявилося таке «відхилення» від проектної документації, до складу якої входять техніко-економічні обґрунтування, проект, робоча документація, технічні умови і паспорти на матеріали, устаткування, конструкції і комплектуючі вироби, документація, що одержується від заводів-виробників, а також інша документація, що необхідна для виконання робіт і експлуатації об'єкта. Твердження суду першої інстанції про те, що рішення господарського суду Львівської області від 13.10.2011 року по справі № 5015/3188/11 не набрало законної сили не відповідає дійсності, оскільки згідно з наказом господарського суду Львівської області від 04.11.2011 року воно набрало законної сили 27.10.2011 року. Представник ЗАТ у ході апеляційного розгляду підтримав подану апеляційну скаргу, просив задовольнити її у повному обсязі. Представник Інспекції у судовому засіданні апеляційного суду заперечив обґрунтованість вимог апелянта, просив залишити оскаржуване судове рішення без змін. Заслухавши суддю-доповідача та учасників процесу, перевіривши матеріали справи та доводи апелянта у їх сукупності, апеляційний суд приходить до переконання, що подана апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких мотивів. Задовольняючи позову Інспекції, суд першої інстанції виходив із того, що 24.03.2011 року Інспекцією проведено позапланову перевірку з питань законності забудови на вул. Новроцького, 1 б в м. Львові. У ході перевірки встановлено, що будівельні роботи виконуються з відхиленням від проектної документації, представленої ЗАТ (підрядник), яка знаходиться в неповному обсязі, чим порушено ст. 9, ст. 27 Закону України «Про архітектурну діяльність», ч. 2 ст. 26 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності». 30.03.2011 року Інспекцією винесено припис № 1с/33-ю, яким запропоновано в 30-денний термін повідомити інспекцію про вчинені дії щодо виконання припису, привести об'єкт будівництва у відповідність до проектної документації. Оскільки станом на день розгляду справи вимоги припису Інспекції, які є обов'язковими до виконання, ЗАТ не виконало, то суд прийшов до висновку, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими. Даючи оцінку рішенню суду першої інстанції та доводам апелянтів, що викладені у поданих апеляційних скаргах, апеляційний суд виходить із такого. Відповідно до ст. 38 Закону України ««Про регулювання містобудівної діяльності», у разі виявлення факту самочинного будівництва об'єкта, перебудова якого з метою усунення істотного відхилення від проекту або усунення порушень законних прав та інтересів інших осіб, істотного порушення будівельних норм є неможливою, посадова особа відповідної інспекції державного архітектурно-будівельного контролю видає особі, яка здійснила (здійснює) таке будівництво, припис про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, державних будівельних норм, стандартів і правил з визначенням строку для добровільного виконання припису. У разі якщо особа в установлений строк добровільно не виконала вимоги, встановлені у приписі, інспекція державного архітектурно-будівельного контролю подає позов до суду про знесення самочинно збудованого об'єкта та компенсацію витрат, пов'язаних з таким знесенням. Відповідно до частини 7 статті 376 Цивільного кодексу України в разі істотного відхилення від проекту, що суперечить суспільним інтересам або порушує права інших осіб, істотного порушення будівельних норм і правил суд за позовом відповідного органу державної влади або місцевого самоврядування може постановити рішення, яким зобов'язати особу, яка здійснила (здійснює) будівництво, провести відповідну перебудову. Таким чином, суд може прийняти рішення про зобов'язання особи, що здійснила самочинне будівництво, провести перебудову виключно в тих випадках, коли таке будівництво суперечить суспільним інтересам або порушує права інших осіб, істотно порушує будівельні норми і перебудова такого об'єкту з метою усунення порушень законних прав та інтересів інших осіб чи істотного порушення будівельних норм неможлива. За правилами ч. 4 ст. 41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, посадові особи органів державного архітектурно-будівельного контролю під час перевірки мають право, зокрема, видавати обов'язкові для виконання приписи щодо: а) усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, державних будівельних норм, стандартів і правил; б) зупинення підготовчих та будівельних робіт, які виконуються без реєстрації декларації про початок їх виконання або дозволу на виконання будівельних робіт. Разом із тим, відповідно до припису № 1с/33-ю від 30.03.2011 року, про зобов'язання виконання якого звернулася до суду Інспекція, у результаті перевірки було встановлено виконання ЗАТ будівельних робіт з будівництва багатоповерхової стоянки за адресою вул. Антонича, 8 у м. Львові з відхиленням від проектної документації без зазначення у чому полягає суть вказаного порушення. Не містить конкретного опису суті виявленого порушення проектної документації і акт проведення перевірки № 26-с від 24.03.2012 року (а.с. 7-10). З огляду на викладене суд апеляційної інстанції погоджується із доводами апелянта про те, що за таких обставин відсутня реальна можливість виконання вимоги припису № 1с/33-ю від 30.03.2011 року про приведення об'єкту будівництва до проектної документації, а отже позов Інспекції задоволенню не підлягає. Таким чином, оскільки при вирішенні даного публічно-правового спору судом першої інстанції було допущено порушення норм матеріального права, а мотиви, з яких виходив суд під час ухвалення свого рішення, не відповідають фактичним обставинам справи, оскаржувана постанова підлягає скасуванню з прийняттям нової про відмову у задоволенні позову.

Результат розгляду: denied