Рішення адміністративного суду від 2014-02-26 00:00:00+02

31.01.2014 у Черкаський окружний адміністративний суд з позовною заявою звернулась державна податкова інспекція у Черкаському районі Головного управління Міндоходів у Черкаській області (далі-позивач), в якій просила припинити підприємницьку діяльність фізичної особи-підприємця [PERSON] (далі-відповідач), що не пов'язано з банкрутством. Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідач не подає більше 1 року до контролюючого органу, який забезпечує формування державної податкової політики в частині адміністрування податків і зборів, податкових декларацій та документів фінансової звітності, що відповідно до вимог Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців» є підставою для припинення підприємницької діяльності. Позивач просив суд розгляд справи проводити без участі його представника за наявними у справі матеріалами. Відповідач у судове засідання не прибув, явку представника не забезпечив, заперечень на позов не надав, хоча був повідомлений про час та місце судового розгляду справи в установленому законом порядку. Згідно з ч. 1 ст. 41 КАС України не здійснювалось фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у зв'язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі. Дослідивши докази в матеріалах справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з огляду на наступне. З письмових доказів у справі суд встановив, що [PERSON] є фізичною особою-підприємцем (місцезнаходження: [ADDRESS]; реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER]). Станом на час розгляду справи відповідач зареєстрований як суб'єкт підприємницької діяльності та перебуває на загальній системі оподаткування. Відповідач взятий на облік як платник податків з 01.05.2005, про що свідчить довідка форми 4-ОПП (а.с.16). Відповідно до довідки позивача від 20.01.2014 №567/2325-17-022 відповідач не подавав податковому органу останню податкову звітність з моменту реєстрації, а саме: з 01.05.2005. Обов'язок відповідача подавати до контролюючого органу, що забезпечує формування державної податкової політики в частині адміністрування податків і зборів податкові декларації та розрахунки (далі - податкові декларації) у строки, встановлені законодавством, на підставі яких здійснювалось нарахування та/або сплата податку, збору (обов'язкового платежу) до 01.01.2011 встановлювався положеннями Закону України "Про систему оподаткування" від 25.06.1991 №1251-ХІІ, який діяв до 01.01.2011 (далі - закон №1251-ХІІ), та Закону України "Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами" (далі - Закон України №2181-ІІІ), який діяв до 01.01.2011. Пунктом «б» статті 9 Закону №1251-ХІІ передбачено, що платники податків та інших обов'язкових платежів зобов'язані подавати до державних податкових інспекцій та інших державних органів відповідно до законодавства декларації, бухгалтерську звітність та інші документи і відомості, пов'язані з обчисленням і сплатою податків та інших обов'язкових платежів. Відповідно до підп.4.1.4 п.4.1 ст.4 Закону України №2181-ІІІ податкові декларації подаються за базовий податковий (звітний) період, що дорівнює: а) календарному місяцю (у тому числі при сплаті місячних авансових внесків), - протягом 20 календарних днів, наступних за останнім календарним днем звітного (податкового) місяця; б) календарному кварталу або календарному півріччю (у тому числі при сплаті квартальних або піврічних авансових внесків), - протягом 40 календарних днів, наступних за останнім календарним днем звітного (податкового) кварталу (півріччя); в) календарному року, крім випадків, передбачених підпунктом "г" підпункту 4.1.4 цього пункту, - протягом 60 календарних днів за останнім календарним днем звітного (податкового) року; г) календарному року для платників податку на доходи фізичних осіб (прибуткового податку з громадян) - до 1 квітня року, наступного за звітним. Якщо податкова декларація за квартал, півріччя, три квартали або рік розраховується наростаючим підсумком на підставі показників базових податкових періодів, з яких складаються такі квартал, півріччя, три квартали або рік (без урахування авансових внесків) згідно з відповідним законом з питань оподаткування, така декларація подається у строки, визначені цим пунктом для такого базового податкового періоду. Для цілей підпункту 4.1.4 цього пункту під терміном "базовий податковий період" слід розуміти перший податковий період звітного року, визначений відповідним законом з питань оподаткування, зокрема календарний квартал. Обов'язок платника податків подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством, декларації, звітність та інші документи, пов'язані з обчисленням і сплатою податків та зборів після 01.01.2011, визначений п.п.16.1.3. ст. 16 ПК України. За приписами статті 49 ПК України податкова декларація подається за звітний період в установлені цим Кодексом строки контролюючому органу, в якому перебуває на обліку платник податків. Платник податків зобов'язаний за кожний встановлений цим Кодексом звітний період подавати податкові декларації щодо кожного окремого податку, платником якого він є, відповідно до цього Кодексу незалежно від того, чи провадив такий платник податку господарську діяльність у звітному періоді. Податкові декларації, крім випадків, передбачених цим Кодексом, подаються за базовий звітний (податковий) період, що дорівнює: календарному місяцю (у тому числі в разі сплати місячних авансових внесків) - протягом 20 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) місяця; календарному кварталу або календарному півріччю (у тому числі в разі сплати квартальних або піврічних авансових внесків) - протягом 40 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) кварталу (півріччя); календарному року, крім випадків, передбачених підпунктами 49.18.4 та 49.18.5 цього пункту - протягом 60 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) року; календарному року для платників податку на доходи фізичних осіб - до 1 травня року, що настає за звітним; календарному року для платників податку на доходи фізичних осіб - підприємців - протягом 40 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) року. Таким чином суд дійшов висновку, що відповідач, не подаючи звітність до податкового органу більше 1 року, порушив вимоги підп. 4.1.4 п. 4.1 ст. 4 Закону України №2181-ІІІ та підп.16.1.3-16.1.4 ПК України. Неподання протягом року органам доходів і зборів податкових декларацій, документів фінансової звітності відповідно до закону згідно з ч. 2 ст. 46 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців» є підставою для постановлення судового рішення щодо припинення підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця. За приписом підп.37 п.1 ст.20 ПК України органи доходів і зборів мають право у випадках, встановлених законом, звертатися до суду про припинення юридичної особи та підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця. Станом на 27.11.2013 відповідач не має заборгованості щодо сплати податків, зборів (інших обов'язкових платежів) згідно з інформацією у довідці позивача від 20.01.2014 №586/23-25-17-022 (а.с.6). З урахуванням наведених норм, а також того, що відповідач не подавав податкових декларацій та документів фінансової звітності більше одного року, вказана бездіяльність порушує встановлені законодавчими актами правила здійснення господарської діяльності та є підставою для припинення такого суб'єкта господарювання. Тому суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог та вважає їх такими, що підлягають задоволенню.

Результат розгляду: granted