Рішення адміністративного суду від 2014-03-07 00:00:00+02

Відповідно до статті 160 частини 3 КАС України 07 березня 2014 року було проголошено вступну та резолютивну частини постанови. Повний текст постанови виготовлено та підписано 12 березня 2014 року. Берегівський міськрайонний центр зайнятості звернувся до Закарпатського окружного адміністративного суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення незаконно отриманої допомоги по безробіттю в розмірі 4078,97 грн. Позовні вимоги позивач мотивує тим, що відповідач - [PERSON] 18 серпня 2011 року зареєструвався в Берегівському міськрайонному центрі зайнятості та 25 серпня 2011 року отримав статус безробітного. За період з 01 лютого 2012 року по 31 грудня 2012 року незаконно отримував допомогу по безробіттю, що встановлено актом розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплат матеріального забезпечення відповідно до закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття". Відповідно до порядку обміну інформацією стосовно страхових випадків Берегівської державної податкової інспекції Закарпатської області в електронному вигляді надійшла інформація що відповідач перебуваючи на обліку в Берегівському міськрайонному центрі зайнятості працював і отримував дохід на підприємстві ТОВ "Донецквуглепроходка" згідно договору підряду № 5К-02 від 01.02.2012 року. На підставі даного факту виданий Наказ від 09.09.2013 року № 171 про забезпечення повернення коштів, виплачених як допомога по безробіттю [PERSON] в сумі 4678,97 грн. 23.01.2014 року до Закарпатського окружного адміністративного суду надійшла заява від Берегівського міськрайонного центру зайнятості № 60 від 21.01.2014 року про зменшення позовних вимог в якій позивач зменшив позовні вимоги на загальну суму 3878,97 грн. у зв'язку з частковим погашенням відповідачем боргу у розмірі 200,00 грн. 07 березня 2014 року до суду надійшла заява від представника позивача про розгляд справи без його участі. Представник позивача в даній заяві підтримав уточнений позов та просив його задовольнити. Відповідач в судове засідання повторно не з'явився, про причини неприбуття суд не повідомив, хоча був належним чином повідомленим про дату, час і місце судового розгляду відповідно до рекомендованих повідомлень про вручення поштового відправлення які містяться в матеріалах справи. Заперечення проти позову не подав. Відповідно до ч. 4 ст. 128 Кодексу адміністративного судочинства України у разі неприбуття відповідача, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, без поважних причин розгляд справи може не відкладатися і справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів. У відповідності до ч. 1 ст. 41 Кодексу адміністративного судочинства України у разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності осіб, які беруть участь у справі (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини на яких ґрунтується позов, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до ст. 2 Закону України "Про зайнятість населення" безробітними визнаються працездатні громадяни працездатного віку, які через відсутність роботи не мають заробітку або інших передбачених законодавством доходів і зареєстровані державній службі зайнятості як такі, що шукають роботу, готові та здатні приступити до підходящої роботи. Безробітними визнаються також інваліди, які не досягли пенсійного віку, не працюють та зареєстровані як такі, що шукають роботу. Відповідно до ч. 3 ст. 1 Закону України "Про зайнятість населення" в Україні до зайнятого населення належать громадяни, що проживають на території держави на законних підставах, які самостійно забезпечують себе роботою, включаючи підприємців. Із матеріалів справи слідує, що 18 серпня 2011 року відповідач - [PERSON] зареєструвався в Берегівському міськрайонному центрі зайнятості в пошуках роботи. 25 серпня 2011 року відповідач отримав статус безробітного відповідно до заяви в якій зазначив, що він не є найманим працівником, не уклав договір цивільно-правового характеру, не отримує пенсію на пільгових умовах і не зареєстрований як фізична особа-підприємець та у разі самостійного працевлаштування негайно повідомити у центр зайнятості (а.с. 7). Виплату допомоги по безробіттю відповідачу розпочато з 25.08.2011 року відповідно до п.п. 1,3,4 ст. 22, п. 1 ст. 23 Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття" та п. 2.1 "Порядку надання допомоги по безробіттю, у тому числі одноразової її виплати для організації безробітними підприємницької діяльності" (а.с. 6). В судовому засіданні позивач нележними та допустими доказами ствердив, що відповідач перебуваючи на обліку в Берегівському міськрайонному центрі зайнятості працював і отримував дохід на підприємстві ТОВ "Донецьквуглепрохідка" згідно договору підряду № 5К-02 від 01.02.2012 року. Згідно наданої інформації ТОВ "Донецьквуглепрохідка" від 01.06.2013 року № 01/06-1 (а.с. 9), [PERSON] дійсно з 01.02.2012 року по 31.12.2012 року виконував роботи згідно договору підряду № 5К-02 від 01.02.2012 року (а.с. 10). За період з 01 лютого 2012 року по 31 грудня 2012 року незаконно отримував допомогу по безробіттю, що встановлено актом розслідування № 34 від 09.09.2013 року страхових випадків та обґрунтованості виплат матеріального забезпечення відповідно до закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття" (12-13). На підставі даного факту комісією з розслідування страхових внесків та обґрунтованості виплат матеріального забезпечення Берегівським міськрайонним центром зайнятості було складено акт № 01-130816 від 16.08.2013 року (а.с. 11) та акт розслідування № 34 від 09.09.2013 року. Позивачем виданий Наказ від 09.09.2013 року № 171 (а.с. 14) про забезпечення повернення коштів, виплачених як допомога по безробіттю [PERSON]. Відповідач добровільно виконав умову повернення коштів частково в сумі 600,00 грн. відповідно до розрахунку отриманої та повернутої допомоги (а.с. 15). Таким чином, відповідач на підставі неправдивих відомостей, незаконно отримав допомогу по безробіттю чим заподіяв Берегівському міськрайонному центру зайнятості шкоду в розмірі 4078,97 грн. З матеріалів справи вбачається, що відповідно до заяви про зменшення позовних вимог позивач зазначив, що [PERSON] 17 січня 2014 року подав Берегівському міськрайонному центру зайнятості квитанцію від 20.12.2013 року про сплату частини боргу у розмірі 200,00 грн. (а.с. 44) та просив зменшити розмір вимог на загальну суму 3878,97 грн (а.с. 42-43). За запитом суду від 11 грудня 2013 року ( а.с. 22), згідно відомостей Берегівського РВ ГУДМС України в Закарпатській області: [PERSON], 30.12. 1973 року, з 26 жовтня 2013 року має зареєстроване місце проживання за адресою [ADDRESS]. Згідно з вимогами п.п. 1 п. 1 ст. 31 Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття" виплата допомоги по безробіттю припиняється у разі працевлаштування безробітного. У відповідності до п. 20 "Порядку реєстрації, перереєстрації та ведення обліку громадян, які шукають роботу, і безробітних" громадяни, зареєстровані як такі, що шукають роботу, та безробітні, знімаються з обліку з дня працевлаштування, в тому числі на сезонні або загальнодержавні оплачувані громадські роботи, державної реєстрації фізичної особи - підприємця, укладення цивільно-правового договору, предметом якого є діяльність, спрямована на виконання власними силами робіт, надання послуг. При цьому в картці робиться запис про прийняття на роботу, зазначаються дата і номер наказу, дата державної реєстрації фізичної особи - підприємця, дата укладення цивільно-правового договору. Згідно постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, від 01.03.2013, № 3 "Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ"), пункту 31 передбачає , що частиною четвертою статті 50 КАС передбачено, що громадяни України можуть бути відповідачами за адміністративним позовом суб'єкта владних повноважень у випадках, встановлених законом. Такими випадками, за п.п. 2 п. 31, є право міського центр зайнятості як органу державної влади на звернення до суду з позовом про стягнення безпідставно отриманої допомоги по безробіттю з метою реалізації наданих йому частиною третьою статті 36 Закону України від 2 березня 2000 року № 1533-III "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття" повноважень, якою передбачено, що сума виплаченого матеріального забезпечення на випадок безробіття та вартості наданих соціальних послуг застрахованій особі внаслідок умисного невиконання нею своїх обов'язків та зловживання ними стягується з цієї особи відповідно до законодавства України з моменту виникнення обставин, що впливають на умови виплати їй забезпечення та надання соціальних послуг. За ч. 3 ст. 44 Закону України "Про зайнятість населення", відповідальність за достовірність поданих до територіального органу центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, даних та документів, на підставі яких приймається рішення щодо реєстрації безробітного та призначення матеріального забезпечення, надання соціальних послуг, покладається на зареєстрованого безробітного. Частиною 4 ст. 38 Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття" строк давності в разі стягнення штрафних санкцій, передбачених цим Законом та Законом України "Про зайнятість населення", адміністративних штрафів, а також інших видів заборгованості перед Фондом не застосовується. Виходячи із вищевикладеного, суд доходить висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими і підлягають задоволенню в повному обсязі.

Результат розгляду: granted