Рішення адміністративного суду від 2014-02-24 00:00:00+02

Позивачка звернулася 11.07.2011 року з позовом, в якому просить визнати перерахунок їй пенсії з 01.03.2011 року, проведений таким, що не відповідає вимогам чинного законодавства; зобов'язати відповідача провести перерахунок пенсії за віком як працюючому пенсіонеру з 01.03.2011 року із застосуванням затвердженого показника заробітної плати в середньому на одну особу в цілому по Україні за 2009 рік. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що вона одержує пенсію відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування». Після призначення пенсії, вона продовжує працювати. Позивачка перебуває на обліку в управління Пенсійного фонду України в місті Тернополі, а тому, просить суд зобов'язати відповідача здійснити перерахунок пенсії відповідно до норм чинного законодавства. Постановою Тернопільського міськрайонного суду від 28 липня 2011 року в порядку скороченого провадження позовні вимоги задоволено. Зобов'язано відповідача здійснити перерахунок пенсії позивачці відповідно до ст.ст. 42 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» з 11.01.2011 року із застосуванням показника середньої заробітної плати за 2009 рік з врахуванням виплачених сум. Не погодившись із зазначеним судовим рішенням, управління Пенсійного фонду України в місті Тернополі подало апеляційну скаргу, просить його скасувати та постановити рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог. В обґрунтування апеляційної скарги покликається на те, що висновки суду не відповідають обставинам справи та порушено норми матеріального та процесуального права, зокрема ст. 42 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» і не взято до уваги Рішення Конституційного Суду України за №10-рп від 22 травня 2008 року. Судова колегія заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши підстави апеляційної скарги, вбачає її аргументованою. Відповідно до ст. 202 КАС України суд апеляційної інстанції скасовує судове рішення та ухвалює нове, коли має місце зокрема неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, недоведеність таких обставин, невідповідність висновків суду обставинам справи та порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи чи питання. Задовольняючи позов [PERSON] суд першої інстанції виходив того, що ч. 4 ст. 42 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» перерахунок пенсії здійснюється із застосуванням показника середньої заробітної плати працівників в середньому на одну особу в цілому по Україні, з якої сплачено страхові внески та яка враховується для обчислення пенсій за календарний рік, що передує перерахунку пенсії. Однак з такими висновками суду першої інстанції не можна погодитися. Перерахунок пенсії у зв'язку із збільшенням середньої заробітної плати працівників, зайнятих у галузях економіки України та страхового стажу регулюється ч. 4 ст. 42 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», яка передбачає, що у разі якщо застрахована особа після призначення пенсії продовжувала працювати, проводиться перерахунок пенсії з урахуванням страхового стажу після призначення пенсії. Кожний наступний перерахунок пенсії проводиться не раніш як через 2 роки після попереднього перерахунку з урахуванням страхового стажу після призначення пенсії. Перерахунок пенсій здійснюється із заробітної плати (доходу) з якої була обчислена пенсія, або за періоди страхового стажу зазначені в частині 1 статті 40 цього Закону. Така редакція існує після визнання неконституційними змін, внесених підпунктом «б» підпункту 10 пункту 35 Розділу 2 Закону України від 28 грудня 2007 року № 107-6 визнаних такими, що не відповідають Конституції України ( є неконституційними), згідно з Рішенням Конституційного Суду України від 22 травня 2008 року № 10-рп/2008. Скасовані зміни надавали можливість перерахувати пенсію із заробітної плати за періоди страхового стажу, зазначені в частині 1 статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати працівників в середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, з якої сплачено страхові внески та яка відповідно до цього Закону враховується для обчислення пенсії за календарний рік, що передує року перерахунку пенсії. Аналіз відновленої (діючої) норми абзацу 3 частини 4 статті 42 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» доводить, що перерахунок пенсії здійснюється із заробітної плати (доходу) з якої була обчислена пенсія, або за періоди страхового стажу зазначені в частині першій статті 40 цього Закону. Тобто, правила ч. 1 ст. 40 вище згаданого Закону при перерахунку пенсії, застосовуються виключно з метою визначення періоду страхового стажу за який може бути обчислена заробітна плата (дохід). Частина 1 статті 40 передбачає, що для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд до 01 липня 2000 року, незалежно від перерв та за весь період страхового стажу, починаючи з 01 липня 2000 року. Відповідно до пункту 6 статті 92 Конституції України виключно законами України визначаються, зокрема, форми і види пенсійного забезпечення. Такими законами є Закон України «Про пенсійне забезпечення» від 05 листопада 1991 року № 1788-12 ( надалі Закон 1788) та Закон України «Про загальнообов'язкове пенсійне страхування» № 1058 від 09 липня 2003 року. З огляду на зазначене та

Результат розгляду: denied