Рішення адміністративного суду від 2014-02-03 00:00:00+02

ТзОВ «Еко-Скло» звернулося в суд з адміністративним позовом до Миколаївська ОДПІ Головного управління Міндоходів у Львівській області про, з врахуванням доповнень до позовної заяви, визнання протиправними дій щодо коригування у внутрішніх електронних базах АІС ДПС «Податковий блок» та АІС «Система автоматизованого співставлення податкових зобов'язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів на рівні ДПА України» сум податкового зобов'язання та податкового кредиту на підставі висновків акта перевірки від 29.07.2013 року за №2/2200/37574098 та про зобов'язання відновити в електронній базі даних АІС ДПС «Податковий блок» та «Система автоматизованого співставлення податкових зобов'язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів на рівні ДПА України» суми податкового кредиту, які товариство задекларувало за рахунок податкових накладних, виписаних контрагентами - постачальниками в розмірі 415646 грн. 00 коп. та задекларовані суми податкового зобов'язання в частині податкового кредиту, сформованого за рахунок податкових накладних, виписаних товариством підприємствам -покупцям у розмірі 415646 грн. 00 коп. Підставами позову є те, що порушення позивачем податкового законодавства законодавства задокументовано контролюючим органом протиправно, а також протиправним є внесення змін до облікових даних платника податків в частині задекларованих ним сум податкового кредиту з податку на додану вартість та сум податкових зобов'язань з податку на додану вартість, оскільки підстави та процедура внесення таких змін чітко передбачені законом та перелік підстав є вичерпним. Також, продовжується в позовній заяві, податкове законодавство не передбачає повноважень контролюючого органу проводити зміни в особовому рахунку платника податків виключно на підставі висновків викладених в акті перевірки. Представники позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримали, просять позов задовольнити. Відповідач у письмових запереченнях на позов зазначає, що контролюючий орган не позбавлений права викладати в акті перевірки власні суб'єктивні висновки щодо зафіксованих обставин, та в подальшому, у разі виникнення спору щодо рішень, що приймаються на підставі такого акта, обґрунтовувати ним власну позицію щодо наявності певних допущених платником податків порушень. В судовому засіданні представник відповідача проти позову заперечив, просить в його задоволенні відмовити, посилаючись на те, що висновки, викладені в акті перевірки є законними та обґрунтованими, а тому правомірно внесено відповідні відомості в інформаційні бази податкового органу. Заслухавши пояснення представників сторін, розглянувши матеріали справи, дослідивши надані докази, суд даючи правову оцінку спірним правовідносинам виходив з наступного. Миколаївською ОДПІ Головного управління Міндоходів у Львівській області було складено акт від 29.07.2013 року за №2/2200/37574098 «Про результати документальної позапланової виїзної перевірки ТзОВ «Еко-скло» з питань своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податку на прибуток та податку на додану вартість при здійсненні фінансово-господарських операцій з ПП «СМУ-600» за грудень 2011 року, ПП «Біко-ТрейД» за лютий 2012 року та ТзОВ «Ейс контракшен менеджмент» за вересень, жовтень, листопад 2011 року». Як вбачається з висновків акта перевірки, перевіркою встановлено порушення: - п.185.1 ст.185, п.187.1 ст.187, п.188.1 ст.188 ПК України внаслідок чого безпідставно сформовано податкові зобов'язання за рахунок частини сум податку на додану вартість по податкових накладних, виписаних на адресу контрагента - покупця на загальну суму 415646 грн. 00 коп.; - п.198.1, п.198.2, п.198.3 ст.198 ПК України внаслідок чого безпідставно сформовано з рахунок податкових накладних отриманих від контрагентів - постачальників податковий кредит з податку на додану вартість на загальну суму 415646 грн. 00 коп.; - ст.138 ПК України внаслідок чого завищено витрати, що враховуються при визначенні об'єкта оподаткування в загальній сумі 2078229 грн. 00 коп.; - ст.135 ПК України внаслідок чого завищено доходи, що враховуються при визначенні об'єкта оподаткування на загальну суму 2078229 грн. 00 коп. Відповідно до п.74.1 ст.74 ПК України, податкова інформація, зібрана відповідно до цього Кодексу, може зберігатися та опрацьовуватися в інформаційних базах контролюючих органів або безпосередньо посадовими (службовими) особами контролюючих органів. Перелік інформаційних баз, а також форми і методи опрацювання інформації визначаються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує, державну податкову і митну політику. Як передбачено п.1.10 Методичних рекомендацій щодо порядку взаємодії між підрозділами органів державної податкової служби України при організації та проведенні перевірок платників податків, затверджених наказом ДПА України від 27.05.2008 року за № 355 (з наступними змінами та доповненнями), працівники підрозділів, що здійснюють (очолюють) перевірки, вносять необхідну інформацію до інформаційної бази результатів контрольно-перевірочної роботи АС "Аудит" на кожному етапі організації, проведення та реалізації матеріалів перевірок (при направленні повідомлення платнику податків про початок планової виїзної перевірки, оформленні направлення на проведення перевірки, реєстрації акта перевірки, прийнятті та направленні податкового повідомлення-рішення (рішення про застосування штрафних (фінансових) санкцій), складанні протоколів про адміністративне правопорушення тощо - в день вчинення відповідних дій, апеляційному (адміністративному або судовому) узгодженні податкового зобов'язання згідно з прийнятим податковим повідомленням-рішенням - в день отримання відповідних документів або отримання інформації в установленому порядку. З метою забезпечення достовірності реєстраційних даних платників податків, продовжується у згаданому пункту, у разі виявлення в процесі перевірки розбіжності облікових відомостей з інформацією Єдиного банку даних юридичних осіб підрозділи, що здійснювали (очолювали) перевірку, протягом 5 робочих днів після закінчення перевірки надають до підрозділів реєстрації та обліку платників податків відповідну інформацію для внесення фактичних даних до реєстраційних даних платника податків. Наведені законодавчі положення дають підстави для висновку про те, що процес зіставлення даних податкової звітності у розрізі контрагентів є формальним рівнем податкового контролю, на стадії якого податковий орган фактично порівнює задекларовані контрагентами кореспондуючі суми податкових зобов'язань та податкового кредиту з метою оперативного виявлення платників, що підлягають документальній перевірці. Зазначений етап контрольно-перевірочної роботи не передбачає здійснення податковим органом оцінки дотримання платником вимог податкового законодавства та аналізу змісту, характеру правовідносин, що стали підставою для формування даних податкового обліку платника. Адже питання правильності відображення платником в обліку проведених господарських операцій досліджуються податковим органом при проведенні перевірки платника з дослідженням фінансово-господарських документів, пов'язаних з нарахуванням і сплатою податку. В даному ж випадку, контролюючим органом не було виявлено розбіжності у податковій звітності ТзОВ «Еко-Скло» та його контрагентів, як і не було прийнято жодного рішення (податкового повідомлення-рішення), що, у відповідності до положень закону, слугувало б підставою для внесення відповідної інформації до баз даних. Однак, незважаючи на це, відповідач дійшов до висновку про недостовірність задекларованих контрагентами даних податкового обліку. При цьому, суд звертає увагу на те, що сама по собі здійснена контролюючим органом податкова кваліфікація операцій за відсутності відмінності між задекларованими показниками податкової звітності контрагентів не може слугувати підставою для внесення змін до системи автоматизованого співставлення податкових зобов'язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів. Висновок щодо правильності (або недостовірності) задекларованих платником даних податкового обліку як підстави для внесення змін до вказаної бази даних може бути зроблений податковим органом після визначення платникові податкових зобов'язань та їх узгодження у встановленому порядку. Також, слід наголосити, що у податковому праві визначається критерій добросовісності платника податків, який передбачає законність дій платника у сфері податкових правовідносин (у тому числі і щодо формування даних податкового обліку), доки це не спростовано у порядку, встановленому ПК України. Наведене також виключає можливість застосування до платника негативних правових наслідків (зокрема, у вигляді вилучення з електронної бази даних задекларованих ним показників) до моменту донарахування платникові податкового зобов'язання в порядку ст.54 ПК України та його узгодження. Щодо інших обставин на які позивач посилається як на підставу позову та обставин, якими відповідач спростовує позовні вимоги, то суд позбавлений можливості надавати їм правову оцінку, оскільки такі не стосуються предмету судового дослідження, а за своєю правовою природою є суб'єктивною оцінкою обставин посадової особи, яка безпосередньо на права та обов'язки позивача не впливає. За таких обставин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є підставними та обґрунтованими, а тому адміністративний позов підлягає задоволенню. Щодо судових витрат, то у відповідності до вимог ст.94 КАС України, судові витрати у формі судового збору належить присудити з Державного бюджету України на користь позивача.

Результат розгляду: granted