Рішення адміністративного суду від 2014-04-01 00:00:00+03

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача про скасування постанови про адміністративне правопорушення, зазначивши, що 11 грудня 2013 року о 17.55 год. відносно нього інспектором ДПС ВДАІ Костянтинівського МВ ГУМВС України в Донецькій області Меліховим О.В. складено протокол про адміністративне правопорушення за ч.2 ст. 122 КУпАП і про те, що він в цей же день о 17.30 год. на перехресті пр. Ломоносова та вул. Мирошниченко м. Костянтинівка, керуючи автомобілем "ВАЗ 21093", номерний знак [NUMBER], виїжджаючи з АЗС "ОККО", при повороті праворуч не ввімкнув покажчик правого повороту, порушивши вимоги п.9.2б ПДР. У той же час інспектор ДАІ склав постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності за вказане правопорушення за ст. 122 ч.2 КУпАП. Вказана постанова була судом скасована на тій підставі, що він не міг при її винесенні скористатися допомогою адвоката, тобто були порушені його права. Після цього 10.02.2014 року відповідачем на наявних матеріалах винесена друга постанова про притягнення його до адміністративної відповідальності за ст. 122 ч.2 КУпАП та накладене стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425 грн.. Не погодившись із вказаною постановою просив її скасувати як таку, що винесена з порушенням закону, оскільки він, виїжджаючи з АЗС "ОККО" подав сигнал повороту, у т.ч. рукою. При винесенні постанови про притягнення його до адміністративної відповідальності відповідачем не були враховані всі обставини вчиненого правопорушення, дані щодо його особи (матеріальний стан тощо). Просив постанову по справі про адміністративне правопорушення від 10 лютого 2014 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 122 КУпАП та накладення штрафу у розмірі 420 грн. визнати протиправною та скасувати, а справу закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, визнати дії відповідача з приводу притягнення його до відповідальності протиправними. У судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив позов задовольнити. Неодноразово змінював свої показання та доводив, що при виїзді з АЗС у вказаному місці є додаткова смуга і виїжджаючи на неї подавати сигнал повороту не обов'язково. Наполягав, що він інкримінованого правопорушення не вчиняв. Свідків правопорушення немає, а вказані у протоколі свідки підтвердили тільки факт його складання у відповідний час та його відмови від його підписання. Відповідач ст. інспектор ВДАІ Костянтинівського МВ ГУМВС України в Донецькій області Дроздов О.В. у судовому засіданні проти позову заперечував та надав відеозапис порушення позивачем ПДР. Також пояснив, що ПДР України не передбачає жодного випадку коли водій має право самостійно вирішувати коли та де йому ігнорувати вимоги ПДР України. Правопорушення зафіксовано інспектором ДАІ на побутову відеокамеру, цей запис повинен судом ураховуватися не як фіксування державним технічним засобом, який знаходиться у підрозділі ДАІ, а як додатковий доказ на розсуд суду. Вважав, що усі без виключення твердження позивача є такими, що не відповідають дійсності і легко спростовуються матеріалами справи. Позов свідчить, що мета позивача - ввести суд в оману та дозволити позивачу уникнути законного стягнення за здійснене ним правопорушення. Просив у задоволенні позову відмовити. Вислухавши пояснення позивача [PERSON], відповідача Дроздова О.В., дослідивши надані сторонами докази, судом встановлено наступне. Постановою по справі про адміністративне правопорушення АА2 № 627052 від 11 грудня 2013 року, винесеною інспектором ДПС ВДАІ Костянтинівського МВ ГУМВС України в Донецькій області Меліховим О.В., позивача [PERSON] притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 122 КУпАП і на останнього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 510 грн. за те, що 11 грудня 2013 року о 17.30 год. у м. Костянтинівка на перехресті пр. Ломоносова - вул. Мирошниченко, він, керуючи автомобілем "ВАЗ 21093", номерний знак [NUMBER], виїжджаючи з АЗС "ОККО", при повороті праворуч не ввімкнув покажчик правого повороту, чим порушив п.9.2б ПДР (а.с. 7-9). Вказана постанова винесена на підставі протоколу про адміністративне правопорушення АБ2 № 439542 від 11 грудня 2013 року, складеного о 17.55 год. і в яком зазначено, що розгляд справи відбудеться на місті вчинення правопорушення 11 грудня 2013 року о 18.10 год. (а.с. 25, 28). Постановою Костянтинівського міськрайонного суду від 15.12.2013 року вказана постанова була скасована, оскільки при її винесенні не були додержані його права, у тому числі й на правову допомогу (а.с. 7-9). 10.02.2014 року на підставі вищевказаного протоколу відповідачем за те, що позивач 11 грудня 2013 року о 17.30 год. у м. Костянтинівка на перехресті пр. Ломоносова - вул. Мирошниченко, керуючи автомобілем "ВАЗ 21093", номерний знак [NUMBER], виїжджаючи з АЗС "ОККО", при повороті праворуч не ввімкнув покажчик правого повороту, чим порушив п.9.2б ПДР, винесено постанову АА2 №308654 про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ст.. 122 ч.2 КУпАП у вигляді штрафу у сумі 425 грн. (а.с. 6). Факт правопорушення зафіксований на побутову відеокамеру (а.с. 31-32, 40). Із матеріалів справи вбачається, що позивач належним чином повідомлявся про час та місце розгляду справи про адміністративне правопорушення (а.с. 29), але як пояснив позивач, він не з'явився. Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Згідно ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Відповідно до розділу IV "Оформлення матеріалів про правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху "Інструкції з оформлення працівниками Державтоінспекції МВС України матеріалів про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, затвердженої наказом МВС України від 26 лютого 2009 року за № 77 (далі - Інструкція) /п. 4.1-4.2 / у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху працівник Державтоінспекції МВС відповідно до статті 255 КУпАП складає протокол про адміністративне правопорушення, копія якого під підпис вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз'яснює порушникові його права і обов'язки відповідно до статті 63 Конституції України та статті 268 КУпАП. Особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, а також викласти мотиви своєї відмови від його підписання, які долучаються до протоколу. Суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч.1 ст. 69 КАСУ доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів. Відповідно до ч.1 ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. Згідно з ч.2 ст. 71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Доказами правопорушення, скоєного позивачем є протокол про адміністративне правопорушення, додані до адміністративної справи пояснення свідків, які засвідчили відмову позивача від його підписання та проглянули у присутності позивача відеозапис правопорушення, а позивач при цьому свої зауваження на протокол не надав. Наданий відповідачем відеозапис містить місце скоєння правопорушення і фіксує правопорушення, номерний знак автомобіля, який був зупинений співробітниками ВДАІ (а.с. 31-32, СД-диск а.с. 40). Згідно ч.2 ст. 33 КУпАП при накладанні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступень його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність. Статтею 283 КУпАП встановлено вимоги щодо змісту постанови по справі про адміністративне правопорушення, в якій повинні бути викладені всі обставини правопорушення, отримані на підставі дослідження та оцінки доказів в їх сукупності, обґрунтування наявності складу правопорушення. Вищезазначені вимоги закону відповідачем при винесені постанови у повному обсязі дотримані. Відповідно до ст. 9 КУпАП Адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. Суд вважає, що відповідач, як суб'єкт владних повноважень, у судовому засіданні довів правомірності своїх дій. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що постанова по справі про адміністративне правопорушення АА2 № 308654 від 10 лютого 2014 року відносно позивача не є незаконною і не підлягає скасуванню. На підставі викладеного,

Результат розгляду: denied