Рішення адміністративного суду від 2014-01-28 00:00:00+02

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення серії ПС1 № 309904 від 14.12.2013 року винесеної інспектором взводу ДПС ДАІ при Кіровоградського MB УМВС України в Кіровоградській області Жиган Дмитром Миколайовичем про притягнення до адміністративної відповідальності та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 грн. Позивач в судове засідання не зявився, попередньо подав заяву про розгляд справи у його відсутність. Відповідач в судове засідання також не зявився, надавши попередньо заперечення на позов та клопотання про розгляд справи у його відсутність. Позивач в обґрунтування позову зазначив, що нібито «14.12.2013 р. о 09 годин 15 хвилин в м. Кіровоград керував т/з ЗАЗ 110206 д/н [NUMBER] на перехресті вул. Черновола - вул. Гоголя рухаючись по другорядній дорозі не надав дорогу автомобілю який наближався до даного перехрещення проїзних частин по головній дорозі, у зв'язку з чим його було притягнуто до адміністративної відповідальності передбаченої ч.2 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425 гривень. Накладення адміністративного стягнення є безпідставним, тому як він відповідно до п 16.11 ПДР України, на перехресті нерівнозначних доріг водій транспортного засобу, що рухається по другорядній дорозі, повинен дати дорогу транспортним засобам, які наближаються до даного перехрещення проїзних частин по головній дорозі, незалежно від напрямку їх подальшого руху. В повному обсязі виконав вимоги знаку 2.1 "Дати дорогу". Водій повинен дати дорогу транспортним засобам, що під'їжджають до нерегульованого перехрестя по головній дорозі, а за наявності таблички 7.8 "Напрямок головної дороги"- транспортним засобам, що рухаються по головній дорозі., тобто дав дорогу транспортним засобам, що рухались по головній дорозі. Крім того відповідно до вимог ПДР України, Водіям, які в разі необхідності не можуть зупинити транспортний засіб у місці, передбаченому пунктом 8.10 цих Правил, не вдаючись до екстреного гальмування, дозволяється рухатися далі за умови забезпечення безпеки дорожнього руху.», тобто ПДР України зазначеним пунктом підтверджують не досконалість регулювання руху світлофорами, що підтверджує подія зі мною, я рухався зі швидкістю 40 км/год що складає 11,(1) м/с=40 км/год = (40 * 1000) м :3600 с), наближаючись до світлофору, за 10 м до нього сигнал що дозволяє рух перемкнувся на заборонний, у зв'язку з тим що надалі рухатися не міг забезпечивши безпеку дорожнього руху, зупинився беручи до уваги що позаду рухаються транспортні засоби, не порушуючи п. 12.9. ПДР («Водієві забороняється: г) різко гальмувати (крім випадків, коли без цього неможливо запобігти дорожньо-транспортній пригоді») та у зв'язку з тим що дотримався вимог п. 12.9. ПДР зупинився перед пішохідним переходом за 1,5 метра не створюючи перешкод для руху пішоходів. Дана постанова є необгрунтованою, та такою що не відповідає нормам КУпАП. Під час винесення постанови не дотримано вимоги статей 245, 276, 278, 279, 280 КУпАП відповідно до яких завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне й об'єктивне з'ясування обставин кожної справи та дотримання процесуального порядку розгляду справи. З висновками інспектора при складанні постанови про вчинення адміністративного правопорушення погодитися не можна, правила дорожнього руху не порушував, та дана постанова підлягає скасуванню з наступних підстав: При розгляді справи не були з'ясовані і доведені обставини, які б свідчили, що в його діях є ознаки проступку, за який законом встановлено адміністративну відповідальність. При винесенні Постанови не були враховані пояснення і доводи, і він був позбавлений можливості на захист своїх прав і охоронюваних законом інтересів та права на правову допомогу під час проведення адміністративного провадження, у зв'язку з чим було порушено його право на правову допомогу та захист надане нього. Зміст постанови не відповідає вимогам, передбаченим статтею 283 КУпАП, й п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року N 14 та Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення (затверджено Наказом МВС 22.02.2001 № 185) (надалі за текстом -Інструкція № 185); реквізити постанови заповнюються нерозбірливим почерком; відсутні пояснення свідків, не наведено докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, не зазначено важливі обставини та не зазначено мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів, не зазначено порядок оскарження постанови; що доказує про спрощений підхід розгляду справ про адміністративні правопорушення, а у наслідок чого відсутність повноти провадження. Обгрунтування вини ймовірно формується лише на одних даних Протоколу АА2 420132 від 14.12.2013 року, що складений з порушенням законодавства України, а саме: ст. 256 КУпАП, розділу 2 Інструкції № 185 - обґрунтування вини формується лише на одному суб'єктивному сприйманні даних події самим інспектором, що стисло викладені у Протоколі, без дослідження суті події (відсутні пояснення свідків). З висновками інспектора про вчинення ним адміністративного правопорушення не погоджується, правила дорожнього руху він не порушував, адміністративного правопорушення в розумінні ч. 1 ст. 9 Кодексу України про адміністративні правопорушення, не вчинював, й внаслідок чого не може бути притягнутий до адміністративної відповідальності. В судове засідання відповідач не зявився, надав заяву про розгляд справи у його відсутності та заперечення проти позовної заяви. Зазначає, що 14.12.2013 приблизно об 09.15 год. він спільно з інспектором взводу ДПС ДАІ при Кіровоградському MB УМВС України в області старшим сержантом міліції Корніловим М.С. під час нагляду за дорожнім рухом на маршруті патрулювання по вул. Чорновола в м. Кіровоград, помітив, що водій автомобіля ЗАЗ 110206 д/н [NUMBER] порушуючи правила дорожнього руху, а саме на перехресті вул. Чорновола та Гоголя рухаючись по другорядній дорозі не надав дорогу автомобілю, який наближався до даного перехрещення проїзних частин по головній, у звязку з чим порушив п.п. 16.11 ПДР України. Крім того, надав до суду у якості доказу, копію відеофіксації вищевказаного правопорушення, яке фіксувалося за допомогою «відеорегістратора», який знаходився в службовому автомобілі ВАЗ-21099 н.з. [NUMBER] на момент порушення. Враховуючи усі вищевикладені обставини справи, вважає що в діях [PERSON] був наявний склад адміністративного правопорушення передбаченого ч.2 ст. 122 КУпАП. Суд, дослідивши матеріали справи в їх сукупності дійшов висновку, щодо задоволення заявленого адміністративного позову. 14.12.2013 р. о 09 год. 15 хв. інспектором Жиган Д.М. було складено протокол про адміністративне правопорушення, яким зафіксовано порушення Правил дорожнього руху скоєне [PERSON], за яке передбачена відповідальність згідно ч. 2 ст. 122 КУпАП. На підставі вказаного протоколу інспектором 14.12.2013 р. винесена постанова серія ВЕ № 003990 по справі про адміністративне правопорушення, якою притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення правил дорожнього руху, та накладено адміністративне стягнення на [PERSON] за скоєння адміністративного правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП у вигляді штрафу в сумі 425 грн. Виходячи із норм викладених в ст. 71 КАС України встановлено, що за загальним правилом, що випливає з принципу змагальності, кожна сторона повинна подати докази на підтвердження обставин, на які вона посилається, або на спростування обставин, про які стверджує інша сторона. При розгляді справи щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень встановлена презумпція його винуватості. Презумпція винуватості покладає на суб'єкта владних повноважень обов'язок аргументовано, посилаючись на докази, довести правомірність свого рішення, дії чи бездіяльності та спростувати твердження позивача про порушення його прав, свобод чи інтересів. Суб'єкт владних повноважень - відповідач у справі зобов'язаний подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі, незалежно від того, на чию користь вони можуть бути використані - на користь відповідача чи навіть позивача. При дослідженні постанови про адміністративне правопорушення від 14.12.2013 р. щодо притягнення до адміністративної відповідальності та накладення адміністративного стягнення на [PERSON] судом встановлено порушення вимог КУпАП. Протокол складений без свідків правопорушення. На виконання вимог ст. 251 КУпАП, інспектор надав до суду диск, як зазначено інспектором з відео доказом правопорушення, але диск наданий пустий, без жодного відеозапису. При винесенні постанови суб'єктом владних повноважень інспектором ДАІ вчинено низку порушень, а саме в порушення вимог ст. 280 КУпАП, а саме не з'ясовані всі обставини, що підлягають з'ясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення. В постанові відсутні відомості щодо винності особи у вчиненні адміністративного правопорушення; чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу. На підставі вищевикладеного, суд дійшов висновку щодо задоволення заявленого адміністративного позову та скасування постанови ПС1 № 309904 від 14.12.2013 р. по справі про адміністративне правопорушення, винесеної інспектора взводу ДПС ДАІ при Кіровоградському MB УМВС України в Кіровоградській області Жиган Дмитра Миколайовича., про притягнення до адміністративної відповідальності і накладення адміністративного стягнення відносно [PERSON] у вигляді штрафу в розмірі 425 грн.

Результат розгляду: granted