Рішення адміністративного суду від 2014-01-15 00:00:00+02

17.09.2013 р. позивач звернувся до суду з посиленням на те, що 30.08..2013 р. постановою ДПС ДАІ Нікопольського МВ ГУМВС України в Дніпропетровській області інспектором Прокурат Віталієм Анатолійовича на позивача було накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510 грн. за скоєння правопорушення передбаченого ч.2 СТ. 122 КУпАП України. Згідно протоколу АВ 2 № 652677 від 30.08.2013 року позивач 30.08.2013 р. о 08 год. 50 хв. на 259 км а/ш Кіровоград-Запоріжжя керуючи автомобілем Пежо 504 державний знак [NUMBER], здійснив обгін в зоні пішохідного переходу, який позначений дорожніми знаками 5.35.1 та 1.32 «Пішохідний перехід», чим порушив п.п. 14.6 ПДР України. Позивач не згодний з протоколом та постановою, вважає їх та дії неправомірними. Позивач [PERSON] в судовому засіданні просив, постанову АА2 № 184351 від 31.08.2013 по справі про адміністративне правопорушення, яке передбачене ч.2 ст. 122 КпАП України, винесену 31.08.2013 р., скасувати. Позивач [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що обгін транспортного засобу він не здійснював, а виконував об'їзд вантажівки, яка з увімкненим правим поворотом, прийняла праворуч, щоб його пропустити, маневр він здійснив за 50 метрів після закінчення дії дорожнього знаку «Пішохідний перехід». Відповідач Прокурат В.А. позовні вимоги не визнав в повному обсязі. В судовому засіданні свідок [PERSON] пояснив, що він є родичем позивача та 30.08.2013 року їхав разом з [PERSON], позивач обгін транспортного засобу не здійснював, а виконував об'їзд вантажівки, яка з увімкненим правим поворотом, прийняла праворуч, щоб його пропустити, маневр позивач здійснив за 100 метрів після закінчення дії дорожнього знаку «Пішохідний перехід». Вислухавши позивача, відповідача вивчивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов відмовити повністю за наступних підстав. Згідно ст. 18 ч. 1 п. 1 КАС України місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності. Постанова про притягнення фізичних осіб до адміністративної відповідальності є правовим актом індивідуальної дії (п. 3 Постанови Пленуму Вищого Адміністративного Суду України № 2 від 06.03.2008 року). Згідно протоколу АВ 2 № 652677 від 30.08.2013 року позивач 30.08.2013 р. о 08 год. 50 хв. на 259 км а/ш Кіровоград-Запоріжжя керуючи автомобілем Пежо 504 державний знак [NUMBER], здійснив обгін в зоні пішохідного переходу, який позначений дорожніми знаками 5.35.1 та 1.32 «Пішохідний перехід», чим порушив п.п. 14.6 ПДР України. Позивачем не надано належних та припустимих доказів на підтвердження неправомірності дій відповідача по складанню у відношенні нього 30.08.2013 року постанови по справі про адміністративне правопорушення за ч. 2 ст. 122 КУпАП. Відповідно до ст. 251 КпАП України доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані на підставі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність або відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його скоєнні та інші обставини, які мають значення для правильного вирішення справи. Зазначені обставини встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями осіб, які притягуються до адміністративної відповідальності та інше. Доказом вчинення позивачем правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 122 КпАП України є протокол про адміністративне правопорушення від 30.08.2013 р. № серія АВ 2 № 652677, в якому факт правопорушення підтверджується поясненням свідка [PERSON]. Згідно зазначеного протоколу посадовою особою на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачений КпАП України винесена постанова, якою до позивача застосоване адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 510 грн.. Зазначена постанова судом перевірялася на предмет дотримання суб'єктом владних повноважень принципів правомірної адміністративної поведінки, а саме: чи прийнято рішення обґрунтовано, тобто з урахуванням всіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, безсторонньо (неупереджено), добросовісно, розсудливо і порушень цих принципів відповідачем не встановлено. За зазначених обставин справи постанова про адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 122 КпАП України є законною та обґрунтованою. Постанова в справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена згідно зі ст. 287-289 КУпАП протягом 10 днів від дня її винесення. Позивач [PERSON] 30.08.2013 року був повідомлений про те, що протокол про адміністративне правопорушення від 30.08.2013 р. № серія АВ 2 № 652677 буде розглядатися 31.08.2013 року, а 17.09.2013 року Марганецький міський суд отримав адміністративний позов від [PERSON] про визнання постанови по справі про адміністративне правопорушення протиправною. Позивач пропустив строк на оскарження постанови без поважних причин. За таких обставин суд вважає, що позов задоволенню не підлягає. На підставі викладеного і

Результат розгляду: denied