Рішення адміністративного суду від 2014-02-27 00:00:00+02

Позивач звернувся з даним позовом, в якому просив постанову ПС1 № 007405 про притягнення [PERSON], до відповідальності за ст. 123 ч.1 КУпАП скасувати за відсутністью складу правопорушення та звільнити від сплати штрафу у розмірі 425 грн.; провадження по справі закрити; визнати протиправним дії інспектора Новомосковського взводу ДПС ДАІ України Новожилова А.Ю. Свою позовну вимогу мотивує тим, що правила дорожнього руху він не порушував, постанова по справі винесена неправомірно, при її винесенні не з`ясовані і не доведені обставини адміністративного проступку, обставини викладені в постанові не відповідають дійсним обставинам справи, вимогам закону та порушують його права. Позивач в судовому засіданні підтвердив позовні вимоги. Відповідач в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечив. Вказав на те, що позивач дійсно порушив правила дорожнього руху, що ним зафіксовано камерою, протоколом про адміністративне правопорушення. Дослідивши наявні в матеріалах справи докази та заслухавши пояснення сторін, суд вважає адміністративний позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління, і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. Відповідно до ч.1 ст.123 КУпАП, Порушення особою, яка керує транспортним засобом, правил руху через залізничний переїзд, крім порушень, передбачених частинами другою і третьою цієї статті тягне за собою накладення штрафу від двадцяти до двадцяти п'яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Відповідно до п.1.9 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 р. № 1306 (надалі - ПДР), Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 р. № 1306, залізничний переїзд - перехрещення дороги із залізничними коліями на одному рівні. У відповідності до п.20.2 ПДР, під'їжджаючи до переїзду, а також починаючи рух після зупинки перед ним, водій зобов'язаний керуватися вказівками і сигналами чергового по переїзду, положенням шлагбаума, світловою та звуковою сигналізацією, дорожніми знаками і дорожньою розміткою, а також переконатися в тому, що не наближається поїзд (локомотив, дрезина). Згідно п.20.3 ПДР, для пропуску поїзда, що наближається, і в інших випадках, коли рух через залізничний переїзд заборонено, водій повинен зупинитися перед дорожньою розміткою 1.12 (стоп-лінією), дорожнім знаком 2.2, шлагбаумом чи світлофором так, щоб бачити сигнали, а якщо засоби організації дорожнього руху відсутні - не ближче 10 м до найближчої рейки. Згідно розділу 33 ПДР - дорожні знаки, до знаків пріоритету відноситься знак 2.2 "Проїзд без зупинки заборонено", згідно якого забороняється проїзд без зупинки перед розміткою 1.12 (стоп-лінія), а якщо вона відсутня - перед знаком. Необхідно дати дорогу транспортним засобам, що рухаються дорогою, яка перетинається, а за наявності таблички 7.8 - транспортним засобам, що рухаються головною дорогою, а також праворуч рівнозначною дорогою. Як вбачається з матеріалів справи, 11.01.2014 року інспектором дорожньо-патрульної служби Новомосковського взводу ДПС ДАІ відносно позивача винесено постанову серії ПС1 № 007405 від 11.01.2014 року, якою позивача визнано винним у вчиненні правопорушення, притягнуто його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 123 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425 грн. Згідно означеної постанови, 11.01.2014 року о 10:40 годин в місті Новомосковську по вул.З.Білої керуючи автомобілем «Оpel» Кадет» державний номер [NUMBER] водій [PERSON] не виконав вимог дорожнього знаку 2.2 «Проїзд без зупинки заборонено». Вищевказана постанова, винесена на підставі протоколу про адміністративне правопорушення від 11.01.2014 року, в якому правопорушник зазначив, що він з правопорушенням не згоден. Так, ч.2 ст. 283 КУпАП передбачено, що постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення. У відповідності до ч.2 ст.71 КАС України в адміністративних справах проти протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти позову. Ст. 251 КУпАП передбачає, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Відповідно до ст. 280 КпАП України - орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. При розгляді справ зазначеної категорії необхідно з'ясовувати всі обставини, перелічені у статтях 247 і 280 КУпАП, у тому числі шляхом допиту свідків та призначення експертиз. Зміст постанови по справі про адміністративне правопорушення має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У постанові по справі про адміністративне правопорушення, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів. В судовому засіданні досліджено доказ - відеозапис камерою, встановленою в машині співробітника органу ДПС факту правопорушення, наданий відповідачем на якому вбачається, що автомобіль «Оpel» Кадет» державний номер [NUMBER] перед виїздом на залізно дорожній переїзд біля дорожнього знаку 2.2 загальмував, однак повну зупинку транспортного засобу не здійснив. Однак, до протоколу не долучено плану-схеми розташування транспортного засобу та місця пригоди, дорожньої розмітки. Крім того не долучено показань свідків події. Більш того, оскаржувана постанова винесена з порушенням ст. 33 КУпАП, яка визначає, що стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених КУпАП та іншими законами України. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність. Зокрема призначивши максимальне покарання в межах санкції даної статті не враховано, що позивач є пенсіонером, тобто особою похилого віку. Оскільки відповідачем, як суб`єктом владних повноважень як під час складення оскаржуваної постанови, так і до судового засідання не надано переконливих доказів правомірності свого рішення в частині призначеного покарання, суд вважає позовні вимоги [PERSON] обґрунтованими, а постанова серії ПС1 №007405 від 11.01.2014 року у справі про адміністративне правопорушення підлягає скасуванню на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП. Разом з тим, вимоги позивача щодо закриття провадження в адміністративній справі та призупинення виконання постанови по справі задоволенню не підлягають, оскільки відповідно до ст. 162 КАС України, ці повноваження не входять до компетенції адміністративного суду при вирішенні справи по суті. Враховуючи вищевикладене,

Результат розгляду: partial