Рішення адміністративного суду від 2014-02-17 00:00:00+02

Позивач звернувся до суду із зазначеним адміністративним позовом, в якому просить визнати неправомірними дії відповідача в частині відмови у виплаті йому щорічної разової грошової допомоги як учаснику бойових дій відповідно до ч. 4 ст. 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» за 2013 рік в розмірі 5 мінімальних пенсій за віком та стягнути з відповідача різницю у виплаті йому такої допомоги за 2013 рік з урахуванням фактично отриманих сум в розмірі 3725 грн. Свої вимоги вмотивував тим, що він відповідно до ч. 2 ст. 6 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» від 22.10.1993 року є учасником бойових дій. Зазначив, що відповідно до ст. 12 вказаного Закону, він має право на щорічну разову грошову допомогу до 5-го травня в розмірі 5 мінімальних пенсій за віком. Однак він отримує вказану щорічну разову грошову допомогу до 5-го травня у значно меншому розмірі, тому вимушений був звернутись до суду. Суд за результатами розгляду справи приходить до наступного висновку. Згідно посвідчення серії [NUMBER] позивач має статус учасника бойових дій та має право на відповідні пільги (а.с.6). Згідно з положеннями ст. 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» в редакції 2013 року, щорічно до 5-го травня учасникам бойових дій виплачується разова грошова допомога у розмірі, який визначається Кабінетом Міністрів України в межах бюджетних призначень, встановлених законом про Державний бюджет України. Постановою Кабінету Міністрів України №149 від 13.03.2013 року розмір такої допомоги був встановлений 745 грн., яка й була виплачена позивачу. Конституційний Суд України рішенням 3-рп/2012 від 25.01.2012 року визнав конституційним регулювання Кабінетом Міністрів України розмірів соціальних виплат та допомоги, які фінансуються за рахунок коштів Державного бюджету України, на підставі чого розмір отриманої позивачем допомоги відповідає чинному законодавству. Окрім того, відповідно до положення ст. 17-1 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» щорічну виплату разової грошової допомоги до 5 травня здійснюють органи праці та соціального захисту населення. Центр по нарахуванню і виплаті допомог та здійсненню контролю за правильністю призначення та виплати пенсій і цільових грошових допомог Дніпропетровської обласної державної адміністрації таким органом не являється. Відповідно до Положення про Центр по нарахуванню і виплаті допомог та здійсненню контролю за правильністю призначення та виплати пенсій і цільових грошових допомог Дніпропетровської обласної державної адміністрації, обласний центр по нарахуванню і виплаті допомог та здійсненню контролю за правильністю призначення та виплати пенсій і цільових грошових допомог є державною установою у структурі місцевих органів виконавчої влади, створюється за розпорядженням обласної державної адміністрації і підпорядковується головному управлінню праці та соціального захисту населення Дніпропетровської обласної державної адміністрації. Вказаним положенням визначено завдання та функції Центру, серед яких відсутні повноваження щодо призначення нарахування та виплати пенсій та цільових грошових допомог, підвищення та перерахунку їх розміру, у зв'язку з чим Центр по нарахуванню і виплаті допомог та здійсненню контролю за правильністю призначення та виплати пенсій і цільових грошових допомог Дніпропетровської обласної державної адміністрації не є належним відповідачем. Таким чином, зважаючи на вище викладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є необгрутованими та задоволенню не підлягають.

Результат розгляду: denied