Рішення адміністративного суду від 2014-02-20 00:00:00+02

Постановою Окружного адміністративного суду АР Крим від 09 жовтня 2013 року у справі № 801/8458/13-а адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Надія+» до Красноперекопської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів АР Крим, Головного управління Міндоходів в АР Крим про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення № 0000851502 від 01.07.2013 року та визнання протиправним та скасування рішення вих.. № 128/10/10.2-14 від 17.06.2013 року було задоволено: визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Красноперекопської об'єднаної державної податкової інспекції в АР Крим ДПС №0000851502 від 01.07.2013 р. про зменшення Товариству з обмеженою відповідальністю "Надія+" розміру від'ємного значення суми податку на додану вартість у розмірі 36511,00грн.; визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Міндоходів в АР Крим про результати розгляду первинних скарг №128/10/10.2-14 від 17.06.2013р., у частині збільшення Товариству з обмеженою відповідальністю "Надія+" на 36511,00грн. суми зменшення від'ємного значення з ПДВ за грудень 2012 року. Судом також вирішено питання щодо розподілу судових витрат по справі. Не погодившись з постановою суду першої інстанції, Красноперекопська об'єднана державна податкова інспекція Головного управління Міндоходів в АР Крим звернулась з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати постанову Окружного адміністративного суду АР Крим від 09 жовтня 2013 року, прийняти нову постанову, якою у задоволенні адміністративного позову позивачу відмовити. Апеляційна скарга мотивована невідповідністю судового рішення суду першої інстанції нормам матеріального та процесуального права. Заявник апеляційної скарги посилається на те, що пшениця, ячмінь та ріс, не є продукцією власного виробництва позивача. У судове засідання представник Красноперекопської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів в АР Крим не з'явився. Про дату, час і місце апеляційного розгляду справи відповідач сповіщений належним чином. Відповідно до частини 4 статті 196 Кодексу адміністративного судочинства України неприбуття у судове засідання сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про дату, час і місце апеляційного розгляду, не перешкоджає судовому розгляду справи. Не погодившись з постановою суду першої інстанції, з апеляційною скаргою звернулось Головне управління Міндоходів в АР Крим, яке просить скасувати постанову Окружного адміністративного суду АР Крим від 09 жовтня 2013 року, прийняти нову постанову, якою відмовити позивачу у задоволенні адміністративного позову у повному обсязі. Апеляційна скарга мотивована невідповідністю судового рішення суду першої інстанції нормам матеріального та процесуального права. Заявник апеляційної скарги також посилається на те, що реалізована позивачем сільськогосподарська продукція не є продукцією власного виробництва позивача. Представник Головного управління Міндоходів в АР Крим у судовому засіданні підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити. Також представник підтримав апеляційну скаргу Красноперекопської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів в АР Крим. Представник позивача проти апеляційних скарг заперечував, вважав, що судове рішення суду першої інстанції відповідає вимогам закону та ухвалено на підставі повного з'ясування обставин справи, що мають значення для справи. Представник позивача просив відмовити у задоволенні апеляційних скарг та залишити судове рішення суду першої інстанції без змін. Колегія суддів, заслухавши у відкритому судовому засіданні пояснення представників сторін, обговоривши доводи апеляційних скарг, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування Окружним адміністративним судом АР Крим норм матеріального та процесуального права, вважає, що апеляційні скарги не підлягають задоволенню з наступних підстав. З матеріалів справи вбачається, що спірні правовідносини у справі виникли у зв'язку із зменшенням позивачу розміру від'ємного значення суми ПДВ за грудень 2012 року у сумі 36511 грн. податковим повідомленням-рішенням від 01.07.2013 року № 0000851502, що було прийнято на підставі Рішення Головного управління Міндоходів в АР Крим «Про результати розгляду первинних скарг» від 12.06.2013 року № 128/10/10.2-14. Вказані спірні рішення відповідачів прийняті на підставі висновків акту Красноперекопської об'єднаної державної податкової інспекції АР Крим ДПС від 11.04.2013 року № 550/15.2/36166026 «Про результати позапланової виїзної перевірки Товариства з обмеженою відповідальністю «Надія+». Код за ЄДРПОУ 36166026, з питань повноти визначення та своєчасності сплати ПДВ за період з 01.01.2012р. по 31.12.2012р.; своєчасності реєстрації платником ПДВ у зв'язку із досягненням загальної суми оподатковуваних операцій, визначених п. 181.1 ст. 181 Податкового кодексу України у грудні 2011 року; дотримання вимог податкового законодавства при використанні спеціального режиму оподаткування ПДВ у періоді з 01.11.2012р. по 31.12.2012р.». Матеріалами справи встановлено, що позивач у періоді, що перевірявся, здійснював діяльність як платник ПДВ на підставі свідоцтва про реєстрацію платника ПДВ від 26.07.2012 року № 200059427 будучи суб'єктом спеціального режиму оподаткування ПДВ як сільськогосподарське підприємство на підставі свідоцтва про реєстрацію сільськогосподарського підприємства як суб'єкта спеціального режиму оподаткування податком на додану вартість від 19.10.2012 року № 200077301, що діє з 01.11.2012 року. Як зазначено у акті перевірки, під час проведення перевірки ТОВ «Надія+» не надало документів, підтверджуючих що зерно, яке було видано в оплату за орендовані земельні паї, вироблено ТОВ «Надія+» як сільськогосподарським підприємством на власних або орендованих основних фондах, а також на давальницьких умовах, в якій питома вага вартості сільськогосподарських товарів/послуг становить не менш як 75 відсотків вартості всіх товарів/послуг, поставлених протягом попередніх 12 послідовних звітних податкових періодів сукупно. Також ТОВ «Надія+» не надано документів, підтверджуючих придбання насіння, вирощування та оприбуткування урожаю за 2011 рік (у т.ч. по номенклатурі та кількості), документів складського обліку, головної книги підприємства за 2011 рік, журналів ордерів та інших документів підтверджуючих виробництво сільськогосподарської продукції. Згідно даних форми 1 ДФ ТОВ «Надія+» не має найманих працівників. Також податкова інспекція посилається на лист Державної інспекції сільського господарства України від 04,11.2011 року № 33-4-7/1358 про те, що ТОВ «Надія+» не є суб'єктом насінництва та не здійснює господарських робіт, пов'язаних з вирощуванням рису. У відповідності з договором підряду від 25.08.2010 року на землях, які знаходяться у користуванні ТОВ «Надія+» вирощуванням рису займається ТОВ «Голден Райс». Згідно інформації наданої Красноперекопською районною державною адміністрацією (лист від 16.12.2011 року № 01-02.01-15/6801) у 2011 році ТОВ «Надія+» посіви не здійснювалися. Відповідно інформації, що була надана Управлінням агропромислового розвитку Красноперекопської районної державної адміністрації (лист від 09.04.2012 року № 03.01-09/126) у 2011 році ТОВ «Надія+» діяльність не здійснювалась, посівні площі за 2012 рік під посівом рису відсутні. В той же час ТОВ «Надія+» реалізовано рис у кількості 100т. по ціні 2916,6667 грн. на загальну суму 350000,00 грн. у т.ч. ПДВ 58333,33 грн. ТОВ «Українська рисова компанія» за податковою накладною № 1 від 30.11.2012 року, яка була включена позивачем у податкові зобов'язання з ПДВ у податкову декларацію з ПДВ (скорочену) по спеціальному режиму оподаткування діяльності у сфері сільського господарства за листопад 2012 року та за податковими накладними від 17.12.2012 року № 2, від 21.12.2012 року № 3, від 24.12.2012 року на загальну суму 1046765,00 грн. у т.ч. ПДВ 157794,17 грн., які також були включені до складу податкових зобов'язань з ПДВ за скороченою податковою декларацією з ПДВ за грудень 2012 року. Усе вищевикладене сталося підставою до висновку податкової інспекції про порушення позивачем вимог пункту 209.6 статті 209, вимог пункту 185.1 статті 185, пункту 187.1 статті 187, пункту 188.1 статті 188, пункту 200.1 статті 200 Податкового кодексу України, у зв'язку з чим позивачу було збільшено податкові зобов'язання з ПДВ по загальній податковій декларації з ПДВ та встановлено, що позивачем безпідставно було визначено податкове зобов'язання з ПДВ, яке повинно акумулюватися на спеціальному рахунку сільгоспвиробника за листопад 2012 року у сумі 58333,00 грн., за грудень 2012 року у сумі 249071 грн. Відповідно до пункту 209.1 статті 209 Податкового кодексу України резидент, який провадить підприємницьку діяльність у сфері сільського і лісового господарства та рибальства та відповідає критеріям, встановленим у пункті 209.6 цієї статті (далі - сільськогосподарське підприємство), може обрати спеціальний режим оподаткування. Згідно пункту 209.6 статті 209 Податкового кодексу України сільськогосподарським вважається підприємство, основною діяльністю якого є постачання вироблених (наданих) ним сільськогосподарських товарів (послуг) на власних або орендованих основних фондах, а також на давальницьких умовах, в якій питома вага вартості сільськогосподарських товарів/послуг становить не менш як 75 відсотків вартості всіх товарів/послуг, поставлених протягом попередніх 12 послідовних звітних податкових періодів сукупно. Відповідно до пунктів 209.2, 209.3 статті 209 Податкового кодексу України згідно із спеціальним режимом оподаткування сума податку на додану вартість, нарахована сільськогосподарським підприємством на вартість поставлених ним сільськогосподарських товарів/послуг, не підлягає сплаті до бюджету та повністю залишається в розпорядженні такого сільськогосподарського підприємства для відшкодування суми податку, сплаченої (нарахованої) постачальнику на вартість виробничих факторів, за рахунок яких сформовано податковий кредит, а за наявності залишку такої суми податку - для інших виробничих цілей. Зазначені суми податку на додану вартість акумулюються сільськогосподарськими підприємствами на спеціальних рахунках, відкритих в установах банків та/або в органах, які здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів у порядку, затвердженому Кабінетом Міністрів України. Якщо сума податку на додану вартість, сплачена (нарахована) сільськогосподарським підприємством постачальнику на вартість виробничих факторів, перевищує суму податку, нараховану за операціями з постачання сільськогосподарських товарів/послуг, то різниця між такими сумами не підлягає бюджетному відшкодуванню та зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду. Суть спірних правовідносин у справі полягає у тому, що податкова інспекція вважає, що у позивача відсутні докази того, що реалізована ним сільськогосподарська продукція - ячмінь, пшениця, рис є продукцією його власного виробництва. Суд апеляційної інстанції для з'ясування правомірності таких висновків податкових органів зобов'язав позивача надати відповідні докази того, що вказана продукція є продукцією його власного сільськогосподарського виробництва. На спростування вказаних висновків податкових органів позивачем надано суду апеляційної інстанції Висновок судово-економічної експертизи № 249/13 від 25.11.2013 року по адміністративній справі № 801/6870/13-а, предметом дослідження якої було правомірність висновку акту перевірки Красноперекопської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів в АР Крим від 11.04.2013 року № 550/15.2Є36166026 та правомірність висновків Головного управління Міндоходів в АР Крим, що були викладені у Рішенні «Про результати розгляду первинних скарг» від 12.06.2013 року № 128/10/10.2-14, яким скарга позивача на податкові повідомлення-рішення Красноперекопської ОДПІ АР Крим ДПС від 07.05.2013 року № 0000231502, № 0000241502 - залишено без задоволення, скасовано податкове повідомлення-рішення Красноперекопської ОДПІ АР Крим ДПС від 07.05.2013 року № 0000251502 та збільшено на 36511,00 грн. суму зменшення від'ємного значення з ПДВ ТОВ «Надія+» за грудень 2012 року та зобов'язано Красноперекопську ОДПІ прийняти відповідне податкове повідомлення-рішення, що й є предметом спору по даній справі. Питаннями судово-економічної експертизи по справі № 801/6870/13-а були питання: чи підтверджується первісними документами бухгалтерського обліку факт здійснення господарської операції по наданню сільськогосподарських послуг ТОВ «Голден-Райс» ТОВ «Надія+» за договорами виконання сільськогосподарських робіт № 1 від 06.01.2012 року за період перевірки; чи призвела господарська операція по наданню сільськогосподарських послуг ТОВ «Голден-Райс» ТОВ «Надія+» за договором виконання сільськогосподарських робіт № 1 від 06.01.2012 року до змін у структурі активів (майна) та пасивів (зобов'язань та власного капіталу) позивача; чи підтверджується первинними документами бухгалтерського обліку позивача власне виробництво сільськогосподарської продукції за період перевірки; чи підтверджується первинними документами бухгалтерського обліку позивача оприбуткування сільськогосподарської продукції власного виробництва позивача за період перевірки. Проведеною по адміністративній справі № 801/6870/13-а судово-економічною експертизою було встановлено реальне виконання ТОВ «Голден-Райс» комплексу сільськогосподарських послуг загальною вартістю 8627845,76 грн. у т.ч. ПДВ 1437974,45 грн. по вирощуванню пшениці, ячменю та рису. Здійснення господарської операції по наданню сільськогосподарських послуг ТОВ «Голден-Райс» ТОВ «Надія+» за договором виконання сільськогосподарських робіт № 1 від 06.01.2012 року за період перевірки підтверджується первісними документами бухгалтерського обліку позивача, а саме: актами приймання-передачі виконаних робіт та податковими накладними. Господарська операція призвела до змін у структурі активів (майна) та пасивів (зобов'язань та власного капіталу) позивача, витрати на придбання сільськогосподарських послуг, які були достовірно оцінені та відображені в бухгалтерському обліку ТОВ «Надія+», привели до збільшення зобов'язань перед постачальником ТОВ «Голден-Райс». В бухгалтерському обліку операції з відображення вартості отриманих послуг по вирощуванню сільськогосподарської продукції (пшениці, ячменю та рису) від ТОВ «Голден-Райс» та їх використання в господарській діяльності ТОВ «Надія+» відображено за Дт рахунку 23 Кт 631, Дт рахунку 644 Кт 631, Дт рахунку 949 Кт 631. Судовим експертом також було встановлено, що ТОВ «Надія+» було укладено договори оренди землі із фізичними особами - власниками земельних ділянок, про тимчасове платне користування земельними ділянками, які зареєстровані у Красноперекопському кустовому відділі КРФ ДП «Центр ДЗК», про що вчинена записи у Державному реєстрі земель. ТОВ «Надія+» було укладено із Красноперекопським управлінням водного господарства Договір № 62 від 03.05.2012 року про надання послуг з подачі води підприємству на полив сільськогосподарських культур. Судовим експертом було підтверджено отримання позивачем послуг по операціям надання послуг з подачі води згідно актів здачі-приймання робіт на загальну суму 666430,00 грн. у т.ч. ПДВ 111071,67 грн. за період з 01.01.2012 року по 31.12.2012 року та відображення отримання цих послуг за даними бухгалтерського обліку а саме: за Дт рахунку 23 Кт 631, Дт. Рахунку 644 Кт 631. Також експертом було встановлено наявність у позивача документально підтверджених витрат на використану електроенергію при подачі води за період з 01.01.2012 року по 31.12.2012 року у сумі 22280,44 грн. у т.ч. ПДВ 3713,42 грн. та відображення цих витрат за даними бухгалтерського обліку за Дт рахунку 23 Кт 631 та Дт рахунку 644 Кт 631. Також експертом було встановлено, що за договором № 31 від 04.04.2011 року, б/н від 05.04.2012 року Почетненська сільська Рада передала ТОВ «Надія+» у оренду частину внутрішньогосподарської меліоративної системи на рисовому сівообороту. Отримання послуг з оренди меліоративної системи підтверджено актами здачі-приймання робіт (надання послуг) на загальну суму 28788,64 грн. без ПДВ. В бухгалтерському обліку операції з отримання послуг з оренди меліоративної системи відображені за Дт рахунку 23 Кт 631. На витрати по вирощуванню сільськогосподарської продукції за період з 01.01.2012 року по 31.01.2012 року віднесено вартість посівного матеріалу, а саме: насіння рису та ячменю урожаю минулого періоду. Сума загальних витрат склала 354117,20 грн. Операції з відображення в бухгалтерському обліку витрат посівного матеріалу на вирощування сільськогосподарської продукції відображені наступним чином: щодо ячменю насіння у кількості 42640 кг. за Дт рахунку 23 Кт 26 у сумі 62254,40 грн., рису насіння у кількості 170,680 тон за Дт рахунку 23 Кт 26 у сумі 291862,80 грн. Також експертом було встановлено, що на початок звітного періоду на рахунку 23 «Виробництво» обліковувалась сума витрат, пов'язаних з вирощуванням озимої пшениці, а саме: насіння озимої пшениці, як фактично виробнича вартість незавершеного виробництва. Озима пшениця була посіяна в жовтні 2011 року. Згідно актів витрат насіння і садивного матеріалу № 1, 2 від грудня 2012 року віднесено до витрат сума 176592,40 грн. Операції з відображення в бухгалтерському обліку витрат посівного матеріалу на вирощування сільськогосподарської продукції відображено бухгалтерськими проводками у грудні 2011 року та станом на 01.01.2012 року як сальдо на рахунку 23 «Виробництво». Судовим експертом було встановлено, що фактично зібраний урожай сільгосппродукції поточного періоду 2012 року в кількісному вираженні, що надходить від комбайна з поля, оприбутковано ТОВ «Надія+», підтвердженням чому є картки складського обліку матеріалів та акти оприбуткування поточних біологічних активів рослинництва, оцінених за справедливою вартістю. В бухгалтерському обліку операції по оприбуткуванню сільськогосподарської продукції, що потребує сушку, очистку, сортування та ін.., відображені за Дт. рахунку 27 Кт 23, а саме: ячмінь яровий вал у кількості 210370 кг. на суму 180918,20 грн., пшениця вал у кількості 98540 кг. на суму 110364,80 грн., рис вал у кількості 4355,130 тон на суму 6140733,30 грн. Для продовження циклу робіт по вирощуванню сільськогосподарської продукції вал продукції, зібраний з поля урожаю 2012 року переданий підряднику - ТОВ «Голден-Райс» без передачі права власності на продукцію Після переробки валу зерна ТОВ «Голден-Райс» повертає сільгосппродукцію як завершену готову продукцію ТОВ «Надія+» відповідно до актів приймання-передачі готової продукції за період з 01.01.2012 року по 31.12.2012 року. Згідно актів приймання-передання готової продукції б/н від 22.10.2012 року та від 31.12.2012 року позивачу було передано наступну готову продукцію за номенклатурою: товарний рис, насіння рису, корисні відходи, товарна пшениця, товарний ячмінь, корисні відходи пшениці, корисні відходи ячменю, мертві відходи (вторинна сировина) рису, невикористовуванні відходи ячменю та пшениці. В бухгалтерському обліку вартість оприбутковуваного валу сільськогосподарської продукції віднесено на витрати, що формують собівартість готової продукції за кредитом рахунку 27 «Продукція сільськогосподарського виробництва», у дебет рахунку 23 «Виробництво». Операції по оприбуткуванню готової сільгосппродукції урожаю 2012 року за фактичною вартістю виробничої собівартості завершеної виробництвом готової продукції відображені за кредитом рахунку 23 «Виробництво» у дебет рахунку 26 «Готова продукція». Згідно вищевказаного Висновку експерта, за результатами експертного дослідження було встановлено, що за період з 01.01.2012 року по 31.12.2012 року власне виробництво та оприбуткування сільськогосподарської продукції ТОВ «Надія+» підтверджується первинними документами бухгалтерського обліку. Операції з виробництва та оприбуткування сільськогосподарської продукції відображені в регістрах бухгалтерського обліку. Відповідно до частини 1 статті 69 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів. Відповідно до частини 1 статті 70 Кодексу адміністративного судочинства України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Акт перевірки податкової інспекції не є доказом у розумінні вищевказаних положень Кодексу, оскільки це є службовий документ, який фіксує певні факти, що були встановлені під час перевірки. Податкова інспекція не надала суду належних та переконливих доказів того, що позивачем не вирощувалася власна сільськогосподарська продукція - ячмінь, пшениця та рис, яка була ним реалізована як сільськогосподарським товаровиробником. При таких обставинах справи доводи відповідачів про те, що у позивача відсутні докази того, що реалізована ним сільськогосподарська продукція - ячмінь, пшениця, рис є продукцією його власного виробництва, є недоведеними та спростовуються матеріалами справи. Також спростовується матеріалами справи й доводи апеляційних скарг про відсутність у позивача доказів факту надання позивачу ТОВ «Голден-Райс» комплексу сільськогосподарських послуг, у т.ч. з вирощування сільськогосподарської продукції та не підтвердження факту передання позивачу виготовленої продукції. Оскільки спірне податкове повідомлення-рішення Красноперекопської ОДПІ АР Крим ДПС від 01.07.2013 року № 0000851502 прийнято на виконання Рішення Головного управління Міндоходів в АР Крим від 12.06.2013 року № 128/10/10.2-14, яким позивачу було збільшено на 36511,00 грн. суму зменшення від'ємного значення з ПДВ за грудень 2012 року та ОДПІ було зобов'язано прийняти податкове повідомлення-рішення про збільшення позивачу на 36511,00 грн. суми зменшення від'ємного значення з ПДВ за грудень 2012 року, то суд першої інстанції цілком правильно визнав протиправними та скасував як податкове повідомлення-рішення так і рішення «Про результати розгляду первинних скарг». При таких обставинах справи судова колегія не знаходить підстав для задоволення апеляційних скарг та скасування судового рішення суду першої інстанції. Але судова колегія вважає за необхідним змінити постанову суду першої інстанції в частині розподілу судових витрат у відповідності із положеннями статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України. Так відповідно до частини 1 статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України якщо судове рішення ухвалено на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені витрати з Державного бюджету України (або відповідного місцевого бюджету, якщо іншою стороною був орган місцевого самоврядування, його посадова чи службова особа). Таким чином, понесені позивачем судові витрати суд присуджує на користь позивача з Державного бюджету України. Суд першої інстанції присудив стягнути судові витрати з Державного бюджету України шляхом їх безспірного стягнення із рахунка відповідача - Красноперекопської ОДПІ Головного управління Міндоходів АР Крим. Відповідно до п. 1 частини 1 статті 201 Кодексу адміністративного судочинства України підставами для зміни постанови або ухвали суду першої інстанції є: правильне по суті вирішення справи чи питання, але із помилковим застосуванням норм матеріального чи процесуального права.

Результат розгляду: granted