Рішення адміністративного суду від 2014-04-04 00:00:00+03

[PERSON] звернувся до суду з вищевказаним адміністративним позовом, просив визнати дії відповідача по винесенню постанови про адміністративне правопорушення від 20.02.2014 року протиправними, скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення від 20.02.2014 року серії ПС1 № 358370 відносно нього про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу у сумі 510 грн. та закрити провадження у справі. До початку судового засідання позивач надав заяву про можливість розгляду справи без його участі, позовні вимоги підтримав в повному обсязі. В судове засідання відповідач не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив. Приймаючи до уваги викладене суд вважає можливим ухвалити судове рішення на підставі наявних у справі доказів. Судом встановлені наступні факти. Інспектором Гололобовим Андрієм Михайловичем 20.02.2014 року був складений протокол серії АА 2 № 429412, та на підставі нього винесена постанова по справі про адміністративне правопорушення серії ПС1 № 358370, якою позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення п. 8.7.3. (ґ) Правил дорожнього руху України та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510 грн., тобто за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КпАП України. В протоколі та постанові інспектор вказав, що позивач 20.02.2014 року о 21 год. 27 хв., керуючи транспортним засобом МАЗ 206060, номерний знак [NUMBER] в м. Кіровограді по вул. В.Перспективна здійснив проїзд перехрестя вул. Тимірязєва та В.Перспективної на заборонений сигнал світлофора, а саме «жовтий». Адміністративна відповідальність за ч. 2 ст. 122 КУпАП настає в разі порушення водіями транспортних засобів правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, ненадання переваги в русі маршрутним транспортним засобам, порушення правил обгону і зустрічного роз'їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування водієм під час руху транспортного засобу засобами зв'язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди. Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото-кінозйомки, відеозапису чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Згідно ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача, а тому будь які сумніви з приводу наявності вини водія транспортного засобу трактуються на користь водія , і тому суд вирішує справу на основі наявних у справі доказів та показів. В протоколі інспектором зазначено, що до протоколу додається відео правопорушення. Проте, на запити суду направлені як інспектору, так і за місцем знаходження справи, не було надано відео на підставі якого інспектор визнав винним позивача у вчиненні адміністративного правопорушення, в зв'язку з чим суд позбавлений можливості своєчасно, об'єктивно, повно та всебічно з'ясувати чи винна дана особа в його вчиненні. За таких обставин, суд вважає за можливе задовольнити позов в частині скасування постанови. Так, оскільки підставою для скасування оскаржуваної постанови є недоведеність під час судового розгляду вини позивача, а не встановлення протиправних дій відповідача при розгляді ним справи про адміністративне правопорушення, суд відмовляє у вимозі щодо визнання дій відповідача протиправними. Також, суд відмовляє у закритті провадження у справі, оскільки відповідно до ч.3 ст. 17 КАС України компетенція адміністративних судів не поширюється на публічно-правові справи про накладення адміністративних стягнень, а тому прийняття рішення щодо закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення може лише орган чи повноважена особа, яка вирішує питання про притягнення до адміністративної відповідальності. На підставі викладеного та

Результат розгляду: partial