Рішення адміністративного суду від 2014-03-04 00:00:00+02

Позивач, Донбаське територіальне управління Національної комісії цінних паперів та фондового ринку звернувся до Луганського окружного адміністративного суду з позовом до Відділу державної виконавчої служби Калінінського районного управління юстиції у місті Донецьку Донецької області в якому позивачем заявлено вимогу про скасування постанови про відкриття виконавчого провадження №41509153 від 16.01.2014. В обґрунтування викладених вимог позивач зазначив наступне, що 03.02.2014 на адресу Управління надійшла Постанова відповідача про відкриття виконавчого провадження, з якою позивач не згоден, оскільки відповідно до статті 18 Закону України "Про державне регулювання ринку цінних паперів в Україні" фінансування Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку та органів, які утворюються Національною комісією з цінних паперів та фондового ринку відповідно до мети діяльності, здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України. Донбаське територіальне управління Національної Комісії з цінних паперів та фондового ринку 16.02.2012 згідно з п.2.2 наказу Міністерства фінансів України від 22.12.2011 № 1691 "Про затвердження Порядку формування Єдиного реєстру розпорядників бюджетних коштів та одержувачів бюджетних коштів" внесено до бази даних Єдиного реєстру розпорядників бюджетних коштів та одержувачів бюджетних коштів. Відповідно до ст.3 Закону України "Про виконавче провадження" постановою Кабінету Міністрів України 03.08.2011 № 845 затверджено Порядок виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевого бюджетів або боржників який визначає механізм виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевого бюджетів. Згідно абз.2 ч.2 Порядку боржники - визначені в рішенні про стягнення коштів розпорядники (бюджетні установи) та одержувачі бюджетних коштів, а також підприємства, установи та організації, рахунки яких відкриті в органах Казначейства. Відповідно до ч.3 Порядку рішення про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників виконуються на підставі виконавчих документів виключно органами Казначейства у порядку черговості надходження таких документів. Окрім того, зазначив, що Донбаське територіальне управління Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку не має змоги сплачувати судовий збір, оскільки є бюджетною установою, - розпорядником та отримувачем бюджетних коштів, фінансування витрат здійснюється за рахунок Державного бюджету в межах виділених асигнувань, згідно із затвердженим кошторисом та планом асигнувань. Тимчасовим кошторисом на 1 квартал 2014 року Донбаського територіального управління Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку витрати ні інші поточні видатки не передбачено. Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав, надав пояснення аналогічні викладеному в адміністративному позові просив його задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про час, місце та дату розгляду справи був повідомлений належним чином, просив провести розгляд справи за його відсутності, надав до суду 27 лютого 2014 року заперечення на позовну заяву відповідно до яких вказав, що 15.01.2014 до ВДВС Калініського РУЮ м. Донецька надійшов виконавчий лист №812/7883/13-а від 25.10.2013 виданий Луганським окружним адміністративним судом про стягнення судового збору з Донбаського Територіального управління Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку на користь держави у розмірі 114,70грн. Згідно ст.ст. 17,19,20,25 Закону України «Про виконавче провадження» 16.01.2014 відкрито виконавче провадження за вказаним виконавчим листом та боржнику надано строк для самостійного виконання рішення. На думку відповідача, посилання позивача на неправомірність винесення постанови про відкриття виконавчого провадження є безпідставними. Виконавчий документ відповідає всім вимогам ст.18 Закону України «Про виконавче провадження» та пред'явлений за належним місцем виконання. Зазначає, що документів які б підтверджували включення боржника до Єдиного реєстру розпорядників та одержувачів бюджетних коштів чи довідки з Головного управління статистики у Донецькій області стягувачем не надано. Від так відповідач, вважає оскаржувану постанову такою, що відповідає вимогам чинного законодавства. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог і наданих сторонами доказів, оцінивши докази відповідно до вимог статей 69-72 Кодексу адміністративного судочинства України, суд дійшов такого. Згідно довідки АА № 472477 з Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України (ЄДРПОУ) Донбаське територіальне управління Національної Комісії з цінних паперів та фондового ринку є органом державної влади (а.с.6-7). Довідкою Державної казначейської служби України від 16.02.2012 про включення розпорядника (одержувача) (філії, іншого відокремленого підрозділу розпорядника бюджетних коштів) до Єдиного реєстру розпорядників бюджетних коштів підтверджено, включення Донбаського територіального управління Національної Комісії з цінних паперів та фондового ринку до Єдиного реєстру розпорядкиків та одержувачів бюджетних коштів з присвоєнням йому коду 81358, згідно з даними, заповненими ним у Реєстраційній картці розпорядників (одержувачів) бюджетних коштів. (а.с.13) Також, листом Головного управління Державної казначейської служби України у Донецькій області від 14.03.2014 № 04-08/117-2253 підтверджено, що Донбаське територіальне управління Національної Комісії з цінних паперів та фондового ринку включено до Єдиного реєстру розпорядників та одержувачів бюджетних коштів, про що видано реєстраційну картку та довідку про включення до Єдиного реєстру. Реєстраційна картка містить інформацію щодо статусу установи (розпорядник або одержувач), найменування органу Державної казначейської служби України, в якому знаходиться на обслуговуванні установа та вид бюджету, з якого отримує фінансування (а.с.8). Постановою старшого державного виконавця ВДВС Калінінського РУЮ у м. Донецьку відповідно до ст.ст.17, 19, 20, 25 Закону України «Про виконавче провадження» відкрито виконавче провадження № 41509153 про примусове виконання виконавчого листа № 812/7883/13-а, який видано 25.10.2013 Луганським окружним адміністративним судом про стягнення судового збору з Донбаського територіального управління Національної Комісії з цінних паперів та фондового ринку на користь держави у розмірі 114,70 грн. (а.с.5). Зазначену постанову отримано позивачем 03.02.2014, що підтверджено штампом вхідної кореспонденції на супровідному листі від 16.01.2014 № 9-1002/14 (а.с.4). Вирішуючи даний спір суд виходить з наступного. Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, визначено Законом України "Про виконавче провадження". Виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (далі - рішення) (ст.1 Закону України "Про виконавче провадження"). Відповідно до ч.1, ч.2 ст.2 Закону України "Про виконавче провадження" примусове виконання рішень покладається на державну виконавчу службу, яка входить до системи органів Міністерства юстиції України. Примусове виконання рішень здійснюють державні виконавці, визначені Законом України "Про державну виконавчу службу" (далі - державні виконавці). Інші органи, установи, організації і посадові особи провадять окремі виконавчі дії у випадках, передбачених законом, у тому числі відповідно до статті 5 цього Закону, на вимогу чи за дорученням державного виконавця (ч.4 ст.2 Закону України "Про виконавче провадження"). Згідно ч.2 ст.3 Закону України "Про виконавче провадження" рішення про стягнення коштів з державних органів, державного та місцевих бюджетів або бюджетних установ виконуються органами, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів. З вищевикладеного вбачається, що за загальним правилом примусове виконання рішення суду здійснюється державними виконавцями. Тільки в окремих випадках, прямо визначених законом, рішення судів та інших органів щодо стягнення коштів виконуються іншими органами, установами, організаціями. Зокрема, органи, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів, виконують рішення про стягнення коштів з державних органів, бюджетів або бюджетних установ. Статтею 2 Бюджетного кодексу України визначено основні терміни, що вживаються у цьому Кодексі: - бюджетні установи - органи державної влади, органи місцевого самоврядування, а також організації, створені ними у встановленому порядку, що повністю утримуються за рахунок відповідно державного бюджету чи місцевого бюджету. Бюджетні установи є неприбутковими (п.12 ч.1 ст.2 Бюджетного кодексу України); - одержувач бюджетних коштів - суб'єкт господарювання, громадська чи інша організація, яка не має статусу бюджетної установи, уповноважена розпорядником бюджетних коштів на здійснення заходів, передбачених бюджетною програмою, та отримує на їх виконання кошти бюджету (п.38 ч.1 ст.2 Бюджетного кодексу України). Відповідно до вищевикладеного, згідно довідки АА № 472477 з Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України (ЄДРПОУ) Донбаське територіальне управління Національної Комісії з цінних паперів та фондового ринку є органом державної влади (а.с.6-7). З огляду на вищевикладене судом встановлено, що Донбаське територіальне управління Національної Комісії з цінних паперів та фондового ринку є бюджетною установою. Механізм виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників (далі - рішення про стягнення коштів), прийнятих судами, а також іншими державними органами (посадовими особами), які відповідно до закону мають право приймати такі рішення, визначає Порядок виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевого бюджетів або боржників, затверджений відповідно до ч.2 ст.3 Закону України "Про виконавче провадження" і п.9 розділу VI "Прикінцеві та перехідні положення" Бюджетного кодексу України постановою Кабінету Міністрів України від 03.08.2011 № 845 (далі - Порядок № 845). Пунктом 2 Порядку № 845 визначено терміни, що вживаються у Порядку: безспірне списання - операції з коштами державного та місцевих бюджетів, що здійснюються з метою виконання Казначейством та його територіальними органами (далі - органи Казначейства) рішень про стягнення коштів без згоди (подання) органів, що контролюють справляння надходжень бюджету, боржників, органів місцевого самоврядування та/або державних органів на підставі виконавчих документів; боржники - визначені в рішенні про стягнення коштів розпорядники (бюджетні установи) та одержувачі бюджетних коштів, а також підприємства, установи та організації, рахунки яких відкриті в органах Казначейства; виконавчі документи - оформлені в установленому порядку виконавчі листи судів та накази господарських судів, видані на виконання рішень про стягнення коштів, а також інші документи, визначені Законом України "Про виконавче провадження"; Відповідно до п.3 Порядку № 845 рішення про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників виконуються на підставі виконавчих документів виключно органами Казначейства у порядку черговості надходження таких документів (про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів - з попереднім інформуванням Мінфіну, про стягнення коштів боржників - у межах відповідних бюджетних призначень, наданих бюджетних асигнувань (залишків коштів на рахунках підприємств, установ, організацій). З огляду на вищевикладене, з урахуванням того, що Донбаське територіальне управління Національної Комісії з цінних паперів та фондового ринку є бюджетною установою, суд приходить до висновку, що у даному випадку виконання виконавчого листа № 812/7883/13-а, виданого 25.10.2013 Луганським окружним адміністративним судом про стягнення судового збору з Донбаського територіального управління Національної Комісії з цінних паперів та фондового ринку на користь держави у розмірі 114,70 грн., має виконуватись органами Казначейства за місцем казначейського обслуговування боржника. Відповідно до ч.1 ст.25 Закону України "Про виконавче провадження" державний виконавець зобов'язаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк пред'явлення такого документа до виконання, він відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, і пред'явлений до виконання до відповідного органу державної виконавчої служби. Частиною 1 статті 26 Закону України "Про виконавче провадження" визначено підстави, з яких державний виконавець відмовляє у відкритті виконавчого провадження, зокрема у разі наявності інших передбачених законом обставин, що виключають здійснення виконавчого провадження (п.8 ч.1 ст.26 Закону України "Про виконавче провадження"). Таким чином, відповідач встановивши, що виконавчий лист № 812/7883/13-а, виданий 25.10.2013 Луганським окружним адміністративним судом про стягнення судового збору з Донбаського територіального управління Національної Комісії з цінних паперів та фондового ринку на користь держави у розмірі 114,70 грн. не підлягає виконанню ВДВС Калінінського РУЮ у м. Донецьку, а відповідач мав відмовити у відкритті виконавчого провадження з примусового виконання цього виконавчого документа. Посилання представника відповідача на неподання до ВДВС Калінінського РУЮ у м. Донецьку документів, які б підтверджували включення боржника до Єдиного реєстру розпорядників чи одержувачів бюджетних коштів, як на доказ правомірності винесення постанови про відкриття виконавчого провадження, суд вважає необґрунтованими, оскільки, на думку суду, з огляду на положення ч.2 ст.3 Закону України "Про виконавче провадження", відповідач, отримавши виконавчий лист про стягнення з позивача судового збору, насамперед, мав з'ясувати чи належить виконувати зазначений виконавчий документ саме органам Державної виконавчої служби. Відповідно, судом встановлено, що ВДВС Калінінського РУЮ у м. Донецьку безпідставно винесено постанову про відкриття виконавчого провадження від 16.01.2014 ВП № 41509153, а, відтак, вона є протиправною та підлягає скасуванню. За таких обставин позовні вимоги визнаються судом обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі. Щодо питання про розподіл судових витрат суд зазначає таке. Відповідно до ч.1 ст.88 КАС України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк. Згідно з ч.2 ст.88 КАС України, якщо у строк, встановлений судом, судові витрати не будуть оплачені, позовна заява залишається без розгляду або витрати розподіляються між сторонами відповідно до судового рішення у справі, якщо оплату судових витрат розстрочено або відстрочено до ухвалення судового рішення у справі. Разом з позовною заявою позивачем було подано клопотання про звільнення від сплати судових витрат. Ухвалою Луганського окружного адміністративного суду про відкриття провадження у справі позивачу було відстрочено сплату судового збору до розгляду адміністративної справи по суті. Відповідно до ст.94 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони - суб'єкта владних повноважень, суд присуджує з іншої сторони всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати, пов'язані із залученням свідків та проведенням судових експертиз. Згідно зі ст.4 Закону України "Про судовий збір" за подання до адміністративного суду адміністративного позову немайнового характеру сплачується судовий збір у розмірі 0,06 розміру мінімальної заробітної плати. Суд не бере до уваги посилання позивача на те, що його кошторисом не передбачено витрати на сплату судового збору. Вказана обставина не є підтвердженням тяжкого матеріального стану та підставою для звільнення позивача від сплати судового збору. Зважаючи, що позивача не звільнено від сплати судового збору, а ст.94 КАС України не передбачено їх стягнення з відповідача, суд прийшов до висновку про стягнення з позивача на користь Державного бюджету України судового збору у розмірі 73,08 грн.

Результат розгляду: granted