Рішення адміністративного суду від 2014-02-13 00:00:00+02

Товариство з обмеженою відповідальністю «Торговий Дім «Євразресурс» Україна» (далі по тексту - Позивач) звернулось до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Дніпропетровської митниці Державної митної служби України (далі по тексту - Відповідач), третя особа - Головне управління Державної казначейської служби України у Дніпропетровської області (далі по тексту - третя особа), в якому просило: - визнати протиправними та скасувати картки відмови в прийнятті митної декларації, пропуску або оформленні товарів та транспортних засобів через митний кордон України № 110010000/2/01185 від 16.08.2012 року, № 110010000/2/01186 від 16.08.2012 року, № 110010000/2/01206 від 21.08.2012 року, № 110010000/2/01208 від 22.08.2012 року, № 110010000/2/01216 від 27.08.2012 року, № 110010000/2/01217 від 27.08.2012 року, № 110010000/2/01218 від 27.08.2012 року, № 110010000/2/01243 від 29.08.2012 року, № 110010000/2/01258 від 30.08.2012 року, № 110010000/2/01270 від 02.09.2012 року, № 110010000/2/01278 від 04.09.2012 року; № 110010000/2/01353 від 21.09.2012 року, № 110010000/2/01356 від 24.09.2012 року, № 110010000/2/01359 від 26.09.2012 року, № 110010000/2/01360 від 26.09.2012 року, № 110010000/2/01363 від 27.09.2012 року, № 110010000/2/01361 від 26.09.2012 року, № 110010000/2/01365 від 28.09.2012 року, № 110010000/2/01374 від 02.10.2012 року, № 110010000/2/01377 від 02.10.2012 року, № 110010000/2/01385 від 03.10.2012 року, № 110010000/2/01386 від 03.10.2012 року, № 110010000/2/01387 від 03.10.2012 року, № 110010000/2/01390 від 05.10.2012 року, № 110010000/2/01391 від 05.10.2012 року, № 110010000/2/01396 від 08.10.2012 року, № 110010000/2/01397 від 08.10.2012 року, № 110010000/2/01398 від 08.10.2012 року, № 110010000/2/01405 від 08.10.2012 року, № 110010000/2/01413 від 10.10.2012 року; - визнати протиправними та скасувати рішення Дніпропетровської митниці про коригування заявленої митної вартості товарів № 110010000/2012/600849/1 від 16.08.2012 року, № 110010000/2012/600867/1 від 21.08.2012 року, № 110010000/2012/600870/1 від 22.08.2012 року, № 110010000/2012/600878/1 від 27.08.2012 року, № 110010000/2012/600879/1 від 27.08.2012 року, № 110010000/2012/600880/1 від 27.08.2012 року, № 110010000/2012/600903/1 від 29.08.2012 року, № 110010000/2012/600911/1 від 30.08.2012 року, № 110010000/2012/600920/1 від 02.09.2012 року, № 110010000/2012/600929/1 від 04.09.2012 року; № 110010000/2012/600994/1 від 21.09.2012 року, № 110010000/2012/600995/1 від 24.09.2012 року, № 110010000/2012/600996/1 від 26.09.2012 року, № 110010000/2012/600998/1 від 26.09.2012 року, № 110010000/2012/601000/1 від 27.09.2012 року, № 110010000/2012/600997/1 від 26.09.2012 року, № 110010000/2012/601002/1 від 28.09.2012 року, № 110010000/2012/601009/1 від 02.10.2012 року, № 110010000/2012/601012/1 від 02.10.2012 року, № 110010000/2012/601022/1 від 03.10.2012 року, № 110010000/2012/601023/1 від 03.10.2012 року, № 110010000/2012/601017/1 від 03.10.2012 року, № 110010000/2012/601027/1 від 05.10.2012 року, № 110010000/2012/601028/1 від 05.10.2012 року, № 110010000/2012/601031/1 від 08.10.2012 року, № 110010000/2012/601032/1 від 08.10.2012 року, № 110010000/2012/601033/1 від 08.10.2012 року, № 110010000/2012/601042/1 від 08.10.2012 року, № 110010000/2012/601047/1 від 10.10.2012 року; - зобов'язати Дніпропетровську митницю надати висновок до Головного управління Державної казначейської служби України в Дніпропетровській області про повернення Товариству з обмеженою відповідальністю «ТОРГОВИЙ ДІМ «ЄВРАЗРЕСУРС» Україна» надмірно сплаченої суми ПДВ у розмірі - 3 164 207,82 грн., шляхом її зарахування на поточний рахунок позивача; - зобов'язати Дніпропетровську митницю здійснити митне оформлення вантажу за ціною контракту. (т.3, а.с.253-256) Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 24 вересня 2012 року відкрито провадження в адміністративній справі №2а/0470/11262/12. (т.1, а.с.1) Позивач, посилаючись на доводи, викладені у позовній заяві, зазначив, що Дніпропетровська митниця безпідставно застосувала метод № 3 «за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів» визначення митної вартості товару, оскільки митним органом не доведено наявність підстав для застосування методу № 3, та обґрунтованість коригування вартості відповідно до ціни, яка наявна в Єдиній автоматизованій інформаційній системі ДМС України. Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 14 листопада 2012 року у справі №2а/0470/11262/12 адміністративний позов задоволено. (суддя - Серьогіна О.В.) (а.с.253-256) Відповідач - Дніпропетровська митниця Державної митної служби України, не погодившись з вищезазначеною постановою суду першої інстанції у даній адміністративній справі, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення норм матеріального права, просить скасувати постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 14 листопада 2012 року у справі №2а/0470/11262/12 та відмовити в задоволенні позовних вимог. В обґрунтування вимог апеляційної скарги Відповідач зазначає, що посадові особи митниці при прийнятті спірних рішень про коригування митної вартості заявленого Позивачем товару за методом № 3 та оформленні Карток відмови діяли в межах, наданих повноважень та у спосіб, передбачений чиннимзаконодавством. В основу судового рішення було покладено висновки, які суперечать обставинам справи та нормам чинного законодавства. 27.12.2013р. від Позивача по справі на адресу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду надійшли письмові заперечення на апеляційну скаргу (т.4 а.с.4050), в котрих останній вважає вимоги скарги безпідставними та просить суд апеляційної інстанції в її задоволенні відмовити, а рішення суду першої інстанції - залишити без змін. 30.01.2014р. Третя особа по справі звернулась з письмовим клопотанням до суду апеляційної інстанції, в котрому просить розглянути справу за відсутності їх представника. т.4 а.с.81 В підготовчій частині судового розгляду, за клопотаннями представників Позивача та Відповідача судом було здійснено процесуальне правонаступництво, та допущено до участі в справі в якості Позивача - Публічне акціонерне товариство «Євраз Суха Балка», котре є правонаступником первісного Позивача - Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий Дім» Євразресурс» Україна»; та в якості Відповідача - Дніпропетровську митницю Міндоходів, яка є правонаступником первісного Відповідача - Дніпропетровської митниці Державної митної служби України. Крім того, колегія суддів, з урахуванням думок представників сторін, кожного окремо, ухвалила розглянути справу за відсутності представника третьої особи по даній адміністративній справі. Представники Відповідача по справі, кожен окремо, посилаючись на доводи, викладені в апеляційній скарзі,та на свої пояснення, надані в судовому засіданні, повністю підтримали вимоги апеляційної скарги. Представники Позивача, кожен окремо, просили суд в задоволенні вимог апеляційної скарги відмовити за їх необґрунтованості та безпідставності. Заслухавши пояснення представників сторін по справі, проаналізувавши вимоги та підстави апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи в їх сукупності, об»єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи, перевіривши правову оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, проаналізувавши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права колегія суддів Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду вважає, що існують підстави для скасування судового рішення, а апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з огляду на наступне. Визнання протиправним та скасування карток вімови та рішень Дніпропетровської митниці Державної митної служби України про коригування заявленої митної вартості товарів; зобов»язання останнього надати висновок до Головного управління Державної казначейської служби України в Дніпропетровській області про повернення надмірно сплаченої суми податку на додану вартість та зобов'язання Дніпропетровську митницю Державної митної служби України здійснити митне оформлення вантажу за ціною контракту - є предметом судового спору. Сторони щодо встановлених судом фактичних обставин справи, заперечень не заявляли. Суд розглядає справу в межах апеляційного оскарження. Спірні правовідносини що виникли між сторонами врегульовано Митним кодексом України; Порядком заповнення митних декларацій на бланку єдиного адміністративного документа; Порядком взаємодії митних органів з органами Державного казначейства України в процесі повернення з Державного бюджету України помилково та/або надмірно зарахованих до бюджету митних та інших платежів. Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що в порушення приписів ст. 55 Митного кодексу України оскаржувані рішення Відповідача про коригування заявленої Позивачем митної вартості товарів не містять належного обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано. Відповідач не довів правомірність вчинення ним дій зі складання карток відмови в прийнятті митних декларацій, а також правомірність винесення оскаржуваних рішень про коригування заявленої митної вартості товарів. Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, виходячи із наступного. Судом встановлено, матеріалами справи підтверджено, що 16.06.2008 року між Компанією «Carbo Chemicals Group GmbH» (Німеччина), Постачальник, та ТОВ «Торговий Дім «Євразресурс» Україна», Покупець, було укладено контракт № 83/08, предметом якого є купівля-продаж вугілля, що коксується. У відповідності з Додатком №27 до вказаного контракту від 01.08.2012 року сторони погодили наступні умови поставки товару: 1.1.ціна товару: вугілля фр. 0-50 мм -133,00 євро за метричну тону на умовах DAF Izov/Hrubieszow згідно з Інкотермс 2000; 1.2. кількість: вугілля фр. 0-50 мм -8000тон +/- 15%; 1.3. сума додатку: 1064000,00 Євро +- 15%; 1.4. сума контракту з урахуванням цього додатку складає: 46836100,00 Євро +/- 15%; 5. Вантажовідправник: ООО «МСТ Міжнародна Товарна Експедиція»Поренба Гурна 137, Вольбром, Польща. 6. Вантажоотримувач: ПАТ «Євраз Баглейкокс», УЗ ст. Баглей Придніпровської залізниці. Протягом серпня-вересня 2012 року Позивач по даній адміністративній справі звертався до Відповідача для оформлення вантажу за вищевказаним контрактом, шляхом подання вантажних митних декларацій, а саме: - 16.08.2012 року вантажна митна декларація № 110010000/2012/006895 разом з документами зазначеними в графі 44 вказаної ВМД. -16.08.2012 року вантажна митна декларація № 110010000/2012/006896 разом з документами зазначеними в графі 44 вказаної ВМД. - 21.08.2012 року вантажна митна декларація № 110010000/2012/007036 разом з документами зазначеними в графі 44 вказаної ВМД. - 22.08.2012 року вантажна митна декларація № 110010000/2012/007059 разом з документами зазначеними в графі 44 вказаної ВМД. - 26.08.2012 року вантажна митна декларація № 110010000/2012/007140 разом з документами зазначеними в графі 44 вказаної ВМД. - 26.08.2012 року вантажна митна декларація № 110010000/2012/007141 разом з документами зазначеними в графі 44 вказаної ВМД. - 26.08.2012 року вантажна митна декларація № 110010000/2012/007142 разом з документами зазначеними в графі 44 вказаної ВМД. - 29.08.2012 року вантажна митна декларація № 110010000/2012/007282 разом з документами зазначеними в графі 44 вказаної ВМД. - 30.08.2012 року вантажна митна декларація № 110010000/2012/007328 разом з документами зазначеними в графі 44 вказаної ВМД. - 02.09.2012 року вантажна митна декларація № 110010000/2012/007400 разом з документами зазначеними в графі 44 вказаної ВМД. - 04.09.2012 року вантажна митна декларація № 110010000/2012/007449 разом з документами зазначеними в графі 44 вказаної ВМД. - 21.09.2012 року вантажна митна декларація № 110010000/2012/007973 разом з документами зазначеними в графі 44 вказаної ВМД. - 24.09.2012 року вантажна митна декларація № 110010000/2012/008011 разом з документами зазначеними в графі 44 вказаної ВМД. - 26.09.2012 року вантажна митна декларація № 110010000/2012/008046 разом з документами зазначеними в графі 44 вказаної ВМД. - 26.09.2012 року вантажна митна декларація № 110010000/2012/008047 разом з документами зазначеними в графі 44 вказаної ВМД. - 26.09.2012 року вантажна митна декларація № 110010000/2012/008048 разом з документами зазначеними в графі 44 вказаної ВМД. - 28.09.2012 року вантажна митна декларація № 110010000/2012/008145 разом з документами зазначеними в графі 44 вказаної ВМД. - 02.10.2012 року вантажно-митна декларація № 110010000/2012/008242 разом з документами зазначеними в графі 44 вказаної ВМД. - 02.10.2012 року вантажна митна декларація № 110010000/2012/008274 разом з документами зазначеними в графі 44 вказаної ВМД. - 03.10.2012 року вантажна митна декларація № 110010000/2012/008288 разом з документами зазначеними в графі 44 вказаної ВМД. - 03.10.2012 року вантажна митна декларація № 110010000/2012/008302 разом з документами зазначеними в графі 44 вказаної ВМД. - 03.10.2012 року вантажна митна декларація № 110010000/2012/008308 разом з документами зазначеними в графі 44 вказаної ВМД. - 04.10.2012 року вантажна митна декларація № 110010000/2012/008358 разом з документами зазначеними в графі 44 вказаної ВМД. - 04.10.2012 року вантажна митна декларація № 110010000/2012/008360 разом з документами зазначеними в графі 44 вказаної ВМД. - 08.10.2012 року вантажна митна декларація № 110010000/2012/008409 разом з документами зазначеними в графі 44 вказаної ВМД. - 08.10.2012 року вантажна митна декларація № 110010000/2012/008410 разом з документами зазначеними в графі 44 вказаної ВМД. - 08.10.2012 року вантажна митна декларація № 110010000/2012/008411 разом з документами зазначеними в графі 44 вказаної ВМД. - 08.10.2012 року вантажна митна декларація № 110010000/2012/008430 разом з документами зазначеними в графі 44 вказаної ВМД. - 10.10.2012 року вантажна митна декларація № 110010000/2012/008490 разом з документами зазначеними в графі 44 вказаної ВМД. Однак, як вбачається з матеріалів справи, після вивчення зазначених документів, митним органом були прийняті рішення про коригування заявленої декларантом митної вартості товарів № 110010000/2012/600849/1 від 16.08.2012 року, № 110010000/2012/600867/1 від 21.08.2012 року, № 110010000/2012/600870/1 від 22.08.2012 року, № 110010000/2012/600878/1 від 27.08.2012 року, № 110010000/2012/600879/1 від 27.08.2012 року, № 110010000/2012/600880/1 від 27.08.2012 року, № 110010000/2012/600903/1 від 29.08.2012 року, № 110010000/2012/600911/1 від 30.08.2012 року, № 110010000/2012/600920/1 від 02.09.2012 року, № 110010000/2012/600929/1 від 04.09.2012 року; № 110010000/2012/600994/1 від 21.09.2012 року, № 110010000/2012/600995/1 від 24.09.2012 року, № 110010000/2012/600996/1 від 26.09.2012 року, № 110010000/2012/600998/1 від 26.09.2012 року, № 110010000/2012/601000/1 від 27.09.2012 року, № 110010000/2012/600997/1 від 26.09.2012 року, № 110010000/2012/601002/1 від 28.09.2012 року, № 110010000/2012/601009/1 від 02.10.2012 року, № 110010000/2012/601012/1 від 02.10.2012 року, № 110010000/2012/601022/1 від 03.10.2012 року, № 110010000/2012/601023/1 від 03.10.2012 року, № 110010000/2012/601017/1 від 03.10.2012 року, № 110010000/2012/601027/1 від 05.10.2012 року, № 110010000/2012/601028/1 від 05.10.2012 року, № 110010000/2012/601031/1 від 08.10.2012 року, № 110010000/2012/601032/1 від 08.10.2012 року, № 110010000/2012/601033/1 від 08.10.2012 року, № 110010000/2012/601042/1 від 08.10.2012 року, № 110010000/2012/601047/1 від 10.10.2012 року, в яких ціна товару була визначена 197,00Eur/тн. З наданих суду ксерокопій зазначених рішень митного органу вбачається, що причиною яка унеможливила визначити митну вартість товару за ціною договору послугувало те, що відповідно до ч.3 ст.53 МКУ надані документи не містять всіх даних відповідно до обраного декларантом методу визначення митної вартості, а саме: неможливо перевірити виконання вимог, передбачених п.1 ст.58 МКУ. Згідно п. 3.3. зовнішньоекономічного контракту № 83/08 від 16.06.2008 року, продавцю необхідно надати сертифікат якості незалежної експертної організації «Альфред Ейч Найт» або «SGS», але його не надано, а надано сертифікат від «Chemicals Group GmbH». Також згідно п.3 ст.337 МКУ проведений контроль співставлення - порівняна заявлена декларантом митна вартість з даними, які містять в електронній копії ВМД (ВМД 110100000/2012/003201 (ІМ 40) від 20.04.2012 - 0,197 Eur/кг.), виявлені розбіжності: заявлена митна вартість, згідно наданих документів нижча, ніж в електронних документах, пов'язаних з перевіркою даних ВМД. Як вбачається з матеріалів справи, посадовою особою Дніпропетровської митниці на першому аркуші ДМВ здійснено запис про необхідність надання додаткових документів, а саме: - рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); - каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; - виписку з бухгалтерської документації; - висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями. З вказаним записом представник Позивача був ознайомлений, про що останнім було вчинено запис наступного змісту : «Ознайомлений. Надати додаткові документи, на даний час, немає можливості. Проведено консультацію та обмін наявною ціновою інформацією». Судом першої інстанції встановлено, що митна вартість задекларованого товару була визначена Відповідачем відповідно до статті 60 МКУ на підставі наявної у останнього інформації щодо митного оформлення подібних (аналогічних) товарів за наступними ознаками: схожі характеристики ; якість та репутація на ринку; країна виробництва - за одним договором № 83/08 від 16.06.2008 року. ВМД 110100000/2012/003201 від 20.04.2012 року -0,197 Eur/кг. Згідно матеріалів справи, на зазначені митні декларації Відповідачем були оформлені картки відмови в прийнятті митних декларацій:№ 110010000/2/01185 від 16.08.2012 року, № 110010000/2/01186 від 16.08.2012 року, № 110010000/2/01206 від 21.08.2012 року, № 110010000/2/01208 від 22.08.2012 року, № 110010000/2/01216 від 27.08.2012 року, № 110010000/2/01217 від 27.08.2012 року, № 110010000/2/01218 від 27.08.2012 року, № 110010000/2/01243 від 29.08.2012 року, № 110010000/2/01258 від 30.08.2012 року, № 110010000/2/01270 від 02.09.2012 року, № 110010000/2/01278 від 04.09.2012 року; № 110010000/2/01353 від 21.09.2012 року, № 110010000/2/01356 від 24.09.2012 року, № 110010000/2/01359 від 26.09.2012 року, № 110010000/2/01360 від 26.09.2012 року, № 110010000/2/01363 від 27.09.2012 року, № 110010000/2/01361 від 26.09.2012 року, № 110010000/2/01365 від 28.09.2012 року, № 110010000/2/01374 від 02.10.2012 року, № 110010000/2/01377 від 02.10.2012 року, № 110010000/2/01385 від 03.10.2012 року, № 110010000/2/01386 від 03.10.2012 року, № 110010000/2/01387 від 03.10.2012 року, № 110010000/2/01390 від 05.10.2012 року, № 110010000/2/01391 від 05.10.2012 року, № 110010000/2/01396 від 08.10.2012 року, № 110010000/2/01397 від 08.10.2012 року, № 110010000/2/01398 від 08.10.2012 року, № 110010000/2/01405 від 08.10.2012 року, № 110010000/2/01413 від 10.10.2012 року. Судом встановлено, що у відповідності з Порядком випуску товарів у вільний обіг під гарантійні зобов'язання при ввезенні їх на митну територію, затвердженому Наказом Державної митної служби України від 17.03.2008 року № 230, товар, що імпортується Позивачем, був випущений Відповідачем у вільний обіг під гарантійні зобов'язання Позивача у вигляді сплати грошової застави на загальну суму- 3 164 207,82 грн., обчисленої як різницю між сумою митних платежів митної вартості товару, визначеної декларантом - Позивачем по справі, а саме: 133,00 Eur/тн; та сумою митних платежів при митній вартості товару, визначеної митним органом, при розрахунку: 197,00 Eur/тн. Згідно апеляційній скарзі, за позицією митного органу, існувало декілька причин, на підставі яких останній не міг оформити надані Позивачем ДМВ, що й стало підставою для витребування додаткових документів, а саме: - надані документи не містять всіх даних відповідно до обраного декларантом методу визначення митної вартості, а саме: неможливо перевірити виконання вимог, передбачених п.1 ст.58 МКУ; - згідно п. 3.3. зовнішньоекономічного контракту № 83/08 від 16.06.2008 року, продавцю необхідно надати сертифікат якості незалежної експертної організації «Альфред Ейч Найт» або «SGS», але його не надано, а надано сертифікат від «Chemicals Group GmbH»; - згідно п.3 ст.337 МКУ проведений контроль співставлення - порівняна заявлена декларантом митна вартість з даними, які містять в електронній копії ВМД (ВМД 110100000/2012/003201 (ІМ 40) від 20.04.2012 - 0,197 Eur/кг.), виявлені розбіжності: заявлена митна вартість, згідно наданих документів нижча, ніж в електронних документах, пов'язаних з перевіркою даних ВМД. Колегія суддів, як і суд першої інстанції, не погоджується з такими висновками Відповідача та вважає їх помилковими з огляду на наступне. Відповідно до статті 49 МК України (в редакції на час виникнення спірних відносин) митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. Згідно із пунктом 1 частини 1 статті 51 Кодексу відомості про митну вартість товарів використовуються для нарахування митних платежів. Декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов'язані заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з митним органом (пункт 1 частини 2 статті 52 кодексу). Контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості. Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу. Митний орган з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів має право: 1) упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості; 2) у випадках, встановлених цим Кодексом, письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені статтею 53 цього Кодексу додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості; 3) у випадках, встановлених цим Кодексом, здійснювати коригування заявленої митної вартості товарів; 4) проводити в порядку, визначеному статтями 345 - 354 цього Кодексу, перевірки правильності визначення митної вартості товарів після їх випуску; 5) звертатися до митних органів інших країн із запитами щодо надання відомостей, необхідних для підтвердження достовірності заявленої митної вартості; 6) застосовувати інші передбачені цим Кодексом форми митного контролю. Митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: 1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; 2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; 3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; 4) надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості. У разі якщо під час проведення митного контролю митний орган не може аргументовано довести, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, заявлена декларантом або уповноваженою ним особою митна вартість вважається визнаною автоматично (частини 1, 2, 5, 6, 7 статті 54 Кодексу). Частинами 1, 2 статті 55 Кодексу, рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається митним органом у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо митним органом у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів. Прийняте митним органом письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити: 1) обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано; 2) наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; 3) вичерпний перелік вимог щодо надання додаткових документів, передбачених частиною третьою статті 53 цього Кодексу, за умови надання яких митна вартість може бути визнана митним органом; 4) обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої митним органом, та фактів, які вплинули на таке коригування; 5) інформацію про а) право декларанта або уповноваженої ним особи на випуск у вільний обіг товарів, що декларуються: у разі згоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю, визначеною митним органом; у разі незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю товарів та надання гарантій відповідно до розділу X цього Кодексу в розмірі, визначеному митним органом відповідно до частини сьомої цієї статті; б) право декларанта або уповноваженої ним особи оскаржити рішення про коригування заявленої митної вартості у митному органі вищого рівня відповідно до глави 4 цього Кодексу або до суду. Відповідно до статті 57 Кодексу визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний. Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції). Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу. Застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між митним органом та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу. Під час таких консультацій митний орган та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності. У разі неможливості визначення митної вартості товарів згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу за основу для її визначення може братися або ціна, за якою ідентичні або подібні (аналогічні) товари були продані в Україні не пов'язаному із продавцем покупцю відповідно до статті 62 цього Кодексу, або вартість товарів, За частиною 1 статті 58 Кодексу метод визначення митної вартості за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, застосовується у разі, якщо: 1) немає жодних обмежень щодо прав покупця (імпортера) на використання оцінюваних товарів, за винятком тих, що: а) встановлюються законом чи запроваджуються органами державної влади в Україні; б) обмежують географічний регіон, у якому товари можуть бути перепродані (відчужені повторно); в) не впливають значною мірою на вартість товару; 2) щодо продажу оцінюваних товарів або їх ціни відсутні будь-які умови або застереження, які унеможливлюють визначення вартості цих товарів; 3) жодна частина виручки від будь-якого подальшого перепродажу, розпорядження або використання товарів покупцем не надійде прямо чи опосередковано продавцеві, якщо тільки не буде зроблено відповідне коригування з урахуванням положень частини десятої цієї статті; 4) покупець і продавець не пов'язані між собою особи або хоч і пов'язані між собою особи, однак ці відносини не вплинули на ціну товарів. Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Із системного аналізу вказаних статей вбачається, що обов'язок доведення митної ціни товару лежить на позивачу. При цьому митний орган у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей може витребувати додаткові документи. Відповідач по даній адміністративній справі дійшов висновку, що в зв'язку з наявністю цінової інформації на аналогічний товар, яка відрізняється від заявленої Позивачем, митниця правомірно витребувала додаткові документи. В зв'язку з неподанням таких документів митниця правомірно відмовила в митному оформленні товару за першим методом. Такі висновки є помилковими. За приписами вказаних статей у випадку виникнення обґрунтованих сумнівів митний орган повинен витребовувати, а Позивач - надавати лише ті докази, які можуть підтвердити або спростувати такі сумніви. Колегія суддів вважає недоведеними Відповідачем факти в аспекті митної вартості товару які мав на меті встановити (спростувати) митний орган, витребовуючи додаткові докази. Крім того, Відповідач посилається на розбіжності у заявленій інформації у поданих до митного контролю та митного оформлення МД, а саме у графах 31,2,8,11. Однак, у відповідності до вимог Порядку заповнення митних декларацій на бланку єдиного адміністративного документа, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 30.05.2012 року №651 у графі 2 «ВідправникЕкспортер» якщо описом цієї графи не передбачене інше, у графі зазначаються відомості про відправника. Якщо відповідно до умов зовнішньоекономічного договору (контракту) нерезидент - сторона зовнішньоекономічного договору (контракту) не є відправником, у графі зазначаються відомості про відправника і вчиняється запис: "Див. доп.", а в доповненні наводяться відомості про нерезидента - сторону зовнішньоекономічного договору (контракту). Як вбачається з матеріалів справи, у графі 2 «Відправник/Експортер» кожної з вищевказаних МД зазначено: «МСТ Международная Товарная Экспедиция Сп з.о.о. 32-340, Вольбром, ул. Поремба Гурна, 137, Польша» Див. доп.». У доповненні до графи 2 на зворотному боці першого аркушу МД зазначена інформація: «Carbo Chemicals Group GmbH». У графі 8 «Одержувач» згідно із вимогами Порядку заповнення митних декларацій на бланку єдиного адміністративного документа якщо описом цієї графи не передбачено інше, у графі зазначаються відомості про одержувала. Так, у графі 8 «Одержувач» зазначено: «ПАО «ЄВРАЗ БАГЛІЙКОКС» 51909, м. Дніпродзержинськ, вул. ім. В.В. Щербицького, 1, Україна». У графі 9 «Особа, відповідальна за фінансове врегулювання» відповідно вимог Порядку заповнення митних декларацій на бланку єдиного адміністративного документа, якщо описом цієї графи не передбачено інше, у графі зазначаються відомості про резидента, що уклав зовнішньоекономічний договір (контракт). Так, у графі 9 вказано: «ТОВ «ТОРГОВИЙ ДІМ «ЄВРАЗРЕСУРС» Україна». Отже, з огляду на наведене, колегія суддів приходить до висновку, що законодавець розрізняє поняття «резидента, що уклав зовнішньоекономічний договір (контракт)» та «одержувача», так само як і «нерезидента, що уклав зовнішньоекономічний договір (контракт)» та «відправника». Тобто, контрагент за договором не обов'язково має бути також і відправником чи одержувачем. Крім того, у графі 11 «Торговельна країна / Країна виробництва» згідно із вимогами Порядку заповнення митних декларацій на бланку єдиного адміністративного документа зазначається літерний код альфа-2 відповідно до класифікації країн світу країни місцезнаходження особи, відомості про яку зазначені в графі 2 МД. У графі 11 «Торговельна країна», поданих Позивачем МД, вказано: «DE», тобто Німеччина (резидентом якої є контрагент Позивача за договором компанія «Carbo Chemicals Group GmbH»), що підтверджується доповненнями до графи 2 кожної з МД. Графа 15 «Країна відправлення/експорту» містить відповідно до класифікації країн світу посилання на код країни, з якої товари відправлені в Україну. У графі 15 «Країна відправлення/експорту» МД вказано: «PL», тобто Польща, з якої товар було відправлено, що підтверджується графою 2 кожної з зазначених МД. На підставі вищевказаного, колегія суддів приходить до висновку, що подані Позивачем по даній адміністративній справі до митного контролю та митного оформлення МД заповнені у відповідності до вимог Порядку заповнення митних декларацій на бланку єдиного адміністративного документа, невідповідності та розбіжності між даними граф вказаних МД відсутні, навпаки, кожна з граф підтверджує дані іншої графи у відповідності до порядку їх заповнення. Крім того, колегія суддів приходить до висновку про те, що митницею неналежним чином проведено процедуру консультацій з Позивачем, послаючись лише на запис, зроблений представником декларанта на ВМД про проведення відповідних консультацій, оскільки матеріали справи не містять доказів яким чином і в чому саме полягало проведення зазначених консультацій. Згідно апеляційної скарги, однією з підстав для оформлення карток відмови і застосування другорядного методу визначення митної вартості товару є те, що сертифікат якості на товар, що імпортується, був наданий не експертними організаціями, зазначеними в контракті («Альфред ЕйчНайт»або »), а компанією Chemicals Group GmbH». Однак, колегія суддів звертає увагу на те, що відповідно до п.3 додаткової угоди від 28.09.2009р. №1 до контракту від 16.06.2008р. №8308 п.п.3.3 контракту, яка міститься в матеріалах справи, в частині надання документів, викладено у новій редакції: Постачальник надає Покупцю сертифікат якості заводу-виробника або незалежної інспекційної компанії, якою в даному випадку є компанія - POLCARGO. Проте Відповідач під час здійснення митного оформлення товару не прийняв до відома вказану обставину. Також, заявник апеляційної скарги посилається на заниження Позивачем митної вартості товару відносно наявної цінової інформації митного органу. Однак, колегія суддів не погоджується з таким висновком Відповідача виходячи з того, що формально нижчий рівень митної вартості імпортованого Позивачем товару від рівня митної вартості іншого митного оформлення, не може розцінюватись як заниження Позивачем митної вартості товару, та не є перешкодою для застосування першого методу визначення митної вартості товару і не може бути достатньою підставою для відмови у здійсненні митного оформлення за першим методом визначення його митної вартості. Суд апеляційної інстанції вважає за необхідне вказати й на той факт, що Позивачем на підтвердження митної вартості товару надавались Відповідачу додаткові документи. Так, Позивачем листами від 18.10.2012 року № ОВЗС/1559, від 14.11.2012 року № ОВЗС/1689 та від 12.12.2012 року № ОВЗС/1738 «Про надання інформації про митну вартість вугілля», які наявні в матеріалах справи, було надано митному органу додаткові документи, а саме: - платіжні доручення, якими підтверджується здійснення і оплати нерезиденту за поставлений товар, а, отже, і митна вартість, оскільки, враховуючи і вимоги умов БАБ відповідно до правил «Інкотермс 2000», прикордонний перехід Хребущев/Ізов, контрактна вартість товару становить його митну вартість; - висновок експерта Дніпродзержинського бюро Дніпропетровської торгово-промислової палати від 20.08.2012 року № ДИ-362, від 20.09.2012 року № ЛИ-390 та від 15.10.2012 року № ДИ - 408. якими підтверджено контрактну вартість товару, задекларованого Позивачем; - висновки ДП «Державний інформаційно-аналітичний центр моніторингу зовнішніх товарних ринків» від 21.08.2012 року № 10/430. Від 17.09.2012 року № 10/478 та № 10/482 та від 16.10.2012 року № 10/538-1. якими також підтверджено контрактну вартість товару, задекларованого Позивачем. У відповідності до частини першої статті 60 Митного кодексу України у разі якщо митна вартість оцінюваних товарів не може бути визначена згідно з положеннями статей 58 і 59 цього Кодексу, за митну вартість береться прийнята органом доходів і зборів вартість операції з подібними (аналогічними) товарами, які продано на експорт в Україну і час експорту яких збігається з часом експорту оцінюваних товарів або є максимально наближеним до нього. Ціна договору щодо подібних (аналогічних) товарів береться за основу для визначення митної вартості товарів, якщо ці товари ввезено приблизно в тій же кількості і на тих же комерційних рівнях, що й оцінювані товари. Частиною п'ятою статті 60 Митного кодексу України передбачено, що у разі якщо такого продажу не виявлено, використовується вартість операції з подібними (аналогічними) товарами, які продавалися в Україну в іншій кількості та/або на інших комерційних рівнях. При цьому їх ціна коригується з урахуванням зазначених розбіжностей незалежно від того, чи веде це до збільшення або зменшення вартості. Інформація, що використовується при здійсненні коригування, повинна бути документально підтверджена. Частина шоста статті 60 Митного кодексу України визначає, що у разі якщо кошти та витрати, зазначені в пунктах 5-7 частини десятої статті 58 цього Кодексу, включаються у вартість операції, здійснюється коригування для врахування значної різниці у таких коштах і витратах між оцінюваними товарами та відповідними подібними ('аналогічними') товарами, що зумовлено різницею у відстанях і способах транспортування. У відповідності до частини сьомої статті 60 Митного кодексу України, у разі якщо для цілей застосування цього методу виявляється більш як одна вартість договору щодо подібних (аналогічних) товарів, для визначення митної вартості оцінюваних товарів використовується найменша така вартість. Згідно до пункту 2а) статті VII Генеральної угоди про тарифи й торгівлю 1994 року - оцінка імпортованого товару для митних цілей повинна грунтуватися на дійсній вартості імпортованого товару, на який розраховується мито, або подібного товару і не повинна ґрунтуватися на вартості товару національного походження чи на довільній або фіктивній вартості. Як вбачається з матеріалів справи, різниця між митною вартістю товару, заявленою Позивачем та визначеною Відповідачем, становить 64 Євро, проте матеріали справи не містять даних про те, що саме включено у цю суму, які з витрат, що на думку Відповідача, не було включено до складових заявленої Позивачем митної вартості, яку вона становить. Також Відповідачем не наведено обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої митним органом, та фактів, які вплинули на таке коригування. Скасовуючи рішення суду першої інстанції та частково задовольняючи апеляційні вимоги, а саме в частині відмови в задоволенні позовних вимог стосовно зобов'язання Дніпропетровську митницю надати висновок до Головного управління Державної казначейської служби України в Дніпропетровській області про повернення Товариству з обмеженою відповідальністю «ТОРГОВИЙ ДІМ «ЄВРАЗРЕСУРС» Україна» надмірно сплаченої суми ПДВ у розмірі - 3 164 207,82 грн., шляхом її зарахування на поточний рахунок позивача та зобов'язаня Дніпропетровську митницю здійснити митне оформлення вантажу за ціною контракту, колегія суддів виходить з наступного. Вказане питання регулюється Порядком взаємодії митних органів з органами Державного казначейства України в процесі повернення з Державного бюджету України помилково та/або надмірно зарахованих до бюджету митних та інших платежів, контроль за справлянням яких покладається на митні органи, затвердженого спільним наказом Державної митної служби України та Державного казначейства України від 20.07.2007 року № 611/147. Відповідно до п. 5 вказаного Порядку передбачено, що висновок про повернення з Державного бюджету України помилково та/або надмірно зарахованих до бюджету митних та інших платежів, контроль за справлянням яких покладається на митні органи, готується митним органом на підставі відповідної заяви платника про повернення помилково та/або надмірно зарахованих до бюджету митних та інших платежів. Оскільки судом було з'ясовано, що Позивач з відповідною заявою до митного органу не звертався, суд вважає вказані вимоги ТОВ «Торговий дім «Євразресурс» Україна» безпідставними та такими, що задоволенню не підлягають. Також задоволенню не підлягає вимога Позивача про зобов'язання Дніпропетровську митницю здійснити митне оформлення вантажу за ціною контракту, оскільки Митний кодекс України не передбачає обов'язку митниці здійснювати митне оформлення вантажу лише за ціною контракту, а навпаки передбачає випадки коригування такої вартості. Крім того, згідно із ст. 6 Конституції України державна влада в Україні здійснюється на засадах її поділу на законодавчу, виконавчу та судову. Органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених цією Конституцією межах і відповідно до законів України. Частиною 2 статті 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Повноваження суду при вирішенні справи чітко визначені ст. 162 КАС України й до цих повноважень не входить право зобов'язання Відповідача прийняти певне рішення, в нашому конкретному випадку - зобов'язати Дніпропетровську митницю здійснити митне оформлення вантажу за ціною контракту, тим більше, що зазначений товар було вже оформлено та випущено у вільний обіг на території України за іншими, поданими особисто Позиивачем, ВМД. З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції під час розгляду даної справи не повно та одностороннє дослідив обставини, які мають суттєве значення для вирішення справи, однак застосував до правовідносин, які виникли між сторонами у справі, норми права які регулюють саме ці правовідносини. Зроблені судом першої інстанції висновки не в повній мірі відповідають фактичним обставинам справи та не підтверджуються належними письмовими доказами і тому постанову суду першої інстанції у даній адміністративній справі від 14 листопада 2012р. необхідно скасувати, а позовні вимоги, в чатині визнання протиправними та скасування карток відмови в прийнятті митних декларацій, пропуску або оформленні товарів та транспортних засобів через митний кордон України і визнання протиправними та скасування рішень Дніпропетровської митниці про коригування заявленої митної вартості товарів - задовольнити. В іншій частині позову - відмовити. На підставі вищевикладеного,

Результат розгляду: partial