Рішення адміністративного суду від 2014-03-14 00:00:00+02

[PERSON] (далі - Позивач) звернулася до суду з адміністративним позовом до Управління Пенсійного фонду України у Ленінському районні м. Дніпропетровська, про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що вона, [PERSON], вийшла на пенсію державного службовця 11.04.2013 року з Управління праці та соціального захисту населення Ленінської районної у місті Дніпропетровську ради. Для призначення пенсії Управлінням праці та соціального захисту населення Ленінської районної у місті Дніпропетровську ради була видана довідка від 04.12.2013 року за № 2671 про складові заробітної плати за останні 24 календарні місяці роботи перед зверненням за пенсією за період з 01.04.2011 року до 31.03.2013 року з урахуванням інших витрат, до яких віднесені матеріальна допомога на оздоровлення, вирішення соціально - побутових питань та суми індексації заробітної плати, з яких нарахований та сплачений єдиний внесок на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування. Проте, при розрахунку пенсії Управлінням Пенсійного фонду України у Ленінському районні м. Дніпропетровська (далі - Відповідач) не були враховані «інші витрати». Таким чином позивач зазначає, що згідно протоколу № 19007 від 15.04.2013 року відповідачем призначена їй, [PERSON], пенсія з 11.04.2013 року в розмірі 80 % середнього заробітку, у складі якого не були враховані середньомісячні суми матеріальної допомоги на оздоровлення, вирішення соціально - побутових питань та індексації заробітної плати. У зв'язку з вищевикладеним змушена звернутися до суду та просити суд визнати протиправними дії Управління Пенсійного фонду України у Ленінському районні м. Дніпропетровська щодо неврахування при розрахунку розміру їй, [PERSON], пенсії «інших витрат», на які нараховувалися страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування., також, скасувати рішення Управління Пенсійного фонду України у Ленінському районні м. Дніпропетровська від 15.04.2013 року за № 19007, та зобов'язати Управління Пенсійного фонду України у Ленінському районні м. Дніпропетровська здійснити з 11.04.2013 року розрахунок та виплату їй, [PERSON], з урахуванням у складі заробітної плати інших витрат, до яких внесені суми матеріальної допомоги на оздоровлення, вирішення соціально - побутових питань та індексації заробітної плати, заявлених довідкою Управління праці та соціального захисту населення Ленінської районної у місті Дніпропетровську ради від 04.12.2013 року за № 2671. Ухвалою суду від 05 лютого 2014 року відкрито провадження по справі у порядку скороченого провадження. Від Управління Пенсійного фонду України у Ленінському районні м. Дніпропетровська до суду не надійшли письмові заперечення. Суд визнав наявні матеріали достатніми для прийняття судового рішення в порядку скороченого провадження та ухвалення постанови відповідно до ч. 6 ст. 183-2 КАС України. За результатами розгляду справи у скороченому провадження суддя, оцінивши повідомлені особами, що беруть участь у справі обставини, перевіривши матеріали справи що надійшли до суду, розглянувши справу у встановленому законом трьох денний строк відповідно до п.2 ч.5 ст.183-2 КАС України - вважає, що є достатньо підстав для прийняття законного та обґрунтованого судового рішення, та відмовити в задоволені позову в повному обсязі. Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що [PERSON] працювала в Управлінні праці та соціального захисту населення Ленінської районної у місті Дніпропетровську ради. Згідно Протоколу № 19007 від 15.04.2013 року їй призначена пенсія з 11.04.2013 року в розмірі 80 % середнього заробітку. При цьому при обчисленні розміру пенсії не були враховані середньомісячні суми матеріальної допомоги на оздоровлення, вирішення соціально - побутових питань та індексації заробітної плати. Відповідно до приписів статті 37 Закону № 3723-XII (у редакції, чинній на час виникнення спірних відносин) пенсія державним службовцям призначається в розмірі 80 відсотків від сум їх заробітної плати, на які нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування. У частині першій статті 1 Закону України від 24 березня 1995 року № 108/95 Верховної Ради «Про оплату праці» (далі - Закон № 108/95-ВР) встановлено, що заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу. Статтею 2 цього Закону визначено структуру заробітної плати, до якої входить: основна та додаткова заробітна плата, а також заохочувальні та компенсаційні виплати. Частиною другою статті 33 Закону № 3723-XII передбачено, що заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплати за ранги, надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок. Аналіз наведених положень дає підстави для висновку, що матеріальна допомога на оздоровлення та допомога для вирішення соціально-побутових питань входила до системи оплати праці державного службовця. Крім того, статтею 66 Закону України від 05 листопада 1991 року № 1788-XII «Про пенсійне забезпечення» (далі - Закон № 1788-XII) врегульовано види оплати праці, що враховуються при обчисленні пенсій. Відповідно до ч.1 ст. 66 цього Закону до заробітку для обчислення пенсії включаються всі види оплати праці (виплат, доходу), на які відповідно до Закону України «Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування» нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, в межах максимальної величини фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, оподатковуваного доходу (прибутку), сукупного оподатковуваного доходу (граничної суми заробітної плати (доходу), з яких справляються страхові внески (збори) до соціальних фондів, що діяла на день одержання зазначеного заробітку (виплат, доходу). Стаття 41 Закону України від 09 липня 2003 року № 1058-IV «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон № 1058-IV) визначає виплати (доходи), що враховуються в заробітну плату (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії. Так, зокрема до такого доходу (заробітної плати) враховуються: суми виплат, отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно з цим Законом були фактично нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески; суми виплат, отримуваних застрахованою особою до набрання чинності цим Законом, у межах сум, на які відповідно до законодавства, що діяло раніше, нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування. За змістом наведених норм отримувані застрахованою особою суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, враховуються в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати. З наведених норм закону вбачається, що чинне законодавство як загальне, так і спеціальне відносить до складу заробітної плати також інші виплати. Разом з тим, слід враховувати, що надбавки, запровадженні нормативно-правовими актами, матеріальна допомога належить до додаткових видів грошового забезпечення й приймаються в розрахунок при нарахуванні пенсії лише особам, які отримували такі надбавки під час перебування на державній службі та були звільненні зі служби після їх запровадження, а саме з виплат державним службовцям як допомога на оздоровлення, матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань, а також премії та надбавки на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування. Таким чином, усі інші виплати (матеріальна допомога на оздоровлення, матеріальна допомога на вирішення соціально-побутових питань та індексація), які виплачувались позивачці, є частиною заробітної плати державного службовця та виплачується за рахунок та у межах фонду оплати праці, а також, враховуються при обчисленні середнього заробітку, що зберігається за посадовою особою відповідно до законодавства, на них нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, а тому повинні враховуватись при обчисленні розміру пенсії державного службовця у розмірах, що виплачуються на день звільнення посадової особи з роботи, що дає право на відповідний вид пенсії, у даному випадку пенсію державного службовця. Проаналізувавши надані докази та наведені норми закону, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог [PERSON] щодо протиправності дій Управління пенсійного фонду України у Ленінському районі м. Дніпропетровська про відмову в здійсненні перерахунку пенсії державного службовця з урахуванням інших виплат, а саме: з урахуванням індексації заробітної плати, матеріальної допомоги на оздоровлення та матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань, зазначених у довідці про складові заробітної плати, на які були нараховані страхові внески та які отримувались позивачем. Щодо решти позовних вимог позивача [PERSON], то вони не підлягають задоволенню, з огляду на їх невідповідність встановленим способам захисту порушеного права та неузгодженістю із вимогами матеріального закону. Вирішуючи питання щодо компенсації понесених судових витрат, суд враховує, що із місцевого бюджету України на користь [PERSON] пропорційно до розміру задоволених позовних вимог належить до стягнення 73 грн. 08 коп. відповідно до вимог ч.1 ст. 94 КАС України. На підставі вищевикладеного,

Результат розгляду: partial