Рішення адміністративного суду від 2014-02-11 00:00:00+02

Старосамбірський районний центр зайнятості звернувся до Львівського окружного адміністративного суду із позовом до Старосамбірської районної ради Львівської області, в якому просить «стягнути з відповідача кошти в сумі 15 650,49 грн., отримані безробітним [PERSON], у зв'язку з поновленням його на роботі за рішенням суду». Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач надавав допомогу по безробіттю та одноразову виплату допомоги по безробіттю для організації підприємницької діяльності громадянину [PERSON] з 24.05.2013 року по 11.07.2013 року, який був звільнений з посади консультанта голови районної ради з програмно-інформаційної роботи та зареєструвався як безробітний в Старосамбірському районному центі зайнятості, а у подальшому, рішенням суду був поновлений на роботі, тому, в силу положень ст.35 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття», відповідач, як роботодавець зобов'язаний відшкодувати витрати позивача на виплату матеріального забезпечення. Ухвалою судді від 23 січня 2014 року відкрито скорочене провадження в адміністративній справі №813/529/14. Відповідачу надіслано судом копію ухвали про відкриття скороченого провадження, разом із витягом про процесуальні права і обов'язки сторін в адміністративному процесі та запропоновано протягом десяти днів з дня одержання вказаних вище документів подати заперечення проти позову і необхідні документи або заяву про визнання позову. Згідно повідомлення про вручення поштового відправлення, направлені судом документи, отримані уповноваженою особою Старосамбірської районної ради Львівської області 25 січня 2014 року. У встановлений строк заперечень чи пояснень відповідача щодо даного адміністративного позову до суду не надходило. В силу положень ч.4 ст.183-2, п.2 ч.5 ст.183-2 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя розглядає справу в порядку скороченого провадження одноособово, без проведення судового засідання та виклику осіб, які беруть участь у справі. Оскільки судом належним чином виконано свій обов'язок щодо повідомлення відповідача, тому суд дійшов до висновку про наявність достатніх підстав для розгляду справи в порядку скороченого провадження, без проведення судового засідання та виклику осіб, які беруть участь у справі. Дослідивши матеріали справи, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні факти та відповідні до них правовідносини. Як вбачається з матеріалів справи [PERSON] був звільнений 23 квітня 2013 року розпорядженням голови Старосамбірської районної ради з посади консультанта голови районної ради з питань програмно-інформаційної роботи на підставі п.1 ст.40 КЗпП України, у зв'язку із скороченням посад і новим штатним розписом. 07 травня 2013 року [PERSON] зареєструвався у Старосамбірському районному центрі зайнятості як такий, що шукає роботу. Наказом директора Старосамбірського районного центру зайнятості від 07.05.2013 року №НТ130507 [PERSON] було надано статус безробітного. У подальшому, згідно наказу директора Старосамбірського районного центру зайнятості від 24.05.2013 року №НТ130524, йому розпочато виплату допомоги по безробіттю. Окрім цього, встановлено, що 08.07.2013 року громадянином [PERSON] подано документи - заяву на призначення одноразової виплати допомоги по безробіттю для організації підприємницької діяльності та відповідний бізнес-план. При цьому, згідно наказу директора Старосамбірського районного центру зайнятості від 12.07.2013 року №87, на підставі висновку комісії з питань здійснення одноразової виплати допомоги по безробіттю для започаткування безробітним підприємницької діяльності, було прийнято рішення про виплату [PERSON] допомоги по безробіттю одноразово для організації підприємницької діяльності. Матеріалами справи підтверджується, що [PERSON] перебував на обліку в Старосамбірському районному центрі зайнятості з 07.05.2013 року по 12.07.2013 року і за цей період перебування на обліку як безробітний отримав від позивача матеріальне забезпечення в загальній сумі 15 650,49 грн., а саме: -за період з 24.05.2013 року по 11.07.2013 року - допомогу по безробіттю в сумі 2 662,76 грн.; -одноразову виплату допомоги по безробіттю для організації підприємницької діяльності в сумі 12 987,73 грн. Відповідно до п.18 ч.2 ст.22 Закону України «Про зайнятість населення», Порядку розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплати матеріального забезпечення безробітним, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України, Державної податкової адміністрації України від 13.02.2009 року №60/62, постановою правління Пенсійного фонду України від 13.02.2009 року №7-1, Старосамбірським районним центром зайнятості 04.12.2013 року було проведено розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплат матеріального забезпечення, в результаті якого складено акт №297. Як з'ясувалось, громадянин [PERSON] оскаржував своє звільнення в судовому порядку. У матеріалах справи міститься копія постанови Старосамбірського районного суду Львівської області, якою [PERSON] поновлено на роботі на посаді консультанта голови Старосамбірської районної ради з програмно-інформаційної роботи. Цією ж постановою присуджено, зокрема, стягнути з Старосамбірської районної ради Львівської області на користь [PERSON] заробіток за час вимушеного прогулу в сумі 11 140,11 грн. Ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 03.12.2013 року залишено без змін постанову Старосамбірського районного суду Львівської області від 20.09.2013 року у справі №2-а/455/54/2013 за позовом [PERSON] до Старосамбірської районної ради про поновлення на роботі, виплату заробітної плати за час вимушеного прогулу. Постанову Старосамбірського районного суду Львівської області від 20.09.2013 року виконано, громадянина [PERSON] поновлено на роботі розпорядженням Старосамбірської районної ради Львівської області від 29.10.2013 року №03-03/47. Отже, перевіркою встановлено факт поновлення [PERSON] на роботі на посаді консультанта голови Старосамбірської районної ради з програмно-інформаційної роботи з 23 квітня 2013 року на підставі розпорядження Старосамбірської районної ради Львівської області від 29.10.2013 року №03-03/47, прийнятого на виконання постанови Старосамбірського районного суду Львівської області від 20.09.2013 року. У зв'язку із закінченням строку виплати безробітному допомоги по безробіттю, позивач наказом від 17 липня 2013 року №НТ130717, відповідно до пункту 12 частини 1 статті 31 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття», припинив виплату [PERSON] допомоги по безробіттю. 04 грудня 2013 року директором Старосамбірського районного центру зайнятості було видано наказ «Про повернення коштів роботодавцем» №180. З огляду на виявлені обставини, 06 грудня 2013 року Старосамбірським районним центром зайнятості було направлено на адресу відповідача претензію №09-04/1912, якою йому запропоновано протягом 15 календарних днів після отримання даного повідомлення повернути виплачене [PERSON] матеріальне забезпечення у розмірі 15 650,49 грн. Як вбачається із матеріалів справи, претензія вручена уповноваженій особі відповідача 10 грудня 2013 року, що підтверджується копією рекомендованого повідомленням про вручення поштового відправлення. У встановлений строк вказана сума коштів відповідачем повернута не була, що стало підставою для звернення позивача до суду з даним позовом. Водночас, правові, фінансові та організаційні засади загальнообов'язкового державного соціального страхування на випадок безробіття визначаються Законом України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» №1533-ІІІ від 02.03.2000 року. Згідно ч.4 ст.35 Закону №1533-ІІІ, із роботодавця утримується сума виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг безробітному у разі поновлення його на роботі за рішенням суду. Відповідно до ст.39 Закону №1533-ІІІ, спори, що виникають із правовідносин за цим Законом, вирішуються в судовому порядку. Відповідачем заперечень на позов, доказів сплати заборгованості, а також доказів у спростування позовних вимог не подано. Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги Старосамбірського районного центру зайнятості є обґрунтованими, документально підтвердженими, а позов таким, що підлягає до задоволення у повному обсязі. Відповідно до статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України, судові витрати з відповідача не стягуються.

Результат розгляду: granted