Рішення адміністративного суду від 2014-01-28 00:00:00+02

У червні 2006 року позивач - Відкрите акціонерне товариство «Нафтохімік Прикарпаття» звернулося до суду з позовом до Територіального управління Державної інспекції з енергозбереження по Івано-Франківській області, в якому просить визнати нечинною постанову відповідача про сплату підвищеної плати за нераціональне використання газу та інших паливно-енергетичних ресурсів №18/10-14-1 від 07.02.2006 року. Ухвалою господарського суду Івано-Франківської області від 25.07.2006 року замінено неналежну сторону, а саме: відповідача у справі - Територіальне управління Державної інспекції з енергозбереження по Івано-Франківській області на Державну інспекцію з енергозбереження. Постановою господарського суду Івано-Франківської області від 23 жовтня 2006 року позов задоволено. Визнано нечинною постанову територіального управління Державної інспекції з енергозбереження по Івано-Франківській області про сплату підвищеної плати за нераціональне використання газу та інших паливно-енергетичних ресурсів №18/10-14-1 від 07.02.2006 року. Постанова суду першої інстанції мотивована тим, що у відповідача не було законних підстав для проведення 31.01.2006 року перевірки ефективності використання паливно-енергетични ресурсів «Міжнародним аеропортом Івано-Франківськ» ВАТ «Нафтохімік Прикарпаття». Крім того, відомості про склад правопорушення, які місяться в Акті перевірки №18/10-13-П від 31.01.2006 року не відповідають тим, які містяться в Постанові №18/10-14-1 від 07.02.2006 року. Більше того, в Акті перевірки зазначається про марнотратне використання позивачем 25 1172 м.куб. газу, натомість в Постанові дана величина рівна 26734 м.куб. газу. Відповідачем не надано суду обґрунтування зазначеного розміру марнотратного використання газу позивачем, а також ве наведено підстави та мотиви для збільшення даної величини в Постанові №18/10-14-1 від 07.02.2006 року. Таким чином, суд першої інстанції вважає, що факти, які встановлені в результаті перевірки, яка проведена відповідачем з порушенням норм чинного законодавства України, не можуть бути підставою для винесення рішення, в даному випадку - Постанови про сплату підвищеної плати за нераціональне використання газу та інших паливно-енергетичних ресурсів №18/10-14-1 від 07.02.2006 року. Не погодившись з постановою суду першої інстанції, вважаючи її незаконною, прийнятою з порушенням норм матеріального та процесуального права, Державна інспекція з енергозбереження оскаржила її, подавши апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову господарського суду Івано-Франківської області від 23 жовтня 2006 року та відмовити в задоволенні позовних вимог. Обґрунтовуючи доводи апеляційної скарги апелянт зазначає, що на виконання завдання Генеральної прокуратури України від 04.01.2006 року «Про проведення перевірок додержання законодавства про енергозбереження» (центральними органами виконавчої влади) прокуратура Івано-Франківської області листом від 20.01.2006 року №07/1-60 доручила територіальному управлінню Державної інспекції з енергозбереження по Івано-Франківській області провести позапланову перевірку стану використання природного газу на підприємстві позивача, на підставі ст.ст.8, 20 Закону України «Про прокуратуру». Таке доручення на перевірку ґрунтується на наявності в штаті Державної інспекції з енергозбереження відповідної кваліфікації спеціалістів та наявного приладного парку, що дозволяє територіальному управлінню Державної інспекції з енергозбереження по Івано-Франківській області здійснювати перевірку ефективного використання природного газу. При цьому термін перевірки визначений прокуратурою з 25.01.2006 року по 03.02.2006 року. Відповідно до вимог Постанови Кабінету Міністрів від 02.09.93р. №699 «Про заходи щодо ефективного використання газу та інших паливно- енергетичних ресурсів в народному господарства» при виявлені неефективного використання газу чи інших паливно-енергетичних ресурсів, органи Державної інспекції з енергозбереження зобов'язані накласти постанову про сплату підвищеної плати, що і було виконано. Крім того апелянт стверджує, що дану справу відкрито без дотримання правил територіальної підсутності та колегіальності розгляду цієї справи. Вказує на те, що всі матеріали перевірки підприємства позивача складено у відповідності до наказу Державного комітету України з енергозбереження від 04.08.2000 року №64 «Про затвердження Порядку проведення перевірок ефективності використання паливно-енергетичних ресурсів на підприємствах, в установах та організаціях та усунення фактів їх неефективного використання», зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 25 вересня 2000 року за №653/4874, яким визначений механізм накладення та стягнення підвищеної плати. Отже, територіальним управлінням Державної інспекції з енергозбереження по Івано-Франківській області не допущено порушень законодавства під час складення постанови про сплату підвищеної плати за нераціональне використання газу та проведення розрахунку суми підвищеної плати. Апелянт звертає увагу на те, що кошти, отримані внаслідок застосування підвищеної плати за неефективне використання паливно-енергетичних ресурсів зараховуються до загального фонду Державного бюджету України по коду бюджетної класифікації 23030300. Вважає, що позивачем не доведено належними засобами доказування факту порушення його прав та охоронюваних законом інтересів в зв'язку з прийняттям спірної постанови. . Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши повноту встановлення обставин справи, правильність їх юридичної оцінки, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав: Із змісту ст. 19 Конституції України вбачається, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Розглядаючи спір, суд апеляційної інстанції вважає, що висновки суду першої інстанції не відповідають нормам матеріального та процесуального права та фактичним обставинам справи. Судом встановлено, підтверджено матеріалами справи, що 31.01.2006 року на виконання завдання транспортної прокуратури м. Івано-Франківська Територіальним управлінням Державної інспекції з енергозбереження по Івано-Франківській області проведено перевірку ефективності використання природного газу в котельні «Міжнародного аеропорту Івано-Франківськ» ВАТ «Нафтохімік Прикарпаття». За результатами проведеної перевірки територіальним управлінням Державної інспекції з енергозбереження по Івано-Франківській області складено акт №18/10-13-П від 31.01.2006 року, з якого видно, що перевіркою виявлено марнотратне використання природного газу в котельні «Міжнародного аеропорту Івано-Франківськ» ВАТ «Нафтохімік Прикарпаття» в кількості 25172 м3 водогрійним котлом типу «НІІСТУ-5» станційний №4, у зв'язку з його незадовільними технічним станом та його експлуатацією без режимної карти. Крім того, виявлено частково пошкоджену теплоізоляцію на теплотрасі. Територіальним управлінням Державної інспекції з енергозбереження по Івано-Франківській області проведено розрахунок підвищеної плати за перевитрати газу внаслідок неефективногого його використання, яким визначено підвищену плату за перевитрати газу внаслідок неефективногого його використання в розмірі 23 260 грн. 72 коп. На підставі даного акту, 07.02.2006 року територіальним управлінням Державної інспекції з енергозбереження по Івано-Франківській області винесено Припис щодо усунення порушень. Крім того, 07.02.2006 року територіальним управлінням Державної інспекції з енергозбереження по Івано-Франківській області винесено постанову №18/10-14-1 про сплату підвищеної плати за нераціональне використання газу та інших паливно-енергетичних ресурсів, якою застосовано до «Міжнародного аеропорту Івано-Франківськ» «Нафтохімік Прикарпаття» підвищену плату за 26 734 м.куб. природного газу, що становить 23 260 грн. 72 коп. Відповідно до п. «є» ст.11 Закону України «Про енергозбереження» економічні заходи для забезпечення енергозбереження передбачають введення плати за нераціональне використання паливно-енергетичних ресурсів у вигляді надбавок до діючих цін і тарифів залежно від перевитрат паливно-енергетичних ресурсів щодо витрат, встановлених стандартами. Згідно ст. 26 цього Закону Державний контроль у сфері енергозбереження здійснюється Державною інспекцією з енергозбереження згідно з порядком, встановленим Кабінетом Міністрів України. Державному контролю підлягає енергетичне господарство, що включає всі підприємства і установи по отриманню, переробці, перетворенню, транспортуванню, зберіганню, обліку та використанню паливно-енергетичних ресурсів, розміщених на території України, окремі споруди та інженерні об'єкти інших підприємств і установ, які використовуються для зазначених цілей. Наказом Державного комітету України з енергозбереження від 04.08.2000 року №64 «Про затвердження Порядку проведення перевірок ефективності використання паливно-енергетичних ресурсів на підприємствах, в установах та організаціях та усунення фактів їх неефективного використання», зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 25 вересня 2000 року за №653/4874, визначений механізм накладення та стягнення підвищеної плати. Пунктом 6 Положення про територіальне управління Державної інспекції з енергозбереження, затвердженого наказом Державної інспекції з енергозбереження від 28.03.2007 №44 зазначено, що начальник територіального управління приймає рішення щодо застосування по підприємств, установ та організацій підвищеної плати за неефективне (нераціональне) використання газу та інших паливно-енергетичних ресурсів. Постановою Кабінету Міністрів України від 2 вересня 1993 р. №699 «Про заходи щодо ефективного використання газу та інших паливно-енергетичних ресурсів в народному господарстві», зокрема розділом 11 додатку до цієї Постанови зазначено, що за перевитрати газу та інших паливно-енергетичних ресурсів внаслідок неефективного його використання, виявлені органами Державної інспекції з енергозбереження, сплачується підвищена плата; якщо перевитрати газу та інших паливно-енергетичних ресурсів викликані недодержанням технологічної дисципліни (незадовільний стан устаткування, відсутність або недотримання роботи устаткування за режимними або технологічними картками, відсутність теплоутилізаційного устаткування, систем автоматики), споживач сплачує за річний обсяг перевитрат газу та інших паливно-енергетичних ресурсів у двократному розмірі встановленої на них ціни. Плата вноситься одразу після обстеження підприємства Державною інспекцією з енергозбереження». Таким чином Державна інспекція з енергозбереження має право перевіряти підприємства та застосувати до них економічні заходи для забезпечення енергозбереження за перевитрати газу та інших паливно-енергетичних ресурсів, а підприємство, в свою чергу, повинно сплатити підвищену плату одразу після обстеження підприємства Державною інспекцією з енергозбереження. Крім того, апеляційний суд зазначає, що відповідно до п.3 ст.20 Закону України «Про прокуратуру» при здійсненні прокурорського нагляду за додержанням і застосуванням законів прокурор має право вимагати від керівників та колегіальних органів проведення перевірок, ревізій діяльності підпорядкованих і підконтрольних підприємств, установ, організацій та інших структур незалежно від форм власності, а також виділення спеціалістів для проведення перевірок, відомчих і позавідомчих експертиз. Із матеріалів справи видно, що на виконання завдання Генеральної прокуратури України від 04.01.2006 «Про проведення перевірок додержання законодавства про енергозбереження» (центральними органами виконавчої влади) прокуратура Івано-Франківської області листом від 20.01.2006 №07/1-60 доручила територіальному управлінню Державної інспекції з енергозбереження по Івано-Франківській області провести позапланову перевірку стану використання природного газу на підприємстві позивача. Таке доручення на перевірку ґрунтується на наявності в штаті Державної інспекції з енергозбереження відповідної кваліфікації спеціалістів та наявного приладного парку, що дозволяє територіальному управлінню Державної інспекції з енергозбереження по Івано-Франківській області здійснювати перевірку ефективного використання природного газу. При цьому термін перевірки визначений прокуратурою з 25.01.2006 року по 03.02.2006 року. Статтею 8 Закону України «Про прокуратуру» встановлено, що вимоги прокурора, які відповідають чинному законодавству, є обов'язковими для всіх органів, підприємств, установ, організацій, посадових осіб та громадян і виконуються невідкладно або у передбачені законом чи визначені прокурором строки. За таких обставин, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про те, що Територіальне управління Державної інспекції з енергозбереження по Івано-Франківській області при проведенні перевірки позивача та винесенні постанови про сплату позивачем підвищеної плати за нераціональне використання газу та інших паливно-енергетичних ресурсів №18/10-14-1 від 07.02.2006 року діяло на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачений законами України, у зв'язку з чим не підлягають задоволенню позовні вимоги Відкритого акціонерного товариства «Нафтохімік Прикарпаття» до Державної інспекції з енергозбереження про визнання нечинною постанови. Отже, оскаржувана постанова суду першої інстанції прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права, що відповідно до ст. 202 КАС України є підставою для скасування та прийняття нової постанови.

Результат розгляду: denied