Рішення адміністративного суду від 2014-01-10 00:00:00+02

Хустська об'єднана державна податкова інспекція Головного управління Міндоходів у Закарпатській області звернулася до Закарпатського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Фізичної особи-підприємця [PERSON] про стягнення податкового боргу у сумі 2010,03 грн. Позовні вимоги мотивовані тим, що Фізична особа-підприємець [PERSON] перебуває на спрощеній системі оподаткування та має заборгованість по єдиному податку з фізичних осіб у сумі 2010,03 гривень. 10 січня 2014 року позивач будучи належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи в судове засідання не з'явився, надіслав факсимільним шляхом клопотання в якому просить розглядати справу без його участі за наявними матеріалами справи. Відповідач, будучи належним чином повідомленим про день, час та місце проведення судового розгляду у засідання повторно не з'явився та не повідомив суд про причини неявки, заперечень проти позовних вимог не подав. Відповідно до ч. 4 ст. 128 Кодексу адміністративного судочинства України у разі неприбуття відповідача, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, без поважних причин розгляд справи може не відкладатися і справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів. Відповідно до ч. 6 ст. 128 КАС України, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта. Згідно до ч. 1 ст. 41 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності осіб, які беруть участь у справі (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Зважаючи на викладене, а саме неприбуття сторін по справі в судове засідання які були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду суд вважає можливим продовжити розгляд даної справи в порядку письмового провадження, без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Розглянувши подані позивачем документи та матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків. ФОП [PERSON] вперше зареєструвався як фізична особа-підприємець 01.07.2002 року про що зроблено запис у Єдиному державному реєстрі юридичних та фізичних осіб-підприємців за адресою: [ADDRESS] (а.с. 75). Відповідно до вимог ст. 46 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців" позивач звернувся до господарського суду Закарпатської області з позовом про припинення підприємницької діяльності ФОП [PERSON] Рішенням господарського суду від 10.03.2006 року було припинено підприємницьку діяльність ФОП [PERSON] та зроблено відповідний запис у Єдиному державному реєстрі юридичних та фізичних осіб-підприємців (а.с. 76). 21.07.2006 року [PERSON] повторно зареєструвався як фізична особа-підприємець про що зроблено запис у Єдиному державному реєстрі юридичних та фізичних осіб-підприємців за адресою: [ADDRESS]. Хустською ОДПІ в Закарпатській області було взято на облік ФОП [PERSON] як платника податків, про видано Довідку про взяття на облік платника податків (а.с. 73). Судом встановлено, що відповідно до Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців відповідач - Фізична особа-підприємець [PERSON] зареєстрований за місцем проживання (запис 1): [ADDRESS]; (запис 2) місцем проживання: [ADDRESS] (а.с. 41-42). Згідно Довідки від 129.10.2013 року № 1307151400008 Фізична особа-підприємець [PERSON] перебуває на обліку в Хустській ОДПІ Закарпатської області та присвоєно податковий номер - [NUMBER] (а.с. 55). Відповідно до частини 1 статті 67 Конституції України, кожен зобов'язаний сплачувати податки, збори, інші обов'язкові платежі до держбюджету в порядку і розмірах, встановлених законом. Згідно п.п. 16.1.4 п.16.1 ст. 16 Податкового кодексу України від 02.12.2010 року № 2755 - VІ (із змінами та доповненнями) передбачено обов'язок платників податків сплачувати податки і збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи. Пунктом 291.3 ст. 291 Податкового кодексу України юридична особа чи фізична особа - підприємець може самостійно обрати спрощену систему оподаткування, якщо така особа відповідає вимогам, встановленим цією главою, та реєструється платником єдиного податку в порядку, визначеному цією главою. Пунктом 291.4 ст. 291 Податкового кодексу України передбачено, що суб'єкти господарювання, які застосовують спрощену систему оподаткування, обліку та звітності, поділяються на такі групи платників єдиного податку: третя група - фізичні особи - підприємці, які протягом календарного року відповідають сукупності таких критеріїв: - не використовують працю найманих осіб або кількість осіб, які перебувають з ними у трудових відносинах, одночасно не перевищує 20 осіб; - обсяг доходу не перевищує 3000000 гривень. Згідно п. 293.1 ст. 293 Податкового кодексу України встановлено, що ставки єдиного податку встановлюються у відсотках (фіксовані ставки) до розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року (далі у цій главі - мінімальна заробітна плата), та у відсотках до доходу (відсоткові ставки). Відповідно до п. 294.1 ст. 294 Податкового кодексу України податковим (звітним) періодом для платників єдиного податку третьої - шостої груп є календарний квартал. Підпунктом 49.18.2 п. 49.18 ст. 49 Податкового кодексу України календарному кварталу або календарному півріччю (у тому числі в разі сплати квартальних або піврічних авансових внесків) - протягом 40 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) кварталу (півріччя). Фізичною особою-підприємцем [PERSON] 12.10.2012 року подано до Хустської ОДПІ в Закарпатській області податкову декларацію платника єдиного податку - фізичної особи-підприємця за 1 квартал 2012 року та самостійно задекларовано до сплати суму єдиного податку, яка підлягає нарахуванню та сплаті у бюджет за підсумками поточного звітного (податкового) періоду (22 код рядка декларації) в сумі - 1009,82 грн. (а.с. 12-13). Разом з тим, фізичною особою-підприємцем [PERSON] 12.10.2012 року подано до Хустської ОДПІ в Закарпатській області податкову декларацію платника єдиного податку - фізичної особи-підприємця за півріччя 2012 року та самостійно задекларовано до сплати суму єдиного податку, яка підлягає нарахуванню та сплаті у бюджет за підсумками поточного звітного (податкового) періоду (22 код рядка декларації) в сумі - 208,65 грн. (а.с. 14-15). 19.11.2012 року фізичною особою-підприємцем [PERSON] подано до Хустської ОДПІ в Закарпатській області податкову декларацію платника єдиного податку - фізичної особи-підприємця за 3 квартали 2012 року та самостійно задекларовано до сплати суму єдиного податку, яка підлягає нарахуванню та сплаті у бюджет за підсумками поточного звітного (податкового) періоду (22 код рядка декларації) в сумі - 451,56 грн. (а.с. 16-17). Загальна сума яку мав сплатити платник до бюджету самостійно задекларованого податку складає - 1670,03 грн., яка не сплачена у встановлений строк. Згідно акту камеральної перевірки термінів подання податкової декларації платника єдиного податку - фізичної особи-підприємця від 12.10.2012 року № 701/17 встановлено, що ФОП [PERSON] в порушення п.п. 49.18.2 п. 49.18 ст. 49 та п. 294.1 ст. 294 Податкового кодексу України несвоєчасно подано до Хустської ОДПІ в Закарпатській області податкову декларацію платника єдиного податку за 1 квартал 2012 року, граничний строк подання - 09.05.2012 року; за півріччя 2012 року граничний строк подання - 09.08.2012 року, фактично подано 12.10.2012 року. В результаті чого було прийнято податкове повідомлення-рішення від 12.10.2012 року № 0013751740 відповідно до п. 120.1 ст. 120 Податкового кодексу України до платника застосовано фінансову санкцію в розмірі - 340,00 грн., яка ним не сплачена (а.с. 10). 25 січня 2013 року № 50 виставлена податкова вимога за основним платежем 1670,03 грн., та штрафної фінансові санкції 1364, 72 грн. ( а.с.11). За довідкою від 29.08.2013 року № 317/10/10-018, про стан заборгованості до бюджету по єдиному податку станом на 28.08.2013 року, за фізичною особою-підприємцем [PERSON] рахується податковий борг по єдиному податку у загальній сумі - 2010,03 грн., з них - 1670,03 грн. основного платежу та штрафні санкції в розмірі - 340,00 грн. (а.с. 6), яка не погашена на час розгляду справи. Підпунктом 14.1.175 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України визначено, що податковий борг - сума узгодженого грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання. Відповідно до п.п. 59.1 ст. 59 Податкового кодексу України у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу. Податковою інспекцією була виставлена вимога від 25.01.2013 року № 50 (а.с. 11) на стягнення суми податкового боргу за узгодженими грошовими зобов'язаннями по єдиному податку з фізичних осіб. У відповідності до вимог п. 87.11 ст. 87 Податкового кодексу України - орган стягнення звертається до суду з позовом про стягнення суми податкового боргу платника податку - фізичної особи. Підпунктом 20.1.19 п. 20.1 ст. 20 Податкового кодексу України органам державної податкової служби надано право застосовувати до платників податків передбачені законом фінансові (штрафні) санкції (штрафи) за порушення податкового чи іншого законодавства, контроль за додержанням якого покладено на контролюючі органи; стягувати до бюджетів та державних цільових фондів суми грошових зобов'язань та/або податкового боргу у випадках, порядку та розмірі, встановлених цим Кодексом. Згідно з ч. 1 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 72 цього Кодексу. На підставі наведеного, суд приходить до переконання, що адміністративний позов підлягає до задоволення. Узгоджені податкові зобов'язання є не виконаними, що є підставою для стягнення коштів до бюджету. Частиною 2 ст. 94 КАС України передбачено, що якщо судове рішення ухвалене на користь сторони - суб'єкта владних повноважень, суд присуджує з іншої сторони всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати, пов'язані із залученням свідків та проведення судових експертиз. Доказів понесення позивачем судових витрат не надано. На підставі наведеного та

Результат розгляду: granted