Рішення адміністративного суду від 2014-03-31 00:00:00+03

[PERSON] звернулась до суду з адміністративним позовом до Управління Пенсійного фонду України в м. Авдіївці Донецької області про визнання дій протиправними, зобов'язання здійснити перерахунок пенсії, в обґрунтування якого вказала, що з 31 липня 2013 року вона перебуває на обліку у відповідача та отримує пенсію за віком згідно з Законом України «Про службу в органах місцевого самоврядування». При розрахунку розміру пенсії відповідачем не було враховано індексацію, матеріальну допомогу на оздоровлення до щорічної відпустки, матеріальну допомогу на соціально-побутові потреби та грошова винагорода за сумлінну працю в органах державної служби, з огляду на що вона отримує пенсію у меншому розмірі, ніж встановлено законодавством. Вона звернулась до відповідача із заявою про здійснення відповідного перерахунку пенсії з урахуванням зазначених виплат, однак листом відповідача № 3/3-17-01-04 від 16 січня 2014 року у здійсненні такого перерахунку їй було відмовлено. Посилаючись на положення Законів України «Про державну службу», «Про оплату праці», «Про пенсійне забезпечення», «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», «Про збір на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», просила визнати протиправними дії відповідача щодо відмови в здійсненні правильного нарахування пенсії з урахуванням вказаних вище виплат, зобов'язати відповідача зробити перерахунок та виплату пенсії з 31 липня 2013 року з урахуванням вказаних вище виплат. Ухвалою судді Авдіївського міського суду Донецької області від 5 березня 2014 року відкрито скорочене провадження у даній справі. 19 березня 2014 року до суду надійшли письмові заперечення відповідача проти позову, в яких відповідач із посиланням на норми чинного законодавства вказав, що пенсія позивачу призначена відповідно до вимог чинного на той час законодавства, з огляду на що підстави для проведення перерахунку пенсії відсутні. Просив відмовити у задоволенні позову. Дослідивши матеріали справи, перевіривши обставини справи доказами в межах заявлених позовних вимог, суд встановив наступне. [PERSON], [INFO], перебуває на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України в м. Авдіївці Донецької області з 31 липня 2013 року. Позивачеві призначено пенсію за віком згідно з Законами України «Про службу в органах місцевого самоврядування», «Про державну службу» у розмірі 80% заробітної плати. Позивач, вважаючи, що Управлінням Пенсійного фонду України в м. Авдіївці Донецької області невірно обчислено розмір пенсії, звернулась до відповідача із заявою про проведення перерахунку. Листом Управління Пенсійного фонду України в м. Авдіївці Донецької області від 16 січня 2014 року № 3/3-17-01-04 відмовило позивачеві у здійсненні перерахунку пенсії з тих підстав, що заробітна плата державного службовця згідно зі ст. 33 Закону України «Про державну службу» складається з посадових окладів, премій, доплати за ранг, надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок, визначених Постановою Кабінету Міністрів України від 31 травня 2000 року № 865 «Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсії». Матеріальна допомога носить разовий характер та не є складовою частиною заробітної плати відповідно до ч. 2 ст. 33 Закону України «Про державну службу». Також вказаним Законом та Постановою не передбачено врахування матеріальної допомоги, грошової винагороди державним службовцям та індексації заробітної плати для обчислення заробітку для призначення пенсії. Перерахунок пенсії здійснюється виходячи із сум заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу на момент виникнення права на перерахунок пенсії, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування. З вказаних підстав, [PERSON] у здійсненні перерахунку пенсії відмовлено. Не погоджуючись із діями відповідача щодо відмови у перерахунку пенсії, позивач 23 січня 2014 року звернулась до Авдіївського міського суду Донецької області з даним адміністративним позовом. Відповідно до ч. 2 ст. 99 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Оскільки лист, яким позивачеві відмовлено у проведенні перерахунку пенсії, був складений відповідачем 16 січня 2014 року, суд приходить до висновку, що позивачем не пропущено шестимісячний строк звернення до суду, встановлений ч. 2 ст. 99 КАС України. Спірні правовідносини врегульовані загальними нормами, якими є положення Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування» від 7 червня 2011 р. № 2493-ІІІ (далі - Закон № 2493-ІІІ), Закону України від 16 грудня 1993 р. № 3723-XII «Про державну службу» (далі - Закон № 3723-XII) та Закону України від 24 березня 1995 р. № 108/95-ВР «Про оплату праці» (далі - Закон № 108/95-ВР), а також спеціальними нормами, що містяться у Законі України від 9 липня 2003 р. № 1058-IV «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон № 1058-IV) та Законі України від 5 листопада 1991 р. № 1788-XII «Про пенсійне забезпечення» (далі - № 1788-XII), - у редакціях, чинних на час здійснення розрахунку розміру пенсії позивачеві. За змістом статті 21 Закону № 2493-ІІІ, пенсійне забезпечення посадових осіб місцевого самоврядування, які мають стаж служби в органах місцевого самоврядування та/або державної служби не менше 10 років, здійснюється у порядку, визначеному законодавством України про державну службу. З урахуванням наведених приписів, а також положень пункту другого Прикінцевих та Перехідних положень Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування» відповідно до якого дія Закону України «Про державну службу» поширюється на органи і посадових осіб місцевого самоврядування. Так, за змістом статті 37 Закону № 3723-XII пенсія державним службовцям призначається в розмірі 80 % суми їх заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування. У частині першій статті 1 Закону № 108/95ВР встановлено, що заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу. Статтею 2 цього Закону визначено структуру заробітної плати, до якої входить: основна та додаткова заробітна плата, а також заохочувальні та компенсаційні виплати. Частиною другою статті 33 Закону № 3723-XII передбачено, що заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплати за ранги, надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок. Також, відповідно до цієї статті, державним службовцям можуть установлюватися надбавки за високі досягнення у праці і виконання особливо важливої роботи, доплати за виконання обов'язків тимчасово відсутніх працівників та інші надбавки і доплати, а також надаватися матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань. Згідно зі ст. 2 Закону України «Про оплату праці» в структуру заробітної плати входить додаткова заробітна плата, а це винагорода за працю понад установлені норми, за трудові успіхи та винахідливість і за особливі умови праці. Вона включає доплати, надбавки, гарантійні і компенсаційні виплати, передбачені чинним законодавством; премії, пов'язані з виконанням виробничих завдань і функцій. Також згідно цього Закону до заробітної плати відносяться інші заохочувальні та компенсаційні виплати. До них належать виплати у формі винагород за підсумками роботи за рік, премії за спеціальними системами і положеннями, компенсаційні та інші грошові і матеріальні виплати, які не передбачені актами чинного законодавства або які провадяться понад встановлені зазначеними актами норми. Аналіз наведених положень дає підстави для висновку, що грошова винагорода за сумлінну працю в органах державної служби, матеріальна допомога на оздоровлення та допомога для вирішення соціально-побутових питань входила до системи оплати праці державного службовця. Що стосується врахування для обчислення пенсії індексації доходів позивача, то на підставі ст. 1 Закону України від 3 липня 1991 року № 1282-XII «Про індексацію грошових доходів населення» індексація грошових доходів населення - встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг. Статтею 2 цього Закону передбачено, що індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, в тому числі, пенсії та оплата праці (грошове забезпечення). Статтею 10 цього ж Закону визначено, що Індексація доходів працюючого населення проводиться за основним місцем роботи. Статтею 66 Закону № 1788-XII врегульовано види оплати праці, що враховуються при обчисленні пенсій. Відповідно до частини першої зазначеної статті до заробітку для обчислення пенсії включаються всі види оплати праці (виплат, доходу), на які відповідно до Закону України від 26 червня 1997 року № 400/97 ВР «Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування» нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, в межах максимальної величини фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, оподатковуваного доходу (прибутку), сукупного оподатковуваного доходу (граничної суми заробітної плати (доходу), з яких справляються страхові внески (збори) до соціальних фондів, що діяла на день одержання зазначеного заробітку (виплат, доходу)). Згідно зі статтею 41 Закону № 1058-IV до виплат (доходів), що враховуються в заробітну плату (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, належать, зокрема: суми виплат, отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно з цим самим Законом були фактично нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески; суми виплат, отримуваних застрахованою особою до набрання чинності цим Законом, у межах сум, на які відповідно до законодавства, що діяло раніше, нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування. Пунктом 2 частини 1 статті 4 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» встановлено, що платниками єдиного внеску також є працівники - громадяни України, іноземці (якщо інше не встановлено міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України) та особи без громадянства, які працюють на підприємствах, установах та організаціях, в інших юридичних осіб - підприємців на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, у фізичних осіб на умовах трудового договору контракту). Тобто працівники, які перебувають у трудових відносинах з організацією - є застрахованими особами і на їх доходи у вигляді заробітної плати нараховується єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування. За змістом наведених положень законодавства отримувані застрахованою особою суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески, єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, враховуються в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати. Отже, до складу заробітної плати для обчислення пенсії входять також і суми грошової винагороди, і матеріальної допомоги, і індексації. Вказані висновки суду узгоджуються із правовими висновками Верховного Суду України, викладеними у постанові від 20 лютого 2012 р. у справі № 21-430а11, які є обов'язковими для суду відповідно до ч. 1 ст. 244-2 КАС України. Відповідач в обґрунтування своєї позиції посилається в спірному рішенні на відсутність підстав для здійснення перерахунку пенсії позивачу, оскільки такий перерахунок проводиться тільки у разі підвищення заробітної плати працюючого державного службовця, а також у зв'язку із набуттям особою права на пенсійне забезпечення державного службовця. Суд не погоджується з такими доводами відповідача з таких підстав. Згідно зі статтею 37-1 Закону № 3723-XII у разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям, а також у зв'язку із набуттям особою права на пенсійне забезпечення державного службовця за цим Законом відповідно здійснюється перерахунок раніше призначених пенсій. Перерахунок пенсії здійснюється виходячи із сум заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування працюючого державного службовця відповідної посади та рангу на момент виникнення права на перерахунок пенсії. Порядок обчислення заробітної плати для перерахунку пенсії державного службовця визначений постановами Кабінету Міністрів України від 31 травня 2000 року № 865 та від 23 квітня 2003 року № 581. Пунктом 4 постанови Кабінету Міністрів України від 31 травня 2000 року № 865 передбачено, що у разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям відповідно до рішень Кабінету Міністрів України (для службовців Національного банку України відповідно до рішень його Правління) після набрання чинності Законом України від 16 січня 2003 р. № 432-IV «Про внесення змін до Закону України «Про державну службу» заробітна плата для перерахунку пенсії пенсіонерам, яким пенсія призначена з дня набрання чинності Законом України «Про державну службу», визначається в такому порядку: 1) пенсіонерам, які на момент перерахунку пенсії продовжують працювати на посаді, з якої призначено пенсію, - на підставі поданої довідки про одержувану заробітну плату на момент перерахунку; 2) іншим пенсіонерам - на підставі документів, поданих на час перерахунку, виходячи із сум заробітної плати, яку одержує працюючий державний службовець на відповідній посаді, з якої призначено (перераховано) пенсію, на момент виникнення права на перерахунок. Пунктом 5 постанови Кабінету Міністрів України від 31 травня 2000 року № 865 визначено, що перерахунок пенсій провадиться з місяця підвищення розміру заробітної плати працюючого державного службовця на підставі поданої заяви та довідок, виданих державними органами за останнім місцем роботи. Форма довідки про заробітну плату, що подається для призначення (перерахунку) пенсії державним службовцям, затверджується правлінням Пенсійного фонду України за погодженням з Міністерством соціальної політики. Наведені вище вимоги нормативно-правових актів стосуються перерахунку пенсій державним службовцям у разі зміни (підвищення) розміру заробітної плати за відповідною посадою, та не стосується випадків, коли пенсіонер звертається до УПФУ з питання проведення перерахунку внаслідок невірного обчислення розміру пенсії при її призначенні внаслідок неврахування сум матеріальної допомоги та індексації. Тому, вказані вимоги до спірних відносин застосуванню не підлягають. Суд зазначає, що статтею 44 Закону № 1058-IV передбачено, що заява про призначення (перерахунок) пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду. Частиною 4 статті 45цього ж Закону визначено, що перерахунок призначеної пенсії, крім випадків, передбачених частиною першою статті 35, частиною другою статті 38, частиною третьою статті 42 і частиною п'ятою статті 48 цього Закону, провадиться в такі строки: у разі виникнення права на підвищення пенсії - з першого числа місяця, в якому пенсіонер звернувся за перерахунком пенсії, якщо відповідну заяву з усіма необхідними документами подано ним до 15 числа включно, і з першого числа наступного місяця, якщо заяву з усіма необхідними документами подано ним після 15 числа. Судом встановлено, що позивачем разом із заявою про перерахунок пенсії було надано до УПФУ для здійснення перерахунку пенсії довідку Управління праці та соціального захисту населення Авдіївської міської ради від 24 грудня 2013 року № 025 про складові заробітної плати за останні 24 календарні місяці роботи. Як вбачається з довідки, [PERSON] за період з 1 серпня 2011 року по 30 липня 2013 року було нараховано виплати, на які були нараховані страхові внески (єдиний внесок) на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування. Ці виплати складаються, у тому числі, з матеріальної допомоги та суми індексації на заробітну плату. Відповідачем також не заперечується факт, що позивачем також отримувалась грошова винагорода за сумлінну працю в органах державної служби, на яку нараховувались страхові внески (єдиний внесок). Оскільки заяву та зазначену довідку подано позивачем до 15 числа місяця, тому перерахунок позивачеві мав бути проведений відповідачем з 1 січня 2014 року, а не з моменту призначення пенсії, як зазначає позивач у позовній заяві. За таких обставин, суд приходить до висновку про протиправність дій відповідача щодо відмови в перерахунку пенсії з урахуванням індексації заробітної плати, матеріальної допомоги на оздоровлення до щорічної відпустки, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань, грошової винагороди за сумлінну працю в органах державної служби, з яких проводилося нарахування та сплата страхових внесків (єдиного внеску) на загальнообов'язкове державне соціальне страхування. З огляду на викладене, порушене право позивача підлягає поновленню шляхом зобов'язання Управління Пенсійного фонду України в м. Авдіївці Донецької області здійснити з 1 січня 2014 р. перерахунок та виплату пенсії, призначеної [PERSON], з урахуванням індексації заробітної плати, матеріальної допомоги на оздоровлення до щорічної відпустки, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань, грошової винагороди за сумлінну працю в органах державної служби. З огляду на викладене, суд задовольняє позовні вимоги частково. Враховуючи, що позивачем заявлені вимоги немайнового характеру, які були частково задоволені судом, а також відповідно до вимог ст. 94 КАС України, суд доходить висновку, що з Державного бюджету України на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 73,08 гривні. На підставі викладеного, ст. 21 Закону України від 7 червня 2011 р. № 2493-ІІІ «Про службу в органах місцевого самоврядування», ст.ст. 33, 37 Закону України від 16 грудня 1993 р. № 3723-XII «Про державну службу», ст.ст. 1, 2 Закону України від 24 березня 1995 р. № 108/95-ВР «Про оплату праці», ст.ст. 1, 2, 10 Закону України від 3 липня 1991 року № 1282-XII «Про індексацію грошових доходів населення», ст.ст. 41, 42, 43, 45 Закону України від 9 липня 2003 р. № 1058-IV «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», ст. 66 Закону України від 5 листопада 1991 р. № 1788-XII «Про пенсійне забезпечення», ст. 4 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування»,

Результат розгляду: partial