Рішення адміністративного суду від 2014-01-09 00:00:00+02

До суду з зазначеним позовом звернувся [PERSON], який в його обґрунтування зазначив, що 15.12.2013 року приблизно о 13 годині 07 хвилин, він керував автомобілем марки FORD Transit державний номер [NUMBER]. Рухаючись в м.Маріуполь, його було зупинено відповідачем, який запропонував надати йому документи для перевірки. Після перевірки, відповідачем у відношенні нього по факту порушення ПДД було складено протокол про адміністративне правопорушення серії АБ2 № 433481 від 15.12.2013 року, в якому зазначено, що він, рухаючись по вищевказаній місцевості, перетнув перехрестя на заборонений знак світлофору. На підставі протоколу у відношенні нього було винесено постанову у справі про адміністративне правопорушення, згідно якої, на підставі ч.2 ст. 122 КУпАП, накладено штраф в сумі 425 грн. Проти накладення на нього вказаного стягнення заперечує, так як вважає, що вказане у протоколі правопорушення взагалі не мало місця. Під час, коли він вже почав рух, будучи вже на середині перехрестя, жовте світло ще не загорілось, а тільки почало блимати. В зв'язку з тим, що на той час на дорозі була ожеледиця і здійснити екстрене гальмування у нього не було можливості, йому необхідно було закінчити маневр, аби не створити аварійної ситуації на перехресті. Але цих пояснень відповідач не прийняв до уваги. На підставі викладеного, просить скасувати постанову в справі про адміністративне правопорушення, звільнити його від адміністративної відповідальності та закрити провадження по справі. Позивач в судовому засіданні заявлені вимоги підтримав в повному обсязі та наполягав на їх задоволенні. Відповідач в судове засідання не з'явився, суду надав письмове заперечення, згідно якого заявлені вимоги не визнає та просить відмовити в їх задоволенні. Перевіривши та дослідивши матеріали справи, суд вважає можливим задовольнити позов за таких обставин. Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Відповідно до ст. 251 КАС України, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Відповідно до постанови в справі про адміністративне правопорушення серії ПС1 № 204457 від 15.12.2013 року на [PERSON] накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 425 грн. (а.с. 7). На підставі протоколу про адміністративне правопорушення серії АБ2 № 433481 від 15.12.2013 року [PERSON] порушив вимоги ч. 2 ст.122 КУпАП (а.с. 6). Судом не встановлено, з яких саме міркувань виходив відповідач інспектор Забєлін О.О., яким чином давав оцінку та досліджував обставини, на підставі яких прийшов до висновку та виніс постанову по справі про адміністративне правопорушення, притягнувши позивача до адміністративної відповідальності та дійшов висновку про обґрунтованість твердження позивача про безпідставність винесеної відносно нього постанови і накладення адміністративного стягнення в зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення. Відповідно до п. 8.11. Правил дорожнього руху України водіям, які в разі ввімкнення жовтого сигналу або підняття регулювальником руки вгору не можуть зупинити транспортний засіб у місці, передбаченому пунктом 8.10 цих Правил, не вдаючись до екстреного гальмування, дозволяється рухатися далі за умови забезпечення безпеки дорожнього руху. Судом встановлено, що позивач, почав рух будучи вже на середині перехрестя, коли жовте світло ще не загорілось, а тільки почало блимати, а через ожеледицю на дорозі здійснити екстрене гальмування у нього не було можливості, він закінчив маневр, тим самим запобіг створенню аварійної ситуації на перехресті. В судовому засіданні враховані докази позивача і встановлена відсутність доказів його вини у вчиненні адміністративного правопорушення, тому суд вважає, що постанову в справі про адміністративне правопорушення відносно позивача, винесено необгрунтовано та з порушенням чинного законодавства, тому, враховуючи допущені ІДПС взводу ДПС м. Маріуполь Забєліним О.О. порушення при складанні відповідного протоколу та винесенні відповідної постанови, суд вважає за необхідне скасувати постанову в справі про адміністративне правопорушення серії ПС1 № 204457 від 15.12.2013 року, провадження по справі закрити у зв'язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення. На підставі п. 8.11. ПДР України,

Результат розгляду: granted