Рішення адміністративного суду від 2014-03-27 00:00:00+02

Державна податкова інспекція у Будьонівському районі м. Донецька Головного управління Міндоходів у Донецькій області звернулась до суду з позовом до Фізичної особи-підприємця [PERSON] про стягнення заборгованості з єдиного податку з фізичних осіб у розмірі 1798,30 грн. В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначив, що заборгованість з податку на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатом річного декларування виникла у результаті не сплати узгоджених грошових зобов'язань, а саме: згідно податкової декларації про майновий стан від 08.02.2012 року № 43806 у сумі 1069,48 грн., авансових платежів, що підлягають сплаті до бюджету у наступному за звітним згідно розрахунку податкових зобов'язань з податку на доходи фізичних осіб від провадження господарської діяльності від 08.02.2012 року № 43807 у сумі 802,11 грн., (щоквартальна сплата складає 267,37 грн. протягом трьох кварталів), переплата - 73,29 грн., що у загальній сумі складає 1798,30 грн. Враховуючи вищезазначене, позивач просив суд стягнути з відповідача суму заборгованості з податку на доходи фізичних осіб у розмірі 1798,30 грн. Представник позивача в судове засідання не з'явився, через канцелярію суду надав клопотання у якому позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив розглянути справу за його відсутності. Відповідач в судове засідання не прибув, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся судом належним чином. Заяв про відкладення розгляду справи або про розгляд справи за його відсутності до суду не надходило. Відповідно до частини 2 статті 128 КАС України, неприбуття в судове засідання без поважних причин представника сторони або третьої особи, які не прибули в судове засідання, або неповідомлення ним про причини неприбуття не є перешкодою для розгляду справи. Перевіривши матеріали справи, вирішивши питання чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин, суд приходить до висновку про те, що адміністративний позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Пунктом 20.1.28 статті 20 Податкового кодексу України визначено, що органи державної податкової служби, окрім іншого, мають право стягувати до бюджетів та державних цільових фондів суми грошових зобов'язань та/або податкового боргу у випадках, порядку та розмірі, встановлених цим Кодексом, стягувати суми простроченої заборгованості суб'єкта господарювання перед державою (Автономною Республікою Крим чи територіальною громадою міста) за кредитом (позикою), залученим державою (Автономною Республікою Крим чи територіальною громадою міста) або під державну (місцеву) гарантію, а також за кредитом з бюджету в порядку, визначеному цим Кодексом. Тобто, податкова інспекція є органом державної влади, уповноваженим здійснювати функцію контролю за визначенням та сплатою платником податків суми самостійно визначених грошових зобов'язань, повноваження якого на звернення до суду із позовом про стягнення грошових зобов'язань та податкового боргу прямо визначені Податковим Кодексом України. Облік платників податків і зборів (обов'язкових платежів) здійснюється органами державної податкової служби та іншими державними органами відповідно до законодавства. Згідно підпункту 16.1.4 пункту 16.1 статті 16 Податкового кодексу України платник податків зобов'язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи. Статтею 9 Податкового кодексу України податок на доходи фізичних осіб включений до переліку загальнодержавних податків. Правила оподаткування доходів фізичних осіб встановлені розділом 4 Податкового кодексу України. Платниками податку на доходи фізичних осіб, є особи, перелік яких встановлений пунктом 162.1 статті 162 Податкового кодексу України. Об'єктом оподаткування резидента є загальний місячний (річний) оподатковуваний дохід; доходи з джерела їх походження в Україні, які остаточно оподатковуються під час їх нарахування (виплати, надання); іноземні доходи - доходи (прибуток), отримані з джерел за межами України (пункт 163.1 статті 163 Податкового кодексу України). Згідно пункту 164.1. статті 164 Податкового кодексу України Базою оподаткування є загальний оподатковуваний дохід, з урахуванням особливостей, визначених цим розділом. Загальний оподатковуваний дохід - будь-який дохід, який підлягає оподаткуванню, нарахований (виплачений, наданий) на користь платника податку протягом звітного податкового періоду. Відповідно до п. 179.7 ст. 179 Податкового кодексу України фізична особа зобов'язана самостійно до 1 серпня року, що настає за звітним, сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену в поданій нею податковій декларації. Згідно п. 167.1 ст. 167 Податкового кодексу України ставка податку становить 15 відсотків бази оподаткування щодо доходів, нарахованих (виплачених, наданих) (крім випадків, визначених у пунктах 167.2-167.5 цієї статті), у тому числі, але не виключно у формі заробітної плати, інших заохочувальних та компенсаційних виплат або інших виплат і винагород, які нараховуються (виплачуються, надаються) платнику у зв'язку з трудовими відносинами та за цивільно-правовими договорами; виграшу в державну та недержавну грошову лотерею, виграш гравця (учасника), отриманий від організатора азартної гри. Наданою до відповідача декларацією за 2011 рік від 08.02.2012 року відповідач самостійно визначив суму загального оподаткованого доходу, отриманого від провадження господарської діяльності у 2011 році в розмірі 103 667,25 грн. Втім, заборгованість з податку на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатом річного декларування виникла у результаті не сплати узгоджених грошових зобов'язань, а саме: згідно податкової декларації про майновий стан від 08.02.2012 року № 43806 у сумі 1069,48 грн., авансових платежів, що підлягають сплаті до бюджету у наступному за звітним згідно розрахунку податкових зобов'язань з податку на доходи фізичних осіб від провадження господарської діяльності від 08.02.2012 року № 43807 у сумі 802,11 грн., (щоквартальна сплата складає 267,37 грн. протягом трьох кварталів), переплата - 73,29 грн., що у загальній сумі складає 1798,30 грн. Згідно пункту 95.1 статті 95 Податкового кодексу України орган державної податкової служби здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі. Відповідно до пункту 95.2 статті 95 Податкового кодексу України стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 60 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги. 24 лютого 2012 року позивачем сформовано податкову вимогу № 108 (а.с.4), яка була відправлена поштою, проте конверт був повернути на адресу позивача з відміткою пошти за закінченням терміну зберігання. Відповідно до п.85.3 ст.85 Податкового кодексу України податкова вимога вважається врученою платнику податків у день, зазначений поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причин невручення. Перелік підстав, наявність яких надає можливість визначати податкові вимоги відкликаними визначений статтею 60 Податкового кодексу України. При цьому, зазначеною статтею Кодексу визначено, що якщо нарахована сума грошового зобов'язання або податкового боргу збільшується внаслідок їх адміністративного оскарження, раніше надіслане податкове повідомлення-рішення або податкова вимога не відкликаються. На суму збільшення грошового зобов'язання надсилається окреме податкове повідомлення-рішення, а на суму збільшення податкового боргу окрема податкова вимога не надсилається. Відповідно до статті 67 Конституції України та статті 16 Податкового кодексу України, кожен зобов'язаний своєчасно та у повному обсязі сплачувати до бюджетів належні суми податків та зборів (обов'язкових платежів), однак вказані зобов'язання відповідач не виконав. Пунктом 87.11 статті 87 Податкового кодексу України, встановлено що орган стягнення звертається до суду з позовом про стягнення суми податкового боргу платника податку - фізичної особи. Стягнення податкового боргу за рішенням суду здійснюється державною виконавчою службою відповідно до закону про виконавче провадження. Враховуючи вищезазначене, адміністративний позов Державна податкова інспекція у Будьонівському районі м. Донецька Головного управління Міндоходів у Донецькій області звернулась до суду з позовом до Фізичної особи-підприємця [PERSON] про стягнення заборгованості з доходів фізичних осіб у розмірі 1798,30 грн. є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню у повному обсязі. Відповідно до частини 4 статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах, в яких позивачем є суб'єкт владних повноважень, а відповідачем - фізична чи юридична особа, судові витрати, здійснені позивачем, з відповідача не стягуються. На підставі викладеного,

Результат розгляду: granted