Рішення адміністративного суду від 2014-02-17 00:00:00+02

[PERSON] звернувся до суду з адміністративним позовом до начальника Совєтського РВ ГУ МВС України в АР Крим - Уграка А.М. та Совєтського РВ ГУ МВС України в АР Крим про скасування постанови про адміністративне правопорушення від 10 лютого 2014 року. Позовні вимоги мотивовані тим, що зазначеною постановою його було притягнуто адміністративної відповідальності за ст. 192 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 85 гривень. Позивач вважає прийняту постанову противоправною, тому просить її скасувати, провадження у справі закрити. В судовому засіданні представник позивача - [PERSON] підтримав заявлені вимоги у повному обсязі та просив їх задовольнити, при цьому зазначив, що його довіритель не встиг вчасно надати документи для продовження терміну реєстрації вогнепальної зброї, оскільки у Совєтському РТМО на той час не було бланків проходження психіатричного огляду. На думку представника позивача це є підставою для задоволення позову, хоча [PERSON] не заперечував того факту, що його довіритель не повідомив своєчасно представника відповідача про вищезазначені обставини. При цьому він також зазначив, що оспорюване стягнення є надто важким для його довірителя, який є пенсіонером та малозабезпеченою людиною. Представник відповідача - Совєтського РВ ГУ МВС України в АР Крим Ніконов Ю.М. у судовому засіданні позовні вимоги не визнав у повному обсязі, при цьому пояснив, що за п'ять днів до спливу терміну подання документів до нього звернувся позивач з проханням проконсультувати його щодо переліку необхідних документів. Він особисто роз'яснив [PERSON], які саме документи необхідно надати та навіть допоміг скласти деякі з них. Після цього позивач пішов збирати інші документи і повернувся лише 10 лютого 2014 року, тобто із запізненням на 10 днів. Таким чином, Ніконов Ю.М. вважає, що постанова про притягнення [PERSON] до адміністративної відповідальності за ст. 192 КУпАП є обґрунтованою, а позов задоволенню не підлягає. Відповідач - начальник Совєтського РВ ГУ МВС України в АР Крим Уграк А.М. у судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суду не повідомив. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини та відповідні ним правовідносини. 23 травня 1995 року [PERSON] ГУ МВС України в АР Крим надано дозвіл на зберігання мисливської нарізної зброї: ТОЗ-17 № 5337 ОПКО-44 № ОВ-8195 терміном дії до 20 січня 2014 року, що підтверджується відповідним дозволом № 510 наявним у матеріалах справи. 16 січня 2014 року [PERSON] отримав в поліклініці Совєтського РТМО довідку про те, що він на «Д» обліку у лікаря психіатра на знаходиться, а також отримав сертифікат про проходження профілактичного наркологічного огляду. 31 січня 2014 року позивач отримав у Старокримьскої районної лікарні ім. акад. М.М. Амосова медичну довідку про проходження обов'язкових попереднього та періодичного психіатричних оглядів серії 10 ААГ № 744719. Медична довідка для отримання дозволу (ліцензії) на об'єкт дозвільної системи отримана [PERSON] 31 січня 2014 року, що підтверджується відповідною довідкою серії 10 ААА № 282078 від 31 січня 2014 року. Проте, згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії КР № 160852 від 10 лютого 2014 року, складеного інспектором ДС Совєтського РВ ГУ МВС України в АР Крим Ніконовим Ю.М., [PERSON] 10 лютого 2014 року о 11 годині 30 хвилин, останній, який є власником мисливської нарізної зброї: ТОЗ-17 № 5337 ОПКО-44 № ОВ-8195, згідно дозволу на зброю № 510 від 23 травня 1995 року терміном дії до 20 січня 2014 року, виданого ГУ МВС України в АР Крим, порушив строки перереєстрації, чим порушив вимоги наказу МВС України № 622-98 року, тим самим скоїв адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст. 192 КУпАП (а.с. 6). На підставі зазначеного протоколу, посадовою особою - начальником Совєтського РВ ГУ МВС України в АР Крим Уграком А.М. 10 лютого 2014 року була прийнята постанова, якою позивача у справі визнано винним у скоєні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 192 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 85 гривень (а.с. 5). Позивач [PERSON] сплатив штраф у розмірі 85 гривень, що підтверджується відповідною квитанцією № 111 від 11 лютого 2014 року. 17 лютого 2014 року начальником Совєтського РТМО надано відповідь на адвокатський запит про те, що у період з 01 по 21 січня 2014 року в зазначеному медичному закладі спеціальних бланків медичних довідок про проходження обов'язкових попереднього та періодичного психіатричних оглядів не малося, у зв'язку з чим, медичні довідки для отримання дозволу (ліцензії) на об'єкт дозвільної системи не видавалися. Підпунктом 3 пункту 2.2. наказу МВС України від 21 серпня 1998 року № 622 «Про затвердження Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної і холодної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та зазначених патронів, а також боєприпасів до зброї та вибухових матеріалів», зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 07 жовтня 1998 року за № 637/3077 передбачено, що строк дії дозволів: на виготовлення, зберігання та використання предметів, матеріалів і речовин, відкриття та функціонування підприємств, майстерень і лабораторій, на які поширюється дозвільна система, які видаються на ім'я керівників підприємств, установ і організацій, а також громадянам, - 3 роки. Пунктом 2.8. зазначеного Наказу передбачено, що до заяви про видачу дозволу (ліцензії) на зберігання на об'єкт дозвільної системи громадянам зокрема додається медична довідка встановленого зразка. Відповідно до ч. 3 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень суб'єктів владних повноважень, адміністративні суди перевіряють, в тому числі, чи прийняті вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, а також з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення. Вимогами ст. 192 КпАП України передбачено, що за порушення громадянами встановлених строків реєстрації (перереєстрації) нагородної вогнепальної мисливської чи холодної зброї, а також пневматичної зброї калібру понад 4,5 міліметра і швидкістю польоту кулі понад 100 метрів за секунду або правил взяття їх на облік в органах внутрішніх справ у разі зміни місця проживання - тягне за собою попередження або накладення штрафу від п'яти до семи неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Як вбачається з положень ст. 251, 252 КпАП України розглядаючи справу про адміністративне правопорушення орган (посадова особа) повинна оцінити докази в справі про адміністративне правопорушення, якими є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку, встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, що стосуються забезпечення дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Згідно із частиною 2 статті 71 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. За таких обставин, на думку суду, постанова в справі про адміністративне правопорушення у відношенні [PERSON] про притягнення до адміністративної відповідальності за порушення вимог ст. 192 КУпАП прийнята посадовою особою Уграком А.М. є обґрунтованою, яка ґрунтується на всебічному повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, і не підлягає скасуванню. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат по справі, суд згідно з положеннями ст. 94 КАС України, вважає необхідним віднести їх на рахунок держави, оскільки позивач на підставі положень ст. 288 КУпАП при подачі позову до суду був звільнений від сплати державного мита, а відповідачем по справі є суб'єкт владних повноважень. Повний текст постанови складений відповідно до вимог ст. 160 КАС України 20 лютого 2014 року. На підставі вищенаведеного,

Результат розгляду: denied