Рішення адміністративного суду від 2014-03-11 00:00:00+02

До Окружного адміністративного суду міста Києва звернулося Товариство з обмеженою відповідальністю «Фірма «Київуніверсалплюс» (далі - позивач) з адміністративним позовом до Державної податкової інспекції у Дніпровському районі Головного управління Міндоходів у місті Києві (далі - відповідач) про скасування податкові повідомлення-рішення № 0014461520 від 07.06.2013 року та № 0004301501 від 23.08.2013 року. В обґрунтування позову позивач посилається на те, що висновки акту перевірки відповідача суперечать Податковому кодексу України, порушують право платника податків на включення сум податку на додану вартість до податкового кредиту, внаслідок чого винесення оскаржуваних податкових повідомлень-рішень є неправомірним. На думку представника позивача, оскільки право на формування податкового кредиту з податку на додану вартість поставлено в залежність від обставини отримання податкової накладної, то ТОВ «Фірма «Київуніверсалплюс» використало своє право на включення відповідних сум податку на додану вартість до податкового кредиту в березні 2013 року, тобто у звітному податковому періоді, коли фактично отримана податкова накладна від 30.11.2012 року № 92. Податкова накладна, що була виписана TOB «Донецька будівельна компанія» № 92 від 30.11.2012 року, не була зареєстрована в Єдиному Державному реєстрі податкових накладних, TOB «Фірма «Київуніверсалплюс» включило її до суми податкового кредиту в податковій декларації з податку на додану вартість за листопад 2012 року та направило до ДПІ додаток № 8. Відповідач цю скаргу не задовольнив та підприємством надано уточнюючий розрахунок до ДПІ 09.01.2013 року, в якому спірну податкову накладну було замінено на іншу. Представник позивача зазначив, що у квітні 2013 року товариство знову включило податкову накладну, видану TOB «Донецька будівельна компанія», до декларації з ПДВ за березень 2013 року з додатком № 8, але ДШ у Дніпровському районі ГУ Міндоходів у м. Києві не включило її до суми податкового кредиту. Представник позивача вважає, що звітний податковий період, в якому покупець має право додати до податкової декларації заяву зі скаргою на постачальників, законодавством не визначено. TOB «Фірма «Київуніверсалплюс» реалізувало своє право на формування податкового кредиту у березні 2013 року за податковою накладною від 30.11.2012 року № 92. У судовому засіданні представник позивача надав пояснення аналогічні викладеним у позовній заяві та просив задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. Представник відповідача заперечує проти позову, надав до матеріалів справи письмові заперечення на позовну заяву, в яких зазначив, що позивачем подано до відповідача податкову декларацію з податку на додану вартість за березень 2013 року від 19.04.2013 року з додатком №8 «Заява про відмову постачальника надати податкову накладну (порушення ним порядку заповнення та/або порядку реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних». На думку представника відповідача, в порушення абз. 11 п. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України позивач ненадав до заяви про відмову постачальника надати податкову накладну копії первинних документів, що підтверджують факт придбання товарів/послуг у ТОВ «Донецька Будівельна Компанія» або факт їх оплати. Представник відповідача звертає увагу суду на те, що не передбачено подання додатків до заяви в електронному вигляді, а тому він не звільнений законодавством від обов'язку направляти такі документи на адресу ДПІ на паперових носіях. Отже, вважає представник відповідача, позивач не скористався своїм правом, яке надано йому Податковим кодексом України. Згідно бази даних Єдиного реєстру податкових накладних ТОВ «Донецька Будівельна Компанія», податкова накладна від 30.11.2012 року № 92 не зареєстрована. Відсутність факту реєстрації платником податку - продавцем товарів/послуг податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних та/або порушення порядку заповнення податкової накладної не дає права покупцю на включення сум податку на додану вартість до податкового кредиту та не звільняє продавця від обов'язку включення суми податку на додану вартість, вказаної в податковій накладній, до суми податкових зобов'язань за відповідний звітний період. Представник відповідача у судове засідання не з'явився, про час, дату і місце судового розгляду повідомлявся належним чином. Заяв про відкладення розгляду справи або про розгляд справи за його відсутності суду не надавав. За таких обставин суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності представника відповідача на підставі наявних у справі доказів.

Результат розгляду: denied