Рішення адміністративного суду від 2014-02-05 00:00:00+02

Позивач звернулася з адміністративним позовом до відповідача про визнання неправомірним рішення, визнання протиправними дій щодо відмови в перерахунку пенсії та зобов'язання вчинити певні дії, посилаючись на наступні обставини. Позивач отримує пенсію державного службовця відповідно до Закону України «Про державну службу» з 01.01.2009 року, однак при обчисленні її пенсії відповідачем не були враховані індексація заробітної плати та матеріальна допомога на оздоровлення, на які нараховувався збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, що вона вважає неправомірним, тому 03.12.2013 року звернулась до Управління Пенсійного фонду України в Куйбишевському районі м. Донецька із заявою про перерахунок пенсії, однак їй було відмовлено в цьому, що стало підставою для звернення до суду. В судове засідання позивач не прибув надав суду письмову заяву про розгляд справи у його відсутність та підтримання позовних вимог. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність та свої заперечення на позов. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. В судовому засіданні встановлено, що позивач з 01.01.2009 року перебуває на обліку в управлінні Пенсійного фонду України в Куйбишевському районі м. Донецька та отримує пенсію за віком відповідно до ст. 37 Закону України «Про державну службу». 03.12.2013 року позивач звернувся до управління Пенсійного фонду України в Куйбишевському районі м. Донецька із заявою про перерахунок її пенсії з урахуванням індексації, допомоги на оздоровлення та допомоги для вирішення соціально - побутових питань, проте відповідач рішенням про відмову в перерахунку пенсії від 13.12.2013 року за № 269 відмовив їй, посилаючись на відсутність законних підстав для цього. Відповідно до ст. 37 Закону України «Про державну службу» пенсія державним службовцям призначається в розмірі 80 відсотків від суми їх заробітної плати, на які нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування. Частиною 1 статті 1 Закону України «Про оплату праці» встановлено, що заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу. Відповідно до ст. 22 Закону України «Про оплату праці» в структуру заробітної плати входять: основна та додаткова заробітна плата, а також заохочувальні та компенсаційні виплати. Згідно ст. 33 ч. 2 Закону України «Про державну службу» заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплати за ранги, надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок. Статтею 66 Закону України «Про пенсійне забезпечення» врегульовано види оплати праці, що враховуються при обчисленні пенсії, відповідно до якої, до заробітку для обчислення пенсії включаються всі види оплати праці, на які відповідно до Закону України «Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування» нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, в межах максимальної величини фактичних витрат на оплату праці найманих працівників оподаткованого доходу (прибутку), сукупного оподаткованого доходу (граничної суми заробітної плати (доходу), з яких справляються страхові внески (збори) до соціальних фондів, що діяла на день одержання зазначеного заробітку (виплат, доходу). Стаття 41 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» визначає виплати (доходи), що враховуються в заробітну плату (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії. Так, зокрема, до такого доходу (заробітної плати) враховується: сума витрат, отримуваних застрахованою особою після набрання чинності зазначеним Законом, з яких згідно цього Закону були фактично нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески, суми виплат, отримуваних застрахованою особою до набрання чинності цим Законом, у межах сум, на які відповідно до законодавства, що діяло раніше нараховуються внески на державне соціальне страхування або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування. Таким чином, отримані застрахованою особою суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування враховуються в заробіток (доход) застрахованої особи для обчислення пенсії, незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати. Відповідно до ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, установлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Суд вважає, що відповідач не довів суду правомірність своїх дій. Крім того, слід зазначити, що до спірних правовідносин не повинні застосовуватись положення статті 87 Закону України «Про пенсійне забезпечення», оскільки з 01.01.2004 року набрав чинності Закон України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», відповідно до п. 16 розділу ХV» Прикінцеві положення» якого до приведення законодавства України у відповідність із цим Законом закони України та інші нормативно - правові акти застосовуються в частині, що не суперечить цьому Закону. Положення Закону України «Про пенсійне забезпечення» застосовуються в частині визначення права на пенсію за віком на пільгових умовах і за вислугу років. Відповідно до статті 46 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком лише нараховані суми пенсії, не отримані з вини органу, що її призначає і виплачує. Оскільки у правовідносинах, що є предметом розгляду у цій справі, нарахування спірних сум відповідачем не здійснювались, підстави для застосування статті 46 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування відсутні». На підставі викладеного і

Результат розгляду: granted