Рішення адміністративного суду від 2014-03-12 00:00:00+02

Державна судова адміністрація України звернулась до Донецького окружного адміністративного суду з заявою про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами у справі №2а-19920/10/0570 за позовом [PERSON] до Кабінету Міністрів України, Державної судової адміністрації України, Міністерства фінансів України, Державного казначейства України, Луганського окружного адміністративного суду про визнання неправомірною бездіяльності та зобов'язання вчинити певні дії. В обґрунтування заяви Державна судова адміністрація України посилається на те, що постановою Вищого адміністративного суду від 13 квітня 2011 року у справі за позовом [PERSON] до Кабінету Міністрів України, треті особи - Верховний суд України, Вищий адміністративний суд України, Вищий господарський суд України про визнання незаконними та скасування актів, касаційну скаргу Кабінету Міністрів України задоволено та постановлено - постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 21 травня 2008 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 19 серпня 2009 року скасувати і ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову, у зв'язку з чим є підстави для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами, скасування постанови Донецького окружного адміністративного суду від 31.08.2010 року та у задоволені позовних вимог [PERSON] - відмовити. Сторони в судове засідання не з'явилися, про дату, час і місце розгляду справи повідомлялись належним чином, причин неявки суду не повідомили. За таких підстав, а також з урахуванням ч.2 ст. 252 КАС України суд визнав можливим розглянути заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами за відсутності сторін, що не прибули на підставі наявних у матеріалах справи доказів. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява про перегляд рішення суду за нововиявленими обставинами не підлягає задоволенню з наступних підстав. Так, постановою Донецького окружного адміністративного суду від 31.08.2010 року позовні вимоги [PERSON] задоволено, а саме: визнано неправомірною бездіяльність Луганського окружного адміністративного суду щодо не проведення перерахунку заробітної плати [PERSON] з 19 серпня 2009 року з урахуванням вимог постанови Кабінету Міністрів України від 03 вересня 2005 року № 865 в редакції станом на 31 грудня 2005 року, та неподання до Державної судової адміністрації України змін до посадового окладу позивача із зазначенням розміру заробітної плати виходячи з посадового окладу в розмірі 9 мінімальних заробітних плат, встановлених законодавством на момент проведення виплат, а з 22 травня 2008 року надбавки за вислугу років у розмірі 30 відсотків від загальної суми щомісячного заробітку з урахуванням доплати за кваліфікаційний клас; визнано неправомірною бездіяльність Державної судової адміністрації України щодо неприйняття заходів з повного фінансування заробітної плати [PERSON] з 19 серпня 2009 року з розрахунку посадового окладу в розмірі 9 мінімальних заробітних плат, встановлених законодавством на момент проведення виплат, а з 22 травня 2008 року надбавки за вислугу років у розмірі 30 відсотків від загальної суми щомісячного заробітку з урахуванням доплати за кваліфікаційний клас; визнано неправомірною бездіяльність Міністерства фінансів України щодо неприйняття заходів з повного фінансування заробітної плати [PERSON] з 19 серпня 2009 року з розрахунку посадового окладу в розмірі 9 мінімальних заробітних плат, встановлених законодавством на момент проведення виплат, а з 22 травня 2008 року надбавки за вислугу років у розмірі 30 відсотків від загальної суми щомісячного заробітку з урахуванням доплати за кваліфікаційний клас; зобов'язано Луганський окружний адміністративний суд провести [PERSON] перерахунок з 22 травня 2008 року надбавки за вислугу років у розмірі 30 відсотків від загальної суми щомісячного заробітку з урахуванням доплати за кваліфікаційний клас, а з 19 серпня 2009 року перерахунок її заробітної плати, визначивши її розмір з урахуванням посадового окладу у розмірі 9 мінімальних заробітних плат, встановлених законодавством на момент проведення виплат. Після перерахунку здійснити виплату недоплачених сум з утриманням обов'язкових податків та зборів з одночасним поданням до Державної судової адміністрації України змін до посадового окладу; зобов'язано Міністерство фінансів України профінансувати вказані виплати, зобов'язано Державну судову адміністрацію України виділити Луганському окружному адміністративному суду з єдиного рахунку Державного бюджету України №35213015004024, відкритого у Державному казначействі України МФО 820172, передбаченого на виконання рішень судів на користь суддів, кошти для проведення виплати недоплаченої [PERSON] з 22 травня 2008 року надбавки за вислугу років у розмірі 30 відсотків від загальної суми щомісячного заробітку з урахуванням доплати за кваліфікаційний клас, а з 19 серпня 2009 року - заробітної плати, обчисленої з урахуванням посадового окладу виходячи з 9 мінімальних заробітних плат, встановлених законодавством на момент проведення виплат, з урахуванням раніше проведених виплат. Ухвалою Донецького апеляційного адміністративного суду від 04.11.2010 року апеляційну скаргу Міністерства фінансів України залишено без задоволення, а постанову Донецького окружного адміністративного суду від 31.08.2010 року - без змін. Постановою Вищого адміністративного суду від 14.11.2013 року касаційну скаргу Міністерства фінансів України задоволено частково, скасовано постанову Донецького окружного адміністративного суду від 31.08.2010 року та ухвалу Донецького апеляційного адміністративного суду від 04.11.2010 року, а справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції. Необхідно зазначити, що постановою Донецького окружного адміністративного суду від 10.02.2014 року відмовлено у задоволені позову [PERSON] до Кабінету Міністрів України, Державної судової адміністрації України, Міністерства фінансів України, Державного казначейства України, Луганського окружного адміністративного суду про визнання неправомірною бездіяльності та зобов'язання вчинити певні дії. Так, згідно з п.4 ч.2 ст.245 Кодексу адміністративного судочинства України підставою для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є, серед іншого, скасування судового рішення, яке стало підставою для прийняття постанови, що належить переглянути. Нововиявлені обставини за своєю юридичною сутністю є фактичними даними, що в установленому порядку спростовують факти, які було покладено в основу судового рішення. До нововиявлених обставин відносяться матеріально-правові факти, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші факти, які мають значення для правильного вирішення спору. Необхідними ознаками нововиявлених обставин є, по-перше, їх наявність на час розгляду справи, по-друге, те, що ці обставини не були і не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи. Приписами ч. 4 ст. 252 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що суд може не досліджувати докази стосовно обставин, що встановлені у судовому рішенні, яке переглядається за нововиявленими обставинами, якщо вони не оспорюються. Відповідно до ч.1 ст.253 Кодексу адміністративного судочинства України суд може скасувати постанову у справі і прийняти нову постанову або залишити заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами без задоволення. При ухваленні нового судового рішення суд користується повноваженнями суду відповідної інстанції. Як зазначено вище, постановою Донецького окружного адміністративного суду від 31.08.2010 року позовні вимоги [PERSON] задоволено. Під час постановлення вказаного рішення, суд виходив з того, що постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 21 травня 2008 року (справа №2/174), залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 19 серпня 2009 року (справа № 22-а-26751/08), в адміністративній справі за позовом особи до Кабінету Міністрів України, треті особи - Конституційний Суд України, Верховний Суд України, Вищий адміністративний суд України, Вищий господарський суд України, про визнання незаконними та скасування актів, визнані незаконними постанова Кабінету Міністрів України від 21 грудня 2005 року № 1243 "Питання оплати праці вищих посадових осіб України, окремих керівних працівників органів державної влади і органів місцевого самоврядування та суддів" в частині встановлення розміру посадового окладу суддів; пункт 41 постанови Кабінету Міністрів України від 31 грудня 2005 року № 1310 "Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 03 вересня 2005 року № 865" та пункт 41 постанови Кабінету Міністрів України від 03 вересня 2005 року № 865 "Про оплату праці та щомісячне грошове утримання суддів". Проте, постановою Вищого адміністративного суду від 14 листопада 2013 року касаційну скаргу Міністерства фінансів України задоволено частково, постанову Донецького окружного адміністративного суду від 31.08.2010 року та ухвалу Донецького апеляційного адміністративного суду від 04.11.2010 року - скасовано, а справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції. 10.02.2014 року Донецьким окружним адміністративним судом прийнято постанову, якою у задоволенні позовних вимог [PERSON] відмовлено. Таким чином, у суду відсутні підстави для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами, а саме постанови Донецького окружного адміністративного суду від 31.08.2010 року. На підставі викладеного,

Результат розгляду: denied