Рішення адміністративного суду від 2014-03-04 00:00:00+02

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з адміністративним позовом до Управління праці та соціального захисту населення Дарницької районної в місті Києві державної адміністрації про визнання неправомірними дії Управління праці та соціального захисту населення Дарницької районної в місті Києві державної адміністрації та стягнення недоплачуваної щомісячної допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку. Обгрунтовуючи свої вимоги, зазначила, що [INFO] у неї народився син [PERSON]. В листопаді 2010 року їй була призначена допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, яку вона отримувала до [INFO] в розмірі 130 гривень на місяць. Вважає, що відповідач неправильно здійснив нарахування та виплату вищевказаної допомоги, чим порушив її право на соціальний захист та гарантовану державою матеріальну підтримку материнства. Отже, всупереч приписам статті 43 Закону України « Про загальнообов»язкове державне соціальне страхування у зв»язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням», який відновив свою дію з 22 травня 2008 року, відповідач продовжував виплату її допомоги не в розмірі прожиткового мінімуму, а в розмірі 130 грн., відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 27 грудня 2001 року № 1751. Тому просить визнати неправомірними дії Управління праці та соціального захисту населення Дарницької районної в місті Києві державної адміністрації та стягнення недоплачуваної щомісячної допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку у 2011 - 2013 роках. Зобов»язати Управління праці та соціального захисту населення Дарницької районної в місті Києві державної адміністрації здійснити перерахунок та виплатити їй грошову допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку в розмірі прожиткового мінімуму, встановленого Законом України «Про Державний бюджет України на 2013 рік», за період з 1 серпня 2013 року по жовтень 2013 року. Позивачка в судове засідання не з»явилася, в своїй заяві, яку долучила до позовних вимог від 31.01. 2014 року ( а.с.9), просила на підставі ч.4 ст. 122 КАС України розглядати справу без її участі. Свої позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити. Про прийняте рішення по даній судовій справі, просить повідомити її, надіславши на її адресу копію судового рішення. Представник відповідача Чорній В.Ю., яка діє на підставі довіреності № 01-14/46 від 09.01. 2014 року заперечувала проти задоволення адміністративного позову, надавши свої письмові заперечення, які зареєстровані за вх.№ 9697 від 28.02. 2014 року, в задоволенні адміністративного позову просила відмовити у повному обсязі. Заслухавши пояснення представника відповідача Чорній В.Ю., дослідивши матеріали справи у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що позивачка [PERSON] є матір'ю малолітньої дитини [PERSON], [INFO] та є застрахованою особою в системі загальнообов'язкового державного соціального страхування. Позивачці на підставі її заяви відповідачем була призначена допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку в сумі 130 грн. Щомісячно починаючи з листопада 2010 року по 29.10.2013 року . Не погоджуючись з розміром призначеної державної допомоги, позивачка звернулася до суду з адміністративним позовом до Управління праці та соціального захисту населення Дарницької районної в місті Києві державної адміністрації про визнання бездіяльності та протиправності дій по нарахуванню та виплаті допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку та стягнення недоплаченої допомоги Так, статтею 46 Конституції України громадянам гарантовано право на соціальний захист, що включає, зокрема, право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом. Призначення державної допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку передбачено статтею 3 Закону України "Про державну допомогу сім'ям з дітьми". У відповідності до статті 13 Закону України "Про державну допомогу сім'ям з дітьми" право на допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку має незастрахована в системі загальнообов'язкового державного соціального страхування особа (один з батьків дитини, усиновитель, опікун, баба, дід або інший родич), яка фактично здійснює догляд за дитиною. До 1 січня 2008 року - дати набрання чинності Законом України від 28 грудня 2007 № 107-VI "Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України" (далі - Закон № 107-VI) - правовідносини щодо виплати допомоги регулювалися Законом № 2811-ХІІ, дія якого поширювалася на осіб, не застрахованих в системі загальнообов'язкового державного соціального страхування (стаття 13) та Законом № 2240-III, який поширював свою дію на застрахованих у зазначеній системі осіб. Розмір допомоги також визначався цими Законами. Зокрема, статтею 43 Закону № 2240-III було передбачено, що допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку надається застрахованій особі у розмірі, що встановлюється правлінням Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, але не менше розміру прожиткового мінімуму, встановленого законом. Пунктами 23, 25 розділу ІІ Закону № 107-VI були внесені відповідні зміни до Закону № 2811-ХІІ та Закону № 2240-III. Зокрема, змінами до статті 13 Закону № 2811-ХІІ його дію поширено на застрахованих осіб, а із Закону № 2240-III було виключено статті 40- 44. Конституційний Суд України рішенням від 22 травня 2008 року № 10-рп/2008 визнав неконституційними низку положеньЗакону № 107-VI, в тому числі й пункт 25 розділу II Закону № 107-VI щодо виключення статей 40-44 Закону № 2240-III. Пунктом 2 розділу ІІІ Закону № 107-VI було передбачено, що розділ II цього Закону діє до 31 грудня 2008 року. Таким чином, з часу проголошення Рішення № 10-рп/2008 Конституційним Судом України відновили свою дію вищезазначені положення Закону № 2240-III, а з 1 січня 2009 року - статті 13, 15 Закону № 2811-ХІІ. Статтею 46 Закону України від 26 грудня 2008 № 835-VI "Про Державний бюджет України на 2009 рік" та статтею 45 Закону України від 27 квітня 2010 року № 2154-VI "Про Державний бюджет України на 2010 рік" (далі - Закон № 2154-VI) передбачено, що у 2009, 2010 роках допомога при народженні дитини та по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку відповідно до Закону № 2240-ІІІ призначається і здійснюється в розмірах і порядку, визначених Кабінетом Міністрів України. Порядок призначення і виплати державної допомоги сім'ям з дітьми був затверджений постановою Кабінету Міністрів України 27 грудня 2001 року № 1751 саме на виконання Закону № 2811-ХІІ (пункт 1). Новий акт уряду на виконання статті 45 Закону № 2154-VIне приймався. Розміри і порядок виплати допомоги відповідно до Закону № 2240-III на виконання статті 45 Закону № 2154-VI Кабінетом Міністрів України не визначалися. Крім того, на відносини щодо виплати допомоги позивачу у зазначеному нею періоді поширюються норми спеціального Закону (яким є Закон № 2240-III), відповідно до статті 43 якого допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку надається застрахованій особі у розмірі, що встановлюється правлінням Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, але не менше розміру прожиткового мінімуму, встановленого законом. Виходячи з викладеного, суд приходить до висновку, що права позивачки у спірних правовідносинах є порушеними та підлягають поновленню. Така правова позиція застосування норм матеріального права також підтверджена Верховним Судом України у його постановах від 11 грудня 2012 року у справі за позовом фізичної особи до Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Золотоніської міської ради Черкаської області (номер ЄДРСР 28332586) та від 25 грудня 2012 року у справі за позовом фізичної особи до Управління праці та соціального захисту населення Ленінської районної у місті Донецьку ради (номер ЄДРСР 28332590), які, відповідно до приписів статті 244 -2 Кодексу адміністративного судочинства України, є обов'язковими для всіх судів України. Також слід зазначити, що на зміну практики застосування норм Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням" після прийняття вище зазначених рішень Верховного Суду України вказує і остання практика Вищого адміністративного суду України. Суми прожиткового мінімуму на 2012, 2013 роки встановлено Законом України « Про Державний бюджет України на 2012 рік» та Законом України « Про Державний бюджет України на 2013 рік». Так, зокрема, статтею 7 Закону України « Про Державний бюджет України на 2013 рік» прожитковий мінімум на дітей віком до 6 років на місяць з 1 січня становить 972 гривні. Як видно, розмір прожиткового мінімуму значно перевищує розмір щомісячної допомоги в 130 гривень, яку позивачка отримувала на протязі 3-х років. Відповідно до частини 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно- правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб»єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ. Твердження відповідача, що уповноваженою установою до компетенції якої належить призначення соціальної допомоги, проведення перерахунку є Київський міський центр по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат, а не відповідач, судом не може бути прийнято до уваги, оскільки з огляду на характер відносин в категорії справ «соціальні спори», до яких відноситься і ця справа, відповідачами в цій категорії справ є органи, які здійснюють перерахунок та виплату допомоги, пенсії, тощо. Питання того, який орган повинен виплачувати допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку застрахованим та не застрахованим в системі загальнообов'язкового державного соціального страхування, вирішено на законодавчому рівні, ще у 2007 році, тобто до змін в Законі України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням". Так, зазначена постанова Кабінету Міністрів України 27 грудня 2001 року № 1751 вказує на те, що і застрахованим і не застрахованим особам виплата вказаної допомоги здійснюється органами праці та соціального захисту населення, до яких відноситься відповідач. Таким чином, оскільки спір виник щодо виплати допомоги особі, яка застрахована у системі соціального загальнообов'язкового державного соціального страхування, суд прийшов до висновку, що на відносини щодо виплати допомоги такій особі у зазначеному періоді поширюються норми спеціального закону (яким є Закон України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням") відповідно до статті 43 якого, допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку надається застрахованій особі у розмірі, що встановлюється правлінням Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, але не менше розміру прожиткового мінімуму, встановленого законом. Відповідно до статті 99, 100 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав , свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. З урахуванням строку звернення до адміністративного суду, допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку слід перерахувати та виплатити за шість місяців, що передують даті звернення позивачки. Зважаючи на викладене суд вважає, що позовні вимоги слід задовольнити частково.

Результат розгляду: partial