Рішення адміністративного суду від 2014-02-25 00:00:00+02

Позивач - [PERSON] звернулася до Рівненського окружного адміністративного суду із позовом про зобов'язання Відповідачів-Дубенську об'єднану державну податкову інспекцію Головного управління Міндоходів у Рівненській області, Радивилівське відділення Дубенської об'єднаної державної податкової інспекції Головнного управління Міндоходів у Рівненській області, Відділ державної виконавчої служби Радивилівського районного управління юстиції в Рівненській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Управління Державного казначейства у Радивилівському районі Рівненської області, підготувати подання для повернення з місцевого бюджету помилково перерахованого державного мита у сумі 1169,40 грн., (квитанція № 277.15.1 від 10.01.2013 року), яке зараховане до місцевого бюджету Радивилівської міської ради за кодом бюджетної класифікації доходів 22090100. Позивач в судове засідання не з"явився, належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, 31.01.2014 року подав клопотання про розгляд справи без його участі. Просив суд задовольнити позовні вимоги з підстав викладених в адміністративному позові. Представники відповідачів в судове засідання не з"явилися, належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання. Подали до суду письмові заперечення на адміністративний позов, просили відмовити в задоволенні позовних вимог та розглянути справу без їхньої участі. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Управління Державного казначейства у Радивилівському районі Рівненської області в судове засідання не з"явися, належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання. 03.02.2014 року подано до суду заяву про розгляд справи без участі уповноваженого представника Управління Державного казначейства у Радивилівському районі Рівненської області. Враховуючи неявку в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до положень ч.6 ст.12, ч.1 ст.41 КАС України, повне фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Розглянувши позовну заяву, встановивши фактичні обставини справи, перевіривши їх доказами, дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх в сукупності, відповідно до вимог закону, суд приходить до висновку, що в задоволенні адміністративного слід відмовити з огляду на наступне. Судом встановлено. 10.01.2013р. [PERSON] звернулася в Радивилівське відділення «ПриватБанку» з наміром перерахувати кошти в сумі 1169,40 грн. на рахунок Управління пенсійного фонду України у Радивилівському районі. Однак дані кошти згідно платіжного доручення №@2РL739153 зараховані 10.01.2013р. на рахунок №31411537700362 до місцевого бюджету Радивилівської міської ради за кодом бюджетної класифікації доходів 22090100 (державне мито, що сплачується за місцем розгляду та оформлення документів, утому числі за оформлення документів на спадщину і дарування). Одержувач УК у Радивилівському районі м. Радивилів 22090100, ЄДРПОУ: 37929592, Банк держувача : ГУДКСУ у Рівненській області, МФО 833017, що підтверджується листом № 02-13/211 від 28.03.2013р.Управління Державного казначейства у Радивилівському районі Рівненської області. Для можливості повернення помилково сплаченого державного мита позивач зверталася до Радивилівського районного суду про повернення державного мита, проте ухвалою Радивилівського районного суду від 15.04.2013 року у справі № 568/500/13-ц у задоволенні заяви було відмовлено, у зв'язку з тим, що до суду із позовом вона не зверталася. 22.04.2013р. та 18.06.2013р. позивач звертася до відділу державної виконавчої служби Радивилівського районного управління юстиції з проханням повернути помилково сплачене державне мито. 17.05.2013р. та 25.06.2013р. позивачем отримано відповіді за №1007 та №1323-09-16/5 відповідно, в яких зазначено, що відділ державної виконавчої служби контролює справляння надходжень бюджету за кодом бюджетної класифікації доходів 22090100 за рішенням господарського суду і на даний час рішень гсподарського суду про стягнення з [PERSON] коштів на виконанні у відділі не перебуває. В подальшому, з метою повернення помилково перерахованого держмита 26.07.2013р. позивач звернулася з проханням призначити перевірку і за її результатами скласти акт та відповідне Подання для повернення помилково перерахованого держмита (22090100) у сумі 1169,40 грн. до ДПІ у Радивилівському районі ГУ Міндоходів у Рівненській області, та до Дубенської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Рівненській області. Листом від 23.12.2013 року № 2577/308-202 Радивилівське управління Дубенської ОДПІ ГУ Міндоходів у Рівненської області повідомило, що за результатами розгляду листа позивача було прийнято наказ від 27.09.2013 року «Про проведення документальної позапланової виїзної перевірки з питань дотримання податкового, валютного та іншого законодавства фізичної особи - підприємця [PERSON] за період з 01.07.2010 року по 30.06.2013 року. За результатами перевірки складено довідку від 07.10.2013 року № 77/17-39/[NUMBER] «Про результати документальної позапланової виїзної перевірки з питань дотримання податкового, валютного та іншого законодавства фізичної особи - підприємця [PERSON] за період з 01.07.2010 року по 30.06.2013 року». На сторінці 17 довідки зазначено п.2.7 «Перевірка правильності справляння державного мита», що з метою отримання інформації щодо оформлення документів на спадщину і дарування фізичною особою - підприємцем [PERSON], Радивилівським відділенням Дубенської ОДПІ 14.08.2013 року за № 17-00-17-03/1797 було направлено лист державному нотаріусу. Згідно отриманої відповіді вх. № 906/02-14 від 20.08.2013 року повідомлено, що договори дарування від імені гр. [PERSON] з 01.07.2010 року не посвідчувалися, тобто у власність гр. [PERSON] право спадщини за вищевказаний період не набувала. У період з 01.07.2010 року по 30.06.2013 року перевіркою не встановлено підстави справляння державного мита у зв'язку з відсутністю об'єктів і дій, за які відповідно до Декрету КМУ "Про державне мито"справляється державне мито. Вирішуючи спір по суті, суд виходить з наступного. Пунктом 2 статі 45 Бюджетного кодексу України встановлено, що центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, веде бухгалтерський облік усіх надходжень Державного бюджету України та за поданням органів, що контролюють справляння надходжень бюджету, здійснює повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до бюджету. Згідно з п. 2 розділу 1 Порядку повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів, затвердженого наказом Державного казначейства України, від 10.12.2002 р. № 226, який діяв на дату виникнення спірних відносин, вказаний Порядок визначав процедуру повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів, а саме: податків, зборів (обов'язкових платежів) та інших доходів бюджету, коштів від повернення до бюджетів бюджетних позичок, фінансової допомоги, наданої на поворотній основі, та кредитів, у тому числі залучених державою або під державні гарантії. Згідно п. 5 розділу 1 Порядку повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів, повернення помилково або надміру зарахованих до бюджету податків, зборів (обов'язкових платежів) та інших доходів бюджетів здійснюється за поданням органів, що контролюють справляння надходжень бюджету. Подання надається до органу Державного казначейства України за формою, передбаченою відповідними спільними нормативно-правовими актами Державного казначейства України та органів, що контролюють справляння надходжень бюджету, з питань повернення помилково або надміру зарахованих до бюджету коштів, або в довільній формі на офіційному бланку установи, за підписом керівника установи або його заступників відповідно до їх компетенції з обов'язковим зазначенням такої інформації: обґрунтування необхідності повернення коштів з бюджету, найменування (П. І. Б.) платника, ідентифікаційного коду за ЄДРПОУ або реєстраційного номера облікової картки платника податків з ДРФО, або серії та номера паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та офіційно повідомили про це відповідний орган державної податкової служби і мають відмітку у паспорті), суми платежу, що підлягає поверненню, дати та номера розрахункового документа, який підтверджує перерахування коштів до відповідного бюджету. Подання в довільній формі надається платником до органу Державного казначейства України разом із його заявою про повернення коштів з бюджету та оригіналом або копією розрахункового документа (квитанції, платіжного доручення тощо), який підтверджує перерахування коштів до бюджету. Відповідно до п. 8 глави 1 Порядку повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів, заява та/або подання надається до органу Державного казначейства України за місцем зарахування платежу до бюджету (до Державного казначейства України або відповідного територіального органу Державного казначейства України). Органи Державного казначейства України приймають подання від органів, що контролюють справляння надходжень бюджету або які здійснюють облік заборгованості в розрізі позичальників, у строки, визначені спільними нормативно-правовими актами з питань повернення помилково або надміру зарахованих до бюджету коштів. Згідно п. 2 розділу 1 Порядку повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів, який затверджений Наказом Міністерства фінансів України від 03.09.2013, № 787 "Про затвердження Порядку повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів", який є чинним на дату розгляду спору, вказаний Порядок визначає процедури повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів, а саме: податків, зборів (обов'язкових платежів) та інших доходів бюджету, коштів від повернення до бюджетів бюджетних позичок, фінансової допомоги, наданої на поворотній основі, та кредитів, у тому числі залучених державою (місцевими бюджетами) або під державні (місцеві) гарантії (далі - платежі). Відповідно до п. З розділу 1 вказаного Порядку повернення помилково або надміру зарахованих до бюджету платежів у національній валюті здійснюється органами Державної казначейської служби України (далі - органи Казначейства) з відповідних бюджетних рахунків для зарахування надходжень (далі - рахунки за надходженнями), відкритих в органах Казначейства відповідно до законодавства, шляхом оформлення розрахункових документів. Повернення платежів у національній валюті здійснюється на рахунки одержувачів коштів, відкриті в банках або органах Казначейства, вказані у поданні або заяві платника. Повернення платежів фізичним особам, які не мають рахунків у банках, може здійснюватись шляхом повернення готівковими коштами за чеком органу Казначейства з відповідних рахунків, відкритих у банках на ім'я органу Казначейства, або з відповідних рахунків банку чи підприємства поштового зв'язку, вказаних у поданні або заяві платника (його довіреної особи). При цьому повернення помилково або надміру зарахованих до бюджету податків, зборів (обов'язкових платежів) та інших доходів бюджетів здійснюється за поданням органів, що контролюють справляння надходжень бюджету. Подання подається до органу Казначейства за формою, передбаченою нормативно-правовими актами з питань повернення помилково або надміру зарахованих до бюджету коштів, або в довільній формі на офіційному бланку установи за підписом керівника установи (його заступника відповідно до компетенції), скріпленим гербовою печаткою (у разі наявності) або печаткою із найменуванням та ідентифікаційним кодом установи, з обов'язковим зазначенням такої інформації: обґрунтування необхідності повернення коштів з бюджету, найменування платника (суб'єкта господарювання), код за ЄДРПОУ (для юридичної особи) або прізвище, ім'я, по батькові фізичної особи, реєстраційний номер облікової картки платника податків (ідентифікаційний номер) або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання в установленому порядку відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та мають відмітку у паспорті), сума платежу, що підлягає поверненню, дата та номер документа на переказ, який підтверджує перерахування коштів до відповідного бюджету.Подання в довільній формі подається платником до органу Казначейства разом з його заявою про повернення коштів з бюджету та оригіналом або копією документа на переказ, або паперовою копією-електрояного розрахункового документа, які підтверджують перерахування коштів до бюджету.Заява про повернення коштів з бюджету, яка подається до відповідного органу Казначейства, складається платником у довільній формі з обов'язковим зазначенням такої інформації: причини повернення коштів з бюджету, найменування платника (суб'єкта господарювання), код за ЄДРПОУ (для юридичної особи) або прізвище, ім'я, по батькові фізичної особи, реєстраційний номер облікової картки платника податків (ідентифікаційний номер) або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання в установленому порядку відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та мають відмітку у паспорті), місцезнаходження юридичної особи або місце проживання фізичної особи та номер контактного телефону, сума платежу, що підлягає поверненню, спосіб перерахування коштів з бюджету - у безготівковій формі із зазначенням реквізитів рахунку одержувача коштів чи готівкою. Вказаний порядок встановлений п. 5 розділу 1 Порядку повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів, який затверджений Наказом Міністерства фінансів України від 03.09.2013р., № 787 "Про затвердження Порядку повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів", який набрав чинності на дату розгляду справи. Відповідно до ст. 43 Податкового кодексу України, якою встановлені умови повернення помилково та/або надміру сплачених грошових зобов'язань, помилково та/або надміру сплачені суми грошового зобов'язання підлягають поверненню платнику відповідно до цієї статті та статті 301 Митного кодексу України, крім випадків наявності у такого платника податкового боргу. Обов'язковою умовою для здійснення повернення сум грошового зобов'язання є подання платником податків заяви про таке повернення (крім повернення надміру утриманих (сплачених) сум податку з доходів фізичних осіб, які розраховуються контролюючим органом на підставі поданої платником податків податкової декларації за звітний календарний рік шляхом проведення перерахунку за загальним річним оподатковуваним доходом платника податку) протягом 1095 днів від дня виникнення помилково та/або надміру сплаченої суми, що встановлено ч. 3 ст 43 Податкового кодексу України. Відповідно до ч.4 ст. 43 Податкового кодексу України платник податків подає заяву на повернення помилково та/або надміру сплачених грошових зобов'язань у довільній формі, в якій зазначає напрям перерахування коштів: на поточний рахунок платника податків в установі банку; на погашення грошового зобов'язання (податкового боргу) з інших платежів, контроль за справлянням яких покладено на контролюючі органи, незалежні від виду бюджету; повернення готівковими коштами за чеком у разі відсутності у платника податків рахунку в банку. Контролюючий орган не пізніше ніж за п'ять робочих днів до закінчення двадцятиденного строку з дня подання платником податків заяви готує висновок про повернення відповідних сум коштів з відповідного бюджету та подає його для виконання відповідному органові, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів. На підставі отриманого висновку орган, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, протягом п'яти робочих днів здійснює повернення помилково та/або надміру сплачених грошових зобов'язань платникам податків у порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує, державну податкову і митну політику. Таким чином, судом достовірно встановлено, що позивачем - [PERSON] було перераховано кошти у розмірі 1169,40 грн., згідно платіжного доручення №@2РL739153 зараховані 10.01.2013 року на рахунок № 31411537700362 до місцевого бюджету Радивилівської міської ради за кодом бюджетної класифікації доходів «22090100» «державне мито, що сплачується за місцем розгляду та оформлення документів на спадщину та дарування», платник -[PERSON], одержувач: УК у Радивилівському районі м. Радивилів /22090100, ЄДРПОУ 37929592, банк одержувача: ГУДКСУ у Рівненській області, МФО 833017, що й підтверджується листом казначейства від 28.03.2013 року № 02-13/211. Враховуючи вищенаведене, у даному разі право позивача порушено внаслідок неотримання помилково сплаченої суми з бюджету, то належним способом захисту цього права є саме вимога про стягнення цієї суми на рахунок позивача з бюджету. Питання формування податковим органом висновку та направлення його до Управління є процедурним питанням взаємодії вказаних органів у процесі перерахування помилково сплаченої суми платником та безпосередньо не впливає на відновлення порушеного права позивача. Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 17 КАС України компетенція адміністративних судів поширюється, зокрема, на спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності. Частиною 3 статті 105 КАС України передбачено, що адміністративний позов може містити вимоги про: 1) скасування або визнання нечинним рішення відповідача субєкта владних повноважень повністю чи окремих його положень; 2) зобов"язання відповідача суб"єкта владних повноважень прийняти рішення або вчинити певні дії; 3) зобов"язання відповідача суб"єкта владних повноважень утриматися від вчинення певних дій; 4) стягнення з відповідача суб"єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, завданої його незаконним рішенням, дією або бездіяльністю; 5) виконання зупиненої чи невчиненої дії; 6) встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб"єкта владних повноважень. Згідно частини 2 статті 162 КАС України у разі задоволення адміністративного позову суд може прийняти постанову про: 1) визнання протиправними рішення суб"єкта владних повноважень чи окремих його положень, дій чи бездіяльності і про скасування або визнання нечинним рішення чи окремих його положень, про поворот виконання цього рішення чи окремих його положень із зазначенням способу його здійснення; 2) зобов"язання відповідача вчинити певні дії; 3) зобов"язання відповідача утриматися від вчинення певних дій; 4) стягнення з відповідача коштів; 5) тимчасову заборону (зупинення) окремих видів або всієї діяльності об"єднання громадян: 6) примусовий розпуск (ліквідацію) обє"днання громадян; 7) примусове видворення іноземця чи особи без громадянства за межі України; 8) визнання наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб"єкта владних повноважень. Суд може прийняти іншу постанову, яка б гарантувала дотримання і захист прав. свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб'єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб'єктів владних повноважень. При цьому, Кодекс адміністративного судочинства не передбачає наявність у суду повноважень щодо зобов'язання відповідача суб'єкта владних повноважень для захисту порушених прав фізичної чи юридичної особи вчинити певні дії по відношенню до іншого суб'єкта владних повноважень. Тому суд відмовляє у задоволенні позову з вказаних підстав. Судовий збір відповідно до ст. 94 КАС України на користь позивача не присуджується.

Результат розгляду: denied