Рішення адміністративного суду від 2014-02-06 00:00:00+02

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просив скасувати винесену відносно нього постанову ПС1 № 203784 від 01.12.2013 року про притягнення його до відповідальності за ст. 122 ч. 1 КУпАП та закрити провадження у справі у зв'язку із відсутністю складу адміністративного правопорушення. До суду представник позивача надала заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій позов підтримала та просила задовольнити його в повному обсязі. Представник відповідача, будучи належним чином повідомленим про дату та час судового засідання, двічі в судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив. Письмових заперечень проти позову та доказів в обґрунтування правомірності дій суб'єкта оскарження суду не надав, на вимоги суду про надання доказів, в тому числі копії відеозапису, двічі не відповів. Згідно п. 4 ст. 128 КАС України у разі неприбуття відповідача - суб'єкта владних повноважень, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, без поважних причин або без повідомлення ним про причину неприбуття розгляд справи не відкладається і справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів. Суд, ознайомившись та дослідивши письмові матеріали справи, вважає позовні вимоги обґрунтованими та задовольняє позов з наступних підстав. Згідно ст. 18 ч. 1 п. 1 КАС України місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності. Постанова про притягнення фізичних осіб до адміністративної відповідальності є правовим актом індивідуальної дії (п. 3 Постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України № 2 від 06.03.2008 року). Відповідно до п. п. 1, 3 ч. 3 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють чи прийняті вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачений законами України; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення. Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Постановою ПС1№ 203784 від 01.12.2013 року на [PERSON] за скоєння правопорушення, передбаченого ст. 122 ч. 1 КУпАП накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510 гривень. Тою ж постановою його визнано винним в тому, що він 01.12.2013 року, о 12 год. 55 хв., рухаючись на пр. Ілліча в м. Маріуполі, керуючи автомобілем «Фольксваген-Шаран» держномер [NUMBER], не виконав вимоги дорожнього знаку «Зупинка заборонена», чим порушив вимоги п. 8.4 «в» ПДР України. Відповідно до п. 8.4 «в» дод. 3.34 дорожній знак забороняє зупинку. Частиною 1 ст.122 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за порушення водіями транспортних засобів правил перевищення водіями транспортних засобів встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками, - тягнуть за собою накладення штрафу від п'ятнадцяти до двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Відповідно до ч.1, 2, 4 ст.71 КАС України кожна сторона має довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, окрім випадків, встановлених ст. 72 цього кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень обов'язок по доведенню правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти позову. Суб'єкт владних повноважень зобов'язаний надати суду всі наявні в нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази по справі. На підставі ст. 138 КАС України предметом доказування є обставини, якими обґрунтовуються позовні вимоги чи заперечення проти них, або які мають інше значення для вирішення справи та які належить встановити при винесенні судового рішення по справі. Для встановлення цих обставин в судовому засіданні заслуховуються пояснення осіб, які приймають участь у справі, пояснення свідків, досліджуються письмові та речові докази, в тому числі носії інформації із записаною на них інформацією, висновки експертів. Як встановлено судом, під час складання постанови про адміністративне правопорушення інспектору ДПС було відомо про невизнання позивачем факту скоєння ним правопорушення, однак він не вжив жодних заходів щодо збору доказів на підтвердження наявності вини в діях позивача. Відповідно до ст. 71 ч. 2 КАС України, обов'язок доказування правомірності своїх дій в даному випадку покладено на відповідача, однак відповідач не довів перед судом правомірності своїх дій та взагалі на письмову вимогу суду не надав матеріалів справи про адміністративне правопорушення. За таких умов у діях позивача не має складу правопорушення, у якому визнано винним зазначеною постановою, у зв'язку з чим постанова від 01.12.2013 року про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ст. 122 ч. 1 КУпАП підлягає скасуванню із подальшим закриттям провадження по справі. На підставі викладеного,

Результат розгляду: granted