Рішення адміністративного суду від 2014-03-06 00:00:00+02

02.09.2010 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Агро-Капітал-Центр» звернулось до суду з позовом, в якому просило: - скасувати податкове повідомлення-рішення від 21.07.2010 р. №00009523100, форми "Р", яким позивачеві визначено податкове зобов'язання за платежем податок на додану вартість на загальну суму 2 469 932,00 грн., в тому числі 1 646 621,00 грн. - за основним платежем; 823 311,00 грн.- за штрафними (фінансовими) санкціями; - визнати неправомірними дії Кіровоградської ОДПІ щодо зменшення залишку від'ємного значення ПДВ у сумі 2 265 543 грн., відображеного у рядку 26 Декларації за березень 2009 р. - визнати неправомірними дії Кіровоградської ОДПІ щодо неврахування залишку від'ємного значення ПДВ у сумі 641 888 грн., який залишився невідшкодованим на кінець березня 2010 р. - зобов'язати Кіровоградської ОДПІ вчинити дії із відновлення права ТОВ "Агро-Капітал-Центр" на використання залишку від'ємного значення ПДВ у сумі 2 265 543 грн., відображеного у рядку 26 декларації за березень 2009р. В обґрунтування своїх вимог посилалося на безпідставні висновки перевіряючих осіб щодо порушення позивачем вимог податкового законодавства, вказувало на дотримання підприємством всіх вимог законодавстві при формуванні податкового кредиту та визначенні податкових зобов'язань з податку на додану вартість. Постановою Кіровоградського окружного адміністративного суду від 28 жовтня 2013 року адміністративний позов задоволено: Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Кіровоградської ОДПІ від 21.07.2010 р. №0000952310/0, форми "Р", яким позивачеві визначено податкове зобов'язання за платежем податок на додану вартість на загальну суму 2 469 932,00 грн., в тому числі 1 646 621,00 грн. - за основним платежем та 823 311,00 грн .- за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами). Визнано неправомірними дії Кіровоградської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Кіровоградській області щодо зменшення залишку від'ємного значення ПДВ у сумі 2 265 543 грн., відображеного у рядку 26 Декларації за березень 2009 р. Визнано неправомірними дії Кіровоградської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Кіровоградській області щодо неврахування залишку від'ємного значення ПДВ у сумі 641 888 грн., який залишився невідшкодованим на кінець березня 2010 р. Зобов'язано Кіровоградську об'єднану державну податкову інспекцію Головного управління Міндоходів у Кіровоградській області вчинити дії із відновлення права ТОВ "Агро-Капітал-Центр" на використання залишку від'ємного значення ПДВ у сумі 2 265 543 грн., відображеного у рядку 26 декларації за березень 2009р. Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, Кіровоградська об'єднана державна податкова інспекція Головного управління Міндоходів у Кіровоградській області подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову постанову про відмову у задоволенні позову. Апеляційна скарга фактично обґрунтована висновками перевіряючих осіб, які зроблено в Акті перевірки та які на думку ОДПІ, свідчать про те, що підприємство повинно було самостійно відкоригувати суму від'ємного значення на підставі висновків попереднього акту перевірки, чого зроблено не було, та, як наслідок, призвело до заниження суми податку на додану вартість у перевіряємому періоді. У судове засідання, сторони, які належним чином повідомленні про час та місце розгляду справи, не з'явились, у зв'язку з чим, відповідно до ст..41 КАС України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювався. У судове засідання представник відповідача не з'явився, надавши суду клопотання про відкладення розгляду справи, у зв'язку з відсутністю кошторису на відрядження. Від представника позивача також надійшло клопотання про відкладення, у зв'язку із неможливістю забезпечити участь уповноваженого представника. Такі підстави для відкладення розгляду справи колегія суддів вважає необґрунтованими, оскільки по-перше: представниками сторін не надано жодних доказів на підтвердження обставин, які викладені у клопотаннях, по-друге: сторони є юридичними особами, а в клопотаннях про відкладення розгляду справи відсутні обґрунтування причин неможливості участі іншого представника юридичної особи. Відповідно до ч.4 ст.196 КАС України неприбуття у судове засідання сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про дату, час і місце апеляційного розгляду, не перешкоджає судовому розгляду справи. За таких обставин, судом апеляційної інстанції розглянуто справу у відсутності представників сторін за наявними в матеріалах справи документами. Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом норм матеріального та процесуального права, надану правову оцінку досліджених судом доказів по справі, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про наявність підстав для часткового задоволення апеляційної скарги з наступних підстав. Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що у період з 03.06.2010р. по 01.07.2010р. повноважними особами Кіровоградської ОДПІ проведено планову виїзну перевірку ТОВ «Агро-Капітал-Центр» з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.04.09 по 31.03.10, валютного та іншого законодавства за період з 01.04.09 по 31.03.10, за результатами якої складено Акт №7/23-10/35720615 від 08.07.2010р. В Акті перевірки зроблено висновки про порушення позивачем: - п.1.32 ст.1, п.5.1, п.п.5.2.1, п.п.5.2.7 п.5.2, п.п.5.3.9 п.5.3 ст.5, п.6.1 ст.6, п.п.7.3.2, т.7.3.3 п.7.3 ст.7 Закону України "Про оподаткування прибутку підприємств", вимог Порядку складання декларації з податку на прибуток підприємства, внаслідок чого занижено податок на прибуток за період з 01.04.09 по 31.03.10 загальну суму 217434 грн., в тому числі за 1 квартал 2010 року на загальну суму 217434 грн., та завищено від'ємне значення об'єкта оподаткування податком на прибуток на загальну суму 33927600 грн.; - п.п.7.4.1, п.п.7.4.3, п.п.7.4.5 п.7.4, п.7.7.1 та п.п.7.7.2 п.7.7 ст.7 Закону України „Про податок на додану вартість", п.5.12.5 п.5.12 ст.5 Наказу Державної податкової адміністрації "Про затвердження форми податкової декларації та Порядку її заповнення і подання", внаслідок чого занижено податок на додану вартість за період з 01.04.09 по 31.03.10 на загальну суму 46621 грн., в тому числі: за грудень 2009 року на суму 1634688 грн.; за березень 2010 року на суму 11933 грн., та завищено рядок 26 "Залишок від'ємного значення, який після бюджетного відшкодування включається до складу податкового кредиту наступного податкового періоду" на загальну суму 641888 грн.; - п.13.2 ст. 13 Закону України "Про оподаткування прибутку підприємств", в результаті чого донараховано податок на прибуток з доходів нерезидентів 381465,30грн.; - п.п.4.2.7 п.4.2 ст.4, п.9.1 ст.9, п.19.2 (а) ст.19, п.п.20.3.2 п.20.3 ст.20 Закону України "Про податок з доходів фізичних осіб", внаслідок чого ТОВ „Агро-Капітал-Центр" донараховується податок з доходів фізичних осіб за 2009 рік на загальну суму 16438,24 грн.; - в період з 01.04.2009 року по 31.03.2010 року підприємство проводило фінансово-господарські операції, які відповідають критеріям 15, визначеним Положенням про банк даних про сумнівні фінансові операції, затвердженим наказом ДПА України від 21.05.03. № 233 "Про затвердження Положення про банк даних про сумнівні фінансові операції". На підставі Акту перевірки №7/23-10/35720615 від 08.07.2010р. Кіровоградською ОДПІ було прийнято податкове повідомлення-рішення від 21.07.2010р.: - №0000952310/0, яким ТОВ «Агро-Капітал-Центр» визначено суму податкового зобов'язання за платежем: податок на додану вартість на загальну суму 2 469 932,00 грн., в тому числі за основним платежем - 1 646 621,00 грн.; за штрафними (фінансовими) санкціями - 823 311грн. (т.1 а.с. 36). Правомірність та обґрунтованість дій Кіровоградської ОДПІ, а також вказаного податкового повідомлення-рішення є предметом спору, який передано на вирішення суду. Вирішуючи спір між сторонами та задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що оскаржене рішення відповідача прийнято не на підставі та не у спосіб, що передбачені чинним законодавством, з огляду на необґрунтованість висновків, які викладені в Акті перевірки, що став підставою для прийняття спірного податкового повідомлення-рішення. Дії відповідача щодо зменшення залишку від'ємного значення ПДВ у сумі 2 265 543 грн. та неврахування залишку від'ємного значення ПДВ у сумі 641 888 грн., який залишився невідшкодованим на кінець березня 2010 р. є протиправними, у зв'язку з чим суд першої інстанції дійшов висновку про необхідність зобов'язання відповідача вчинити дії із відновлення права ТОВ "Агро-Капітал-Центр" на використання залишку від'ємного значення ПДВ у сумі 2 265 543 грн., відображеного у рядку 26 декларації за березень 2009р. З такими висновками суду першої інстанції суд апеляційної інстанції частково погоджується з наступних підстав. Щодо вимоги про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення №0000952310/0. Як вбачається з Акту перевірки №7/23-10/35720615 від 08.07.2010р., висновків про порушення позивачем вимог податкового законодавства, податковий орган дійшов з огляду на Акт попередньої перевірки позивача за №43/2310/35720615 від 30.06.2009р., у висновках якого зазначено, зокрема, про завищення суми від'ємного значення яке після бюджетного відшкодування включається до складу податкового кредиту наступного податкового періоду в сумі 2 265 543грн. (т.1 а.с.37-64). Висновків про зменшення від'ємного значення Кіровоградська ОДПІ дійшла, виходячи із неправомірності відображення у податковому обліку з ПДВ господарських операцій Позивача по комісійним договорам. З цих підстав податковий орган вважає, що позивач повинен був самостійно відкоригувати (зменшити) суму від'ємного значення в розмірі 2 265 543 грн., яке після бюджетного відшкодування включається до складу податкового кредиту наступного податкового періоду (рядок 26 Декларації), та враховуючи, що цього зроблено не було, податковий орган дійшов висновку про заниження позивачем суми податку на додану вартість у перевіряємому періоді. Суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про необґрунтованість такої позиції ДПІ з огляду на наступне. Так, пунктом 1.7 ст. 1 Закону України "Про податок на додану вартість", який був чинний на час, визначено, що податковий кредит - сума, на яку платник податку має право зменшити податкове зобов'язання звітного періоду, визначена згідно з цим Законом. Відповідно до п.п.7.2.4, 7.2.6 п.7.2 ст. 7 Закону, право на нарахування податку та складання податкових накладних надається виключно особам, зареєстрованим як платники податку у порядку, передбаченому статтею 9 цього Закону. Податкова накладна видається платником податку, який поставляє товари (послуги), на вимогу їх отримувача, та є підставою для нарахування податкового кредиту. Згідно із пп..7.4.1 п.7.4 ст.7 Закону України «Про податок на додану вартість» податковий кредит звітного періоду визначається виходячи із договірної (контрактної) вартості товарів (послуг), але не вище рівня звичайних цін, у разі якщо договірна ціна на такі товари (послуги) відрізняються більше ніж на 20 відсотків від звичайної ціни на такі товари (послуги), та складаються із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 6.1 статті 6 та статтею 8-1 цього Закону, протягом такого звітного періоду у зв'язку з: - придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку. У відповідності ж з пп..7.4.4 п.7.4 ст.7 Закону України «Про податок на додану вартість», якщо платник податку придбаває (виготовляє) матеріальні та нематеріальні активи (послуги), які не призначаються для їх використання в господарській діяльності такого платника, то сума податку, сплаченого у зв'язку з таким придбаванням (виготовленням), не включається до складу податкового кредиту. Згідно з пп. 7.4.5 ст. 7 Закону (168/97-ВР) не підлягають включенню до складу податкового кредиту суми сплаченого (нарахованого) податку у зв'язку з придбанням товарів (послуг), не підтверджені податковими накладними чи митними деклараціями (іншими подібними документами згідно з підпунктом 7.2.6 цього). Таким чином, наведеними нормами матеріального права визначено підстави для формування платником податкового кредиту і до таких підстав віднесено: наявність господарської операції, сплата (нарахування) податку на додану вартість у вартості товарів (робіт, послуг), факт сплати (нарахування) податку на додану вартість має підтверджуватися відповідними податковими накладними. Відповідно до п.п. 7.7.1 п.7.7. ст.7 Закону України "Про податок на додану вартість" сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до бюджету або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов'язання звітного податкового періоду та сумою податкового кредиту такого звітного податкового періоду. При позитивному значенні суми, розрахованої згідно з підпунктом 7.7.1 цього пункту, така сума підлягає сплаті (перерахуванню) до бюджету у строки, встановлені законом для відповідного податкового періоду. При від'ємному значенні суми, розрахованої згідно з підпунктом 7.7.1 цього пункту, така сума враховується у зменшення суми податкового боргу з цього податку, що виник за попередні податкові періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до закону), а при його відсутності - зараховується до складу податкового кредиту наступного податкового періоду. Отже, виникнення права на бюджетне відшкодування залежить від правомірності формування платником податкового кредиту. Як вбачається з Акту перевірки (стор.22 Акту), податковий орган зазначив, що за період з 01.04.09 по 31.03.10 ТОВ «Агро-Капітал-Центр» задекларувало податкових зобов'язань по податку на додану вартість у сумі 16 134 424грн. Перевіркою повноти визначення податкових зобов'язань за період з 01.04.09 по 31.03.10 не встановлено їх заниження чи завищення (т.1 а.с.103). Разом з тим, на стор.24 Акту, податковий орган зазначає, що перевіркою повноти визначення податкового кредиту за період з 01.04.09 по 31.03.10 встановлено його завищення всього у сумі 26 271грн. У розділі 3.2.3 Акту податковий орган зазначає висновки щодо повноти декларування та своєчасності сплати податку на додану вартість, правомірності декларування сум податку, що підлягають бюджетному відшкодуванню (стор.29 Акту). Так, за період з 01.04.09 по 31.03.10 ТОВ «Агро-Капітал-Центр» задекларовано податку на додану вартість, що підлягає сплаті до бюджету у сумі 0 грн. Перевіркою повноти нарахування податку на додану вартість встановлено його заниження на загальну суму 1 646 621грн. Таким чином, судом встановлено, що даний Акт містить розбіжності, в той час, як відповідно до п.1.3 Порядку оформлення результатів невиїзних документальних перевірок, виїзних планових та позапланових перевірок з питань дотримання податкового, валютного та іншого законодавства, затвердженого наказом ДПА України від 10.08.2005р. №327, який був чинним на час складення Акту перевірки, Акт - службовий документ, який стверджує факт проведення невиїзної документальної або виїзної планової чи позапланової перевірки фінансово-господарської діяльності суб'єкта господарювання і є носієм доказової інформації про виявлені порушення вимог податкового, валютного та іншого законодавства суб'єктами господарювання. Відповідно до п.2.3.2 Порядку за кожним відображеним в акті фактом порушення податкового, валютного чи іншого законодавства податковий орган зобов'язаний: - висвітлити показники, які відображаються підприємством у податковій звітності та фактичні показники, виявлені у ході перевірки на підставі первинних документів податкового та бухгалтерського обліку підприємства у розрізі періодів; - у разі виявлення розбіжностей чітко викласти зміст порушення з посиланням на конкретні пункти і статті нормативно-правових актів, що порушені платником податків, зазначити період (місяць, квартал, рік) фінансово-господарської діяльності платника податків, в якому дане порушення здійснено, при цьому додати до акта письмові пояснення посадових осіб суб'єкта господарювання щодо встановлених порушень; - зазначити первинний документ, на підставі якого вчинено записи в податковому та бухгалтерському обліку (навести кореспонденцію рахунків операцій) та інші докази, що достовірно підтверджують наявність факту порушення; - у разі відсутності первинних документів або ненадання для перевірки первинних та інших документів, що підтверджують факт порушення, зазначити перелік цих документів. При цьому до акта перевірки додаються пояснення посадових осіб або інших працівників суб'єкта господарювання (у межах їх компетенції), що перевіряється, щодо відсутності первинних та інших документів; Як вже зазначалося, висновків про порушення позивачем вимог податкового законодавства, податковий орган дійшов з огляду на Акт попередньої перевірки позивача за №43/2310/35720615 від 30.06.2009р., яким позивачу не визначалися податкові зобов'язання з податку на додану вартість, а так само і не приймалось рішення про зменшення суми від'ємного значення. Оскільки, відповідачем не дотримано вимог вищезазначеного Порядку, так як акт перевірки не містить обґрунтування допущених порушень позивачем, то висновки ДПІ про порушення ТОВ «Агро-Капітал-Центр» вимог п.п.7.4.1, п.п.7.4.3, п.п.7.4.5 п.7.4, п.7.7.1 та п.п.7.7.2 п.7.7 ст.7 Закону України «Про податок на додану вартість» колегія суддів вважає необґрунтованими. Більш того, на стор. 25-28 Акту перевірки, податковий орган зазначає, що ТОВ «Агро-Капітал-Центр» повинно було відкоригувати суму податкового кредиту, включеного до декларації з ПДВ, у зв'язку з віднесенням до його складу податку по придбаним товарам, що не використовуються в господарській діяльності підприємства, що свідчить про порушення позивачем п.п.7.4.1 ст.7 Закону України «Про податок на додану вартість». Надаючи правову оцінку таким доводам податкового органу, суд першої інстанції вірно виходив з того, що Позивач при придбанні товарно-матеріальних цінностей, суму податку на додану вартість згідно реєстрів отриманих податкових накладних правомірно відніс до складу податкового кредиту в деклараціях з податку на додану вартість. Так, 01.12.2008 р. між позивачем та ТОВ "Агро Капітал Миколаїв" укладено договір комісії №247-К, згідно з яким комісіонер (ТОВ "Агро Капітал Центр" за дорученням комітента (ТОВ "Агро Капітал Миколаїв") повинен здійснювати закупівлю та доставку добрив, гербіцидів, насіння, а також надавати послуги, обумовлені договором (т. 2, а.с. 1-2). На підтвердження виконання даного договору позивач надав до суду видаткові і податкові накладні, акти приймання-передачі виконаних робіт (т.2, а.с. 3-91). 01.12.2008 р. між позивачем та ТОВ "Агро Капітал Черкаси" укладено договір комісії аналогічного змісту (т.2, а.с. 92-94), виконання якого підтверджується відповідно актами здачі-прийняття робіт, видатковими та податковими накладними (т. 2, а.с. 95-158). Також суду надано інші документи, які підтверджують дійсність господарських операцій у вказаній сфері з різними суб'єктами господарювання, зокрема договори комісії з ТОВ "Липянське" (т.2, а.с. 159-166), ТОВ "Агро-Преміум" (т.2, а.с. 167-172), ПП "Уніком" (т. 2, а.с. 173-179), ТОВ "Уніком Грейн" (т. 2, а.с. 180-184), ТОВ "Каролант" (т.2, а.с. 185-189), ЗАТ "Родина" (т.2, а.с. 190-191, т.3 а.с. 1-158), ТОВ "Агрофірма Стожари" (т.3, а.с. 159-160). Таким чином, позивачем надано всі первинні бухгалтерські та господарські документи, які підтверджують дійсність правочинів між позивачем та його контрагентами ВАТ "Явкинський елеватор", ВАТ "Новомиргородський елеватор", ТОВ "Агро Капітал Миколаїв", ЗАТ "Родина". Зокрема, 21.02.2010 р. між позивачем та ВАТ "Явкинський елеватор" укладено договір купівлі-продажу (т.3, а.с. 162), згідно з яким позивачем придбано 150 тонн пшениці 3 класу урожаю 2009 року на суму 187,5 тис. грн., що підтверджується видатковою та податковою накладними (т. 3, а.с. 163-164). 05.02.2010 р.між позивачем та ВАТ "Явкинський елеватор" укладено договір купівлі -продажу (т.3, а.с. 165), згідно з яким ТОВ "Агро Капітал Центр" придбано 38,1 тонн насіння соняшника на суму 100,4 тис. грн. (т.3, а.с. 166-167). 01.02.2010 р. між позивачем та ВАТ "Явкинський елеватор" укладено договір купівлі -продажу (т.3, а.с. 168), згідно з яким ТОВ "Агро Капітал Центр" придбано 38 тонн насіння соняшника на загальну суму 94,6 тис. грн., що підтверджується видатковою та податковою накладними (т.3, а.с. 169-172). 31.03.2010 р. між позивачем та ЗАТ "Родина" укладено договір купівлі-продажу озимої пшениці урожаю 2009 року в кількості 1223757 тонн на суму 1419558,61 грн. (т.3, а.с. 173-177). Відповідно до додаткових угод по комісійним договорам, п. 2, яким внесено зміни у п. 3.2 договорів комісії, зазначено, що всі витрати по закупівлі та поставці вказаних товарів здійснюється комісіонером за рахунок комітента. Пунктом 3 додаткових угод, якими вносились зміни в п. 3.3 Договорів комісії, передбачено, що комісійна винагорода, так само як і компенсація витрат, понесених комісіонером при виконанні умов договору комісії виплачуються йому комітентом по закінченню строку дії договору, але в будь-якому випадку після виконання комісіонером зобов'язань, вказаних у п.1 Договору комісії. Позивач у своїй діяльності користується послугами заготівельних підприємств, які у відповідності до укладених угод надають Позивачеві послуги по зберіганню, сушінню та очищенню сільськогосподарської продукції, а саме у перевіряємому періоду Позивач користувався послугами сертифікованих елеваторів (ОАО "Явкинський елеватор" та ВАТ "Новомиргородський елеватор"), про що свідчать відповідні договори зберігання (копії додаються). Як зазначено у Акті перевірки (а.с. 92, т.1), придбана Позивачем сільськогосподарська продукція, відповідно до технологічних норм, для доведення до необхідного стану при зберіганні чи подальшій реалізації проходила зачистку та переробку, про що свідчать відповідні акти зачистки та переробки зерна, які затверджені Держхлібінспекцією у Миколаївські області: - акт зачистки № YV-0000068 від 10.02.2010 р. (Т.3, а.с. 184-185); - акт зачистки № YV-0000080 від 12.02.2010 р. (т.3, а.с. 180-181); - акт зачистки № YV-0000106 від 22.03.2010 р. (т.3, а.с. 182-183); - акт зачистки № YV-0000116 від 31.03.2010 р. (т.3, а.с. 178-179); - акт переробки продукції № 1 від 01.02.2010 р. (т.3, а.с. 187); - акт переробки продукції № 2 від 15.03.2010 р. (т.3, а.с. 186). Відповідно до п. 1.32 ст. 1 Закону України "Про оподаткування прибутку підприємств" (діючий на час виникнення правовідносин) (надалі - Закон про прибуток), господарською діяльністю є будь-яка діяльність підприємства, направлена на отримання доходу в грошовій, матеріальній або нематеріальних формах. Діяльність Позивача по закупівлі зерна, його доробці та зберіганню з метою його кінцевої реалізації направлена на отримання доходу, є господарською діяльністю в розумінні п. 1.32 ст. 1 Закону про прибуток. Відповідно до п. 5.1 ст. 5 Закону про прибуток, валові витрати виробництва та обігу - це сума будь-яких витрат платника податку у грошовій, матеріальній чи нематеріальній формах, здійснюваних як компенсація вартості товарів, які придбаваються таким платником податків для їх подальшого використання у власній господарській діяльності. До складу валових витрат включаються (пп. 5.2.1 п. 5.2 ст. 5 Закону про прибуток) суми будь-яких витрат, сплачених протягом звітного періоду у зв'язку із підготовкою, організацією, веденням виробництва, продажем продукції. Так, як позивач проводив закупку зерна та здійснював дії, які були направлені на підвищення якості закупленого зерна (очищення від сміттєвої домішки, сушіння до того відсотку вологості зерна, з яким зерно може зберігатись тривалий час), то понесені ним втрати зерна у вазі у результаті його доробки, були направлені на отримання доходу від продажу цього зерна. Адже, навряд чи зерно такої якості, при якій воно було придбане, Позивачеві вдалось би продати в наступному. А відтак, незалежно від того, що в процесі доробки змінилась кількість зерна, усі витрати на його придбання повинні включатись до валових витрат, так як підвищення якості зерна було направлено на кінцевий результат - продаж сільськогосподарської продукції. На підставі викладеного, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що діяльність позивача по закупівлі зерна, його доробці та зберіганню, з метою його кінцевої реалізації, направлена на отримання доходу та є господарською діяльністю в розумінні п. 1.32 ст. 1 Закону України "Про оподаткування прибутку підприємств". А зменшення кількісного показника зерна безпосередньо пов'язане з підвищенням його якісного показника. З урахуванням викладеного, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції, що оскаржуване податкове повідомлення-рішення прийнято відповідачем не на підставі та не у спосіб, що передбачені Конституцією України та Законом України «Про податок на додану вартість», тобто не відповідає критеріям правомірності, які пред'являються до рішень суб'єктів владних повноважень та які визначено ч.3 ст.2 КАС України. Разом з тим, задовольняючи позовні вимоги в частині визнання неправомірними дії Кіровоградської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Кіровоградській області щодо зменшення залишку від'ємного значення ПДВ у сумі 2 265 543 грн., відображеного у рядку 26 Декларації за березень 2009 р., визнання неправомірними дії Кіровоградської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Кіровоградській області щодо неврахування залишку від'ємного значення ПДВ у сумі 641 888 грн., який залишився невідшкодованим на кінець березня 2010 р. та зобов'язання Кіровоградської об'єднаної державної податкової інспекції вчинити дії із відновлення права ТОВ "Агро-Капітал-Центр" на використання залишку від'ємного значення ПДВ у сумі 2 265 543 грн., відображеного у рядку 26 декларації за березень 2009р., суд першої інстанції не прийняв до уваги наступне. Позивачем не надано доказів того, що за результатами проведеної перевірки ДПІ приймалися будь-які рішення щодо неврахування залишку від'ємного значення ПДВ у сумі 641 888 грн. та щодо припинення права ТОВ "Агро-Капітал-Центр" на використання залишку від'ємного значення ПДВ у сумі 2 265 543 грн., а також не надано доказів того, що податковим органом приймались, зокрема, податкові повідомлення-рішення про зменшення залишку від'ємного значення ПДВ у сумі 2 265 543 грн. Не доведено й те, що відповідачем учинялися будь-які дії, зокрема, внесення до облікових даних платника податків відомостей про його податкові зобов'язання, враховуючи висновки, які зроблено як в попередньому акті перевірки так і в Акті перевірки №7/23-10/35720615 від 08.07.2010р., не доведено, що відповідачем учинялися дії по внесення до автоматизованої системи змін щодо показників підприємства. Задовольняючи позовні вимоги про визнання протиправними дій відповідача щодо встановлення висновків в Акті перевірки, суд першої інстанції не звернув уваги на те, що заявляючи вимоги у такий спосіб, позивач фактично просить визнати протиправними доводи (позицію) податкового органу з приводу аналізу встановлених результатів перевірки. При цьому, суд не врахував, що захисту підлягають порушенні або оспорюванні права особи. Між тим, самі висновки перевіряючих осіб, які викладено в акті перевірки, не призводять та не можуть призвести до порушення прав та охоронюваних інтересів особи. Зроблені в акті перевірки висновки можуть, в подальшому, стати підставою для прийняття рішення (вчинення дій) податковим органом, які, в свою чергу, і можуть бути предметом оскарження, і саме під час встановлення правомірності та обґрунтованості такого рішення (вчинення дій) має бути надано правову оцінку тим висновкам (доводам), які стали підставою для прийняття рішення (вчинення дій) суб'єктом владних повноважень. За таких обставин, суд апеляційної інстанції вважає помилковими висновки суду першої інстанції про встановлення обставин, які свідчать про порушення прав позивача та наявності підстав для захисту таких прав у спосіб, який визначено судом в оскарженому рішенні. За таких обставин, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про те, що судом першої інстанції було порушено норми матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи в частині та, в силу п.4 ч.1 ст.202 КАС України, є підставою для скасування рішення суду та ухвалення нового.

Результат розгляду: partial