Рішення адміністративного суду від 2014-01-21 00:00:00+02

Позивач звернувся до суду із означеним вище позовом, який обґрунтовує тим, що він народився 14.06.1948 року в місті Болград Одеської області. Трудову діяльність розпочав з травня 1966 року. До репатріації до держави Ізраїль проживав в Україні за адресою: [ADDRESS]. З лютого 1992 року постійно проживає в державі Ізраїль та перебуває на консульському обліку в Консульському відділі посольства України в державі Ізраїль. В серпні 2013 року звернувся до відповідача за критерієм останнього місця проживання та реєстрації в Україні із заявою про початок нарахування та виплати належної йому пенсії як громадянину України, оскільки весь свій трудовий стаж набув в Україні. 21.08.2013 року за вих. № 2055/05/29 отримав листа від відповідача, що підтверджує бездіяльність відповідача. Позивач вважає, що з 07.10.2009 року у нього відсутні перешкоди для нарахування та одержання пенсії за віком і трудовим стажем. Відмову відповідача з посиланням на те, що законами не врегульовано питання виплати пенсії громадянам України, які проживають в державі Ізраїль, вважає незаконною. Позивач просив визнати неправомірною відповідь відповідача про відмову у нарахуванні і сплаті пенсії та зобов'язати відповідача розпочати нарахування та сплату пенсії за віком або на інших підставах, визначених пенсійним законодавством України, без обмежень з дня звернення із заявою - з 08 серпня 2013 року. Клопотанням від 17.12.2013 року за вхідним суду 212 від 04 січня 2014 року просив розглянути справу без участі позивача. Відповідач проти позову заперечив з таких підстав: - відсутні підстави для призначення пенсії у зв'язку з відсутністю місця реєстрації позивача відповідно до законодавства. Відповідно до ст. 44 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» заява про призначення, поновлення (перерахунок) пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду особисто або через представника. Згідно із Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсії відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 року №22-1 заява про призначення пенсії непрацюючим громадянам і членам сімей подається заявником особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, засвідченої нотаріально, безпосередньо до органу, що призначає пенсію, за місцем проживання (реєстрації), або законним представником відповідно до законодавства (п.1 Порядку); - відсутнє правове забезпечення щодо призначення та виплати пенсії в Україні особам, які проживають в державі Ізраїль, оскільки міждержавна угода з даного питання не підписана. Відповідач просив суд розглянути справу без участі їх представника. Суд, в порядку ч.4 ст.122 Кодексу адміністративного судочинства України (КАСУ), здійснив судовий розгляд справи в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами. Дослідивши подані сторонами документи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення сторін, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Заява позивача про нарахування та виплату пенсії відповідачем фактично не розглядалась через відсутність на рівні підзаконного нормативно-правового акту механізму звернення до відповідача. У зв'язку з цим, аналізуючи заперечення відповідача, суд вважає, що Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсії відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 року №22-1, фактично обмежені конституційні права позивача на пенсійне забезпечення - громадянина України, який проживає в державі Ізраїль. Відповідно до ст. 44 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» заява про призначення, поновлення (перерахунок) пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду особисто або через представника. Отже, даною нормою уповноважено Пенсійний фонд встановити порядок, а не правові підстави для пенсійного забезпечення, даний порядок повинен враховувати усіх громадян України незалежно від їх місця проживання. Вимоги порядку містять прогалину в частині питання куди звертатись громадянину України, який постійно проживає за межами держави, із заявою про призначення пенсії. У такому випадку відповідач зобов'язаний у своїй діяльності керуватись аналогією закону, прийняти заяву та розглянути її по суті. Право громадянина на пенсійне забезпечення не може бути обмеженим порядком розгляду питання щодо цього права. Відповідно до ч.2 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України, до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження. Згідно ч.2 ст. 11 Кодексу адміністративного судочинства України, суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, і не може виходити за межі позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог тільки в разі, якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін чи третіх осіб, про захист яких вони просять. Оцінуючи усі докази, які були досліджені судом у їх сукупності, приймаючи до уваги відсутність рішення про відмову в призначені пенсії, суд вважає за необхідне, з метою повного захисту прав позивача, вийти за межі позовних вимог та визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо не прийняття рішення за результатами розгляду заяви про призначення пенсії та зобов'язати відповідача розглянути відповідно до вимог Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» дану заяву та прийняти рішення за результатами її розгляду, в задоволенні решти позовних вимог необхідно відмовити, оскільки рішення стосовно призначення пенсії чи відмову у призначенні пенсії відповідачем ще не приймалось, спір у цій частині є передчасним. Відповідно до ст.94 Кодексу адміністративного судочинства України, стягнути з Державного бюджету України на користь позивача в рахунок повернення судового збору 17,20 грн.

Результат розгляду: partial