Рішення адміністративного суду від 2014-01-16 00:00:00+02

Товариство з обмеженою відповідальністю «ПФК Стальінвест» звернулось до Донецького окружного адміністративного суду з позовом до Державної податкової інспекції у Куйбишевському районі м. Донецька Головного управління Міндоходів у Донецькій області, треті особи: ТОВ «Ронсар Трейд», Відділ державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців реєстраційної служби Ворошиловського районного управління юстиції у м. Донецьку про визнання незаконними дії в частині складання акту про відсутність позивача за місцезнаходженням, запиту про встановлення місцезнаходження позивача, довідку (акту) про відсутність позивача, повідомлення державному реєстратору, визнання недійсним рішення про анулювання реєстрації платника податку на додану вартість №13 від 27 лютого 2013 року (а.с.101,109). В обґрунтування позову посилається на те, що позивач не приймав участі у процесі прийняття рішення №13 про анулювання реєстрації позивача як платника податку на додану вартість, відповідачем не було враховані всі обставини, що мають значення для прийняття рішення. Позивач зазначає, що відомості про місцезнаходження юридичної особи були підтверджені станом на 14 січня 2013 року. Також позивач вказує на те, що належних доказів для складання акту виходу за юридичним місцезнаходженням, запиту на встановлення місцезнаходження платника податків, довідку про встановлення місцезнаходження платника податків, повідомлення про відсутність юридичної особи за місцезнаходженням, оскільки ними не було дотримано процедури перевірки по встановленню місцезнаходження підприємства позивача, встановленої Положенням про організацію взаємодії підрозділів податкової міліції з іншими структурними підрозділами органів державної податкової служби для встановлення місцезнаходження платника податків, затвердженого наказом Державної податкової адміністрації України від 17 травня 2010 року №336. Постановою Донецького окружного адміністративного суду від 11 грудня 2013 р. у справі № 805/14117/13-а позовні вимоги задоволено частково. Визнано незаконними дії в частині складання довідки про встановлення місцезнаходження платника податків від 26 грудня 2012 року №614, визнано незаконними дії в частині складання повідомлення про відсутність юридичної особи за місцезнаходженням за ф.№18ОПП від 26 грудня 2012 року №27310/2. В іншій частині позовних вимог відмовлено. Стягнуто з Державного бюджету України на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ПФК Стальінвест» витрати по сплаті судового збору у розмірі 13 грн.77 коп. Не погодившись з таким рішенням, відповідач - Державна податкова інспекція у Куйбишевському районі м. Донецька Головного управління Міндоходів у Донецькій області подала апеляційну скаргу, в якій зазначила, що постанова суду першої інстанції є необґрунтованою, винесеною з порушенням норм матеріального та процесуального права, у зв'язку з чим підлягає скасуванню та просило ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі. Товариство з обмеженою відповідальністю «ПФК Стальінвест» також подало апеляційну скаргу, в якій зазначило, що постанова суду першої інстанції є необґрунтованою в частині відмови у задоволенні позову, у зв'язку з чим просило ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. У судовому засіданні представник позивача та третьої особи підтримали вимоги апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «ПФК Стальінвест» в повному обсязі, проти доводів апеляційної скарги відповідача заперечували. Представник відповідача підтримав доводи апеляційної скарги відповідача, проти доводів апеляційної скарги позивача заперечував. Заслухавши доповідь судді - доповідача, пояснення сторін, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів встановила наступне. Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, місцезнаходження позивача зареєстроване м. Донецьк, вул. Олімпієва, буд.222«В», що підтверджується, зокрема витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, (а.с.111). Наказом Міністерства фінансів України від 09 грудня 2011 року №1588 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 29 грудня 2011 року за №1562/20300) затверджено Порядок обліку платників податків і зборів, який розроблений відповідно до Податкового кодексу України і має метою використання єдиної раціональної методики обліку платників податків і зборів в органах державної податкової служби (далі - Порядок №1588). Відповідно до п.63.1 п.63 Податкового кодексу України облік платників податків ведеться з метою створення умов для здійснення контролюючими органами контролю за правильністю нарахування, своєчасністю і повнотою сплати податків, нарахованих фінансових санкцій, дотримання податкового та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на органи державної податкової служби. Згідно п.63.2 ст.63 Податкового кодексу України взяттю на облік або реєстрації в органах державної податкової служби підлягають всі платники податків. Пунктом 1.2 Порядку №1588 визначено, що ведення обліку платників податків є одним із способів податкового контролю. Облік платників податків ведеться з метою створення умов для здійснення органами державної податкової служби контролю за правильністю нарахування, своєчасністю і повнотою сплати податків, нарахованих фінансових санкцій, дотримання податкового та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на органи державної податкової служби. Розділом XII Порядку №1588 визначено процедуру встановлення місцезнаходження (місця проживання) платників податків. Відповідно до п.12.1 Порядку №1588 з метою більш повного обліку платників податків - юридичних осіб або фізичних осіб - підприємців, унеможливлення отримання юридичними особами або фізичними особами - підприємцями неконтрольованих доходів підрозділи органів державної податкової служби, до функцій яких входить ведення обліку платників податків, повинні забезпечувати систематичний контроль за повнотою та своєчасністю взяття на облік юридичних осіб або фізичних осіб - підприємців органами державної податкової служби після здійснення їх державної реєстрації, реорганізації та внесення змін до Єдиного державного реєстру чи установчих документів. Згідно п.12.2. Порядку №1588 підрозділи органу державної податкової служби: стосовно платників податків, якими не подано у встановлені законом терміни податкових декларацій (звітів, розрахунків), у порядку, передбаченому законодавством, самостійно визначають суму грошового зобов'язання, проводять роботу з узгодження грошового зобов'язання та інші заходи; стосовно платників податків, які мають податковий борг, у порядку, передбаченому законодавством, здійснюють заходи з погашення податкового боргу. У рамках проведення цих заходів, а також при призначенні чи проведенні будь-якого виду перевірки платника податків чи при виконанні інших службових обов'язків працівниками органів державної податкової служби здійснюється або може здійснюватись перевірка місцезнаходження (місця проживання) платника податків. З наведених норм законодавства суд першої інстанції дійшов вірного висновку щодо наявності у відповідача права на проведення перевірки позивача. За наслідками перевірки складається акт перевірки місцезнаходження платника податків. Якщо встановлено відсутність платника податків за його місцезнаходженням (місцем проживання), то проводиться робота із з'ясування фактичного місця розташування (місцезнаходження, місця проживання) платника податків, відповідальних та пов'язаних осіб. Пунктом 12.3. Порядку №1588 визначено, що у разі неможливості вручення платнику податків довідки, свідоцтва, листа чи будь-якого іншого документа, направленого органом державної податкової служби, у зв'язку з відсутністю платника податків за місцезнаходженням (місцем проживання) замість акта перевірки місцезнаходження (місця проживання) платника податків оформляється довідка про неможливість вручення документа платнику податків із зазначенням причин та додаванням відповідних документів (за наявності). Заміна акта довідкою не проводиться, якщо іншими нормативно-правовими актами передбачено складання акта. Акт перевірки місцезнаходження платника податків або довідка про неможливість вручення документа платнику податків не складається працівниками органів державної податкової служби, якщо до Єдиного державного реєстру внесено запис про відсутність платника податків за місцезнаходженням. 26 грудня 2012 року посадовими особами відповідача була проведена перевірка місцезнаходження (місця проживання) платника податків, за результатами якої складено акт виходу за юридичним місцезнаходженням та встановлено, що на момент виходу підприємство не знаходиться за вищевказаною адресою (а.с.51). Відповідно до п. 12.4. Порядку №1588 щодо кожного платника податків, стосовно якого виявлена відсутність його за місцезнаходженням (місцем проживання) та нез'ясоване його фактичне місцезнаходження (місце проживання), підрозділ органу державної податкової служби, який з'ясував зазначений факт, готує та передає підрозділам податкової міліції запит на встановлення місцезнаходження (місця проживання) платника податків за встановленою формою. Як вбачається з матеріалів справи, відповідачем було направлено запит до податкової міліції на встановлення місцезнаходження платника податків від 26 грудня 2012 року №813 (а.с.52). Відповідно до п.12.5 Порядку №1588, якщо за результатами заходів щодо встановлення фактичного місцезнаходження юридичної особи підрозділами податкової міліції буде підтверджено відсутність такої особи за місцезнаходженням або встановлено, що фактичне місцезнаходження юридичної особи не відповідає зареєстрованому місцезнаходженню, керівник (заступник керівника) органу державної податкової служби приймає рішення про направлення до відповідного державного реєстратора повідомлення про відсутність юридичної особи за місцезнаходженням за ф. №18-ОПП для вжиття заходів, передбачених частиною дванадцятою статті 19 Закону. Копія повідомлення підшивається до реєстраційної частини облікової справи платника податків. Наказом Державної податкової служби України від 01 серпня 2012 року № 671 затверджено Порядок взаємодії між структурними підрозділами органів ДПС з питань реєстрації та обліку платників податків (далі - Порядок №671). Розділом 7 Порядку № 671 визначено порядок взаємодії між структурними підрозділами при встановленні місцезнаходження платників податків. Пунктом 7.1. Порядку №671 працівниками органу ДПС при виконанні службових обов'язків, визначених пунктом 12.2 розділу XII Порядку обліку, здійснюється або може здійснюватись перевірка місцезнаходження (місця проживання) платника податків. Відповідно до Порядку № 671 щодо кожного платника податків, за яким виявлено відсутність його за місцезнаходженням (місцем проживання) та не з'ясовано фактичне місцезнаходження (місце проживання), підрозділ органу ДПС, який з'ясував зазначений факт, готує та передає підрозділам податкової міліції запит на встановлення місцезнаходження (місця проживання) платника податків за формою та у порядку, згідно з Положенням про організацію взаємодії підрозділів податкової міліції з іншими структурними підрозділами органів державної податкової служби для встановлення місцезнаходження платника податків, затвердженим наказом ДПА України від 17 травня 2010 року №336. Відповідно до п.п. 4.2. Положення №336, підрозділ податкової міліції при прийнятті рішення про організацію заходів із встановлення місцезнаходження платника податків обов'язково здійснює вихід за його адресою. У разі незнаходження за адресою платника податків необхідно, якщо платник податків зареєстрований за адресою приміщення, в якому розташовано виробництво, офіси тощо, необхідно опитати власника приміщення-орендодавця (за згодою) щодо оренди та місцезнаходження платника податків, вказаного у запиті (пояснення або рапорт). Згідно з рапортом Старшого лейтенанта податкової міліції, був здійснений вихід за юридичною адресою ТОВ «ПКФ «Стальінвест»: м.Донецьк, вул.Олімпієва, 222«в» та встановлено незнаходження підприємства за цією адресою (а.с.123). Про результати роботи із встановлення місцезнаходження (місця проживання) платника податків підрозділ податкової міліції у строки та за формою, що затверджені Положенням №336, повідомляє підрозділ, що ініціював запит, та копію надає підрозділу інформатизації та обліку платників податків для долучення до реєстраційної частини облікової справи платника податків. Начальником підрозділу податкової міліції було складено Довідку від 26 грудня 2012 року №614 про встановлення місцезнаходження (місця проживання) платника податків, відповідно до якої місцезнаходження платника податків не встановлено (а.с.53). В матеріалах справи міститься копія договору оренди №02/01 від 02 січня 2013 року, предметом якого є строкове платне користування нежилим приміщенням площею 10,5 кв.м., яке знаходиться за адресою: м.Донецьк, вул. Олімпієва, 222«В» для використання під офісні приміщення ТОВ "Стальінвест". Строк дії договору оренди до 31 грудня 2013 року (а.с.11). Зазначений договір був укладений після проведення перевірочних заходів по встановленню фактичного місцезнаходження позивача, пояснення представника позивача та представника третьої особи про існування договору оренди на час проведення перевірочних заходів не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду. Будь-яких доказів щодо знаходження підприємства за місцем реєстрації та ведення господарської діяльності підприємства за цією адресою суду не надано. Якщо за результатами заходів щодо встановлення фактичного місцезнаходження юридичної особи підрозділами податкової міліції буде підтверджено відсутність такої особи за місцезнаходженням або встановлено, що фактичне місцезнаходження юридичної особи не відповідає зареєстрованому місцезнаходженню, керівник (заступник керівника) органу ДПС приймає рішення про направлення до відповідного державного реєстратора повідомлення про відсутність юридичної особи за місцезнаходженням за ф. №18-ОПП. Рішення готується за відповідною формою, з урахуванням вимог наказу ДПС України від 28 жовтня 2011 року №97 «Щодо упередження безпідставної ліквідації платників податків "ризикових" категорій шляхом процедури банкрутства». Повідомлення за ф. №18-ОПП формується та направляється до відповідного державного реєстратора підрозділом інформатизації та обліку платників податків. Державною податковою інспекцією у Куйбишевському районі м. Донецька Головного управління Міндоходів 26 грудня 2012 року складено повідомлення про відсутність юридичної особи за місцезнаходженням за формою 18 - ОПП за №27310/2 та направлено до Управління державної реєстрації Донецької міської ради (а.с.54). Колегія суддів зазначає, що відповідно до п. 63.3 ст.63 Податкового кодексу України з метою проведення податкового контролю платники податків підлягають реєстрації або взяттю на облік у контролюючих органах за місцезнаходженням юридичних осіб, відокремлених підрозділів юридичних осіб, місцем проживання особи (основне місце обліку), а також за місцем розташування (реєстрації) їх підрозділів, рухомого та нерухомого майна, об'єктів оподаткування або об'єктів, які пов'язані з оподаткуванням або через які провадиться діяльність (неосновне місце обліку). Згідно з п. 45.2 ст. 45 вказаного Кодексу податковою адресою юридичної особи (відокремленого підрозділу юридичної особи) є місцезнаходження такої юридичної особи, відомості про що містяться у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців. Наказом Державної податкової адміністрації України від 17 травня 2010 року №336 затверджено Положення про організацію взаємодії підрозділів податкової міліції з іншими структурними підрозділами органів державної податкової служби для встановлення місцезнаходження платника податків. Вказане Положення застосовується щодо кожного платника податків, який відсутній за місцезнаходженням (місцем проживання) та місцезнаходження (місце проживання) якого не з'ясовано (п. 3.1). Суб'єкт владних повноважень діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені законодавством, з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, і не порушив права та законні інтереси позивача в сфері публічно-правових відносин. З огляду на наведене позовні вимоги про визнання незаконними дії щодо складання довідки про встановлення місцезнаходження платника податків від 26.12.2012 №614 та визнання незаконними дії в частині складання повідомлення про відсутність юридичної особи за місцезнаходженням за ф.№18ОПП від 26 грудня 2012 року №27310/2 задоволенню не підлягають. Посилання позивача на витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, в якому місцезнаходження позивача вказано: м. Донецьк, вул. Олімпієва, буд.222«В»0, не є доказом наявності суб'єкта господарювання за місцезнаходженням (податковою адресою). Посилання позивача на те, що викладені в довідці про встановлення місцезнаходження платника податків від 26.12.2012 №614 та повідомленні про відсутність юридичної особи за місцезнаходженням за ф.№18ОПП від 26 грудня 2012 року №27310/2 обставини та висновки не відповідають дійсності, є неприйнятними з огляду на те, що ця довідка і повідомлення не є рішенням суб'єкта владних повноважень в розумінні ст. 17 Кодексу адміністративного судочинства України, не зумовлює виникнення будь-яких прав і обов'язків для суб'єкта господарювання, тому встановлені ним обставини і його висновки не можуть бути предметом спору. Враховуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку, що довідка про встановлення місцезнаходження платника податків від 26.12.2012 №614 та повідомлення про відсутність юридичної особи за місцезнаходженням за ф.№18ОПП від 26 грудня 2012 року №27310/2 не є рішеннями суб'єкта владних повноважень у розумінні статті 17 КАС, не зумовлює виникнення будь-яких прав і обов'язків для осіб, робота (діяльність) яких перевірялися, тому його висновки не можуть бути предметом спору. Відсутність спірних відносин, в свою чергу, виключає можливість звернення до суду, оскільки відсутнє право, що підлягає судовому захисту. Довідка та повідомлення є носієм доказової інформації про виявлені контролюючим органом порушення вимог податкового, валютного та іншого законодавства суб'єктами господарювання, документом, на підставі якого приймається відповідне рішення контролюючого органу, а тому оцінка цих документів, в тому числі й оцінка дій службових осіб контролюючого органу щодо їх складання, викладення у ньому висновку про відсутність юридичної особи за місцезнаходженням, може бути надана судом при вирішенні спору щодо оскарження рішення, прийнятого на підставі цих документів. Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 10 вересня 2013 року в справі №21-237а13, що прийнята за результатами розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права. Вказане судове рішення відповідно до ст. 244-2 Кодексу адміністративного судочинства України є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень та для всіх судів України. Що стосується вимог позивача щодо визнання недійсним рішення про анулювання реєстрації платника податку на додану вартість №13 від 27 лютого 2013 року, слід зазначити, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що при прийнятті рішення про анулювання реєстрації платника ПДВ податковий орган діяв обґрунтовано з урахуванням того, що керувався законною підставою - наявністю запису ЄДР, яку відповідно до положень ст.. 18 Закону вважав достовірною на час прийняття такого рішення. За даними довідки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців щодо ТОВ «ПФК Стальінвест» (ідентифікаційний код 37135016) 21 лютого 2013 року державним реєстратором внесено запис "Внесення інформації щодо відсутності юридичної особи за вказаною адресою" (а.с.111). На підставі вказаного запису відповідач прийняв рішення від 27 лютого 2013 року №13 про анулювання реєстрації платника податку на додану вартість ТОВ «ПФК Стальінвест», податковий номер 37135016. Зміст рішення ДПІ у Куйбишевському районі м. Донецька від 27 лютого 2013 року №13 про анулювання реєстрації платника податку на додану вартість ТОВ «ПФК Стальінвест», податковий номер 37135016 свідчить, що анулювання реєстрації платника податку на додану вартість ТОВ «ПФК Стальінвест» здійснено на підставі підпункту "ж" пункту 184.1 статті 184 Податкового кодексу України у зв'язку з наявністю в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців запису про відсутність юридичної особи за її місцезнаходженням. Відповідно до підпункту "ж" пункту 184.1 статті 184 Податкового кодексу України реєстрація діє до дати анулювання реєстрації платника податку, яка проводиться шляхом виключення з реєстру платників податку і відбувається у разі якщо в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців наявний запис про відсутність юридичної особи або фізичної особи за її місцезнаходженням (місцем проживання) або запис про відсутність підтвердження відомостей про юридичну особу. Згідно з пунктом 184.2 статті 184 Податкового кодексу України Анулювання реєстрації на підставі, визначеній у підпункті "а" пункту 184.1 цієї статті, здійснюється за заявою платника податку, а на підставах, визначених у підпунктах "б" - "з" пункту 184.1 цієї статті, може здійснюватися за заявою платника податку або за самостійним рішенням відповідного органу державної податкової служби. Аналогічні підстави для анулювання свідоцтва платника ПДВ містить Розділ V Положення про реєстрацію платників податку на додану вартість затвердженого наказом Міністерства фінансів України №1394 від 07 листопада 2011 року зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 29 листопада 2011 року за №1369/20107. Із матеріалів справи вбачається, що на час виникнення спірних правовідносин в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців відносно ТОВ "ПКФ «Стальінвест» був внесений запис №12661430010036467: «Внесення інформації щодо відсутності юридичної особи за вказаною адресою», запис державного реєстратора оскаржений не був, є дійсним. У відповідності до частин 1, 2 статті 18 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців» якщо відомості, які підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, були внесені до нього, то такі відомості вважаються достовірними і можуть бути використані в спорі з третьою особою, доки до них не внесено відповідних змін. Проте, частково задовольняючи позовні вимоги, судом першої інстанції не враховано, що прийняття рішення є похідним від дій відповідача щодо складання довідки про встановлення місцезнаходження платника податків та складання повідомлення про відсутність юридичної особи за місцезнаходженням, тому в цій частині постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню. Повний текст постанови складено 17 січня 2014 року.

Результат розгляду: denied