Рішення адміністративного суду від 2014-01-28 00:00:00+02

27 вересня 2012 року позивач звернувся до Жовтневого районного суду м.Маріуполя з адміністративним позовом про визнання неправомірними дій відповідача щодо ненарахування та невиплати йому пенсії з урахуванням пільгового стажу за роботу у районах Крайньої Півночі та прирівняних до них, та зобов'язання відповідача здійснити перерахунок пенсії з 09.03.2012 року з врахуванням пільгового стажу роботи в районах Крайньої Півночі в період з 01.09.1972 року по 18.10.1997 року. Також просить визнати неправомірними дії відповідача та зобов'язати прийняти довідку про заробітну плату в період з 1992 року по 1997 рік з урахуванням районного коефіцієнту та перерахувати пенсію. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що є пенсіонером з 09 березня 2012 року. В період часу з 01.09.1972 року по 14.07.1975 року він навчався в ДПТУ №17 м.Норильська, а з 09.09.1975р. по 18.10.1997 р. працював на підприємстві «Норильський горно-металургійний комбінат», який знаходиться в районі Крайньої Півночі. Відповідачем відмовлено у зарахуванні до стажу роботи частки періоду на пільгових умовах та відповідному перерахунку пенсії з посиланням на необхідність надання ним строкових трудових договорів, які б засвідчували роботу в районах Крайньої Півночі на пільгових умовах. Дії УПФУ в Жовтневому районі міста Маріуполя вважає неправомірними, оскільки записи в його трудовій книжці містять всю необхідну інформацію для пільгового обчислення страхового стажу, а тому відмова відповідача в такому обчисленні є протиправною. Крім того, ним надані довідки, які також підтверджують вказані періоди роботи на зазначеному підприємстві. Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 15.10.2013 року, попередні судові рішення ухвалені по справі судами першої та апеляційної інстанції - скасовані, справу направлено на новий судовий розгляд до суду першої інстанції. Під час судового розгляду справи, представником позивача [PERSON] уточнено зміст позову, за яким у доповнення до раніш заявлених вимог, просив визнати неправомірним та скасувати рішення Управління Пенсійного фонду України в Жовтневому районі м.Маріуполя №244 від 20.04.2012 року про відмову у зарахуванні довідки про заробітну плату [PERSON] за період роботи з 19.10.1992 по 18.10.1997 року. Позивач, а також його представники [PERSON] та [PERSON] заявлені вимоги підтримали, вказавши, що факт роботи позивача в районах Крайньої Півночі підтверджується трудовою книжкою та довідками про заробітну плату, а також трудовими договорами укладеними на період роботи з 09.10.89 року по 19.10.97 року. Право на пільги позивача надходить з аналізу нормативно-правової бази діючої, як на час виконання трудових обов'язки, так і вирішення питання про пенсійне забезпечення позивача. Просили задовольнити позов повному обсязі, зобов'язавши відповідача провести розрахунок пенсій відповідно до довідки про розмір заробітної плати отриманої за період роботи з 19.10.1992 по 18.10.1997 року. Представник відповідача УПФУ в Жовтневому районі м.Маріуполя - [PERSON] заперечував проти задоволення позовних вимог, оскільки пільгове обчислення стажу проводиться особам, які працювали в районах Крайньої Півночі, за умови укладання ними трудових договорів про роботу в цій місцевості, відомості про що у позивача частково відсутні. Розрахунок пенсії проведено правильно, а довідка про заробітну плату в період з 1992 року по 1997 рік має бути використана для перерахунку пенсії після досягнення позивачем 60-річного віку. Дослідженням матеріалів справи суд встановив, що [PERSON] з 09 березня 2012 року отримує пенсію за віком, що підтверджується довідкою УПФУ в Жовтневому районі міста Маріуполя. Позивач є громадянином Російської Федерації та з жовтня 1997 року проживає в місті Маріуполі Донецької області. [PERSON] народився [INFO] року в місті Норильськ Російської Федерації, де проживав, закінчив школу та в період з 01.09.1972р. по 14.07.1975р. навчався у професійно-технічному училищі, що підтверджується дипломом № [NUMBER], а також записом в трудовій книжці. Крім того, за записами трудової книжки [NUMBER], заведеної 01 листопада 1976 року на ім'я [PERSON], [INFO], настає, що останній не мав загального трудового стажу до вступу до Норильського горно-металургійного комбінату, а з 09.09.1975р. по 18.10.1997 року працював на різних посадах у Норильському горно-металургійного комбінату, назва якого за час роботи неодноразово змінювалася. З наданих документів вбачається, що під час роботи [PERSON] у Норильському горно-металургійному комбінаті з ним укладалися строкові трудові договори: з 09.10.1989р. по 09.10.1992р., з 19.10.1992р. по 18.10.1995р., який було продовжено до 19.10.1997р. Згідно довідок Відкритого акціонерного товариства «Норильський горно-металургійний комбінат імені А.П.Завенягіна» вказане підприємство знаходиться на території Норильського промислового району, який відноситься до районів Крайньої Півночі, відповідно до Переліку зазначених районів, затверджених Постановою Ради Міністрів СРСР від 10.11.1967р. №1029. За довідкою ВАТ «Норильський горно-металургійний комбінат імені А.П.Завенягіна» від 06.03.2012р. [PERSON] в період з жовтня 1992 року по жовтень 1997 року отримував заробіток, який у загальній сумі склав 121129570,98 рублів. Довідка дана з врахуванням районного коефіцієнту, який дорівнює 1,80. 20 квітня 2012 року УПФУ в Жовтневому районі міста Маріуполя прийнято Рішення №244 про відмову у зарахуванні довідки про заробітну плату від 06.03.2012р., виданої ВАТ «Норильський горно-металургійний комбінат» за період роботи з 19.10.1992р. по 18.10.1997р. з урахуванням районного коефіцієнту. Відповідно до довідки Відкритого акціонерного товариства «Норильський горно-металургійний комбінат імені А.П.Завенягіна» від 25.06.2012р. [PERSON] отримував заробіток в період з жовтня 1992 року по жовтень 1997 року, який у загальній сумі склав 96216399,49 рублів. Довідка дана без врахування районного коефіцієнту, який дорівнює 1,80. Згідно з листом від 28.08.2012р. УПФУ в Жовтневому районі міста Маріуполя повідомило [PERSON], що йому призначена пенсія з 09 березня 2012 року на підставі заяви від 06.04.2012р. №340 за віком на пільгових умовах роботи в районах Крайньої Півночі зі зниженням пенсійного віку згідно з діючим законодавством. Пенсія призначена з врахуванням страхового стажу 38 років 06 місяців 13 днів, у тому числі стаж роботи в умовах Крайньої Півночі - 21 рік 07 місяців 26 днів, та заробітної плати за період з 01.07.2000р. по 29.02.2012р. (140 місяців). Управлінням спрямовано запити від 20.04.2012р. до ВАТ «Норильський горно-металургійний комбінат» на видачу довідки про заробітну плату за період без врахування районного коефіцієнту, а також на видачу трудових договорів за період з 09.09.1975р. по 31.12.1990р. для розрахунку стажу роботи в пільговому розмірі. Дослідивши надані матеріали, з'ясувавши правову позицію сторін, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Згідно з п.5 розділу XV «Прикінцевих положень» Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» період роботи до 1 січня 1991 року в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі колишнього Союзу РСР, а також на острові Шпіцберген зараховується до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло до 1 січня 1991 року. Пільгове обчислення страхового стажу застосовується для осіб, які працювали в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, та на яких поширювалися пільги, передбачені для працюючих в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, відповідно до Указу Президії Верховної Ради Союзу РСР від 10 лютого 1960 року «Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі», постанови Ради Міністрів Союзу РСР від 10 лютого 1960 року N 148 «Про порядок застосування Указу Президії Верховної Ради Союзу РСР від 10 лютого 1960 року «Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі», Указу Президії Верховної Ради Союзу РСР від 26 вересня 1967 року «Про розширення пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі». Пільгове обчислення страхового стажу проводиться на підставі трудової книжки, або письмового трудового договору, або довідки, в яких зазначено періоди роботи в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, та користування пільгами, передбаченими вищезазначеними нормативно-правовими актами. Указом Президії Верховної Ради Союзу РСР від 10 лютого 1960 року «Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі» передбачено виплату всім робочим та службовцям надбавку до їх щомісячного заробітку (без врахування районного коефіцієнту та винагороди за вислугу років), надавати додаткові відпустки. Підпунктом д) пункту 5 Указу Президії Верховної Ради Союзу РСР від 10 лютого 1960 року «Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі» передбачено, що «робітникам, які переводяться, направляються або запрошуються на роботу в райони Крайньої Півночі і в місцевості, які прирівнюються до районів Крайньої Півночі, з інших місцевостей держави, на умовах укладення ними трудових договорів на роботу в цих районах на строк 5 років, а на островах Північного Льодовитого океану - два роки, надавати додаткові наступні пільги: зараховувати один рік роботи в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, які прирівнюються до районів Крайньої Півночі, за один рік і шість місяців при обчисленні стажу, який дає право на отримання пенсії за віком і по інвалідності. Пільги, які передбачені цією статтею, надаються також особам, які прибули в райони Крайньої Півночі і в місцевості, які прирівнюються до районів Крайньої Півночі, за власним бажанням і які уклали строковий договір про роботу в цих районах». Пунктом 3 Постанови Ради Міністрів Союзу РСР від 10 лютого 1960 року N 148 «Про порядок застосування Указу Президії Верховної Ради Союзу РСР від 10 лютого 1960 року «Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі» передбачено, що працівникам, які користуються в даний час пільгами, кожний рік роботи в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, які прирівнюються до районів Крайньої Півночі, до 1 березня 1960 р. зараховувати за два роки роботи при розрахунку стажу для отримання пенсії за віком, по інвалідності і за вислугу років, а після 1 березня 1960 р. - за один рік і шість місяців роботи при обрахуванні стажу для отримання пенсії за віком і по інвалідності. Пунктом 3 Указу Президії Верховної Ради Союзу РСР від 26 вересня 1967 року «Про розширення пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі» було постановлено «скоротити тривалість трудового договору, який дає право на отримання пільг, які передбачені статтею 5 Указу Президії Верховної Ради СРСР від 10 лютого 1960 року «Про впорядкування пільг для осіб, працюючих в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, які прирівнюються до районів Крайньої Півночі, з п'яти до трьох років». Інструкцією про порядок надання пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, яка затверджена Постановою Президії ВЦСПС від 16 грудня 1967 року №530/П-28, передбачено, що пільги, встановлені вищезазначеними нормативно-правовими актами надаються всім робочим та службовцям (у тому числі місцевим жителям та іншим особам, прийнятим на роботу на місці) підприємств, які знаходяться в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі. Пільги, передбачені Указами від 10.02.1960р. та від 26.09.1967р. надаються незалежно від наявності письмового строкового трудового договору. У відповідності до ч. 4 ст. 1 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 року № 1788 у тих випадках, коли договорами (угодами) між Україною та іншими державами передбачені інші правила, ніж ті, які містяться в цьому законі, то застосовуються правила за цими договорами (угодами). Згідно з положеннями Тимчасової Угоди між Урядом України і Урядом Російської Федерації про гарантії прав громадян, які працювали в районах Крайньої Півночі та в місцевостях, які прирівняні до районів Крайньої Півночі в галузях пенсійного забезпечення від 15 березня 1993 року, громадяни Сторін, що домовляються, які пропрацювали не менше 15 календарних років у районах Крайньої Півночі або не менше 20 календарних років у місцевостях, які прирівняні до районів Крайньої Півночі, незалежно від місця їх постійного проживання на території обох держав мають право на пенсію по старості (за віком): чоловіки - по досягненні 55 років і при загальному стажі роботи не менше 25 років. Згідно з ч. 2 ст. 6 Угоди «Про гарантії прав громадян держав-учасників Співдружності незалежних Держав в галузі пенсійного забезпечення» від 13 березня 1992 року, укладеною між Україною і Росією, для встановлення права на пенсію, в тому числі пенсію на пільгових умовах і за вислугу років, громадянам держав-учасників угоди зараховується трудовий стаж, набутий на території будь-якої з цих держав, а також на території колишнього СРСР до набрання сили вказаної угоди. Відповідно до абзаців 2,3 ст. 6 Угоди між Урядом України і Урядом РФ «Про трудову діяльність і соціальний захист громадян України і Росії, які працюють за межами кордонів своїх країн» від 14.01.1993 р. трудовий стаж, включаючи стаж який обчислюється у пільговому порядку, і стаж роботи за спеціальністю, набутий у зв'язку з трудовою діяльністю на територіях обох Сторін, взаємно визнається Сторонами. Обчислення стажу здійснюється згідно з законодавством Сторони, на території якої відбувалась трудова діяльність. Сторонами визнаються дипломи, свідоцтво, інші документи державного зразка про рівень освіти і кваліфікації, які видані відповідними компетентними органами Сторін, без легалізації. Частиною 2 статті 4 Угоди «Про співробітництво в галузі трудової міграції та соціального захисту співробітників-мігрантів» від 15.04.1994 року, підписаної Урядами Азербайджанської Республіки, Республіки Вірменія, республіки Білорусь, Республіки Грузія, Республіки Казахстан, Киргизької Республіки, Республіки Молдова, РФ, Республіки Таджикистан, Туркменістану, Республіки Узбекистан, України, передбачено, що трудовий стаж, зокрема стаж на пільгових підставах і за спеціальністю, взаємно визнається Сторонами. З вищенаведених норм міжнародних угод, підписаних Україною та РФ, слідує, що обчислення стажу здійснюється згідно з законодавством держави, на території якої відбувалась трудова діяльність; пільговий стаж, набутий на території однієї з цих двох держав, визнається іншою державою. Тобто якщо певний період роботи особи на території РФ згідно з законодавством цієї держави повинен обчислюватися на пільгових підставах, то в такому ж порядку цей стаж повинен враховуватися щодо цієї людини і в Україні. Проаналізувавши вказані правові норми суд вважає безпідставними заперечення відповідача що для обчислення пільгового стажу, особа повинна надати виключно трудовий договір про роботу в районах Крайньої Півночі, оскільки з огляду на вищевказані положення, такий пільговий стаж може бути підтверджений як трудовим договором, так і іншими документами, що підтверджують право працівника на пільги. Трудова книжка позивача та довідки ВАТ «Норильський горно-металургійний комбінат», які були надані [PERSON], містять всю необхідну інформацію для пільгового обчислення страхового стажу, а тому відмова відповідача в такому обчисленні є протиправною. За таких підстав, враховуючи документально підтверджений факт роботи позивача на підприємстві в районі Крайньої Півночі за трудовим договором з 09.09.1975 року по 18.10.1997 року, суд приходить до висновку про правомірність заявлених позовних вимог щодо зарахування одного року роботи позивачем в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, які прирівнюються до районів Крайньої Півночі, за один рік і шість місяців при обчисленні стажу, який дає право на отримання пенсії за віком. За таких обставин, позовні вимоги [PERSON] в цій частині підлягають задоволенню. Проте, на думку суду, вимоги позивача про включення до пільгового стажу терміну з 01.09.1972р. по 14.07.1975р., протягом якого [PERSON] навчався у професійно-технічному училищі №17 міста Норильська Красноярського краю Російської Федерації, задоволенню не підлягають, оскільки навчання та послідуюча робота позивача не охоплюється переліком робот, які мають право на пільгову пенсію за віком. Так, відповідно до частини 4 статті 24 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше. Згідно із підпунктами «з», «к» частини 1, частини 3 пункту 109 Положення про порядок призначення та виплати державних пенсій, затвердженого постановою Ради Міністрів СРСР від 03.08.1972 року № 590, періоди навчання в ПТУ та служби в складі Збройних Сил СРСР прирівнюються до роботи, яка слідувала по закінченню цього періоду. Підпунктами «а» та «б» пункту 16 цього Положення передбачено право на призначення пенсій на пільгових умовах для певної категорії осіб, які виконували підземні роботи, роботи зі шкідливими умовами праці, або в гарячих цехах, а також на інших роботах з важкими умовами праці за списком виробництв, цехів, професій та посад, затверджених Советом Міністрів СССР. Робота слюсаря з ремонту автомобілів, яку позивач виконував одразу по закінченню в навчального закладу, не входить до переліку робіт, які дають право на призначення пенсій на пільгових умовах, у зв'язку з чим період навчання [PERSON] з 01.09.1972р. по 14.07.1975р. не підлягає для пільгового обчислення страхового стажу. Частиною 1 статті 40 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» встановлено, що за бажанням пенсіонера та за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами у період до 1 січня 2016 року або в разі, якщо страховий стаж починаючи з 1 липня 2000 року становить менше 60 місяців, для обчислення пенсії також враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд до 1 липня 2000 року незалежно від перерв. Постановою Державного комітету Ради міністрів СРСР з питань праці та заробітної плати «Про затвердження районних коефіцієнтів до заробітної плати працівників освіти, охорони здоров'я, ЖКГ, торгівлі та громадського харчування та інших галузей народного господарства, які безпосередньо обслуговують населення, зайнятих в районах Крайньої Півночі і місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі» від 4 вересня 1964 р. за N 380/П-18 районами, де до зарплати працівників застосовується коефіцієнт 1,80 є м.Норильськ з територією, що знаходиться в адміністративному підпорядкуванні Норильської міськради. Так як порядок застосування районних коефіцієнтів теперішнім пенсійним законодавством не врегульований, то у відповідності з Постановою Верховної Ради України від 12.09.1991р. № 1545-XII «Про порядок тимчасової дії на території України окремих актів законодавства Союзу РСР» застосовується Закон СРСР від 15 травня 1990 року «Про пенсійне забезпечення громадян в СРСР», який є діючим з питань, що не урегульовані. Згідно ст.96 даного Закону, особам, які проживають у районах, де до заробітної плати робітників і службовців встановлено районні коефіцієнти, при призначенні пенсій враховується фактична заробітна плата, обчислена із застосуванням районного коефіцієнта. Як вбачається з довідок, що знаходяться в матеріалах справи, період роботи позивача з 19.10.1992р. по 18.10.1997р. включено в трудовий стаж, що давало право позивачу на пенсію, а також зазначено розмір заробітку позивача за вказаний період з врахуванням районного коефіцієнта 1,8 за роботу в умовах Крайньої Півночі та прирівняних до них районах. Тому суд приходить до висновку про задоволення вимог позивача про визнання неправомірними дій в частині відмови у зарахуванні довідки про заробітну плату від 06.03.2012р., виданої ВАТ «Норильський горно-металургійний комбінат» за період роботи з 19.10.1992р. по 18.10.1997р. з урахуванням районного коефіцієнту та про зобов'язання прийняти вказану довідку та на підставі неї перерахувати пенсію. З огляду на викладене, рішення Управління Пенсійного фонду України в Жовтневому районі м.Маріуполя за №244 від 20.04.2012 року про відмову у зарахуванні довідки про заробітну плату [PERSON] за період роботи з 19.10.1992 по 18.10.1997 року, підлягає скасуванню, як неправомірне. Вимоги [PERSON] про стягнення витрат на правову допомогу в сумі 500 гривень задоволенню не підлягають, оскільки суду не надані належні докази отримання таких послуг та здійснення їх оплати. З урахуванням часткового задоволення позовних вимог суду стягує з Державного бюджету України на користь [PERSON] судовий збір у розмірі 47,05 гривень.

Результат розгляду: partial