Рішення адміністративного суду від 2014-02-19 00:00:00+02

Позивач [PERSON] звернулась до суду з адміністративним позовом до Управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Донецька про перерахунок пенсії, уточнивши його в подальшому зазначила наступне. 19.12.2012 року їй призначено відповідачем пенсію за віком згідно ЗУ «Про державну службу». Вважає, що відповідач неправомірно визначив розмір її пенсії оскільки, пенсія їй була нарахована та виплачувалась без включення в розрахунок пенсії виплачених сум матеріальної допомоги на оздоровлення, сум на вирішення соціально-побутових проблем, індексації заробітної плати, про що вона дізналась у січня 2014 року, після чого звернулась до відповідача із заявою про перерахунок її пенсії із включенням вказаних показників. Але рішенням від 14.01.2014 року № 93 відповідач відмовив їй у перерахунку її пенсії з посиланням на ст.ст.33, 37 Закону України «Про державну службу». Просила визнати протиправними дії відповідача щодо не включення додаткових видів оплати праці («інші виплати») під час обчислення розміру її пенсії та відмови їй у проведенні перерахунку пенсії з урахуванням повної суми матеріальної допомоги на оздоровлення та вирішення соціально-побутових потреб та індексації заробітної плати, з яких справлялися страхові внески на державне пенсійне страхування та зобов'язати відповідача здійснити їй перерахунок та виплату пенсії, як державному службовцю з дня її звернення з урахуванням при розрахунку розміру пенсії фактично отриманих нею сум матеріальної допомоги на оздоровлення та вирішення соціально-побутових потреб, індексації заробітної плати. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити, надала пояснення аналогічні викладеним у позовній заяві. Представник відповідача Пліс В.М. у судове засідання не з»явився, надав заяву відповідно до якої просив слухати справу без його участі. Крім того, відповідно до письмових пояснень позовні вимоги не визнав, зазначивши, що пенсія за віком позивачу призначена згідно з Законом України «Про державну службу». Розмір пенсії обчислено відповідно до ст.37 Закону з урахуванням 14 років 5 місяців 17 днів стажу державної служби. Заробітна плата для призначення пенсії [PERSON] обчислена на підставі довідок про заробітну плату від 18.12.12, №09-192, №09-194 згідно до ст. 37 Закону Ураїни «Про державну службу». Механізм визначення розміру заробітної плати для призначення (перерахунку) пенсії державним службовцям визначений постановою Кабінету Міністрів України «Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсії» від 31.05.2000 № 865. При призначенні пенсії заробітна плата для обчислення пенсії визначається відповідно до п. 1 цієї постанови: посадовий оклад, надбавка за ранг та за вислугу років враховується у розмірах, що виплачуються на день звільнення з роботи, що дає право на відповідний вид пенсії. Розміри інших виплат, що включаються в заробіток для обчислення пенсії, визначаються за вибором того, хто звернувся за пенсією, за останні 24 календарні місяці роботи, що дає право на цей вид пенсії, або за будь-які 60 календарних місяців такої роботи поспіль перед зверненням за пенсією незалежно від наявності перерв протягом цього періоду на цій роботі. Виходячи із положень зазначеної постанови заробітна плата для обчислення пенсії державним службовцям визначається за відповідною посадою (посадами) у тому державному органі, звідки особа вийшла на пенсію, та на підставі довідок, виданих держаними органами за останнім місцем роботи. Форма довідки про заробітну плату, що подається для призначення (перерахунку) пенсії державним службовцям, затверджується правлінням Пенсійного фонду України за погодженням з Міністерства соціальної політики. Постановою правління Пенсійного фонду України від 04.09.2013 № 15-1 затверджено форма довідки про складові заробітної плати, що подається для призначення пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу». Згідно із ст. 33 Закону України «Про державну службу» заробітна плата державного службовця складається з посадових окладів, премій, доплати за ранг, надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок. Зміни до чинного законодавства, зокрема, Закону України «Про державну службу» та постанови Кабінету Міністрів України від 31.05.2000 № 865 «Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсії» не вносилися і, відповідно, при визначенні заробітної плати для обчислення пенсії державного службовця включаються складові заробітної плати, передбачені вищезазначеними нормативно-правовими актами. Таким чином, зазначеними вище законодавчими актами матеріальна допомога та індексація заробітної плати, як складові заробітної плати державного службовця, не передбачені. Пенсія призначена та виплачується [PERSON] згідно діючого пенсійного законодавства на підставі документів про стаж та заробітну плату, у зв'язку із чим просив відмовити у задоволенні позову в повному обсязі. Суд, вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, встановив наступне. Так, судом встановлено, що з 19 грудня 2012 року позивач вийшла на пенсію державного службовця. Як зазначає позивач, пенсія їй була нарахована та виплачувалась без включення в розрахунок пенсії виплачених сум матеріальної допомоги на оздоровлення, сум на вирішення соціально-побутових проблем, індексації заробітної плати, про що вона дізналась в січня 2014 року. 08 січня 2014 року вона звернулась до відповідача із заявою про перерахунок пенсії та надала довідку про складові заробітної плати № 09-76 від 17.12.2013 року щодо виплат матеріальної допомоги на оздоровлення та щомісячної індексації заробітної плати. Рішенням від 14.01.2014 р. № 93, відповідач відмовив позивачу в перерахунку пенсії з посиланням на ст.ст. 33,37 Закону України «Про державну службу», оскільки на його думку суми матеріальної допомоги, індексації не входять до складу заробітної плати державного службовця. Відповідно до ст. 37 Закону № 3723-XII, пенсія державним службовцям призначається в розмірі 80 відсотків від сум їх заробітної плати, на які нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування. У частині першій статті 1 Закону України від 24 березня 1995 року №108/95ВР "Про оплату праці" встановлено, що заробітна плата це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу. Статтею 2 цього Закону визначено структуру заробітної плати, до якої входить: основна та додаткова заробітна плата, а також заохочувальні та компенсаційні виплати. Частиною другою статті 33 Закону № 3723-XII передбачено, що заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплати за ранги, надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок. Аналіз наведених положень дає підстави для висновку, що матеріальна допомога на оздоровлення, індексація заробітної плати, допомога для вирішення соціально-побутових питань входила до системи оплати праці державного службовця. Крім того, статтею 66 Закону України від 5 листопада 1991 року №1788-XII «Про пенсійне забезпечення» врегульовано види оплати праці, що враховуються при обчисленні пенсій. Відповідно до частини першої статті 66 цього Закону до заробітку для обчислення пенсії включаються всі види оплати праці (виплат, доходу), на які відповідно до Закону України "Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування" нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, в межах максимальної величини фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, оподатковуваного доходу (прибутку), сукупного оподатковуваного доходу (граничної суми заробітної плати (доходу), з яких справляються страхові внески (збори) до соціальних фондів, що діяла на день одержання зазначеного заробітку (виплат, доходу). Стаття 41 Закону України від 9 липня 2003 року № 1058-IV «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» визначає виплати (доходи), що враховуються в заробітну плату (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії. Так, зокрема до такого доходу (заробітної плати) враховуються: суми виплат, отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно з цим Законом були фактично нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески; суми виплат, отримуваних застрахованою особою до набрання чинності цим Законом, у межах сум, на які відповідно до законодавства, що діяло раніше, нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування. За змістом наведених норм отримувані застрахованою особою суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, враховуються в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати. Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного суду України від 20 лютого 2012 року справа (21-430а11). Суд, звертає увагу, на те, що у відповідності до вимог ст. 161 ч.2 КАС України, при виборі правової норми, що підлягає застосуванню до спірних правовідносин, суд зобов'язаний враховувати висновки Верховного Суду України, викладені у рішеннях, прийнятих за результатами розгляду заяв про перегляд судового рішення з підстав, передбаченої п.1 частини першої статті 237 Кодексу адміністративного судочинства України. Оскільки з довідки, наданої позивачем вбачається, що на суми матеріальної допомоги на оздоровлення та індексації заробітної плати за роботу на державній службі, нараховані страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, то вони є складовою заробітної плати позивача та повинні враховуватись при обчислення пенсії. Крім того, відповідно до п.1 частини 1 статті 17 КАС України, компетенція адміністративних судів поширюється на спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності. Обов'язковою ознакою нормативно-правового акта чи правового акта індивідуальної дії, а також відповідних дій чи бездіяльність суб'єктом владних повноважень є створення ними юридичних наслідків у формі прав, обов'язків, їх зміни чи припинення. Відповідно до ч.4 ст. 45 ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», перерахунок призначеної пенсії проводиться в разі виникнення права на підвищення пенсії з першого числа місяця, в якому пенсіонер звернувся за перерахунком пенсії, якщо відповідну заяву з усіма необхідними документами подано ним до 15 числа включно, і з першого числа наступного місяця, якщо заяву з усіма необхідними документами подано ним після 15 числа. Оскільки позивач звернулась із заявою до пенсійного органу про перерахунок пенсії 08.01.2014 року, то вона має право на перерахунок пенсії з 01.01.2014 року. Враховуючи вищевикладене, суд вважає за необхідне визнати протиправними дії відповідача в частині не включення додаткових видів оплати праці («інші виплати») під час обчислення розміру пенсії позивача та відмови їй у проведенні перерахунку пенсії починаючи з 01.01.2014 року з урахуванням повної суми матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових потреб та індексації заробітної плати та зобов'язати відповідача здійснити позивачу перерахунок та виплату пенсії, як державному службовцю з 01.01.2014 року, з урахуванням при розрахунку розміру пенсії фактично отриманих нею сум матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових потреб та індексації заробітної плати, з яких справлялися страхові внески на державне пенсійне страхування, тим самим частково задовольнив позовні вимоги. При вирішенні питання про розподіл судових витрат, суд вважає необхідним у відповідності до ст. 94 КАС України стягнути з Державного бюджету України на користь позивача суму судового збору сплаченого останнім за звернення до суду з позовом. Враховуючи вищевикладене, на підставі ст.ст. 33,37 Закону України «Про державну службу», ст.ст. 1,2, Закону України «Про оплату праці», ст.66 Закону України «Про пенсійне забезпечення», ст. 41 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», ст.ст. 2, 17, 19, 71, 94, 158-163, 167, 185-186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

Результат розгляду: partial