Рішення адміністративного суду від 2014-01-21 00:00:00+02

Позивач звернулася до суду з позов, в якому просить визнати протиправними дії контролюючого органу та скасувати податкове повідомлення - рішення Житомирської ОДПІ ГУ Міндоходів у Житомирській області від 07 жовтня 2013 року № 000202222. В обґрунтування своїх позовних вимог Фізична особа - підприємець [PERSON] зазначала, що 10 вересня 2013 року головними державними ревізорами - інспекторами відділу контролю за обігом та оподаткуванням підакцизних товарів Головного управління Міндоходів у Житомирській області була проведена фактична перевірка з питань додержання суб'єктами господарювання вимог, встановлених законодавством України, при здійсненні роздрібної торгівлі алкогольними напоями та тютюновими виробами. За наслідками перевірки контролюючим органом зроблено висновок про незабезпечення позивачем ведення у порядку, встановленому законодавством обліку товарних запасів за місцем їх реалізації. У зв'язку з чим відповідачем прийнято податкове повідомлення - рішення від 07 жовтня 2013 року № 000202222, яким до Фізичної особи-підприємця [PERSON] застосовано суму штрафних (фінансових) санкцій в розмірі 31901,20 грн. На думку позивача, вказаний висновок є безпідставним, оскільки відповідно до п. 85.2 ст. 85 Податкового кодексу України нею під час перевірки були надані всі необхідні документи, зокрема, накладені, коро, контрольні книжки та ін. Облік товарних запасів за місцем реалізації здійснювався належним чином. Документи на отримання лікеро-горілчаних та тютюнових виробів були наявні та надавалися перевіряючим під час проведення перевірки, проте останніми вони не були взяті до уваги. Також вказувала на те, що перевірка було проведена безпідставно, так як наказ було видано без наявності обставин, які дають право контролюючого органу проводити такі перевірки. Представник позивача в засіданні суду позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила їх задовольнити. Представник відповідача в засіданні суду позов не визнав, просив відмовити в задоволенні позовних вимог, на підставі доводів викладених у письмових запереченнях. Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позовні вимоги слід задовольнити частково з наступних підстав. Встановлено, що 10 вересня 2013 року головними державними ревізорами - інспекторами Головного управління Міндоходів у Житомирській області була проведена перевірка павільйону, що розташований за адресою [ADDRESS], та належить суб'єкту господарювання - [PERSON], відповідно до наказу про проведення фактичної перевірки від 09 вересня 2013 року № 299. У ході перевірки виявлено факт зберігання алкогольних напоїв з простроченим терміном; неведення обліку товарних запасів за місцем їх реалізації та зберігання, які не відображені в такому обліку на суму 15950,60 грн., а саме ФОП [PERSON] не надала в повній мірі документи на алкогольні напої та тютюнові вироби, що посвідчують походження товару. Внаслідок чого контролюючий орган дійшов висновку про порушення ФОП [PERSON] п. 15 Постанови Кабінету Міністрів України від 30.07.96 р. № 854, ст. 14 Закону України від 12.05.1991 р. № 1023-ХІІ "Про захист прав споживачів" в частині зберігання алкогольних напоїв з простроченим терміном; п. 12 ст. 3 Закону України від 06.07.1995 р. № 265/95-ВР в частині неведення у порядку, встановленому законодавством обліку товарних запасів за місцем їх реалізації та зберігання, про що складено акт про результати фактичної перевірки з питань додержання суб'єктами господарювання вимог, встановлених законодавством України, які є обов'язковими до виконання при здійсненні оптової і роздрібної торгівлі алкогольними напоями та/або тютюновими виробами від 19 вересня 2013 року № 31/21/[NUMBER]. 07 жовтня 2013 року Житомирською об'єднаною державною податковою інспекцією Головного управління Міндоходів у Житомирській області на підставі акту перевірки № 31/21/[NUMBER] від 19.09.2013 р. прийнято податкове повідомлення - рішення № 000202222, яким до Фізичної особи-підприємця [PERSON] застосовано суму штрафних (фінансових) санкцій (штрафу) в розмірі 31901,20 грн. Як видно із податкового повідомлення - рішення від 07.10.2013 року № 000202222 та з'ясовано під час судового розгляду справи, штрафні санкції до позивача застосовані на підставі ст. 20 Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" за порушення п. 12 ст. 3 цього Закону, а саме за неведення у порядку встановленому законодавством обліку товарних запасів за місцем їх реалізації та зберігання на суму 15950,60 грн.. Також встановлено, що опис алкогольної продукції та тютюнових виробів, що надійшли в реалізацію та на які відсутні документи на отримання до акту перевірки від 19 вересня 2013 року був наведений у додатках до акту перевірки №№ 1, 2, 3. Під час перевірки контролюючий орган дійшов висновку про порушення позивачем ведення обліку товарних записів на загальну суму 15950,60 грн., з яких алкогольних напоїв на 3227,10 грн., тютюнових виробів на 12723, 50 грн. Суд, визначаючись щодо позовних вимог, встановив слідуюче. [PERSON] зареєстрована 10.03.2006 року як фізична особа - підприємець Виконавчим комітетом Житомирської міської ради та як платник податків перебуває на обліку в Житомирській ОДПІ ГУ Міндоходів у Житомирській області. Позивач перебуває на загальній системі оподаткування. Як було зазначено вище фактичну перевірки фізичної особи - підприємця [PERSON] було проведено на підставі наказу головного управління Міндоходів у Житомирській області № 294 від 09 вересня 2013 року. Згідно із пунктом 1 цього наказу, перевірку необхідно було провести з 10.09.2013 р. тривалістю 10 діб за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об'єктів права власності такого платника: [ADDRESS], щодо дотримання вимог, встановлених законодавством України, при здійсненні роздрібної торгівлі алкогольними напоями та тютюновими виробами. Відповідно до підпункту 20.1.4 пункту 20.1 статті 20 Податкового кодексу України, у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, далі - ПК України, контролюючі органи мають право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення. Згідно із пунктом 75.1 статті 75 ПК України, контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки. Камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, а фактичні перевірки - цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи. Фактичною вважається перевірка, що здійснюється за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об'єктів права власності такого платника. Така перевірка здійснюється контролюючим органом щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, патентів, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) (пп. 75.1.3 п. 75.1 ст. 75 ПК України). Відповідно до п. 80.1 ст. 80 ПК України, фактична перевірка здійснюється без попередження платника податків (особи). Згідно із п. 80.7 ст. 80 ПК України, фактична перевірка проводиться двома і більше посадовими особами контролюючого органу у присутності посадових осіб суб'єкта господарювання або його представника та/або особи, що фактично здійснює розрахункові операції. Пунктом 44.1 статті 44 ПК України передбачено, що для цілей оподаткування платники податків зобов'язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов'язаних з визначенням об'єктів оподаткування та/або податкових зобов'язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов'язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством. Відповідно до п. 177.1 ст. 177 ПК України, доходи фізичних осіб - підприємців, отримані протягом календарного року від провадження господарської діяльності, оподатковуються за ставками, визначеними в пункті 167.1 статті 167 цього Кодексу. У пункті 177.10 статті 177 ПК України закріплено, що фізичні особи - підприємці зобов'язані вести Книгу обліку доходів і витрат та мати підтверджуючі документи щодо походження товару. Форма Книги обліку доходів і витрат та порядок її ведення визначаються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує, державну податкову і митну політику. Фізичні особи - підприємці застосовують реєстратори розрахункових операцій відповідно до Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг". Пунктом 1 Порядку ведення Книги обліку доходів і витрат, яку ведуть фізичні особи - підприємці, крім осіб, що обрали спрощену систему оподаткування, і фізичні особи, які провадять незалежну професійну діяльність, затвердженого наказом Державної податкової адміністрації від 24.12.2010 року № 1025, передбачено, що відповідно до пункту 177.10 статті 177 та пункту 178.6 статті 178 розділу IV Податкового кодексу України фізичні особи - підприємці, крім осіб, що обрали спрощену систему оподаткування, та фізичні особи, які провадять незалежну професійну діяльність (далі - самозайняті особи), зобов'язані вести Книгу обліку доходів і витрат (далі - Книга), у якій щоденно на підставі первинних документів здійснюються записи про операції, що відбулися у звітному (податковому) періоді. Згідно із п. 2 вказаного Порядку, самозайняті особи повинні придбавати та оформлювати Книгу самостійно. Книга має вигляд зошита чи блокнота. Прошнурована з пронумерованими сторінками Книга безоплатно реєструється в органі державної податкової служби за основним місцем обліку самозайнятої особи. Відповідно до пункту 12 статті 3 Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" від 06.07.1995 року № 265/95-ВР, у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, далі - Закон, суб'єкти господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг зобов'язані вести у порядку, встановленому законодавством, облік товарних запасів на складах та/або за місцем їх реалізації, здійснювати продаж лише тих товарів, які відображені в такому обліку, за винятком продажу товарів особами, які відповідно до законодавства оподатковуються за правилами, що не передбачають ведення обліку обсягів реалізованих товарів (наданих послуг. В силу приписів статті 6 Закону, облік товарних запасів фізичною особою - підприємцем ведеться у порядку, визначеному чинним законодавством, а юридичною особою (її філією, відділенням, іншим відокремленим підрозділом) - у порядку, визначеному відповідним національним положенням (стандартом) бухгалтерського обліку. Облік ведеться з урахуванням особливостей, встановлених для суб'єктів малого підприємництва. Обов'язок із ведення обліку товарних запасів не застосовується до осіб, які відповідно до законодавства оподатковуються за правилами, що не передбачають ведення обліку придбаних або проданих товарів. Із аналізу наведених правових норм слідує, що фізичні особи - підприємці, які перебувають на загальній системі оподаткування, зобов'язані вести облік товарних запасів в порядку, встановленому чинним законодавством. В засіданні суду з'ясовано, що книга обліку доходів і витрат ведеться Фізичною особою - підприємцем [PERSON]. Щодо висновку відповідача про неведення позивачем обліку товарних запасів за місцем їх реалізації та здійснення продажу алкогольних напоїв, які не відображені в такому обліку. Із опису алкогольних напоїв та тютюнових виробів, що надійшли в реалізацію та на які відсутні документи на отримання до акту перевірки від 19.09.2013 року № 31/21/[NUMBER], переліку документів на отримання товару, наданих під час перевірки ФОП [PERSON] згідно опису, складеного 10.09.2013 р. в магазині за адресою: [ADDRESS], до акту перевірки від 19.09.2013 року (додаток № 1 і 3 до акту) видно, що висновок про порушення ведення обліку товарних запасів алкогольних напоїв обґрунтовано не наданням ФОП [PERSON] під час перевірки документів на отримання товару, а саме: горілки "Мерная на мол." 0,2; "Хлібний дар класична" 0,5; "Перепелка класична" 0,2; "Перепелка карпатська" 0,7; "Горілочка" 0,2; "Хортиця" 1,75; "Козацька Рада класична" 0, 75; "Козацька Рада класична" 0, 5; "Хлібний дар класична" 1,0; "Хлібний дар класична" 0, 5; "Хортиця" 1, 75; "Рада" 0,7; "Перша Гільдія" 0,7; "Мерная на мол." 0,2; "Медофф клас" 0,7; "Медофф клас" 0,5; "На бруньках медова з перцем" 0,2; "Класична на бруньках ЖЛГЗ" 0,5; коньяку "Кримський зірки" 0,25; "Коктибель 4 зірки" 0, 37; "Коктибель 5 зірок" 0, 25; "Грінвіч 4 зірки" 0,5; "Шабо 4 зірки" 0, 5; "Жан-Жак 3 зірки" 0,5; "Шустов 3 зірки" 0,5; "Шустов 3 зірки"; "Жан-Жак 4 зірки" 0,5; вина "Коблево Кагор"; "Мускат"; "Лідія" 1,0; "Маренго черв." 0,5; віскі "Джон уокер ред" 0,5; коньяк "Легенда"; коньяк "Тріумф Жан- Жак" 0,5; лікер "Канарі" 0,35, про що вказано у позиціях №№ 2, 8, 10, 14, 20, 28, 29, 31, 33, 36, 37, 38, 40, 47, 48, 55, 62, 74, 81, 82, 88, 93, 96, 97, 100, 101, 109, 111, 114, 115, 121, 122, 123, 124 відповідно опису, який є додатком № 1 до акту перевірки від 19.09.2013 р. Під час судового розгляду справи позивачем було надано документи на підтвердження отримання алкогольних напоїв, описаних у позиціях № 2, 8, 10, 14, 20, 40, 47, 48, 55, 62, 74, 82, 88, 93, 96, 97, 100, 101, 109, 111, 114, 115, 121, 124, а саме видаткові накладені, виписані покупцю - фізичній особі - підприємцю [PERSON] відповідними постачальниками. Оглянуті в засіданні суду видаткові викладені на підтвердження цих позицій відображені позивачем у книзі обліку доходів і витрат № 2 ФОП [PERSON], витяг з книги наявний у матеріалах справи. При цьому суд зазначає, що по позиціям 28, 29, 31, 33 під час перевірки позивачем надані видаткові накладні, про що вказано відповідачем у переліку документів до акту від 19.09.2013 р. № 31/21/[NUMBER] (додаток № 3 до акту). Документом на обґрунтування позицій № 8 і №10 опису до акту є видаткова накладна № 57601/56183 від 10 вересня 2013 року, яка була врахована відповідачем щодо позиції № 9, але залишилася поза увагою щодо позицій № 8, 10. Наявність цієї видаткової накладною спростовує факт відсутності документів на товар, зазначених у цих позиціях. Доводи представника відповідача, що видаткові накладні, які надані на обґрунтування позицій в списку під №№ 47,48,55,88,93,111,114 хоч і співпадають за необхідними реквізитами, однак не були надані перевіряючим, тому не можуть спростувати виявлені під час фактичної перевірки порушення, на думку суду, є хибними. Так як видаткові накладні містять усю необхідну інформацію для підтвердження отримання алкогольних напоїв, описаних у позиціях № 47,48,55,88,93,111,114 додатку № 1 до акту. Також суд зазначає, що в засіданні суду представник позивача пояснила, що ФОП [PERSON] не погоджуючись із актом фактичної перевірки та з метою ознайомлення з матеріалами перевірки, надання пояснень та документів щодо фактів, викладених у акті, а саме накладними згідно опису, прибула до Головного управління Міндоходів у Житомирській області, але була позбавлена можливості надати їх уповноваженій особі. За таких обставин та враховуючи наявність видаткових накладних на отримання алкогольних напоїв, перелічених у позиціях за №№ 2, 8, 10, 14, 20, 28, 29, 31, 33, 40, 47, 48, 55, 62, 74, 81, 88, 93, 97, 111, 114, 124 додатку № 1 до акту перевірки від 19.09.2013 року № 31/21/[NUMBER], відображених у книзі обліку та доходів ФОП [PERSON], суд приходить до висновку, що облік цих товарних запасів позивачем ведеться у відповідності до норм чинного законодавства. Між тим, суд звертає увагу на те, що ні під час проведення фактичної перевірки, ні під час розгляду справи судом, Фізичною особою - підприємцем [PERSON] не було надано документів на отримання товару зазначеного у позиціях за №№ 36,37,38,122,123 опису алкогольних напоїв та тютюнових виробів до акту перевірки від 19.09.2013 року. В засіданні суду позивач та її представник зазначили, що документи відсутні, чим фактично визнали порушення виявлене під час проведення фактичної перевірки. Стосовно наданих позивачем видаткових накладних, як доказів отримання товарів, які були описані під час фактичної перевірки 10.09.2013 року в магазині за адресою: [ADDRESS], а саме видаткової накладної від 17.07.2013 р. № 45880/44720, відповідно до якої позивачем придбано "Вермут маренго" 0,5 (позиція № 115 опису); від 20.02.2013 р. № 10844/10900 - придбано вино "Коблево Бордо "Кагор Кара- Баш" (дес. черв.) 0, 75 (позиція № 109 опису); від 04.07.2013 р. № 42903/41984 - придбано віскі "Джон уокер ред" 0,5 (позиція № 121 додатку № 1 до акту перевірки); від 08.08.2013 року № РН-13-011015 - придбано коньяк "Коктебель" 5 зірок (позиція № 82); від 27.09.2012 р. № 24794 - придбано коньяк "Шустов 3 зір." 0,5 (позиція № 100); від 29.01.2013 р. № 47717080 - придбано коньяк "Жан-Жак 3 зірки" 0,5 (позиція № 96) та коньяк "Жан-Жак 4 зірки" 0,5 (позиція № 101 додатку № 1 до акту перевірки від 19.09.2013 р.), суд зазначає, що в цих видаткових накладних адреса доставки вказана: м. Житомир, вул. Короленка, буд. № 5. У свою чергу, фактична перевірка була проведена в павільйоні, що розташований за адресою: [ADDRESS], тобто позивачем не було забезпечено ведення у порядку, встановленому законодавством, облік товарних запасів за місцем їх реалізації - [ADDRESS]. Враховуючи наведене вище, суд приходить до висновку, що позивачем порушено ведення обліку товарних запасів, а саме алкогольних напоїв, описаних у позиціях за №№ 36, 37, 38, 82, 96, 100, 101, 109, 115, 121, 122, 123 додатку № 1 до акту перевірки від 19.09.2013 року, на загальну суму 970,50 грн. Щодо правомірності застосування до фізичної особи - підприємця [PERSON] штрафних (фінансових) санкцій в розмірі 25447,00 грн. податковим повідомленням - рішенням від 07.10.2013 року № 000202222 за порушення ведення обліку товарних запасів, а саме тютюнових виробів вартістю 12723,50 грн., то суд зазначає таке. Порядок роздрібної торгівлі сигаретами, цигарками, сигарами, сигарилами, тютюном люльковим, нюхальним, смоктальним, жувальним та іншими виробами з тютюну і його замінниками (далі - тютюнові вироби), визначається Правилами роздрібної торгівлі тютюновими виробами, затвердженими Міністерство економіки та з питань європейської інтеграції України від 24.07.2002 року № 218, які спрямовані на додержання прав споживачів щодо належної якості товару і рівня торговельного обслуговування визначаються. У пункті 4 Правил закріплено, що вони поширюються на всіх суб'єктів підприємницької діяльності на території України незалежно від форм власності, які пройшли реєстрацію в установленому порядку і мають ліцензію на право роздрібної торгівлі тютюновими виробами, одержану в порядку, визначеному законодавством України. Відповідно до пункту 8 Правил роздрібної торгівлі тютюновими виробами, затвердженими Міністерство економіки та з питань європейської інтеграції України від 24.07.2002 року № 218, у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, надалі - Правила, тютюнові вироби, що надходять до продажу, повинні бути з відповідними документами, наявність яких передбачена законодавством. Згідно із пунктом 9 Правил, тютюнові вироби підлягають обов'язковій сертифікації в порядку та у строки, визначені законодавством України. Роздрібна торгівля тютюновими виробами здійснюється за наявності в документах, згідно з якими вони надійшли, реєстраційних номерів сертифіката відповідності чи свідоцтва про визнання відповідності. Пунктом 10 Правил встановлено, що суб'єктам підприємницької діяльності забороняється приймати для продажу тютюнові вироби від юридичних і фізичних осіб, які не мають ліцензії на виробництво або на право імпорту, чи оптової торгівлі тютюновими виробами. У засіданні суду позивачем було зазначено, що описані під час проведеної фактичної перевірки тютюнові вироби на загальну суму 12723,50 грн. були придбані нею у фізичної особи - підприємця [PERSON]. На підтвердження обліку тютюнових виробів позивачем надано до суду фіскальні чеки. Судом встановлено, що фізичній особі - підприємцю [PERSON] Головним управлінням Міндоходів у Житомирській області було видано ліцензію на право здійснення роздрібної торгівлі тютюновими виробами серії [NUMBER], яка дійсна з 17 липня 2013 року по 17 липня 2014 року. У службовій довідці відділу контролю за обігом та оподаткуванням підакцизних товарів Головного управління Міндоходів у Житомирській області від 15 січня 2014 року № 12/8/21 повідомлено, що фізична особа - підприємець [PERSON] ліцензії на право оптової торгівлі тютюновими виробами не одержував. Таким чином, Фізична особа - підприємець [PERSON] всупереч приписам Правил прийняла для продажу тютюнові вироби від фізичної особи - підприємця, який немає ліцензії на право оптової торгівлі тютюновими виробами. Окрім цього, суд зазначає, що фіскальні чеки, надані позивачем, не є належними доказами підтвердження ведення обліку тютюнових виробів за місцем їх реалізації, оскільки із вказаних фіскальних чеків не видно кому продано цигарки, на виконання яких договорів, коли здійснена поставка і в яких об'ємах (видаткових накладних не надано). Книга обліку доходів і витрат не містить реквізитів належного документа, що підтверджують понесені витрати ФОП [PERSON] на придбання тютюнових виробів у загальній сумі 12723,50 грн. З огляду на викладене, суд вважає, що фізичною особою - підприємцем [PERSON] ведення обліку товарних запасів за місцем їх реалізації було здійснено з порушенням п. 12 ст. 3 Закону. Вартість товарів, які не були обліковані позивачем у встановленому порядку складає 13694,00 грн. (12723,5+970,5=13694). Відповідно до статті 20 Закону, до суб'єктів господарювання, що здійснюють реалізацію товарів, які не обліковані у встановленому порядку, застосовується фінансова санкція у розмірі подвійної вартості необлікованих товарів, які не обліковані за місцем реалізації та зберігання, за цінами реалізації, але не менше десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Отже, розмір фінансової санкції за наслідками проведеної фактичної перевірки становить 27388 грн. (13694*2=27388), а не 31901,20 грн., яке це було визначено у оскаржуваному податковому повідомленні - рішенні від 07 жовтня 2013 року. Житомирською об'єднаною державною податковою інспекцією Головного управління Міндоходів у Житомирській області правомірність нарахування фінансових санкцій позивачу в сумі 4513,20 грн. доведено не було, тому податкове повідомлення - рішення від 07.10.2013 р. № 000202222 в цій частині є неправомірним, відтак його слід скасувати, а позовні вимоги фізичної особи - підприємця [PERSON] в частині визнання неправомірним та скасування оскаржуваного податкового повідомлення - рішення в частині застосування штрафних санкцій у розмірі 4513,20 грн. - задовольнити.

Результат розгляду: partial