Рішення адміністративного суду від 2014-03-26 00:00:00+02

Позивач 09.12.2013 року звернувся до суду з адміністративним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що 30 травня 2013 року стався смертельний нещасний випадок з помічником машиніста тепловозу локомотивного депо Красноармійськ Державного підприємства «Донецька залізниця» [PERSON]. За результатами розслідування нещасного випадку комісією з розслідування було визнано нещасний випадок таким, що пов'язаний з виробництвом, і складені: Акт проведення спеціального розслідування нещасного випадку, що стався 30 травня 2013 року о 22 год. 07 хв. на локомотивному депо Красноармійськ ДП «Донецька залізниця» за формою Н-5 від 06.09.2013 року, Акт про нещасний випадок пов'язаний з виробництвом за формою Н-1 від 06.09.2013 року. Позивач не погодився з зазначеними актами та просив суд: визнати протиправними дії відповідача з визнання нещасного випадку зі смертельним наслідком, що стався 30.05.2013 року, таким, що пов'язаний з виробництвом, та складання за даним нещасним випадком акту про нещасний випадок, пов'язаний з виробництвом за формою Н-1; зобов'язати відповідача вчинити дії: скасувати Акт № 1 про нещасний випадок, пов'язаний з виробництвом, від 06.09.2013 року форми Н-1; змінити Акт проведення спеціального розслідування нещасного випадку форми Н-5 від 06.09.2013 року та визнати нещасний випадок таким, що не пов'язаний з виробництвом. Постановою Донецького окружного адміністративного суду від 06 лютого 2014 року адміністративний позов Державного підприємства «Донецька залізниця» задоволено частково. Визнано протиправними дії Територіального управління Держгірпромнагляду у Донецькій області щодо складання та затвердження акту про нещасний випадок, пов'язаний з виробництвом, від 06 вересня 2013 року за формою Н-1. Зобов'язано Територіальне управління Держгірпромнагляду у Донецькій області призначити повторне (додаткове) спеціальне розслідування нещасного випадку спеціальною комісією в іншому складі. Не погодившись з постановою суду першої інстанції, [PERSON] подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову, якою в задоволенні позову відмовити. В обґрунтування апеляційної скарги посилається на норми Порядку проведення розслідування та ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30 листопада 2011 року № 1232 та зазначає, що судом першої інстанції не враховано, що причиною нещасного випадку з [PERSON] не є його алкогольне сп'яніння. Наявність у загиблого стану сп'яніння - є вторинною причиною порівняно із діями та бездіяльністю машиніста [PERSON], які є первинними та головними причинами нещасного випадку. Представник апелянта у судовому засідання підтримав доводи апеляційної скарги. Представник позивача у судовому засіданні заперечував проти доводів апеляційної скарги. Представник відповідача у судовому засіданні надав наступні пояснення: повноваження щодо організації та проведення спеціального розслідування надані органам Держгірпромнагляду, а не будь-яким колегіальним спеціально створеним органам. Акти за результатами спеціального розслідування затверджується органами Держгірпромнагляду, що вказує на відсутність умов будь-яких норм механізму голосування. Представником третьої особи № 2 на адресу суду було скеровано заперечення на апеляційну скаргу. Вказане заперечення підтримав у судовому засіданні та надав пояснення стосовно того, що діюче законодавство не містить положень, які б передбачали прийняття рішення комісією зі спеціального розслідування нещасного випадку більшою кількістю членів комісії від її складу. [PERSON] у судове засідання не з'явилася, про розгляд справи була повідомлена належним чином. З огляду на приписи ч. 4 ст. 196 КАС України її неявка не є перешкодою для розгляду справи. Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представників сторін, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, наданих заперечень, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, вважає за необхідне вимоги, викладені в апеляційній скарзі, задовольнити, а постанову суду першої інстанції скасувати, з наступних підстав. Судами першої та апеляційної інстанції встановлено. Згідно наказу від 31 травня 2013 року за № 604 (із змінами, внесеними наказом № 894 від 29 серпня 2013 року) Територіальним управлінням Держгірпромнагляду у Донецькій області утворено комісію з проведення спеціального розслідування нещасного випадку, що стався 30 травня 2013 року о 22 год. 07 хв. на локомотивному депо Красноармійськ Державного підприємства «Донецька залізниця» (ЄДРПОУ 01076100), у складі голови комісії - головного державного інспектора з охорони праці відділу розслідувань нещасних випадків та аварій територіального управління Держгірпромнагляду у Донецькій області - Червоної Лідії В’ячеславівни, членів комісії: Новікова Олександра Андрійовича - начальника відділу - страхового експерта з охорони праці Відділення виконавчої дирекції фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Красноармійськ Донецької області; П’янікіна Олексія Олександровича - начальника технічного відділу служби локомотивного господарства Державного підприємства «Донецька залізниця», Неголюка Костянтина Олександровича - начальника локомотивного депо Красноармійськ Державного підприємства «Донецька залізниця»; Янишевої Валентини Михайлівни - голови первинної профспілкової організації локомотивного депо Красноармійськ Державного підприємства «Донецька залізниця», Найденко Олексія Володимировича - технічного інспектора Ради профспілки робітників залізничного транспорту і транспортних будівників України на Донецькій залізниці (том 1 а.с. 17, 213-214). За наслідками роботи комісії, що проводилась з 31 травня 2013 року по 02 вересня 2013 року, з приводу смертельного випадку, що стався на 33-й колії ЦОФ «Курахівка» перегону ст. Курахівка з помічником машиніста [PERSON], складено акт проведення спеціального розслідування нещасного випадку за формою Н-5 від 05 вересня 2013 року, на підставі якого комісією складено акт Н-1 від 06 вересня 2013 року про нещасний випадок, пов'язаний з виробництвом, що підписані з окремими думками чотирьох членів комісії з проведення спеціального розслідування нещасного випадку (том. 1 а.с. 11-16, 17-25). З акту проведення спеціального розслідування нещасного випадку за формою Н-5 вбачається, що комісією визнано нещасний випадок таким, що пов'язаний з виробництвом, та складається акт за формою Н-1 про нещасний випадок, який береться на облік у локомотивному депо Красноармійськ ДП «Донецька залізниця». Як зазначено у висновках цього ж акту, машиніст тепловозу згідно із вимогами інструкції ЦТ-0106 «Інструкція локомотивній бригаді», затвердженої наказом Укрзалізниці № 876-ЦЗ від 22 листопада 2004 року, зобов'язаний керувати роботою усіх осіб, що входять до складу локомотивної бригади, контролювати їх дії, бути вимогливим щодо виконання ними своїх трудових обов'язків. Натомість, машиністом тепловозу, як керівником робіт, не забезпечено виконання трудових обов'язків членом локомотивної бригади - помічником машиніста тепловоза та допущені порушення вимог нормативної документації ним самим. Також з висновків акту вбачається, що до настання нещасного випадку призвели дії чи бездіяльність машиніста [PERSON] та його помічника [PERSON] А саме: [PERSON] - помічник машиніста тепловозу локомотивного депо Красноармійськ Державного підприємства «Донецька залізниця» піднявся на покрівлю тепловоза під час його руху, не застосував засоби індивідуального захисту при їх наявності (спеціальне взуття), у робочий час на робочому місці при виконанні своїх трудових обов'язків знаходився у стані алкогольного сп'яніння, чим порушив пункти 3.4.3, 1.47.1 «Інструкції для помічника машиніста тепловоза серії «ТЕ116 ЧМЕЗ» № 81, затвердженої наказом начальника локомотивного депо Красноармійськ № 605 від 11 травня 2012 року; пункт 12 розділу ІІІ «Правил внутрішнього трудового розпорядку», затверджених протоколом № 1 від 20 червня 2006 року на Конференції трудового колективу локомотивного депо Красноармійськ; пункту 1.10 «Правил технічної експлуатації залізниць України», затверджених наказом Міністерства транспорту України № 411 від 20 грудня 1996 року. [PERSON] - машиніст тепловозу локомотивного депо Красноармійськ Державного підприємства «Донецька залізниця» не контролював знаходження помічника машиніста в робочій кабіні управління під час руху тепловоза по території станції; не здійснював контроль за діями складу локомотивної бригади (помічника машиніста тепловоза), виконання ними своїх трудових обов'язків; у робочий час, на робочому місці, при виконанні своїх трудових обов'язків знаходився у стані алкогольного сп'яніння, чим порушив пункти 3.14, 3.18.3 Інструкції ЦТ - 0106 «Інструкція локомотивній бригаді», затвердженої наказом Укрзалізниці № 876 ЦЗ від 22 листопада 2004 року; пункт 1.48.1 «Інструкції для машиніста тепловоза серії 2ТВ116, ЧМЕЗ» № 82, затвердженої наказом начальника локомотивного депо Красноармійськ № 605 від 11 травня 2012 року; пункту 12 розділу III «Правил внутрішнього трудового розпорядку», затверджених протоколом № 1 від 20 липня 2006 року на Конференції трудового локомотивного депо Красноармійськ; пункту 1.10 «Правил технічної експлуатації залізниць України», затверджених наказом Міністерства транспорту України № 411 від 20 грудня 1996 року (том 1 а.с. 24). Вказані акти підписані всіма шістьма членами комісії, однак четверо з них, а саме: Новіков О.А., П’янікін О.О., Неголюк К.О., Янишева В.М. виклали окремі думки, зі змісту яких вбачається, що останні прийшли до висновку, що нещасний випадок, який стався з [PERSON], слід кваліфікувати як такий, що не пов'язаний із виробництвом (том 1 а.с. 26-28, 29-31, 32-34, 35). Наведені акти проведення спеціального розслідування нещасного випадку за формою Н-5 від 05 вересня 2013 року та акт № 1 за формою Н-1 від 06 вересня 2013 року про нещасний випадок, пов'язаний з виробництвом, затверджені в.о. заступника начальника територіального управління Держгірпромнагляду у Донецькій області. Колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції про часткове задоволення позовних вимог, з огляду на наступне. Відповідно пункту 38 Порядку проведення розслідування та ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30 листопада 2011 року № 1232 (далі Порядок № 1232), спеціальне розслідування нещасного випадку (крім випадків, передбачених пунктом 39 цього Порядку) проводиться комісією із спеціального розслідування нещасного випадку (далі - спеціальна комісія), утвореною територіальним органом Держгірпромнагляду за місцезнаходженням підприємства або за місцем настання нещасного випадку, за погодженням з органами, представники яких входять до її складу. Пунктом 42 Порядку № 1232 визначено, що спеціальна комісія зобов'язана: 1) обстежити місце, де стався нещасний випадок, одержати письмові чи усні пояснення від роботодавця і його представників, посадових осіб, працівників підприємства, потерпілого (якщо це можливо), опитати осіб - свідків нещасного випадку та осіб, причетних до нещасного випадку; 2) визначити відповідність умов праці та її безпеки вимогам законодавства про охорону праці; 3) визначити необхідність проведення лабораторних досліджень, випробувань, технічних розрахунків, експертизи для встановлення причини нещасного випадку і розроблення плану заходів щодо запобігання подібним нещасним випадкам; 4) вивчити первинну медичну документацію (журнал реєстрації травматологічного пункту лікувально-профілактичного закладу, звернення потерпілого до медичного пункту або медико-санітарної частини підприємства, амбулаторну картку та історію хвороби, документацію відділу кадрів, відділу (служби) охорони праці тощо); 5) з'ясувати обставини і причини настання нещасного випадку; 6) визначити, пов'язаний чи не пов'язаний нещасний випадок з виробництвом; 7) установити осіб, які допустили порушення вимог законодавства про охорону праці, а також розробити план заходів щодо запобігання подібним нещасним випадкам; 8) зустрітися з потерпілим (якщо це можливо) або членами його сім'ї чи уповноваженою особою, яка представляє його інтереси, щодо роз'яснення їх прав у зв'язку з настанням нещасного випадку. Відповідно п. 47 Порядку № 1232 за результатами спеціального розслідування складаються акти за формою Н-5 і Н-1 (у разі, коли нещасний випадок визнано таким, що пов'язаний з виробництвом), картка за формою П-5 (у разі виявлення гострого професійного захворювання (отруєння) стосовно кожного потерпілого, а також оформляються інші матеріали спеціального розслідування, зазначені у пунктах 50 і 51 цього Порядку. Акти за формою Н-5 і Н-1 підписуються головою і всіма членами спеціальної комісії протягом п'яти днів після оформлення матеріалів спеціального розслідування. У разі незгоди із змістом акта (актів) член спеціальної комісії підписує його (їх) з відміткою про наявність окремої думки, яку викладає письмово. Окрема думка додається до акта за формою Н-5 і є його невід'ємною частиною. Пунктом 16 Порядку № 1232 визначені обставини, за яких нещасні випадки не визнаються такими, що пов'язані з виробництвом, зокрема, є алкогольне, токсичне чи наркотичне сп'яніння, не зумовлене виробничим процесом, що стало основною причиною нещасного випадку за відсутності технічних та організаційних причин його настання, що підтверджено відповідним медичним висновком. Як вбачається з Додатку 4 до Порядку № 1232, форма акту про нещасний випадок Н-1 містить п. 7, який встановлює, що при складанні акту Н-1 причини нещасного випадку необхідно поділити на основні та супутні. Пункт 7 акту № 1 про нещасний випадок, пов'язаний з виробництвом, який затверджено 06.09.2013 року, містить наступні відомості: основною причиною нещасного випадку є невиконання вимог інструкцій з охорони праці, а супутніми причинами є порушення трудової і виробничої дисципліни та алкогольне сп'яніння (том 1 а.с. 14). В розділі 4 акту Н-5 вказується на 3 причини настання нещасного випадку, а саме: - організаційні: невиконання вимог інструкції з охорони праці помічником машиніста тепловозу, що виразилося у підійманні на покрівлю тепловозу під час його руху, що не обумовлено технологічним регламентом, босоніж без спеціального взуття (черевики шкіряні); - невиконання вимог інструкції машиністом тепловозу, що виразилося у відсутності контролю за знаходженням помічника машиніста в робочій кабіні управління під час руху тепловоза по території станції, контролю за діями складу локомотивної бригади, виконання ним своїх трудових обов'язків; - психофізіологічні: алкогольне сп'яніння членів локомотивної бригади (том 1 а.с. 22). Вказане також підтверджується пояснювальними записками [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], протоколом опитування потерпілого (потерпілих), свідків та інших осіб, причетних до нещасного випадку (аварії), що стався 30 травня 2013 року від 12 червня 2013 року (том 1 а.с. 141-152). Колегія суддів вважає, що позивач в порушення статті 13 Закону України "Про охорону праці" не створив на робочому місці загиблого належні, безпечні умови праці відповідно до нормативно-правових актів, то слід прийти до висновку щодо наявності підстав для відмови у задоволенні позову. Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що складання та затвердження акту № 1 за формою Н-1 від 06 вересня 2013 року здійснювалось без урахування думок більшої кількості від членів комісії, що, на переконання колегії суддів, є помилковим з огляду наступне. Контроль за своєчасністю та об'єктивністю проведення розслідування нещасних випадків, підготовкою матеріалів розслідування, веденням обліку нещасних випадків, вжиттям заходів до усунення причин нещасних випадків здійснюють органи державного управління, органи державного нагляду за охороною праці, виконавча дирекція Фонду та її робочі органи відповідно до компетенції (пункт 33 Порядку № 1232). Керівник органу, який утворив спеціальну комісію, повинен розглянути і затвердити примірники актів за формою Н-5 і Н-1 протягом доби після надходження матеріалів спеціального розслідування (пункт 49 Порядку № 1232). Отже, проаналізувавши зазначене, колегія суддів вважає, що комісія зі спеціального розслідування створюється з метою встановлення необхідних фактів у окремому розслідуванні і існує тільки протягом часу його проведення. Крім того, протоколом № 1 було розподілено функції членів комісії. Обсяг наданих членам комісії функцій не є рівним, зокрема, визначення нещасного випадку як такого, що пов'язаний чи не пов'язаний із виробництвом, мають лише голова комісії та представник Фонду соціального страхування. Зазначений протокол підписаний всіма членами комісії (том 1 а.с. 239-245). В актах комісією вказано обставини, за яких стався нещасний випадок, причини настання нещасного випадку, визначено осіб, які допустили порушення вимог законодавства про охорону праці, заходи щодо усунення причин настання нещасного випадку. В протоколі № 5 від 02.09.2013 року членам комісії, які висловили окрему думку, було роз'яснено право на оскарження рішення спеціальної комісії в судовому порядку. Але жоден з них цим правом не скористався (том 2 а.с. 4-5). Таким чином, колегія суддів приходить до висновку про дотримання суб'єктом владних повноважень - Держгірпромнаглядом - вимог закону стосовно процедури призначення та проведення розслідування нещасного випадку, відповідності складу комісії встановленим Порядком № 1232 вимогам, здійснення комісією передбачених пунктом 42 Порядку № 1232 дій та складення у строки, визначені Порядком, актів Н-1 та Н-5, підписаних всіма членами комісії з розслідування, тобто судом не встановлено будь-яких порушень при проведенні відповідачем спірного розслідування нещасного випадку. Також колегія суддів зазначає, що повноваження щодо організації та проведення спеціального розслідування надані органам Держгірпромнагляду, а не комісії зі спеціального розслідування. Колегія суддів відзначає, що у відповідності до п. 54 Порядку № 1232 у разі надходження від роботодавця, робочого органу Фонду, представника профспілки, потерпілого або члена його сім'ї чи уповноваженої ним особи, яка представляє його інтереси, скарги або їх незгоди з висновками спеціальної комісії щодо обставин і причин настання нещасного випадку керівник Держгірпромнагляду або його територіального органу з метою забезпечення об'єктивності проведення спеціального розслідування має право призначити повторне (додаткове) спеціальне розслідування нещасного випадку спеціальною комісією в іншому складі, за результатами її роботи скасувати акти за формою Н-5 і Н-1, притягти до відповідальності посадових осіб підприємства та органів Держгірпромнагляду, які порушили вимоги цього Порядку. Суд першої інстанції, послався на ч. 2 ст. 11 КАС України і зобов'язав відповідача призначити повторне (додаткове) спеціальне розслідування нещасного випадку спеціальною комісією в іншому складі, що є грубим порушенням законодавства. Судом апеляційної інстанції було встановлено, що зі скаргами або з заявою про незгоди з висновками спеціальної комісії щодо обставин і причин настання нещасного випадку до керівника Держгірпромнагляду роботодавець, робочий орган Фонду, представник профспілки, потерпілого або члена його сім'ї чи уповноваженої ним особи, яка представляє його інтереси, не звертались. І, окрім всього, навіть за умови звернення - проведення повторного розслідування є правом керівника, а не його обов'язок. Враховуючи вищезазначене, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції постановлене судове рішення з порушенням норм матеріального і процесуального права, що є підставою для скасування судового рішення, доводи апеляційної скарги є цілком слушними.

Результат розгляду: denied