Рішення адміністративного суду від 2014-01-14 00:00:00+02

Постановою Окружного адміністративного суду Автономної Республіки Крим від 15.07.2013 позов задоволено частково. Визнано протиправною бездіяльність Державної екологічної інспекції в АР Крим щодо не розгляду фактів, викладених в зверненнях [PERSON]. Зобов'язано Державну екологічну інспекцію в порядку, передбаченому чинним законодавством, провести перевірку фактів, викладених у зверненнях [PERSON], надіславши на його адресу відповідь по результатам розгляду його звернень. Визнано протиправною бездіяльність Державної інспекції сільського господарства в АР Крим щодо ненадання [PERSON] відомостей про результати розгляду фактів, викиданих в його зверненнях. Стягнуто з Державного бюджету України на користь [PERSON] 34,41 грн. судового збору. В іншій частині позовних вимог - у позові відмовлено. Не погодившись з рішенням суду, Державна інспекція сільського господарства в АР Крим звернулася з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати постанову Окружного адміністративного суду Автономної Республіки Крим від 15.07.2013 в частині визнання протиправною бездіяльності Державної інспекції сільського господарства в АР Крим щодо ненадання відомостей про результати розгляду звернення. Ухвалою Севастопольського апеляційного адміністративного суду від 16.08.2013 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Державної інспекції сільського господарства в АР Крим, проведено необхідні підготовчі дії, передбачені статтею 190 Кодексу адміністративного судочинства України, які достатні для закінчення підготовки та призначення справи до апеляційного розгляду. Ухвалою Севастопольського апеляційного адміністративного суду від 20.08.2013 закінчено підготовку та призначено справу до апеляційного розгляду. У судовому засіданні з 22.10.2013 року по 26.11.2013 року було оголошено перерву. Розпорядженням голови Севастопольського апеляційного адміністративного суду від 26.11.2013 року у складі судової колегії було здійснено заміну судді Горошко Н.П. на суддю Кобаля М.І. Ухвалою Севастопольського апеляційного адміністративного суду від 26.11.2013 року розгляд справи було відкладено на 14.01.2014 о 14:00год. 10.12.2013 року за вх. №17480 від позивача надійшло клопотання про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції. Ухвалою Севастопольського апеляційного адміністративного суду від 10.12.2013 року було задоволено клопотання позивача та призначено слухання справи в режимі відеоконференції на 14.01.2014 року о 14:00 год. Судова колегія, розглянувши справу в порядку статті 195 Кодексу адміністративного судочинства України, вислухавши пояснення представників сторін, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом норм матеріального та процесуального права, вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи, позивач 28.01.2013 звернувся до прокурора АР Крим Павлова (а.с.25-26) зі скаргою та заявою від 28.01.2013 про порушення законодавства про звернення громадян керівництвом ветеринарної медицини при розгляді його скарг на порушення громадянином [PERSON] земельного законодавства, зокрема, падіжі свиней у громадянина [PERSON] та займання останнім свинарством. Будь-яких інших звернень позивачем не надано та в матеріалах справи відсутні. Як вірно зазначив суд першої інстанції, питання практичної реалізації громадянами України наданого їм Конституцією України права вносити в органи державної влади, об'єднання громадян відповідно до їх статуту пропозиції про поліпшення їх діяльності, викривати недоліки в роботі, оскаржувати дії посадових осіб, державних і громадських органів врегульовані в Законі України «Про звернення громадян». Вказаний Закон забезпечує громадянам України можливості для участі в управлінні державними і громадськими справами, для впливу на поліпшення роботи органів державної влади і місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, для відстоювання своїх прав і законних інтересів та відновлення їх у разі порушення. У ст. 1 цього Закону визначено, що громадяни України мають право звернутися до органів державної влади, місцевого самоврядування, об'єднань громадян, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, засобів масової інформації, посадових осіб відповідно до їх функціональних обов'язків із зауваженнями, скаргами та пропозиціями, що стосуються їх статутної діяльності, заявою або клопотанням щодо реалізації своїх соціально-економічних, політичних та особистих прав і законних інтересів та скаргою про їх порушення. У ст. 7 Закону України «Про звернення громадян» встановлено, що звернення, оформлені належним чином і подані у встановленому порядку підлягають обов'язковому прийняттю та розгляду. Якщо питання, порушені в одержаному органом державної влади, місцевого самоврядування, підприємствами, установами, організаціями незалежно від форм власності, об'єднаннями громадян або посадовими особами зверненні, не входять до їх повноважень, воно в термін не більше п'яти днів пересилається ними за належністю відповідному органу чи посадовій особі, про що повідомляється громадянину, який подав звернення. У разі якщо звернення не містить даних, необхідних для прийняття обгрунтованого рішення органом чи посадовою особою, воно в той же термін повертається громадянину з відповідними роз'ясненнями. Органи державної влади і місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації незалежно від форм власності, об'єднання громадян, посадові особи зобов'язані розглянути пропозиції (зауваження) та повідомити громадянина про результати розгляду (ст.14 Закону України «Про звернення громадян»). Згідно зі ст. 15 Закону органи державної влади, місцевого самоврядування та їх посадові особи, керівники та посадові особи підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, об'єднань громадян, до повноважень яких належить розгляд заяв (клопотань), зобов'язані об'єктивно і вчасно розглядати їх, перевіряти викладені в них факти, приймати рішення відповідно до чинного законодавства і забезпечувати їх виконання, повідомляти громадян про наслідки розгляду заяв (клопотань). Звернення розглядаються і вирішуються у термін не більше одного місяця від дня їх надходження, а ті, які не потребують додаткового вивчення, - невідкладно, але не пізніше п'ятнадцяти днів від дня їх отримання (ст.20 Закону України «Про звернення громадян»). Судом першої інстанції правомірно встановлено, що Прокуратура, отримавши звернення позивача від 28.01.2013р. , діючи відповідно до вимог Закону України «Про прокуратуру», Закону України «Про звернення громадян», встановивши, що питання, яки були визначені у цьому зверненні, не входять до її повноважень , направило його для вирішення по суті до прокуратури Роздольненського району для організації перевірки та інформування заявника про результати. До матеріалів справи залучена копія відповіді прокуратури Роздольненського району № 70/806 вих.13 від 21.02.2013р., в який зазначені результати розгляду звернення позивача від 28.01.2013р. Прокуратура надала докази надіслання зазначеної відповіді позивачу. Суд першої інстанції вивчивши наведені обставини, дійшов правомірного висновку, що матеріалами справи спростовуються твердження позивача, щодо залишення Прокуратурою без реагування його звернення від 28.01.2013р. , в наслідок чого відсутні підстави для задоволення позиву в частині спонукання Прокуратури розглянути звернення, прийняти рішення за викладеними в ньому фактами, повідомити про це заявника. На підставі листа прокуратури АР Крим від 15.02.2013 №05/3-р, листа прокуратури Роздольненського району АР Крим №70/56-р-13 вих-13 від 11.02.2013, Державною інспекцією сільського господарства в АР Крим були розглянуті звернення громадянина [PERSON] та направлено відповіді від 15.02.2013 та 27.02.2013 відповідно. Державний контроль за використанням та охороною земель усіх категорій та форм власності здійснює центральний орган виконавчої влади, який забезпечує реалізацію державної політики у сфері нагляду (контролю) в агропромисловому комплексі (ст.5 Закону України «Про державний контроль за використанням та охороною земель»). Державна інспекція сільського господарства України є центральним органом виконавчої влади, який входить до системи органів виконавчої влади і забезпечує реалізацію державної політики у сфері нагляду (контролю) в агропромисловому комплексі. Держсільгоспінспекція України здійснює свої повноваження безпосередньо та через утворені в установленому порядку територіальні органи - державні інспекції сільського господарства в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі та ін. (п.1, п.6 Положення про Державну інспекцію сільського господарства України, затвердженого Указом Президента України від 13 квітня 2011 року №459/2011). Інспекція здійснює державний нагляд (контроль) у частині дотримання земельного законодавства, використання та охорони земель усіх категорій та форм власності (п.4.1. Положення про державну інспекцію сільського господарства в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, затвердженого наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України від 23.12.2011 № 770). При цьому, у зверненні гр. [PERSON], міститься інформація про порушення вимог земельного законодавства суб'єктом підприємницької діяльності та порушення законодавства при розгляді звернень громадян керівництвом ветеринарної медицини. Рішення Державної інспекції сільського господарства України щодо здійснення відповідних заходів реагування може бути прийнято лише на підставі ґрунтовних даних, а саме, землевпорядних матеріалів, рішень органів державної влади або органів місцевого самоврядування, правовстановлюючих документів. Зазначених матеріалів до Інспекції надано не було. Таким чином, судова колегія апеляційної інстанції зазначає, що висновки суду першої інстанції є необгрунтованими, адже Інспекцією на адресу гр. [PERSON] направлено відповідь від 27.02.2013 року про відсутність інформації та даних необхідних для здійснення перевірки в межах наданої законом компетенції. Відповідно до ст. 14 Закону України "Про звернення громадян", позивач - [PERSON] був повідомлений про результати розгляду його заяв до прокуратури АР Крим, а доводи позивача пов'язані лише з незгодою про результати розгляду його заяв. Крім того, колегія суддів зазначає, що позивач взагалі особисто не звертався ні до Державної інспекції сільського господарства в АР Крим, ні до Державної екологічної інспекції в АР Крим. Більше того, у Державної інспекції сільського господарства в АР Крим взагалі відсутні повноваження на здійснення контролю за порушення законодавства про звернення громадян керівництвом ветеринарної медицини, та контролю за громадянином [PERSON], у якого згідно зі скаргою, мав місце падіж свиней. Суд першої інстанції, надаючи оцінку діям екологічної інспекції, не звернув увагу на те, що в зверненнях позивача [PERSON], взагалі не йде мова про дії екологічної інспекції. В матеріалах справи міститься акт перевірки Державної екологічної інспекції, але як вбачається з документів, які надані представником екологічної інспекції при розгляді апеляційної скарги, останній здійснив перевірку на звернення [PERSON] від 06.03.2013, яке не є предметом розгляду у даній справі і яке позивачем не подавалося. Оскільки Державною екологічною інспекцією апеляційна скарга не подавалась, а відповідно до статті 195 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги, судова колегія не дає оцінку рішенню суду першої інстанції в частині задоволення позовних вимог до Державної екологічної інспекції в АР Крим. За викладених обставин, судова колегія апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а постанова суду першої інстанції - зміні.

Результат розгляду: partial