Рішення адміністративного суду від 2014-02-18 00:00:00+02

05 лютого 2014 року до Луганського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов Публічного акціонерного товариства «Шахта «Білоріченська» до Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Луганську Міжрегіонального Головного управління Міндоходів, у якій позивач просить суд визнати протиправним та скасувати Наказ про проведення документальної позапланової перевірки № 246 від 22.11.2013, винесений на підставі постанови слідчого управління фінансових розслідувань Міжрегіонального Головного управління Міндоходів - Центрального офісу з обслуговування великих платників від 21.11.2013, та направлення на перевірку № 110 від 22.11.2013; визнати протиправними дії Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Луганську Міжрегіонального Головного управління Міндоходів по проведенню перевірки та складання Акту позапланової виїзної перевірки № 4/14-0/00176897 від 27.11.2013. В обґрунтування заявлених вимог позивачем зазначено, що на підставі наказу про проведення документальної позапланової перевірки № 183 від 04.10.2013, згідно п.п.20.1.4 п.20.1 ст.20, п.п.75.1.2 п.75.1 ст.75, п.п.78.1.11 п.78.1 ст. 78 Податкового кодексу України, винесеного на виконання постанови слідчого управління фінансових розслідувань Міжрегіонального головного управління Міндоходів - Центрального офісу з обслуговування великих платників від 15.10.2013, з 01 листопада 2013 року по 14 листопада 2013 року відповідачем проведено документальну позапланову виїзну перевірку Публічного акціонерного товариства «Шахта «Білоріченська» з питань спрямування коштів підприємства не на погашення існуючого податкового боргу, а на інші потреби за період роботи з 01.01.2013 по 15.10.2013, за результатами якої складено довідку № 2/14-0/00176897 від 21.11.2013 про результати документальної позапланової виїзної перевірки Публічного акціонерного товариства «Шахта «Білоріченська» з питань спрямування коштів підприємства не на погашення існуючого податкового боргу, а на інші потреби за період роботи з 01.01.2013 по 15.10.2013. У подальшому, на підставі наказу про проведення документальної позапланової перевірки № 246 від 22.11.2013, згідно п.п.20.1.4 п.20.1 ст.20, п.п.75.1.2 п.75.1 ст.75, п.п.78.1.11 п.78.1 ст. 78 Податкового кодексу України, винесеного на виконання постанови слідчого управління фінансових розслідувань Міжрегіонального головного управління Міндоходів - Центрального офісу з обслуговування великих платників від 21.11.2013 та направлення на перевірку № 110 від 22.11.2013, з 25 листопада 2013 року по 27 листопада 2013 року відповідачем проведено документальну позапланову виїзну перевірку Публічного акціонерного товариства «Шахта «Білоріченська» з питань спрямування коштів підприємства не на погашення існуючого податкового боргу, а на інші потреби за період роботи з 01.01.2013 по 21.11.2013, та складено акт № 4/14-0/00176897 від 21.11.2013 про результати документальної позапланової виїзної перевірки Публічного акціонерного товариства «Шахта «Білоріченська» з питань спрямування коштів підприємства не на погашення існуючого податкового боргу, а на інші потреби за період роботи з 01.01.2013 по 21.11.2013. Актом перевірки № 4/14-0/00176897 від 21.11.2013 встановлено порушення Публічним акціонерним товариством «Шахта «Білоріченська» п.87.9 ст.87 Податкового кодексу України в частині спрямування грошових коштів, отриманих від реалізації вугільної продукції на погашення кредиторської заборгованості при наявності податкового боргу, а саме: за період роботи з 01.01.2013 по 21.11.2013 ПАТ «Шахта «Білоріченська» спрямувало грошові кошти, отримані від реалізації вугільної продукції на погашення кредиторської заборгованості у розмірі 3450 тис. грн. платіжним дорученням № 196 від 28.01.2013 на суму 450 тис. грн. (при наявності податкового боргу з ПДВ - 4794,6 тис. грн.), № 146 від 17.04.2013 на суму 2000 тис. грн. (при наявності податкового боргу з ПДВ - 3988 тис. грн.), № 1179 від 25.04.2013 на суму 1000 тис. грн. (при наявності податкового боргу з ПДВ - 4040,8 тис. грн.) на розрахункові рахунки ТОВ «Деметра-Луганськ Плюс» за придбане обладнання та матеріали за договором № 10-12/1 від 05.10.2012. Позивач вважає дії відповідача по проведенню документальної позапланової перевірки, результати якої викладено в акті від 27.11.2013 № 4/14-0/00176897, такими, що порушують його права та законні інтереси, оскільки документальною позаплановою виїзною перевіркою Публічного акціонерного товариства «Шахта «Білоріченська», результати якої викладено у довідці № 2/14-0/00176897 від 21.11.2013, що проводилася з 01.11.2013 по 14.11.2013 не виявлено жодних порушень з боку позивача, а аналогічною перевіркою за період роботи з 01.01.2013 по 21.11.2013, що проводилася з 25.11.2013 по 27.11.2013, встановлено порушення позивачем п.87.9 ст.87 Податкового кодексу України. Тобто, податковим органом при проведенні перевірок з однакових питань за один і той же період зроблені протилежні висновки, що є неправомірним. Крім того, вважав, що податковий орган не мав права взагалі проводити другу перевірку, так як з цих же питань ним вже було поведено преревірку за аналогічний період. У судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги з підстав, викладених у позові, та наполягав на їх задоволенні в повному обсязі. Представник відповідача в судовому засіданні проти позовних вимог заперечував з відстав, викладених в запереченні проти позову, вважав позовні вимоги необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню, просив відмовити у задоволенні позову повністю. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши подані суду письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, суд приходить до наступного.. Судом встановлено, що Публічне акціонерне товариство «Шахта «Білоріченська», код ЄДРПОУ 00176897, (далі - ПАТ «Шахта «Білоріченська») є юридичною особою, зареєстровано Лутугинською районною Державною адміністрацією як ДВАТ «Шахта Білоріченська» 18.04.1997 за № 13671200000000243, перейменовано у ПАТ «Шахта Білоріченська» 27.12.2012. Перебуває на податковому обліку в органах Державної податкової служби з 18.04.1997, на час розгляду справи знаходиться на обліку в Спеціалізованій державній податковій інспекції з обслуговування великих платників у м. Луганську Міжрегіонального Головного управління Міндоходів (а.с. 10, 11, 69-70). З матеріалів справи вбачається, що на підставі наказу про проведення документальної позапланової перевірки № 183 від 04.10.2013, згідно п.п.20.1.4 п.20.1 ст.20, п.п.75.1.2 п.75.1 ст.75, п.п.78.1.11 п.78.1 ст. 78 Податкового кодексу України, винесеного на виконання постанови слідчого управління фінансових розслідувань Міжрегіонального головного управління Міндоходів - Центрального офісу з обслуговування великих платників від 15.10.2013 та направлень на перевірку № 76 від 31.10.2013, № 88 від 07.11.2013, № 89 від 07.11.2013, у період з 01.11.2013 по 14.11.2013 посадовими особами Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Луганську Міжрегіонального Головного управління Міндоходів проведено документальну позапланову виїзну перевірку ПАТ «Шахта «Білоріченська» з питань спрямування коштів підприємства не на погашення існуючого податкового боргу, а на інші потреби за період роботи з 01.01.2013 по 15.10.2013. За результатами вказаної перевірки Спеціалізованою державною податковою інспекцією з обслуговування великих платників у м. Луганську Міжрегіонального Головного управління Міндоходів складено довідку № 2/14-0/00176897 від 21.11.2013, згідно якої порушення вимог Податкового кодексу України перевіркою не виявлено, однак, зазначено, що при отриманні матеріалів, які не підтверджують дані обліку ПАТ «Шахта «Білоріченська» керівником податкового органу можуть бути вжиті заходи щодо проведення документальної невиїзної або позапланової виїзної перевірки. (а.с. 12-17). Крім того, на підставі наказу про проведення документальної позапланової перевірки № 246 від 22.11.2013, згідно п.п.20.1.4 п.20.1 ст.20, п.п.75.1.2 п.75.1 ст.75, п.п.78.1.11 п.78.1 ст. 78 Податкового кодексу України, винесеного на виконання постанови слідчого управління фінансових розслідувань Міжрегіонального головного управління Міндоходів - Центрального офісу з обслуговування великих платників від 21.11.2013 та направлення на перевірку № 110 від 22.11.2013, з 25.11.2013 по 27.11.2013 посадовою особою Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Луганську Міжрегіонального Головного управління Міндоходів проведено документальну позапланову виїзну перевірку ПАТ «Шахта «Білоріченська» з питань спрямування коштів підприємства не на погашення існуючого податкового боргу, а на інші потреби за період роботи з 01.01.2013 по 21.11.2013. За результатами зазначеної перевірки податковим органом складено акт від 21.11.2013 № 4/14-0/00176897 про результати документальної позапланової виїзної перевірки ПАТ «Шахта «Білоріченська» з питань спрямування коштів підприємства не на погашення існуючого податкового боргу, а на інші потреби за період роботи з 01.01.2013 по 21.11.2013, яким встановлено порушення позивачем п.87.9 ст.87 Податкового кодексу України в частині спрямування грошових коштів, отриманих від реалізації вугільної продукції на погашення кредиторської заборгованості при наявності податкового боргу, а саме: за період роботи з 01.01.2013 по 21.11.2013 ПАТ «Шахта «Білоріченська» спрямувало грошові кошти, отримані від реалізації вугільної продукції на погашення кредиторської заборгованості у розмірі 3450 тис. грн. платіжним дорученням № 196 від 28.01.2013 на суму 450 тис. грн. (при наявності податкового боргу з ПДВ - 4794,6 тис. грн.), № 146 від 17.04.2013 на суму 2000 тис. грн. (при наявності податкового боргу з ПДВ - 3988 тис. грн.), № 1179 від 25.04.2013 на суму 1000 тис. грн. (при наявності податкового боргу з ПДВ - 4040,8 тис. грн.) на розрахункові рахунки ТОВ «Деметра-Луганськ Плюс» (код ЄДРПОУ 38338874) за придбане обладнання та матеріали за договором № 10-12/1 від 05.10.2012. (а.с. 18-22). Згідно підпункту 20.1.4 пункту 20.1 статті 20 Податкового кодексу України контролюючі органи, серед іншого, мають право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення; У відповідності з пунктом 75.1 статті 75 Податкового кодексу України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки. Камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом. Документальною перевіркою, згідно підпункту 75.1.2 пункту 75.1 статті 75 Податкового кодексу України, вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов'язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків. Згідно з підпунктом 78.1.11 пункту 78.1 статті 78 Податкового кодексу України документальна позапланова перевірка здійснюється якщо отримано судове рішення суду (слідчого судді) про призначення перевірки або постанову органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, слідчого, прокурора, винесену ними відповідно до закону. Так, підставою для винесення наказу № 183 від 04.10.2013 про проведення документальної позапланової виїзної перевірки ПАТ «Шахта «Білоріченська» з питань спрямування коштів підприємства не на погашення існуючого податкового боргу, а на інші потреби за період роботи з 01.01.2013 по 15.10.2013 стала постанова від 15.10.2013 старшого слідчого з особливо важливих справ відділу кримінальних розслідувань слідчого управління фінансових розслідувань Міжрегіонального головного управління Міндоходів - Центрального офісу з обслуговування великих платників Сінченко О.Ю., винесена в рамках кримінального провадження № 32013110110000402 від 21.08.2013. (а.с. 63) Наказ № 246 від 22.11.2013 про проведення документальної позапланової виїзної перевірки ПАТ «Шахта «Білоріченська» з питань спрямування коштів підприємства не на погашення існуючого податкового боргу, а на інші потреби за період роботи з 01.01.2013 по 21.11.2013 винесено на підставі постанови від 21.11.2013 старшого слідчого з особливо важливих справ відділу кримінальних розслідувань слідчого управління фінансових розслідувань Міжрегіонального головного управління Міндоходів - Центрального офісу з обслуговування великих платників в рамках кримінального провадження № 32013110110000402 від 21.08.2013 за фактом умисного ухилення від сплати податків службовими особами ПАТ «Шахта Білоріченська» за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 212 КК України. (а.с. 53) При цьому, постанова слідчого про призначення перевірки від 21.11.2013 містить значно більше питань, які підлягають перевірці, а ніж постанова слідчого від 15.10.2013, зокрема, містить конкретну вказівку на необхідність перевірки витрат на фінансово-господарську діяльність із зазначенням певних взаємостосунків із ТОВ «Деметра Луганськ-плюс». Надходження до податкового органу постанови слідчого про призначення перевірки є безумовною підставою для призначення такої перевірки. Чинним законодавством не передбачено обставин, які б надавали право податковому органу відмовитись від проведення перевірки, призначеної слідчим в рамках кримінального провадження. Питання щодо кількості перевірок, які призначаються слідчим, їх частоти та обсягу віднесено до компетенції слідчого. За таких обставин суд приходить до висновку, що наказ Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Луганську Міжрегіонального Головного управління Міндоходів від 22 листопада 2013 року № 246 про проведення документальної позапланової виїзної перевірки ПАТ «Шахта «Білоріченська» з питань спрямування коштів підприємства не на погашення існуючого податкового боргу, а на інші потреби за період роботи з 01.01.2013 по 21.11.2013 винесено з дотриманням вимог підпункту 20.1.4 пункту 20.1 статті 20, підпункту 75.1.2 пункту 75.1 статті 75, підпункту 78.1.11 пункту 78.1 статті 78 Податкового кодексу України в межах повноважень та з підстав, визначених Податковим кодексом України, а отже, відсутні підстави для задоволення вимог про визнання вказаного наказу та направлень на перевірку протиправними. Стосовно вимог позивача про визнання протиправними дії Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Луганську Міжрегіонального Головного управління Міндоходів по проведенню перевірки та складання Акту позапланової виїзної перевірки № 4/14-0/00176897 від 27.11.2013 суд зазначає наступне. Загальне поняття акта перевірки наведено у пункті 3 Порядку оформлення результатів документальних перевірок з питань дотримання податкового, валютного та іншого законодавства, затвердженого наказом Державної податкової адміністрації України від 22 грудня 2010 року № 984 (зареєстровано у Міністерстві юстиції України 12 січня 2011 року за № 34/18772), згідно з яким акт - це службовий документ, який підтверджує факт проведення документальної перевірки фінансово-господарської діяльності платника податків і є носієм доказової інформації про виявлені порушення вимог податкового, валютного та іншого законодавства. У цьому випадку акт перевірки, в якому відображено узагальнений опис виявлених перевіркою порушень законодавства, що в свою чергу відповідає встановленим правилам складання акта перевірки, не є правовим документом, який встановлює відповідальність суб'єкта господарювання та, відповідно, не є актом індивідуальної дії у розумінні частини першої статті 17 КАС. У судовому порядку допускається оскарження дій службової особи, які пов'язані з порушенням порядку проведення перевірки, наприклад із порушенням трудового розпорядку такою особою під час проведення перевірки; дій, які полягають у перевищенні повноважень службовою особою щодо обмеження прав у можливості ознайомлення з результатами контрольного заходу, дій щодо проведення перевірки без установлених законом підстав та/або з порушенням чинного законодавства тощо. Згідно пояснень представника позивача, наданих під час розгляду справи, посадовою особою податкового органу, прибувши на перевірку, було надано до початку перевірки посадовій особі підприємства копію наказу та направлення на перевірку. Фактично представник податкового органу був допущений до перевірки. Жодних дій щодо перевищення повноважень перевіряючий не вчиняв. Єдиною підставою для оскарження дій податкового органу є незгода позивача з висновками акту перевірки від 27.11.2013. Дії службової особи щодо включення до акта певних висновків не можуть бути предметом розгляду у суді, оскільки відповідно до пункту 86.7. ст. 86 Податкового кодексу України у разі незгоди платника податків або його законних представників з висновками перевірки чи фактами і даними, викладеними в акті (довідці) перевірки, вони мають право подати свої заперечення до контролюючого органу за основним місцем обліку такого платника податків протягом п'яти робочих днів з дня отримання акта (довідки). Це свідчить про те, що дії, пов'язані з включенням до акта висновків, є обов'язковими, тоді як самі висновки такими не є. Так, не погодившись з актом позапланової перевірки від 27.11.2013 № 4/14-0/00176897, 03 грудня 2013 року за № 02-1627, Публічним акціонерним товариством «Шахта «Білоріченська» на адресу Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Луганську Міжрегіонального Головного управління Міндоходів направлено заперечення до вказаного Акту перевірки (а.с.23,24). Листом Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Луганську Міжрегіонального Головного управління Міндоходів, про результати розгляду заперечень, за № 8695/10/14-104 від 10.12.2013 визнано заперечення позивача від 03.12.2013 такими, що суперечать нормам чинного законодавства та не підлягають задоволенню щодо порушення (а.с.25-26). Обов'язковою ознакою дій суб'єкта владних повноважень, які можуть бути оскаржені до суду, є те, що вони безпосередньо породжують певні правові наслідки для суб'єктів відповідних правовідносин і мають обов'язковий характер. Висновки, викладені у акті, не породжують обов'язкових юридичних наслідків. Водночас судження контролюючого органу про порушення вимог податкового законодавства є висновками тільки контролюючого органу, зазначення яких в акті перевірки не суперечить чинному законодавству. Такі твердження акта можуть бути підтверджені або спростовані судом у разі спору про законність рішень, дій, в основу яких покладені згадувані висновки акта. Наказом Державної податкової служби України № 948 від 31.10.2012 затверджено Методичні рекомендації щодо порядку взаємодії між підрозділами органів державної податкової служби при організації, проведенні та реалізації матеріалів перевірок платників податків. Пунктом 1.6.3 Методичних рекомендацій передбачено, що реалізація матеріалів перевірок, призначених відповідно до п.п.78.1.11 п.78.1 ст.78 Кодексу, здійснюється з урахуванням норм п.86.9 ст.86 Кодексу, при цьому матеріали перевірки разом з висновками органу ДПС супровідним листом не пізніше трьох робочих днів з дня, наступного за днем складання, передаються до органу ДПС, що ініціював перевірку. Згідно положень п. 86.9 ст. 86 Податкового кодексу України податкове повідомлення-рішення за результатами перевірки платника податків (юридичної особи) або фізичної особи - підприємця стосовно посадової особи (посадових осіб) якого відкрито кримінальне провадження у якому розслідується кримінальне правопорушення, предметом якого є податки та/або збори приймається податковим органом протягом 10 робочих днів з дня, наступного за днем отримання цим податковим органом відповідного судового рішення (обвинувальний вирок, ухвала про закриття кримінального провадження за нереабілітуючими підставами), що набрало законної сили. Матеріали такої перевірки разом з висновками контролюючого органу передаються органу, що призначив перевірку. Згідно пояснень представника відповідача акт перевірки від 27.11.2013 після його оформлення та розгляду заперечень ПАТ «Шахта Білоріченська» направлено слідчому, який ініціював перевірку. Жодних рішень на підставі вказаного акту податковим органом не приймалось. Посилання позивача на те, що висновком експертного економічного дослідження за зверненням ПАТ «Шахта Білоріченська» від 13.12.2013 не підтверджено порушень позивачем п. 87.9 ст. 87 Податкового кодексу України (а.с. 64-68) суд до уваги не приймає, так як висновки акту перевірки без прийняття на підставі акту певного рішення податкового органу не створюють для позивача негативних наслідків, а сам акт є лише доказом, який повинен оцінюватись в рамках кримінального провадження. Відповідно до положень статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Суд вважає, що відповідачем у судовому засіданні доведено правомірність оскаржуваних наказу та направлення на перевірку, а також правомірність проведення перевірки, що є підставою для відмови у задоволенні позову. Згідно з частиною першою статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України (або відповідного місцевого бюджету, якщо іншою стороною був орган місцевого самоврядування, його посадова чи службова особа). Оскільки суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позову, судові витрати, понесені позивачем, йому не відшкодовуються.

Результат розгляду: denied