Рішення адміністративного суду від 2014-03-26 00:00:00+02

Позивач, Куп'янська об'єднана державна податкова інспекція Головного управління Міндоходів у Харківській області, звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Відділу державної виконавчої служби Куп'янського міськрайонного управління юстиції Харківської області, в якому просив суд: визнати дії відповідача щодо винесення постанови про відмову у відкритті виконавчого провадження ВП № 42035060 від 03.03.2013 неправомірними; визнати незаконною та скасувати постанову відповідача ВП №42035060 від 03.03.2013 Про відмову у відкритті виконавчого провадження; зобов'язати відновити виконавче провадження та провести виконавчі дії з примусового виконання виконавчого листа №2а-1203З/12/2070 від 27 листопад 2012 року виданого Харківським окружним адміністративним судом 27 грудня2012 року про стягнення заборгованості з Благодійного фонду розвитку Купянщини "Єдність" у розмірі 1020,00 грн. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що постанова Відділу державної виконавчої служби Куп'янського міськрайонного управління юстиції Харківської області про відмову у відкритті виконавчого провадження ВП №42035060 від 03.03.2013 року не містить передбачених законом обставин, що виключають здійснення виконавчого провадження та з її змісту дані обставини неможливо встановити. Представник позивача у судовому засіданні позов підтримав та просив задовольнити в повному обсязі з підстав та мотивів викладених у позовній заяві. Представник Відділу державної виконавчої служби Куп'янського міськрайонного управління юстиції Харківської області, який належним чином повідомлений, відповідно в судове засідання не прибув, надав заяву про розгляд справи за його відсутності. Через канцелярію суду також надав заперечення на адміністративний позов в яких в задоволенні позову просив відмовити в повному обсязі. Суд вважає можливим розгляд справи за відсутності представника відповідача на підставі наявних у ній доказів, відповідно до ст. 128 КАСУ. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що 03.03.2014 року головним державним виконавцем ВДВС Куп»янського МРУЮ Харківської області на підставі п.8 ч.1 ст. 26 Закону України " Про виконавче провадження" винесено постанову про відмову у відкритті виконавчого провадження (відмову в прийнятті до провадження виконавчого документа) ВП № 42035060. В мотивувальній частині постанови зазначено, що враховуючи лист Вищого адміністративного суду від 24.10.2013р. № 1484/12/13-13 стосовно питань, які виникли у практиці у справах, пов"язаних із виконанням судових рішень про стягнення з платників податків коштів у рахунок погашення податкового боргу, та норми Податкового кодексу України, порядок стягнення податкового боргу платників податків регулюється нормами Податкового кодексу України. Суд зазначає, що відповідно до вимог ст. 5 Закону України "Про виконавче провадження" державний виконавець зобов'язаний вживати заходів примусового виконання рішень, встановлених цим Законом, неупереджено, своєчасно, повно вчиняти виконавчі дії. Державний виконавець крім іншого зобов'язаний здійснювати необхідні заходи щодо своєчасного і повного виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення, у спосіб і порядок, визначені виконавчим документом. Відповідно до статті 26 Закону України "Про виконавче провадження" державний виконавець відмовляє у відкритті виконавчого провадження у разі: 1) пропуску встановленого строку пред'явлення документів до виконання; 2) неподання виконавчого документа, зазначеного у статті 17 цього Закону, та неподання заяви про відкриття виконавчого провадження у випадках, передбачених цим Законом; 3) якщо рішення, на підставі якого видано виконавчий документ, не набрало законної (юридичної) сили, крім випадків, коли воно у встановленому законом порядку допущено до негайного виконання; 4) пред'явлення виконавчого документа до органу державної виконавчої служби не за місцем або не за підвідомчістю виконання рішення; 5) якщо не закінчилася відстрочка виконання рішення, надана судом, яким постановлено рішення; 6) невідповідності виконавчого документа вимогам, передбаченим статтею 18 цього Закону; 6-1) офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури; 7) якщо виконавчий документ повернуто стягувачу за його заявою, крім виконавчих документів про стягнення аліментів та інших періодичних платежів; 8) наявності інших передбачених законом обставин, що виключають здійснення виконавчого провадження. Як вбачається з матеріалів справи, підставою для прийняття постанови про відмову у відкритті виконавчого провадження від 03.03.2014 р. вказаний п. 8 ч. 1 ст. 26 Закону України "Про виконавче провадження", а саме наявності інших передбачених законом обставин, що виключають здійснення виконавчого провадження, однак, державним виконавцем не було зазначено які саме обставини виключають здійснення виконавчого провадження. Із змісту вказаної постанови неможливо встановити наявність будь-яких передбачених законом підстав, що виключають здійснення виконавчого провадження. Відповідно до ч. 1 ст. 25 Закону України "Про виконавче провадження", державний виконавець зобов'язаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк пред'явлення такого документа до виконання, він відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, і пред'явлений до виконання до відповідного органу державної виконавчої служби. Стосовно позовної вимоги про зобов'язання відновити виконавче провадження та провести виконавчі дії з примусового виконання виконавчого листа №2а-1203З/12/2070 від 27 листопад 2012 року виданого Харківським окружним адміністративним судом 27 грудня2012 року про стягнення заборгованості з Благодійного фонду розвитку Купянщини "Єдність" у розмірі 1020,00 грн., суд зазначає наступне. Відповідно до частини 1 статті 51 Закону України "Про виконавче провадження" у разі якщо постанова державного виконавця про повернення виконавчого документа стягувачеві визнана судом незаконною чи скасована начальником відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, або керівником відповідного органу державної виконавчої служби, виконавче провадження підлягає відновленню протягом трьох робочих днів з дня надходження рішення суду, виконавчого документа чи постанови керівника відповідного органу державної виконавчої служби. Судове рішення повинно бути наслідком чинного правового регулювання та спрямовано на відновлення порушених прав, свобод та інтересів. Виходячи із змісту законодавства воно не може в майбутньому регулювати суспільні відносини. Таким чином, суд не може зобов'язати відповідача вчинити дії, які він зобов'язаний зробити в силу Закону та у суду відсутні підстави вважати, що відповідач буде відмовлятись від виконання таких дій. Тому позовні вимоги в цій частині задоволенню не підлягають. Отже, позов підлягає частковому задоволенню. Відповідно до ч.1 ст. 71 КАСУ в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Згідно ст. 11 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів та у доведенні перед судом їх переконливості. З огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку, що вимоги позовної заяви ґрунтуються на вимогах закону та підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Результат розгляду: denied