Рішення адміністративного суду від 2014-02-26 00:00:00+02

Позивач [PERSON] звернувся до суду з адміністративним позовом про скасування постанови головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Полтавській області Солодовник В.М. від 23.05.2012 року про закінчення виконавчого провадження, яке відкрите на підставі виконавчого листа № 2а-2829/2010 виданого Київським районним судом м. Полтави 19.01.2012 року, зобов»язання видати виконавчі листи та визнати дії державного виконавця неправомірними. Посилався на те, що вказана постанова є незаконною, бо йому не проведена виплата нарахованих сум. У судовому засіданні позивач не з'явився, про причини неявки суду не повідомив, але його представник в судовому засіданні підтримала позовні вимог позивача та просила суд їх задовольнити. Представники Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Полтавській області свого представника у судове засідання не направив, будучи належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи. Суд заслухавши думку представника позивача та дослідивши матеріали справи приходить до наступних висновків. Постановою Київського районного суду м. Полтави від 29 листопада 2010 року позовні вимоги [PERSON] задоволено, визнано неправомірними відмову Управління Пенсійного фонду України в Київському районі м. Полтави у здійснені перерахунку [PERSON] пенсії по інвалідності в розмірах, передбачених ст. ст. 50, 54, 67 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування». Зобов'язано Управління Пенсійного фонду України в Київському районі м. Полтави провести перерахунок додаткової пенсії [PERSON] відповідно до ст. 50 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» із урахуванням вимог ст. 67 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" в розмірі 50% мінімальної пенсії за віком за період з 01 листопада 2009 року та провести виплату недоплаченої пенсії з урахуванням проведених виплат. По даній постанові було відкрито виконавче провадження. 23.05.2012 року головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Полтавській області на підставі п. 11 ч.1 ст. 49, п. 3 ст. 75 Закону України "Про виконавче провадження" була винесена постанова про закінчення виконавчого провадження у зв'язку з тим, що Управлінням пенсійного фонду України в Київському районі м. Полтави 17.04.2012 року надано розпорядження про те, що виплати по рішенню суду не проведені в зв'язку з відсутністю відповідного фінансового ресурсу бюджету. Відповідно до статті 49 Закону України "Про виконавче провадження", виконавче провадження підлягає закінченню у випадках: 1) визнання судом відмови стягувача від примусового виконання рішення суду; 2) визнання судом мирової угоди між стягувачем і боржником у процесі виконання; 3) смерті або оголошення померлим стягувача чи боржника, визнання безвісно відсутнім боржника або стягувача, ліквідації юридичної особи - сторони виконавчого провадження, якщо виконання їх обов'язків чи вимог у виконавчому провадженні не допускає правонаступництва; 4) скасування рішення суду або іншого органу (посадової особи), на підставі якого виданий виконавчий документ, або визнання судом виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню; 5) письмової відмови стягувача від одержання предметів, вилучених у боржника під час виконання рішення про передачу їх стягувачу, або знищення речі, що має бути передана стягувачу в натурі; 6) закінчення строку, передбаченого законом для відповідного виду стягнення; 7) передачі виконавчого документа ліквідаційній комісії (або ліквідатору) у разі ліквідації боржника - юридичної особи; 8) фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом; 9) повернення виконавчого документа без виконання на вимогу суду або іншого органу (посадової особи), який видав виконавчий документ; 10) направлення виконавчого документа за належністю до іншого відділу державної виконавчої служби; 11) повернення виконавчого документа до суду чи іншого органу (посадової особи), який його видав, у випадку, передбаченому частиною третьою статті 75 цього Закону; 12) якщо рішення фактично виконано під час виконання рішення Європейського суду з прав людини; 13) непред'явлення виконавчого документа за відновленим виконавчим провадженням у строки, визначені статтею 51 цього Закону; 14) списання згідно із Законом України "Про деякі питання заборгованості за спожитий природний газ та електричну енергію" заборгованості, встановленої рішенням суду, яке підлягало виконанню на підставі виконавчого документа. Про закінчення виконавчого провадження державний виконавець виносить постанову, яка затверджується начальником відповідного органу державної виконавчої служби, якому він безпосередньо підпорядкований. Копія постанови у 3-денний строк надсилається сторонам та суду або іншому органу (посадовій особі), які видали виконавчий документ. Постанова державного виконавця про закінчення виконавчого провадження може бути оскаржена сторонами до начальника відповідного органу державної виконавчої служби, якому він безпосередньо підпорядкований або до суду у 10-денний строк. Відповідно до ст. 1 Закону України "Про виконавче провадження" виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (далі - рішення). Статтею 11 цього Закону передбачений обов'язок державного виконавця здійснювати заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення (далі - виконавчий документ), у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом. Як вбачається з матеріалів справи постанова про закінчення виконавчого провадження від 23.05.2012 року винесена на підставі п. 11 ч. 1 ст. 49, ст.75 Закону України "Про виконавче провадження", у зв"язку з виконанням рішення суду. Оскільки боржник не виплатив позивачеві нараховані кошти, суд приходить до висновку, що постанова головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Відділу Державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Полтавській області від 23.05.2012 року про закінчення виконавчого провадження винесена з порушенням вимог Закону України "Про виконавче провадження", а тому є незаконною, у зв'язку з чим позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню. Позовна вимога про видачу виконавчих листів не підлягає до задоволення, оскільки після скасування постанови про закінчення виконавчого провадження воно поновлюється і державний виконавець продовжує здійснювати виконавчі дії.

Результат розгляду: partial