Рішення адміністративного суду від 2014-02-05 00:00:00+02

Позивач звернувся до суду з позовом про скасування постанови про відкриття виконавчого провадження від 12.07.2013 року №38863367, визнання протиправною і скасування вимоги про сплату боргу №335 від 04.02.2011 року. Відповідно до постанови Хмельницького окружного адміністративного суду від 22.11.2013 року позов задоволено: визнано протиправною та скасовано постанову відділу державної виконавчої служби Полонського районного управління юстиції Хмельницької області про відкриття виконавчого провадження від 12.07.2013 року №38863367. Не погодившись з прийнятим рішенням, відповідач - Управління Пенсійного фонду України в Полонському районі Хмельницької області подало апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову, якою відмовити в задоволенні позовних вимог. Сторони в судове засідання не з'явились, хоча були належним чином повідомлені про дату, час та місце апеляційного розгляду справи, що підтверджується матеріалами справи. Відповідно до ч. 4 ст. 196 КАС України неприбуття у судове засідання сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про дату, час і місце апеляційного розгляду, не перешкоджає судовому розгляду справи. Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу слід задовольнити. Так, судом першої інстанції встановлено, що відповідно до ст.106 Закону України від 09.07.2003 року N 1058-IV "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" (у редакції, чинній на час виникнення спірних відносин; далі - Закон N 1058-IV) Управління Пенсійного фонду України в Полонському районі сформувало та надіслало позивачу вимогу №Ф-335 від 04.02.2011 року про сплату боргу зі сплати страхових внесків за липень-грудень 2010 року в сумі 1661,40 грн. У період з 17 липня по 31 грудня 2010 року діяв Закон України від 08.07.2010 року N 2464-VI "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" (далі - Закон N 2464-VI), яким був установлений механізм обчислення та сплати страхових внесків ФОП. Під час дії цього Закону та частини третьої статті 106 Закону N 1058-IV у позивача виникла недоїмка зі сплати страхових внесків, а управління ПФУ оформило вимогу про сплату боргу. У вимозі недоїмка була врахована по грудень 2010 року, тобто за період дії Закону N 2461-VI та частини третьої статті 106 Закону N 1058-IV. 11.07.2013 року Управління Пенсійного фонду України в Полонському районі на підставі ст.ст.2,8,12,17-25 Закону України "Про виконавче провадження" звернулось до відділу державної виконавчої служби Полонського районного управління юстиції з заявою про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання вимоги №Ф-335 від 04.02.2011 року 12.07.2013 року державний виконавець відділу державної виконавчої служби Полонського районного управління юстиції Демченко П.Ю. постановою ВП №38863367 від 12.07.2013 року відкрив виконавче провадження з примусового виконання вимоги про сплату боргу №Ф-335 від 04.02.2011 року про стягнення на користь Управління Пенсійного фонду України в Полонському районі 1616,40 грн. Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач, відкриваючи виконавче провадження на підставі вимоги управління Пенсійного фонду в Полонському районі від 04.02.2011 року N 335 після 01.01.2011 року, діяв всупереч вимогам ст. 17 Закону України "Про виконавче провадження", а також, що зазначена вимога пред'явлена до виконання з порушенням визначених ч.1 ст. 22 Закону N 606-XIV строків пред'явлення виконавчих документів до виконання. Колегія суддів не погоджується з вказаними висновками суду першої інстанції з огляду на наступне. Визначаючись відносно позовної вимоги щодо визнання протиправною і скасування вимоги про сплату боргу №335 від 04.02.2011 року, суд апеляційної інстанції зазаначає, що дана вимога не потребує доказування, виходячи з наступного. Так, законність вимоги №335 від 04.02.2011 року на суму 1616,40 грн. встановлена постановою Хмельницького окружного адміністративного суду від 22.08.2011 року по справі №2270/9292/11, яка набрала законної сили на підставі ухвали Вінницького апеляційного адміністративного суду від 09.02.2012 року. Також, відповідно до ухвали Хмельницького окружного адміністративного суду від 10.04.2013 року по справі №822/1686/13-а (набрала законної сили) з підстави пропущення строку звернення до суду, залишёно без розгляду позов ФОП [PERSON], у якому вона просила визнати протиправними дії начальника УПФУ у Полонському районі щодо вимоги №335 від 04.02.2011 року, скасувати її та списати борг по ній. Разом з тим, надавши правову оцінку висновку суду першої інстанції про скасування постанови про відкриття виконавчого провадження, суд апеляційної інстанції зазначає наступне. Відповідно до ч. 5 ст. 25 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" 2464-VI вимога територіального органу Пенсійного фонду про сплату недоїмки або рішення суду щодо стягнення суми недоїмки виконується державною виконавчою службою в порядку, встановленому законом. Згідно з п. 8 ч. 2 ст. 17 Закону України «Про виконавче провадження» відповідно до цього Закону підлягають виконанню державною виконавчою службою рішення органів державної влади, якщо їх виконання за законом покладено на державну виконавчу службу. Вимогами ч.ч. 1-2 ст. 25 Закону України «Про виконавче провадження" передбачено, що державний виконавець зобов'язаний прийняти до виконання виконавчий докуменит і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк пред'явлення такого документа до виконання, він відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, пред'явлений до виконання до відповідного органу державної виконавчої служби державний виконавець протягом трьох робочих днів з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження. Частиною 1 ст. 31 Закону України «Про виконавче провадження», встановлено, що копії постанов державного виконавця та інші документи виконавчого провадження, що державний виконавець зобов'язаний довести до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам із супровідними листами простою кореспонденцією, крім постанов про відкриття виконавчого провадження або відмову у відкритті виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу відповідно до ст. 47 цього Закону, що надсилаються рекомендованим листом з повідомленням про вручення. Боржник вважається повідомленим про відкриття виконавчого провадження, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі. Таким чином, державний виконавець відділу державної виконавчої служби Полонського районного управління юстиції діяв у межах Закону, коли виніс постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №38863367 від 12.07.2013 року на підставі виконавчого документу - вимоги про сплату боргу управління Пенсійного фонду України в Полонському районі №335 від 04.02.2011 року, а вимога є виконавчим документом, згідно п. 8 ч. 2 ст. 17 Закону України «Про виконавче провадження». Щодо строку пред'явлення зазначеної вимоги до примусового виконання, то колегія суддів вважає його не пропущеним, так як у відповідності до п. 4 Розділу ІІ Прикінцевих та перехідних положень Закону України від 04.11.2010, № 2677-VI "Про внесення змін до Закону України "Про виконавче провадження" та деяких інших законодавчих актів України щодо вдосконалення процедури примусового виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб)" виконавчі документи, видані до набрання чинності цим Законом, пред'являються до виконання у строки, встановлені на момент їх видачі. Вказана вимога була видана до набрання чинності Закону України № 2677-VI (09.03.2011 року) - 04.02.2001 року, і тому строк пред'явлення її до виконання ставить три роки - ст. 21 Закону України "Про виконавче провадження" у редакції на час видачі виконавчого документу. Відповідно до статті 202 КАС України, підставами для скасування постанови або ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими, невідповідність висновків суду обставинам справи та порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання. Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, та невідповідність висновків суду обставинам справи призвели до помилкового висновку, у зв'язку з чим, постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нової постанови про відмову в задоволенні позовних вимог.

Результат розгляду: denied