Рішення адміністративного суду від 2014-02-06 00:00:00+02

Позивач звернувся до суду з позовом до Державної податкової інспекції у Шевченківському районі міста Києва, в якому просив: Визнати протиправними дії Державної податкової інспекції у Шевченківському районі Головного управління Міндоходів, щодо проведення зустрічної звірки ТОВ «М-ЦЕНТР-1» з контрагентами, з якими платником задекларовані взаємовідносини за період: січень 2013 р. »; визнання протиправними дії відповідача щодо складання акту від 23.04.2013 р. №1214/2240/25409457 про неможливість проведення зустрічної звірки ТОВ «М-Центр-1» (код ЄДРПОУ 25409457) з контрагентами, з якими платником задекларовані взаємовідносини за період: січень 2013 року;визнання протиправними дії відповідача щодо відображення в акті від 23.04.2013р. №1214/2240/25409457 порушень позивачем вимог п. 3 статті 5 та п. 1 статті 7 Господарського кодексу України, п. 2 статті 3 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», п. 185.1 статті 185, 187.1 статті 187, п. 188.1 статті 188, п. 198.1, 198.2, 198.6 статті 198 ПК України, ч. 1, 5 статті 203, ч. 1 статті 207 ЦК України. Постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 30 липня 2013 року в задоволенні позову відмовлено повністю. Суд виходив з того, що операції ТОВ «М-Центр-1» з контрагентами за січень 2013 року не підтверджуються стосовно врахування реального часу здійснення операцій, місцезнаходження майна, наявності трудових ресурсів, виробничо - складських приміщень та іншого майна, які економічно необхідні для виконання такого постачання або здійснення діяльності, що свідчить про відсутність необхідних умов для результатів відповідної господарської, економічної діяльності, технічного персоналу, основних фондів, виробничих активів, складських приміщень і транспортних засобів. Не погоджуючись з вказаним рішенням суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просив його скасувати та ухвалити нову постанову, якою позов задовольнити. В обґрунтування апеляційної скарги позивач зазначив, що відповідачем без фактичного проведення зустрічної звірки, за відсутності будь-яких дій щодо її проведення, та без направлення позивачу запиту про надання інформації протиправно викладено в акті про неможливість проведення зустрічної звірки висновки щодо порушення позивачем норм податкового законодавства , зокрема п. 198.1, п. 198.2, п. 198.6 ст. 198, п. 185.1 ст. 185, п. 188.1 ст. 188, п. 187.1 ст. 187 ПК України в частині недодержання вимог вказаних статей в момент вчинення правочинів, які не спрямовані на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ними по правочинах, здійснених контрагентами позивача при визначенні податкових зобов'язань та податкового кредиту. Крім того, апелянт акцентував увагу на тому, що суд першої інстанції безпідставно вийшов за межі позовних вимог, дійшовши висновку про те, що операції ТОВ «М-Центр-1» з контрагентами за січень 2013 року не підтверджуються стосовно врахування реального часу здійснення операцій, місцезнаходження майна, наявності трудових ресурсів, виробничо - складських приміщень та іншого майна, які економічно необхідні для виконання такого постачання або здійснення діяльності, що свідчить про відсутність необхідних умов для результатів відповідної господарської, економічної діяльності, технічного персоналу, основних фондів, виробничих активів, складських приміщень і транспортних засобів, оскільки в даному випадку оскаржуються дії податкового органу під час проведення зустрічної звірки. В судове засідання з'явився представник відповідача, проти апеляційної скарги заперечував та просив відмовити в її задоволенні. Представник позивача до суду не з'явився, хоча він був належним чином повідомлений про дату, час та місце судового засідання, колегія суддів вважає за можливе розглянути справу у його відсутності, відповідно до ч. 4 ст. 196 КАС України. Заслухавши суддю-доповідача, представника відповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, постанова суду - скасуванню з таких підстав. Суд першої інстанції прийшов до висновку про відмову в задоволенні позовних вимог. Колегія суддів не може погодитися з вказаним висновком суду в повній мірі, виходячи з наступного. Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, відповідачем на підставі п. 73.5 статті 73 ПК України здійснено відповідні заходи з метою проведення зустрічної звірки ТОВ «М-Центр-1», за результатами якої 23.04.2013 року складено акт №1214/2240/25409457 про неможливість проведення зустрічної з контрагентами, з якими платником задекларовані взаємовідносини за період січень 2013 року. У вказаному акті податковим органом зазначено, що наслідком діяльності TOB "М-Центр-1" є виключно чи переважно формування податкових зобов'язань та податкового кредиту на адресу контрагентів, також податковим органом встановлено порушення позивачем п. 198.1, п. 198.2, п. 198.6 ст. 198, п. 185.1 ст. 185, п. 188.1 ст. 188, п. 187.1 ст. 187 ПК України в частині недодержання вимог вказаних статей в момент вчинення правочинів, які не спрямовані на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ними по правочинах, здійснених контрагентами позивача при визначенні податкових зобов'язань та податкового кредиту. Позивач, вважаючи дії податкового органу щодо проведення зустрічної звірки, складання зазначеного акту та викладення у ньому вказаних вище відомостей та висновків, протиправними, звернувся до суду з даним позовом, у задоволенні якого судом було відмовлено повністю. Надаючи правову оцінку висновкам суду першої інстанції, доводам апеляційної скарги, виходячи з наявних у справі матеріалів, колегія суддів зазначає наступне. Відповідно до п. 73.5 ст. 73 ПК України з метою отримання податкової інформації органи державної податкової служби мають право проводити зустрічні звірки даних суб'єктів господарювання щодо платника податків. Зустрічною звіркою вважається співставлення даних первинних бухгалтерських та інших документів суб'єкта господарювання, що здійснюється органами державної податкової служби з метою документального підтвердження господарських відносин з платником податків та зборів, а також підтвердження відносин, виду, обсягу і якості операцій та розрахунків, що здійснювалися між ними, для з'ясування їх реальності та повноти відображення в обліку платника податків. Зустрічні звірки не є перевірками і проводяться в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. За результатами зустрічних звірок складається довідка, яка надається суб'єкту господарювання у десятиденний термін. Порядок проведення органами державної податкової служби зустрічних звірок затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 27.12.2010 року №1232. Відповідно до пунктів 2-4 вказаного Порядку зустрічні звірки проводяться у суб'єктів господарювання, щодо здійснення операцій з якими під час перевірки платника податків та зборів виникають сумніви стосовно факту здійснення таких операцій або якщо існують розбіжності задекларованих у деклараціях з податку на додану вартість показників податкового кредиту та податкових зобов'язань. З метою проведення зустрічної звірки орган державної податкової служби (ініціатор) надсилає органу державної податкової служби (виконавцю), на обліку в якому перебуває суб'єкт господарювання, запит про проведення зустрічної звірки для підтвердження отриманих від платника податків та зборів даних. Зустрічна звірка може бути проведена органом державної податкової служби (ініціатором) самостійно у разі, коли суб'єкт господарювання перебуває на обліку в тому ж органі державної податкової служби, в якому перебуває платник податків, або в межах одного населеного пункту. Орган державної податкової служби (виконавець), який проводить зустрічну звірку, складає довідку за наявності інформації, для отримання якої надіслано запит органом державної податкової служби (ініціатором), та її документального підтвердження. У разі відсутності запитуваної органом державної податкової служби (ініціатором) інформації орган державної податкової служби (виконавець) надсилає завірений печаткою запит про подання інформації та її документального підтвердження суб'єкту господарювання за його адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) рекомендованим листом з повідомленням про вручення чи особисто вручає суб'єкту господарювання або його законному чи уповноваженому представникові під розписку. Пунктом 6 даного Порядку визначено, що у разі отримання від суб'єкта господарювання інформації, визначеної у запиті, та її документального підтвердження (протягом одного місяця з дня, що настає за днем надходження суб'єкту господарювання запиту) орган державної податкової служби проводить зустрічну звірку. Разом з тим, з метою впровадження єдиного порядку направлення та обліку запитів на проведення зустрічних звірок, оформлення, накопичення та реалізації їх матеріалів органами державної податкової служби , наказом ДПА України №236 від 22.04.2011 затверджено Методичні рекомендації щодо організації та проведення органами державної податкової служби зустрічних звірок. Згідно п.п. 4.3-4.4 п. 4 вказаних Методичних рекомендацій, при отриманні запиту про проведення зустрічної звірки суб'єкта господарювання структурний підрозділ органу ДПС, визначений керівником (заступником керівника) органу ДПС, відповідальним за її проведення (далі - відповідальний підрозділ), у той самий день проводить аналіз інформації та документального її підтвердження, які містяться в інформаційних базах органу ДПС та справі суб'єкта господарювання. У разі встановлення фактів, що не дають змогу провести зустрічну звірку суб'єкта господарювання, зокрема у зв'язку із зняттям з обліку, встановленням відсутності суб'єкта господарювання та/або його посадових осіб за місцезнаходженням (податковою адресою), відповідальний підрозділ не пізніше двох робочих днів від дати надходження запиту складає Акт про неможливість проведення зустрічної звірки суб'єкта господарювання (далі - Акт) (додаток 3), реєструє його у Журналі реєстрації довідок про результати проведення зустрічної звірки (актів про неможливість проведення зустрічної звірки суб'єкта господарювання, неявки для підписання, відмови від писання Довідки про результати проведення зустрічної звірки) (далі - Журнал реєстрації довідок/актів) (додаток 4) та вживає відповідних заходів, передбачених актами ДПС України. Так, колегією суддів встановлено, що підставами для складення акту про неможливість проведення зустрічної звірки позивача слугували: інформація з АС «Податковий блок», в якій станом на дату складення акту, стан ТОВ «М-Центр-1» визначено 9 - «направлено повідомлення про відсутність за місцезнаходженням» (том 1, а.с. 143), а також службова записка ГВПМ ДПІ у Шевченківському районі міста Києва від 05.02.2013 року № 423/ДПІ/07-10/3 з доданою до неї довідкою (а.с. 144-145), згідно яких не було встановлено місцезнаходження платника (позивача). З цього приводу, колегія суддів акцентує увагу на тому, що з наведених матеріалів не вбачається, що відповідачем або ГВПМ ДПІ у Шевченківському районі міста Києва проводилися будь-які дії для встановлення фактичного місцезнаходження платника, а якщо проводилися, то які саме. Разом з тим, згідно наявної в матеріалах справи копії виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців серії АБ № 538688 вбачається, що станом на 23.11.2012 року місцезнаходження юридичної особи - м. Київ, вул. Шолуденка, 1-Б (том 1, а.с. 99). Крім того, матеріалами справи не підтверджується, що відповідачем на виконання п. 4 Порядку №1232 було надіслано завірений печаткою запит про подання інформації та її документального підтвердження суб'єкту господарювання за його адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) рекомендованим листом з повідомленням про вручення чи факт особистого вручення суб'єкту господарювання або його законному чи уповноваженому представникові під розписку такого запиту. При цьому посилання відповідача на відсутність платника за місцем знаходження, на думку колегії, є безпідставним, оскільки, виходячи з наявних в матеріалах справи доказів, не вбачається які саме дії було вчинено для встановлення фактичного місцезнаходження позивача, зокрема, чи здійснювався виїзд за його податковою адресою або будь-які інші дії, і чи мали вони місце взагалі. Посилання відповідача на службову записку ГВПМ ДПІ у Шевченківському районі міста Києва від 05.02.2013 року № 423/ДПІ/07-10/3 колегія суддів також оцінює критично, оскільки в ній не йдеться про те, що позивач не знаходиться за адресою реєстрації, як зазначає податковий орган в акті, посилаючись на вказану службову записку. Натомість, в даній записці зазначено, що місцезнаходження позивача не встановлено, при цьому без вказання які саме дії було проведено для його встановлення. За таких обставин, колегія суддів дійшла висновку, що відповідачем не дотримано порядку проведення зустрічної звірки, передбаченого нормами Податкового кодексу України, Порядку проведення органами державної податкової служби зустрічних звірок. Відтак, на думку колегії, позовні вимоги щодо визнання протиправними дій Державної податкової інспекції у Шевченківському районі Головного управління Міндоходів щодо проведення зустрічної звірки ТОВ «М-ЦЕНТР-1» з контрагентами, з якими платником задекларовані взаємовідносини за період: січень 2013 року, є обґрунтованими і підлягають задоволенню. Судом першої інстанції дії податкового органу щодо проведення зустрічної звірки досліджено не було, відтак, рішення в цій частині ухвалено з неповним з'ясуванням судом обставин, що мають значення для справи. Крім того, висновок суду першої інстанції, що операції ТОВ «М-Центр-1» з контрагентами за січень 2013 року не підтверджуються стосовно врахування реального часу здійснення операцій, місцезнаходження майна, наявності трудових ресурсів, виробничо - складських приміщень та іншого майна, які економічно необхідні для виконання такого постачання або здійснення діяльності, що свідчить про відсутність необхідних умов для результатів відповідної господарської, економічної діяльності, технічного персоналу, основних фондів, виробничих активів, складських приміщень і транспортних засобів, на думку колегії суддів, є необґрунтованим, оскільки судом не надавалася правова оцінка і не було здійснено дослідження наявних в матеріалах справи доказів щодо господарських відносин позивача з контрагентами за вказаний період, крім того, в даному випадку суд безпідставно вийшов за межі позовних вимог. Стосовно позовних вимог щодо визнання протиправними дії відповідача щодо складання акту від 23.04.2013 р. №1214/2240/25409457, а також дії відповідача щодо відображення у вказаному акті порушень позивачем вимог податкового законодавства, колегія суддів зазначає наступне. Згідно п. 86.1 ст. 86 ПК України результати перевірок (крім камеральних) оформлюються у формі акта або довідки, які підписуються посадовим и особам и органу державної податкової служби та платникам и податків або їх законними представниками (у разі наявності). У разі встановлення під час перевірки порушень складається акт. Якщо такі порушення відсутні, складається довідка. Акт (довідка), складений за результатами перевірки та підписаний посадовими особами, які проводили перевірку, у строки визначені цим Кодексом, надається платнику податків або його законному представнику, який зобов'язаний його підписати. Порядок оформлення результатів документальних перевірок з питань дотримання податкового, валютного та іншого законодавства затверджено наказом Державної податкової адміністрації України від 22.12.2010 року № 984. Відповідно до пункту 3 Порядку акт - службовий документ, який підтверджує факт проведення документальної перевірки фінансово-господарської діяльності платника податків і є носієм доказової інформації про виявлені порушення вимог податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на органи державної податкової служби. Акт перевірки є носієм доказової інформації, яка в подальшому має використовуватися контролюючим органом для прийняття рішення щодо визначення платникові податків грошових зобов'язань. При цьому акт складається посадовими особами контролюючого органу і не містить волевиявлення самого орану щодо виявлених посадовими особами фактів. Таким чином, діяльність із складання актів документальних перевірок є службовою діяльністю працівників контролюючого органу на виконання своїх посадових обов'язків із збирання доказової інформації щодо дотримання платником податків податкової дисципліни. Тому акт перевірки і дії посадових осіб податкового органу із складання цього акту не створюють жодних правових наслідків у вигляді виникнення, зміни чи припинення будь-яких прав платника податків, крім права на надання зауважень до акту перевірки. Таке право виникає на підставі пункту 86.7 статті 86 Податкового кодексу України в зв'язку із самим фактом складення акту безвідносно до його конкретного змісту. Отже, акт перевірки, дії посадових осіб із включення до такого акту певних висновків не породжують правових наслідків для платника податків, тобто не змінюють стану його суб'єктивних прав та не створюють жодних додаткових обов'язків для платника податків. З урахуванням цього, акт перевірки і дії щодо викладення в ньому певних висновків не можуть порушувати права платника податків. В зв'язку з цим, вимоги щодо визнання протиправними актів перевірки та/або дій контролюючого органу зі складання таких актів чи викладення в акті певних висновків, не є належним способом захисту прав позивача і підстави для задоволення позову в цій частині відсутні, оскільки дії податкового органу щодо складання акту, в тому числі, про неможливість проведення зустрічної звірки, не впливають на коло прав, свобод, законних інтересів чи обов'язків позивача, а також встановлених законом умов їх реалізації. Враховуючи викладене, оцінивши докази, які є у справі за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції прийняв рішення з порушенням норм матеріального права з неповним з'ясуванням судом обставин, що мають значення для справи.. Відповідно до ч. 1 ст. 202 КАС України підставами для скасування постанови або ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є зокрема: неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими; невідповідність висновків суду обставинам справи; порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання, а так само розгляд і вирішення справи неповноважним судом; участь в ухваленні постанови судді, якому було заявлено відвід на підставі обставин, які викликали сумнів у неупередженості судді, і заяву про його відвід визнано судом апеляційної інстанції обґрунтованою; ухвалення чи підписання постанови не тим суддею, який розглянув справу. Оскільки судове рішення ухвалене судом першої інстанції з порушенням норм матеріального права, з неповним з'ясуванням судом обставин, що мають значення для справи, то колегія суддів апеляційної інстанції приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а постанова скасуванню.

Результат розгляду: partial