Рішення адміністративного суду від 2014-01-17 00:00:00+02

[PERSON] звернувся до Рівненського міського суду із адміністративним позовом Управління Державної автомобільної інспекції Управління Міністерства внутрішніх справ України в Рівненській області та ВДАІ Кузнецовського МВ УМВС в Рівненській області про скасування постанови серія АА2 №994621 від 21 листопада 2013 року. В судовому засіданні позивач заявлені вимоги підтримав повністю за мотивів, що викладені у позові. Додатково пояснив, що постанова про притягнення його до адміністративної відповідальності є незаконною, необґрунтованою, оскільки винесена всупереч норм Кодексу України про адміністративні правопорушення, правил дорожнього руху. Просив скасувати постанову серії АА2 № 994621 від 21.11.2013 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи був повідомлений заздалегідь та належним чином, подав до суду заяву про розгляд справи без його участі. Заслухавши пояснення позивача, розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд прийшов до наступного висновку. Постановою серії АА2 № 231813 від 21.11.2013 року в справі про адміністративне правопорушення притягнуто до відповідальності [PERSON] за ч. 2 ст. 122 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 450,00 грн. Як вбачається із протоколу про адміністративні правопорушення, 21 листопада 2013 року близько 11 год. 20 хв. на а/д Н. Рафалівка - Суховоля водій [PERSON] керував транспортним засобом марки «Фольксваген» д.р.н. « [NUMBER]», поза населеним пунктом не ввімкнув ближню світло фар чи ходові вогні, чим порушив п. 9.8. Правил дорожнього руху. Частина 2 ст. 122 КУпАП передбачає відповідальність за порушення водіями транспортних засобів правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз'їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування водієм під час руху транспортного засобу засобами зв'язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди. Тобто, ч. 2 ст. 122 КУпАП встановлює відповідальність за порушення правил користування зовнішніми освітлювальними приладами, в тому числі за неввімкнене ближнє світло фар під час руху поза населеним пунктом. У поданій позовній заяві позивачем вказано, що на місці зупинки інспектором ним було відразу включене ближнє світло фар, однак усунення порушення після його виявлення не звільняє позивача від відповідальності. Згідно ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Із матеріалів справи не вбачається встановлення відповідачем даних обставин. Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Частиною 1 ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Відповідно до ч. 2 ст. 33 КУпАП при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність. Стаття 22 КУпАП передбачає можливість звільнення від адміністративної відповідальності при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення та обмежитись усним зауваженням. Зважаючи на наведене в сукупності, враховуючи характер вчиненого адміністративного правопорушення, особу порушника, його майновий стан та ступінь вини, обставини, що пом'якшують та обтяжують покарання, а також беручи до уваги, що факт вчинення правопорушення доведено та приймаючи до уваги конкретні обставини вчинення проступку, суд вважає за можливе застосувати положення ст. 22 КУпАП та за малозначністю проступку звільнити позивача від відповідальності, обмежившись усним зауваженням Враховуючи викладене та

Результат розгляду: partial