Рішення адміністративного суду від 2014-02-14 00:00:00+02

17.12.2013 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю в Івано-Франківській області, третя особа: Товариство з обмеженою відповідальністю "ТрансКомСервіс плюс" про визнання протиправними дій та скасування декларації за №ІФ083132330350 від 21.08.2013 р. Позовні вимоги мотивовані тим, що Інспекцією державного архітектурно -будівельного контролю в Івано-Франківській області на підставі недостовірних документів неправомірно зареєстровано Декларацію за №ІФ083132330350 від 21.08.2013 про початок виконання будівельних робіт з будівництва багатоквартирного житлового будинку з приміщеннями громадського призначення (далі - Декларація) по [ADDRESS], чим порушено права позивача, як власника сусідньої земельної ділянки. Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав з підстав, наведених у адміністративному позові. Суду пояснив, що згідно п.8 Порядку виконання будівельних робіт реєстрація декларації здійснюється з дотриманням вимог Закону України "Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності". Вказав, що Інспекцією державного архітектурно -будівельного контролю в Івано-Франківській зареєстровано декларацію за №ІФ083132330350 від 21.08.2013 про початок виконання будівельних робіт, яка не відповідає вимогам чинного законодавства. Пояснив, що при реєстрації оскаржуваної декларації відповідачем не перевірено повноту та достовірність даних зазначених у ній, в розділах останньої не зазначено повну інформацію, а саме не вказано вид будівництва, головного інженера окремо вказав, що підписана неуповноваженою особою Інспекції. Зауважив, що при будівництві будинку Товариство з обмеженою відповідальністю "ТрансКомСервіс плюс" вийшло за межі відведеної для будівництва земельної ділянки, чим порушено права [PERSON]Позов просив задовольнити. Представник відповідача адміністративний позов не визнала з підстав, зазначених у поданому запереченні. Суду пояснила, що оскаржувана декларація за формою та змістом відповідає вимогам, котрі встановлені Порядком виконання будівельних робіт, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 13.04.2011 року за №466 та зареєстрована своєчасно і без порушень вимог закону. Вказала, що до відповідно до п.п. 9,10 вказаного порядку замовник (його уповноважена особа) заповнює і подає особисто або надсилає рекомендованим листом з описом вкладення чи через електронну систему здійснення декларативних процедур у будівництві до Інспекції два примірники декларації. Один примірник після проведення реєстрації повертається замовнику, другий - залишається в Інспекції, яка її зареєструвала. Інспекція протягом п'яти робочих днів з дня надходження декларації перевіряє тільки повноту, а не достовірність даних, зазначених у декларації. Замовник згідно із законом відповідає за повноту та достовірність даних, зазначених у поданій ним декларації. Оскільки в декларації була повно відображена вся необхідна інформація згідно встановленої форми, жодних правових підстав для відмови у реєстрації декларації у відповідача не було. Також вважає, що позивач безпідставно посилається на те, що оскаржувана декларація підписана неуповноваженою особою [PERSON], оскільки в його посадові обов'язки, як заступника начальника інспекції, згідно Наказу про розподіл посадових обов'язків входить. В задоволенні позову просила відмовити. Представник третьої особи адміністративний позов не визнав. Суду пояснив, що оскаржувана декларація зареєстрована Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю в Івано-Франківській області правомірно. Вказав, що факту подання недостовірних даних, наведених у зареєстрованій декларації, які є підставою вважати об'єкт на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати державний архітектурно-будівельний контроль у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, будь - яких правопорушень з боку Товариства з обмеженою відповідальністю "ТрансКомСервіс плюс" відповідачем не виявлено, всі розділи декларації заповнені відповідно до вимог чинного законодавства. Вважає безпідставними твердження представника відповідача про вихід за межі відведеної ділянки при будівництві багатоквартирного житлового будинку, оскільки такі обставини не відповідають дійсності та жодних доказів виявлення самочинного будівництва представником позивача не надано. Розглянувши матеріали адміністративної справи, заслухавши представників сторін та третьої особи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд дійшов до висновку, що в задоволенні адміністративного позову слід відмовити з наступних підстав. Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Згідно ч.3 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Судом встановлено, що Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю в Івано-Франківській області зареєстровано декларацію про початок будівельних робіт за №ІФ083132330350 від 21.08.2013 р. з будівництва багатоквартирного житлового будинку з приміщеннями громадського призначення по [ADDRESS]. Відповідно до п.1 Положення про Державну архітектурно-будівельну інспекцію України, затвердженого Указом Президента України від 8 квітня 2011 року № 439/2011, Державна архітектурно-будівельна інспекція України (Держархбудінспекція України) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України, входить до системи органів виконавчої влади і забезпечує реалізацію державної політики з питань державного архітектурно-будівельного контролю, контролю у сфері житлово-комунального господарства. Згідно пунктів 2-4 Положення Держархбудінспекція України у своїй діяльності керується Конституцією та законами України, актами Президента України та Кабінету Міністрів України, цим Положенням, іншими актами законодавства України, а також дорученнями Президента України. Основними завданнями Держархбудінспекції України є реалізація державної політики з питань державного архітектурно-будівельного контролю, контролю у сфері житлово-комунального господарства, зокрема, здійснення в межах своїх повноважень державного контролю за дотриманням законодавства, стандартів, нормативів, норм, порядків і правил із зазначених питань; виконання дозвільних та реєстраційних функцій у будівництві, ліцензування господарської діяльності, пов'язаної зі створенням об'єктів архітектури. Держархбудінспекція України відповідно до покладених на неї завдань ,у тому числі, приймає в експлуатацію закінчені будівництвом об'єкти, видає відповідні сертифікати; реєструє повідомлення про початок виконання підготовчих та будівельних робіт, декларації про початок виконання підготовчих і будівельних робіт, декларації про готовність об'єкта до експлуатації та у визначених законодавством випадках відмовляє в реєстрації таких декларацій. Правові та організаційні основи містобудівної діяльності врегульовано Законом України "Про регулювання містобудівної діяльності", дія якого спрямована на забезпечення сталого розвитку територій з урахуванням державних, громадських та приватних інтересів. Статтею 36 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" встановлено, що право на виконання підготовчих робіт (якщо вони не були виконані раніше згідно з повідомленням або зареєстрованою декларацією про початок виконання підготовчих робіт) і будівельних робіт на об'єктах, що належать до I-III категорій складності, підключення об'єкта будівництва до інженерних мереж та споруд надається замовнику та генеральному підряднику чи підряднику (у разі якщо будівельні роботи виконуються без залучення субпідрядників) після реєстрації декларації про початок виконання будівельних робіт (частина 1). Реєстрацію декларації про початок виконання будівельних робіт проводить орган державного архітектурно-будівельного контролю на безоплатній основі протягом п'яти робочих днів з дня надходження декларації (частина 2). Форма декларації про початок виконання будівельних робіт, порядок її подання та реєстрації, форма повідомлення про зміну даних у зареєстрованій декларації визначаються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері містобудування (частина 3). Суд відхиляє посилання представника позивача, на те що в оскаржуваній декларації зазначено неповну інформацію, а саме не вказано вид будівництва та не вказано головного інженера, як підставу для задоволення позову, як таке, що спростовується дослідженою в судовому засіданні декларацією, в якій всі розділи заповнені належним чином (в розділі вид будівництва вказано - нове будівництво) та наданими письмовими поясненнями представника відповідача по справі, відповідно до яких головний інженер проекту (далі - ГІП) - інженер, який має кваліфікаційний сертифікат та виконує роботу з інженерно-будівельного проектування, очолює та/або координує розроблення окремих розділів проектної документації. (п.1 Порядку розроблення проектної документації, затвердженого наказом Мінрегіонбуду № 45 від 16.11.2011 року). Згідно п. 12 вищевказаного Порядку Генпроектувальник (проектувальник) визначає розпорядчим документом ГАПа та/або ГІПа. Відтак заповнення графи головний інженер є необхідним лише для об'єктів виробничого призначення та лінійних об'єктів інженерно - транспортної інфраструктури, а тому внесення до оскаржуваної декларації даних щодо головного інженера проекту не є обов'язковим. Не погоджується суд і з доводами позивача щодо невідповідності об'єкту будівельним, санітарним та протипожежним нормам, оскільки дана обставина не доводить неправомірності дій відповідача по реєстрації декларації, так як декларація про початок виконання будівельних робіт, форма якої затверджена Постановою Кабінету Міністрів України від 13 квітня 2011 року №466, реєструється ще до початку будь-якимх будівельних робітне. Відповідно до ст. 31 Закону експертиза проектів будівництва проводиться в установленому Кабінетом Міністрів України порядку експертними організаціями незалежно від форми власності, які відповідають критеріям, визначеним центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері містобудування. При цьому до проведення експертизи залучаються (в тому числі на підставі цивільно-правових договорів) експерти з питань санітарного та епідеміологічного благополуччя населення, екології, охорони праці, енергозбереження, пожежної, техногенної, ядерної та радіаційної безпеки, які пройшли професійну атестацію, що проводилася із залученням представників відповідних центральних органів виконавчої влади, та отримали відповідний кваліфікаційний сертифікат. Порядок проведення професійної атестації таких експертів встановлюється Кабінетом Міністрів України. Експертиза проектів будівництва об'єктів IV і V категорій складності, що споруджуються за рахунок бюджетних коштів, коштів державних і комунальних підприємств, установ та організацій, а також кредитів, наданих під державні гарантії, здійснюється експертною організацією державної форми власності. Не підлягають обов'язковій експертизі проекти будівництва об'єктів I-III категорій складності. Експертиза проектної документації здійснюється експертними організаціями, які відповідають Критеріям, затвердженим наказом Мінрегіону від 23.05.2012 № 53 та зареєстрованим в Мін'юсті 16.06.2011 за № 719/19457. Згідно наявного в матеріалах справи Переліку експертних організацій, судом встановлено, що Товариство з обмеженою відповідальністю "Українська будівельна експертиза" має право здійснювати експертизу проектів будівництва по всій території України. Відтак посилання представника позивача на те що експертиза проведена неуповноваженою особою спростовується вищенаведеним. Крім того, суд зазначає, що згідно оскаржуваної декларації багатоквартирний житловий будинок з приміщеннями громадського призначення по [ADDRESS] відноситься до ІІІ категорії складності та не підлягає обов'язковій експертизі відповідно до ч.3 ст. 31 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності". Порядок реалізації права власника або користувача земельної ділянки на її забудову також вставлений положенням про порядок виконання будівельних робіт, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 13.04.2011 року за №466 (надалі -Порядок) та визначає процедуру виконання будівельних робіт. Згідно п.8 Порядку виконання будівельних робіт реєстрація декларації здійснюється з дотриманням вимог Закону України "Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності". Декларація приймається у дозвільному центрі за місцезнаходженням об'єкта. Реєстрацію декларації щодо об'єкта, проект якого затверджено Кабінетом Міністрів України, який розміщено на території кількох регіонів або вплив (відповідно до проектної документації) від діяльності якого після прийняття в експлуатацію буде поширюватися на два і більше регіони (Автономна Республіка Крим, області, мм. Київ та Севастополь), здійснює Держархбудінспекція, а декларації щодо іншого об'єкта - її територіальний орган за місцезнаходженням об'єкта на безоплатній основі. Держархбудінспекція може доручити розгляд та реєстрацію декларацій її територіальному органові в порядку, визначеному Мінрегіоном. У відповідності до пункту 9 Порядку виконання будівельних робіт, замовник (його уповноважена особа) заповнює і подає особисто або надсилає рекомендованим листом з описом вкладення чи через електронну систему здійснення декларативних процедур у будівництві до Інспекції два примірники декларації за формою згідно з додатком 2. Замовник згідно із законом відповідає за повноту та достовірність даних, зазначених у поданій ним декларації. Пунктом 10 Порядку встановлено, що Інспекція протягом п'яти робочих днів з дня надходження декларації перевіряє повноту даних, зазначених у декларації, та вносить їх до єдиного реєстру. Таким чином враховуючи приписи ч.2 ст. 19 Конституції України на переконання суду у відповідача були відсутні правові підстави та повноваження щодо перевірки даних, зазначених у оскаржуваній декларації. При цьому суд залишає без уваги твердження представника позивача щодо обов'язку відповідача при реєстрації декларації встановлювати достовірність даних, поданих замовником, як безпідставне, оскільки згідно закону відповідальність за достовірність поданих даних покладена саме на замовника. Реєстрація декларації здійснюється з дотриманням вимог Закону України "Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності". Декларація приймається у дозвільному центрі за місцезнаходженням об'єкта. Відповідно до ч. 2 ст. 39-1 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності", у разі виявлення інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю факту подання недостовірних даних, наведених у зареєстрованій декларації, які є підставою вважати об'єкт самочинним будівництвом, зокрема якщо він збудований або будується на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи, чи належно затвердженого проекту або будівельного паспорта, реєстрація такої декларації підлягає скасуванню інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. З викладеного вбачається, що за наявності належним чином зареєстрованої декларації про початок будівельних робіт і про готовність об'єкта до експлуатації, виявлення недостовірних даних є підставою для скасування реєстрації цієї декларації інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю. Статтею 38 вищевказаного Закону передбачено, що у разі виявлення факту самочинного будівництва об'єкта, перебудова якого з метою усунення істотного відхилення від проекту або усунення порушень законних прав та інтересів інших осіб, істотного порушення будівельних норм є неможливою, посадова особа відповідної інспекції державного архітектурно-будівельного контролю видає особі, яка здійснила (здійснює) таке будівництво, припис про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, державних будівельних норм, стандартів і правил з визначенням строку для добровільного виконання припису. У разі якщо особа в установлений строк добровільно не виконала вимоги, встановлені у приписі, інспекція державного архітектурно-будівельного контролю подає позов до суду про знесення самочинно збудованого об'єкта та компенсацію витрат, пов'язаних з таким знесенням. Однак, доказів виявлення самочинного будівництва, істотного відхилення від розробленої проектної документації чи винесення Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю в Івано-Франківській області припису про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, державних будівельних норм, стандартів і правил представниками сторін не надано. На переконання суду Інспекція державного архітектурно-будівельного контролю в Івано-Франківській області при реєстрації оскаржуваної декларація діяла правомірно, в межах, в спосіб і у відповідності до вимог законодавства, а тому підстав для скасування оскаржуваної реєстрації декларації немає. Враховуючи наведене, суд вважає, що позов до задоволення не підлягає. На підставі ч.2 ст.19 Конституції України,ст.ст.31,36 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" п.п.89, 10 Порядку виконання будівельних робіт, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13.04.2011 року за №466, ст.38, 39-1 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності",

Результат розгляду: denied