Рішення адміністративного суду від 2014-02-26 00:00:00+02

08.01.2014р. гр. [PERSON] звернулася з позовом до Державного реєстратора прав на нерухоме майно Реєстраційної служби Першотравенського міського управління юстиції Дніпропетровської області Журби Наталі Анатоліївни та просить: - визнати рішення відповідача №7769696 від 08.11.2013р. про відмову у державній реєстрації права приватної власності на двокімнатну квартиру [ADDRESS] за позивачем - незаконним; - зобов'язати відповідача зареєструвати за позивачем речове право на нерухоме майно - квартиру [ADDRESS], яка належить позивачеві на праві приватної власності та у зв'язку з цим видати позивачеві необхідні документи, пов'язані з реєстрацією цього права. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що відмова державного реєстратора у реєстрації прав на квартиру [ADDRESS] за позивачем згідно оспорюваного рішення з підстав того, що договір купівлі-продажу нерухомого майна не відповідає вимогам ст.227 ЦК УРСР щодо обов'язкового нотаріального посвідчення такого договору є незаконною, оскільки договір купівлі-продажу було укладено сторонами на Павлоградській товарній біржі згідно Закону України «Про товарну біржу» та станом на момент укладення договору купівлі-продажу - 26.11.1997 року ст.15 Закону України «Про товарну біржу» не передбачала реєстрації такого договору у нотаріальному порядку. За викладеного позивач вважає, що договір не був посвідчений нотаріально по незалежним від позивача причинам, так як представник товарної біржі запевнив, що такий договір не потребує нотаріального посвідчення. Позивач в судове засідання не з'явився, однак 19.02.2014 року надав до суду засобами електронного зв'язку заяву про розгляд справи в порядку письмового провадження (а.с. 40). Відповідач в судове засідання не з'явився, причину неявки не повідомив, з клопотанням про відкладення розгляду справи або розгляд справи за відсутності його представника не звернувся, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином 12.02.2014р. відповідно до вимог ст. 38 Кодексу адміністративного судочинства України, що підтверджується наявними в матеріалах справи доказами (а.с.35). Відповідно до ч. 4 ст. 122 Кодексу адміністративного судочинства України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Згідно до ч. 4 ст. 128 Кодексу адміністративного судочинства України у разі неприбуття відповідача, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду без поважних причин, розгляд справи може не відкладатися і справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів. Частиною 6 ст. 128 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта. Враховуючи наведене, клопотання позивача про розгляд справи в письмовому провадженні, строки розгляду та вирішення справи, встановлені ст. 122 Кодексу адміністративного судочинства України, належне повідомлення відповідача про час і місце судового розгляду у відповідності до вимог ст. 38 Кодексу адміністративного судочинства України, суд вважає за можливе вирішити спір за відсутності сторін, у письмовому провадженні, за наявними у справі доказами відповідно до вимог ч. 4, ч. 6 ст.128 Кодексу адміністративного судочинства України. Згідно до ст. 41 Кодексу адміністративного судочинства України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності осіб, які беруть участь у справі (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження) фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Судом у ході судового розгляду справи встановлені наступні обставини у справі. 26.11.1997 року між [PERSON] та [PERSON], було укладено договір купівлі-продажу нерухомого майна - двокімнатної квартири, що розташована за адресою: [ADDRESS] та згідно ст. 15 Закону України «Про товарну біржу» від 10.12.91р. даний договір був зареєстрований на Павлоградській Товарній біржі і не підлягав нотаріальному посвідченню ( а.с.7-8). Як вбачається зі змісту заяви позивача, вищезазначений договір купівлі-продажу нерухомого майна не був зареєстрований в органах БТІ м.Павлограда у відповідності до вимог ст. 227 ЦК УРСР (а.с. 40). 22.10.2013р. позивач звернувся до відповідача із заявою про проведення державної реєстрації права власності на квартиру [ADDRESS] та разом із заявою для підтвердження права власності надав договір купівлі-продажу нерухомого майна зареєстрований на Товарній біржі від 26.11.1997р. 08.11.2013р. державний реєстратор Реєстраційної служби Першотравенського міського управління юстиції Дніпропетровської області розглянувши подані документи,

Результат розгляду: denied