Рішення адміністративного суду від 2014-03-18 00:00:00+02

03.02.2014 року позивач [PERSON] звернувся до суду з зазначеним адміністративним позовом та просив: визнати неправомірною відмову відповідача в перерахунку йому пенсії державного службовця; зобов'язати відповідача здійснити перерахунок та виплату не донараховану різницю пенсії державного службовця з 05.11.2010 р. з урахуванням довідки №1 від 15.01.2014 р., яка видана Станично-Луганською селищною радою, тобто з урахуванням сум матеріальної допомоги на оздоровлення та вирішення соціально-побутових питань (дані за останні 24 календарних місяця роботи) у розмірі 90%, як і при нарахуванні пенсії у квітні 2007 року. Позивач в обґрунтування своїх позовних вимог зазначив, що він працюючи на посаді голови Станично-Луганської селищної ради, маючи більш 43 років страхового стажу, в тому числі державної служби більш 32 років, оформив пенсію державного службовця. При призначенні йому пенсії УПФУ не врахувало матеріальну допомогу на вирішення соціально-побутових питань і допомогу на оздоровлення, які є складовими сумами заробітної плати працівників місцевого самоврядування. 04.11.210 р. він був звільнений з посади Станично-Луганського селищного голови. Перерахунок пенсії державного службовця відповідно до Закону України «про державну службу» здійснюється коли приймається рішення Урядом про підвищення заробітної плати працюючим державним службовцям або у випадку звільнення державного службовця з державної служби. 16.01.2014 р. від звернувся до УПФУ в станично-Луганському районі з заявою про перерахунок йому пенсії зі збереженням 90% від заробітної плати, як і при нарахуванні пенсії у квітні 2007 р., перерахунок здійснити з листопада 2010 року з урахуванням довідки №1 від 15.01.2014 р. (матеріальна допомога на оздоровлення і вирішення соціально-побутових питань за період з 01.11.2008 р. по 31.10.2010 р.) і виплатити всі не донараховані грошові кошти, але 17.01.2014 р. листом №6/0-5 відповідач відмовив йому в перерахунку пенсії, посилаючись на відсутність на це законних підстав. Вважає неправомірними дії відповідача у відмові здійснити йому перерахунок пенсії державного службовця. Представник відповідача - Управління пенсійного фонду України в Станично-Луганському районі Луганської області, позовні вимоги не визнав, просить відмовити в їх задоволенні, надав суду свої письмові заперечення. Представник третьої особи - просить відмовити у задоволені позовних вимог, надав суду свої письмові заперечення. До початку судового засідання від сторін надійшли заяви про розгляд справи без їхньої участі, у зв'язку з чим до початку розгляду справи було постановлено ухвалу про розгляд справи в порядку письмового провадження. Суд, перевіривши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково, з наступних підстав. Судом встановлено, що позивач перебуває на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України в Станично-Луганському районі Луганської області з 18.04.2007 р. як одержувач пенсії на підставі ЗУ "Про службу в органах місцевого самоврядування" з урахуванням положень ЗУ «Про державну службу», до виходу на пенсію працював у Станично-Луганській селищній раді на посаді голови, що не заперечується відповідачем, та згідно відповідної довідки про складові заробітної плати входили надбавки, премії та інші виплати за період з 01.11.2008 р. до 30.10.2010 р. (а.с. 9-10). 16.01.2014 року позивач звернувся до відповідача з заявою про здійснення йому перерахунку пенсії з урахуванням матеріальної допомоги на оздоровлення та вирішення соціально-побутових питань держслужбовця в розмірі 90%, але Листом УПФУ в Станично-Луганському районі від 17.01.2014 р. №6/О-5 адресованим позивачу, відповідач повідомляє, що при визначенні пенсії державним службовцям не може бути врахована матеріальна допомога та індексація заробітної плати, оскільки ці виплати не зазначені в переліку складових заробітної плати, передбачених ч.2 ст. 33 ЗУ «Про державну службу» (а.с. 7, 8). Отже судом встановлено, що на момент виходу на пенсію позивача до складових його заробітної плати, з яких справлялись страхові внески, входили: матеріальна допомога на оздоровлення, на вирішення соціально-побутових питань і індексація доходів. Статтею 37-1 Закону України "Про державну службу" № 3723-ХІІ (далі Закон №37-23-ХІІ) передбачено, що у разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям, а також у зв'язку із набуттям особою права на пенсійне забезпечення державного службовця за цим Законом відповідно здійснюється перерахунок раніше призначених пенсій. Перерахунок пенсії здійснюється виходячи із сум заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування працюючого державного службовця відповідної посади та рангу на момент виникнення права на перерахунок пенсії. Відповідно до статті 33 Закону № 37-23-ХІІ заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплати за ранги, надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок. При цьому саме на Кабінет Міністрів України покладається регулювання питань оплати праці державних службовців, встановлення розмірів посадових окладів, надбавок, доплат, матеріальної допомоги. Порядок обчислення заробітної плати для перерахунку пенсії державного службовця установлений постановами Кабінету Міністрів від 31 травня 2000 року № 865 та від 23 квітня 2003 року № 581. Пунктом 4 постанови Кабінету Міністрів України від 31 травня 2000 року № 865 із змінами і доповненнями передбачено, що особи, які вийшли на пенсію згідно Закону України "Про державну службу" мають право на перерахунок пенсій, але лише за умови підвищення заробітної плати державним службовцям після набрання чинності Законом України від 16.01.2003 р. "Про внесення змін до Закону України "Про державну службу". Згідно статті 37 Закону України "Про державну службу", пенсія державним службовцям призначається в розмірі 80 відсотків від сум їх заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування. За кожний повний рік роботи понад 10 років на державній службі розмір пенсії збільшується на один відсоток заробітку, але не більше 90% заробітної плати. Частиною другою статті 2 Закону України від 24.03.1995 № 108/95-ВР "Про оплату праці" (далі - Закон № 108/95-ВР) визначено, що в структуру заробітної плати входить також додаткова заробітна плата, яка визначена як винагорода за працю понад установлені норми, за трудові успіхи та винахідливість і за особливі умови праці. Вона включає доплати, надбавки, гарантії і компенсаційні виплати, передбачені чинним законодавством; премії, пов'язані з виконанням виробничих завдань і функцій. Аналогічні положення містяться й в підпункті 2.2.2 пункту 2 Інструкції по статистиці заробітної плати, затвердженої наказом Державного комітету статистики України від 13 січня 2004 року № 5, де вказано, що у склад фонду додаткової заробітної плати входять премії та винагороди, в тому числі за вислугу років, які мають систематичний характер, а відповідно підпункту 2.3.3 пункту 2 цієї інструкції матеріальна допомога, що має систематичний характер, надана всім або більшості працівників (на оздоровлення, у зв'язку з екологічним станом) входить до складу фонду оплати праці. Відповідно до статті 2 Закону № 108/95-ВР, структура заробітної плати складається з основної, додаткової та інших заохочувальних та компенсаційних виплат, до яких належать виплати у формі винагород за підсумками роботи за рік, премії за спеціальними системами і положеннями, компенсаційні та інші грошові і матеріальні виплати, які не передбачені актами чинного законодавства, або які провадяться понад встановлені зазначеними актами норми. Закон України від 09.07.2003 № 1058-ІV "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" (далі - Закон № 1058-ІV) не містить визначення заробітної плати, на підставі якої здійснюється розрахунок пенсії. Зі змісту статті 40 вказаного Закону видно, що з середньої заробітної плати (доходу) повинні бути сплачені страхові внески. Отже, чинне законодавство як загальне, так і спеціальне відносить до складу заробітної плати також інші виплати. При цьому слід врахувати, що надбавки, запроваджені нормативно-правовими актами, матеріальна допомога належать до додаткових видів грошового забезпечення й приймаються в розрахунок при нарахуванні пенсії лише особам, які отримували такі надбавки під час перебування на державній службі та були звільнені зі служби після їх запровадження. Таким чином, суд вважає, що відповідно до вказаних нормативних актів пенсія позивача повинна обчислюватись із заробітної плати, яку він фактично отримував на день звільнення, в тому числі з урахуванням матеріальної допомоги на оздоровлення та на вирішення соціально-побутових питань, індексації заробітної плати, на яку нараховувалися страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування. Постановою правління Пенсійного фонду України від 30 жовтня 2008 року № 19-11 "Про затвердження форм довідок про заробітну плату, що подаються для призначення (перерахунку) пенсії відповідно до Закону України "Про державну службу", зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 04 грудня 2008 року за N 1161/15852, дійсно було передбачено обов'язкові реквізити довідки про заробітну плату, в тому числі встановлено складові заробітної, які враховуються під час призначення (перерахунку) пенсії. Дана постанова була зареєстрована в Міністерстві юстиції України 04.12.2008 року за № 1161/15852. Однак, постановою правління Пенсійного фонду України від 14 лютого 2011 року № 5-1 "Про виконання рішення окружного адміністративного суду міста Києва по справі №2а-4753/2670" затверджена нова форма довідки про складові заробітної плати, яка подається для призначення пенсії відповідно до Закону України "Про державну службу" (далі - форма № 5-1), якою передбачено, що матеріальна допомога на оздоровлення і допомога на вирішення соціально-побутових питань (графа 5) є складовими заробітної плати. При цьому чітко передбачено, що із усіх виплат, які вказані в цій довідці нараховуються і сплачуються страхові внески, а з 01.01.2011 - єдиний внесок на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування. Статтею 66 Закону України від 05.11.1991 № 1788-ХІІ "Про пенсійне забезпечення" врегульовано види оплати праці, що враховуються при обчисленні пенсій. Відповідно до частини першої статті 66 цього Закону до заробітку для обчислення пенсії включаються всі види оплати праці (виплат, доходу), на які відповідно до Закону України "Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування" нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, в межах максимальної величини фактичних витрат па оплату праці найманих працівників, оподатковуваного доходу (прибутку), сукупного оподатковуваного доходу (граничної суми заробітної плати (доходу), з яких справляються страхові внески (збори) до соціальних фондів, що діяла на день одержання зазначеного заробітку (виплат, доходу). Стаття 41 Закону № 1058-ІV визначає виплати (доходи), що враховуються в заробітну плату (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії. Так, зокрема до такого доходу (заробітної плати) враховуються: суми виплат, отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно з цим Законом були фактично нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески; суми виплат, отримуваних застрахованою особою до набрання чинності цим Законом, у межах сум, на які відповідно до законодавства, що діяло раніше, нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування. За змістом наведених норм отримувані застрахованою особою суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, враховуються в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати. Аналогічна позиція висловлена Верховним Судом України в постанові від 20.02.2012 року (справа № 21-430а11). За приписами частини другої статті 244-2 КАС України рішення Верховного Суду України, прийняте за результатами розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначені норми права, та для всіх судів України. Суди зобов'язані привести свою судову практику у відповідність з рішенням Верховного Суду України. З матеріалів справи вбачається, що згідно довідки від 16.04.2007 р. №4597, від 27.04.2007 р. №4599 Станично-Луганської селищної ради (а.с. 22-27), до заробітку позивача при нарахуванні пенсії не включені інші виплати - матеріальна допомога на оздоровлення з якої утримано внески до пенсійного фонду, яка виплачена з фонду заробітної плати, та отримана ним з 2005 по 2007 роки. З урахуванням наведеного, суд приходить до висновку, що позивач має право на перерахунок пенсії з урахуванням інших виплат, складових заробітної плати - матеріальної допомоги на оздоровлення та на вирішення соціально-побутових питань, індексації доходів, згідно довідки №1 від 15.01.2014 р., у зв'язку з чим дії відповідача щодо відмови в перерахунку пенсії з урахуванням спірних виплат є протиправними. Згідно частини 4 статті 45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» перерахунок призначеної пенсії провадиться в такі строки: у разі виникнення права на підвищення пенсії - з першого числа місяця, в якому пенсіонер звернувся за перерахунком пенсії, якщо відповідну заяву з усіма необхідними документами подано ним до 15 числа включно, і з першого числа наступного місяця, якщо заяву з усіма необхідними документами подано ним після 15 числа. Виходячи з дати звернення позивача з заявою про перерахунок пенсії і вимог закону щодо такого перерахунку с першого числа місяця (при зверненні до 15 числа), відповідач повинен зробити відповідний перерахунок пенсії з першого числа місяця звернення за перерахунком, тому суд вважає необхідним покласти на відповідача зобов'язання здійснити перерахунок пенсії саме з дати звернення позивача до ПФУ Станично-Луганського району Луганської області, з 01.02.2014 р., а не з 05.11.2010 р. як того просить позивач. На підставі викладеного, відповідно до ст.ст. 33, 37, 371 ЗУ "Про державну службу" № 3723-ХІІ, ст. 2 ЗУ "Про оплату праці" №108/95-ВР, ст. 66 ЗУ "Про пенсійне забезпечення" № 1788-ХІІ, ст.40 ЗУ "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" № 1058-ІV, пп.2.2.2 п. 2 Інструкції по статистиці заробітної плати, затвердженої наказом Державного комітету статистики України від 13.01.2004 року №5, п.4 постанови Кабінету Міністрів України від 31.05.2000 р. №865 із змінами і доповненнями передбачено, що особи, які вийшли на пенсію згідно Закону України "Про державну службу", Постановою Кабінету Міністрів України від 23.04.2003 р. №581, Постановою правління Пенсійного фонду України від 30.10.2008 р. №19-11 "Про затвердження форм довідок про заробітну плату, що подаються для призначення (перерахунку) пенсії відповідно до Закону України "Про державну службу", зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 04.12. 2008 р. за N1161/15852, постановою правління Пенсійного фонду України від 14.02.2011 р. № 5-1 "Про виконання рішення окружного адміністративного суду міста Києва по справі № 2а-4753/2670", ст. ст.6, 8, 19, 22, 23, 24 Конституції України,

Результат розгляду: partial