Рішення адміністративного суду від 2014-01-30 00:00:00+02

Постановою Васильківського міськрайонного суду Київської області від 22 листопада 2011 року позов задоволено частково. Визнано дії відповідача неправомірними та зобов'язано провести на користь позивача перерахунок та виплату підвищення до пенсії як інваліду війни в розмірі 350% мінімальної пенсії за віком та у відповідності до ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», починаючи з 01.01.2008 з урахуванням проведених виплат. Відповідач, не погоджуючись з прийнятим рішенням суду, звернувся з апеляційною скаргою, в якій зазначає, що оскаржувана постанова суду не відповідає вимогам матеріального та процесуального права, а саме, судом першої інстанції неповно з'ясовано та не доведено обставини, що мають значення для справи, висновки суду першої інстанції не відповідають обставинам справи, в зв'язку з чим просить скасувати постанову суду та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити. Апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження, відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 197 КАС України, якою передбачено, що суд апеляційної інстанції може розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на основі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які прийняті у порядку скороченого провадження за результатами розгляду справ, передбачених пунктами 1, 2 частини першої ст. 183-2 КАС України. Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 202 КАС України, підставами для скасування постанови або ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання, а так само розгляд і вирішення справи неповноважним судом; участь в ухваленні постанови судді, якому було заявлено відвід на підставі обставин, які викликали сумнів у неупередженості судді, і заяву про його відвід визнано судом апеляційної інстанції обґрунтованою; ухвалення чи підписання постанови не тим суддею, який розглянув справу. Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, позивач має статус інваліда війни 2-ї групи та має право на пільги, встановлені Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту». 05 вересня 2011 року [PERSON] звернувся до Управління Пенсійного фонду України в м. Василькові та Васильківському районі Київської області із заявою про здійснення перерахунку та виплати недорахованої суми щомісячного підвищення до пенсії, як інваліду війни 2 групи, згідно з ч. 4 ст. 13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» в розмірі 350 % мінімальної пенсії за віком з 01 січня 2006 року. Відповідач відмовив позивачу в перерахунку пенсії, посилаючись на відсутність підстав для здійснення перерахунку у зв'язку з тим, що позивачу виплачується підвищення до пенсії в розмірі 40 процентів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність. У відповідності до ч. 4 ст. 13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» в редакції від 23 листопада 1995 року, інвалідам війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання, що виплачується замість пенсії підвищуються: інвалідам I групи - у розмірі 400 процентів мінімальної пенсії за віком, II групи - 350 процентів мінімальної пенсії за віком, III групи - 200 процентів мінімальної пенсії за віком. Проте, Законом України «Про внесення змін до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» було внесено зміни в ч. 4 ст. 13 вказаного Закону та викладено її редакції, яка передбачає, що інвалідам війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищуються: інвалідам I групи - у розмірі 50 процентів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, II групи - 40 процентів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, III групи - 30 процентів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність. Положення ч. 4 ст. 13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» у вищезазначеній редакції діють з 01 січня 2006 року та по даний час є чинними. З матеріалів справи вбачається, що відповідач у добровільному порядку виконує вимоги ст. 13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» в редакції після 01 січня 2006 року. Тобто, у останнього відсутні підстави для виплати доплати до пенсії позивачу в розмірі 350 % від мінімальної пенсії за віком, тому дії Управління Пенсійного фонду України в м. Василькові та Васильківському районі Київської області є правомірними. Згідно зі ст. 159 КАС України, судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що постанова суду першої інстанції не відповідає нормам матеріального права, доводи апеляційної скарги спростовують висновки суду першої інстанції, викладені у зазначеній постанові, у зв'язку з чим є підстави для її скасування з ухваленням нової постанови про відмову в задоволенні позовних вимог. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 198 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати її та прийняти нову постанову суду.

Результат розгляду: denied