Рішення адміністративного суду від 2014-01-13 00:00:00+02

10 січня 2013 року заявник звернувся до суду з поданням, в якому просить стягнути з приватного підприємства "Піровибухсервіс" кошти за податковим боргом в сумі 270550,28 грн. із банківських рахунків та за рахунок готівки такого платника. В обґрунтування подання зазначив, що за відповідачем рахується заборгованість з податку на додану вартість в сумі 270550,28 грн. (в т.ч. пеня 184705,28 грн.), яка була визначена відповідачу деклараціями з ПДВ та уточнюючими розрахунками. Підставою нарахування пені зазначено податкове повідомлення-рішення №0000192201 від 01.04.2013 року, яке було визнано відповідачем в рамках кримінальної справи та частково сплачене. На адресу відповідача була надіслана податкова вимога, однак заборгованість залишається несплаченою. Представник заявника в судовому засіданні подання підтримав та наполягав на його задоволенні з вказаних у ньому підстав. Представник приватного підприємства "Піровибухсервіс" в судове засідання не з'явився, хоча про час, дату та місце розгляду справи відповідач повідомлений належним чином. До суду надіслав клопотання, згідно якого просив перенести розгляд справи на іншу дату в зв'язку з неотриманням позовної заяви та неможливістю забезпечити явку повноважного представника у судове засідання. Згідно з ч.8 ст.183-3 КАС України у разі постановлення судом ухвали про відкриття провадження у справі суд приймає у триденний строк, але не пізніше ніж протягом 96 годин з моменту встановлення обставин, що зумовлюють звернення заявника до суду, постанову по суті заявлених вимог. Неявка сторін у судове засідання не перешкоджає розгляду подання. Враховуючи скорочені строки розгляду даної категорії справ, суд вважає, що відкладення розгляду справи є неможливим, а неявка представника відповідача є такою, що не перешкоджає розгляду подання по суті. Заслухавши пояснення заявника, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні подання, враховуючи наступне. Судом встановлено, що приватне підприємство "Піровибухсервіс" зареєстроване як юридична особа 23.08.2002 року (код ЄДРПОУ 32115360). Згідно довідки Кам'янець-Подільської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Хмельницькій області сума податкового боргу ПП "Піровибухсервіс" станом на 27.12.2013 року складає 270550,28 грн. Згідно розрахунку суми позовних вимог дана заборгованість, яка виникла по податку на додану вартість, була визначена відповідачу: 1) пенею в сумі 297850,28 грн., нарахованою 29.09.2013 року згідно п.п.129.1.2 п.129.1 ст.129 ПК України на суму грошового зобов'язання, визначеною податковим повідомленням-рішенням №0000192201 від 01.04.2013 року; 2) декларацією з ПДВ №9058951642 від 20.09.2013 року на суму 5377,00 грн.; 3) декларацією з ПДВ №9066563828 від 21.10.2013 року на суму 71067,00 грн.; 4)уточнюючим розрахунком податкових зобов'язань з ПДВ №9068127006 від 25.10.2013 року на суму 1330,00 грн. (загальна сума боргу - 375624,28 грн.). При цьому відповідачу у рахунок погашення боргу було зараховано: 1) 32716 грн. переплати; 2) 5313 грн. сплати згідно платіжного доручення №166 від 10.10.2013 року; 3) 66977 грн. зменшення боргу згідно уточнюючого розрахунку до декларації з ПДВ від 24.10.2013 року; 4) 68 грн. сплати згідно платіжного доручення №171 від 29.10.2013 року (загальна сума погашеного боргу - 105074 грн.). Відповідно до п. 16.1.4. ст. 16 Податкового кодексу України № 2755-VI (далі - ПК України) відповідач зобов'язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом. Пунктом 54.1 ст.54 ПК України визначено, що крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов'язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов'язання та/або пені вважається узгодженою. Згідно з п.57.1 ст.57 ПК України платник податків зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд враховує, що податкові зобов'язання з ПДВ, вказані в вищевказаних податкових деклараціях, були визначені відповідачем самостійно та набули статусу узгоджених. Разом з цим суд звертає увагу на те, що пеня в сумі 297850,28 грн. була нарахована податковим органом згідно п.п.129.1.2 п.129.1 ст.129 ПК України на податкове повідомлення-рішення №0000192201 від 01.04.2013 року. Зазначеним податковим повідомленням-рішенням відповідачу було збільшено суму грошового зобов'язання з ПДВ в розмірі 1215266 грн. за основним платежем та 607633 грн. за штрафними (фінансовими) санкціями. Представником позивача було відмічено, що підставою для нарахування пені в сумі 297850,28 грн. стало те, що дане податкове повідомлення-рішення було визнане відповідачем в рамках кримінальної справи №676/7386/13-к та частково сплачене. Проте суд не погоджується з позицією податкового органу щодо нарахування такої пені, враховуючи наступне. Згідно п.п.14.1.175 п. 14.1 ст. 14 ПК України податковий борг - сума узгодженого грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання. Пеня - сума коштів у вигляді відсотків, нарахованих на суми грошових зобов'язань, не сплачених у встановлені законодавством строки (пп. 14.1.162 п. 14.1 ст. 14 ПК України). Відповідно до п. 57.3 ст. 57 ПК України у разі визначення грошового зобов'язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1, 54.3.2, 54.3.4 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов'язаний сплатити нараховану суму грошового зобов'язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу. У разі оскарження рішення контролюючого органу про нараховану суму грошового зобов'язання платник податків зобов'язаний самостійно погасити узгоджену суму, а також пеню та штрафні санкції за їх наявності протягом 10 календарних днів, наступних за днем такого узгодження. Пунктом 56.18 ст. 56 ПК України визначено, що з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу, платник податків має право оскаржити в суді податкове повідомлення-рішення або інше рішення контролюючого органу у будь-який момент після отримання такого рішення. При зверненні платника податків до суду з позовом щодо визнання недійсним рішення контролюючого органу грошове зобов'язання вважається неузгодженим до дня набрання судовим рішенням законної сили. Підпунктом 129.1.1 п.129.1 ст.129 ПК України передбачено, що після закінчення встановлених цим Кодексом строків погашення узгодженого грошового зобов'язання на суму податкового боргу нараховується пеня. Підпунктом 129.1.2 п. 129.1 ст.129 ПК України, на який посилається в обґрунтування своїх дій податковий орган, визначено, що пеня нараховується у день настання строку погашення податкового зобов'язання, нарахованого контролюючим органом або платником податків у разі виявлення його заниження на суму такого заниження та за весь період заниження (в тому числі за період адміністративного та/або судового оскарження). Відповідно до п.п.14.1.156 п.14.1 ст.14 ПК України податкове зобов'язання - сума коштів, яку платник податків, у тому числі податковий агент, повинен сплатити до відповідного бюджету як податок або збір на підставі, в порядку та строки, визначені податковим законодавством. Суд звертає увагу на те, що податкове повідомлення-рішення №0000192201 від 01.04.2013 року було оскаржене відповідачем в судовому порядку. При цьому постановою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 19 вересня 2013 року по справі 822/2688/13-а вказане податкове повідомлення-рішення було скасовано. Дана постанова набрала законної сили з моменту її проголошення (19 вересня 2013 року). Як визначено п.129.2 ст. 129 ПК України, у разі скасування нарахованого контролюючим органом грошового зобов'язання (його частини) у порядку адміністративного та/або судового оскарження пеня за період заниження такого грошового зобов'язання (його частини) скасовується. З розрахунку суми позовних вимог суд робить висновок, що пеня в сумі 297850,28 грн. була нарахована відповідачу 29.09.2013 року на розмір грошового зобов'язання, визначеного скасованим податковим повідомлення-рішенням №0000192201 від 01.04.2013 року. Однак, оскільки вказане податкове повідомлення-рішення скасоване в судовому порядку, у позивача не було жодних правових підстав для нарахування пені по такому податковому повідомленню-рішенню. Суд не погоджується з податковим органом відносно того, що пеня була нарахована відповідачу в результаті визнання ним скасованого податкового повідомлення-рішення в рамках кримінальної справи №676/7386/13-к та частково сплачена. Суд звертає увагу заявника, що нарахована ним у відповідності до п.п. 129.1.2 п.129.1 ст.129 ПК України пеня повинна була бути нарахована у день настання строку погашення податкового зобов'язання, який, в зв'язку зі скасуванням судом апеляційної інстанції податкового повідомлення-рішення, не настав. Суд також критично оцінює в якості правомірності своїх дій посилання заявника на те, що відповідачем було частково перераховано кошти по оскаржуваному податковому повідомленню-рішенню, оскільки вимоги чинного законодавства пов'язують нарахування пені виключно з підставами, визначеними його нормами. Доводи позивача ґрунтуються на невірному розумінні змісту інституту пені, визначеного ст. 129 ПК України. Отже, оскільки податковим органом була нарахована пеня на неузгоджене грошове зобов'язання, а рішення, на підставі якого воно було визначене - скасоване (відповідно, термін сплати такого зобов'язання не настав), тому суд дійшов висновку про протиправність дій Кам'янець-Подільської ОДПІ Головного управління Міндоходів у Хмельницькій області щодо нарахування у відношенні до відповідача пені на загальну суму 297850,28 грн. Пунктом 57.4 ст.57 ПК України та п.5.2 Інструкції про порядок нарахування та погашення пені за платежами, що контролюються органами державної податкової служби, затвердженої Наказом Державної податкової адміністрації України від 17.12.2010 №953 передбачено, що пеня, нарахована на суму грошового зобов'язання (її частку), скасовану за результатами адміністративного чи судового оскарження, також підлягає скасуванню, а якщо така пеня була сплачена, вона підлягає зарахуванню в рахунок погашення податкового боргу, грошових зобов'язань або поверненню в порядку, встановленому статтею 43 Кодексу. Пунктом 59.1 ст. 59 ПК України передбачено, що у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення. При цьому відповідно до п. 59.5 ст. 59 ПК України у разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення. Однак з доданого до матеріалів подання розрахунку суми позовних вимог суд робить висновок, що без урахування протиправно нарахованої пені у відповідача відсутній податковий борг, при цьому наявна переплата з ПДВ в розмірі 27300 грн. Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Відповідно до ч.1 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а суд, згідно ст. 86 цього Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Проте всупереч наведеним положенням, заявником, який є суб'єктом владних повноважень, не доведено правомірність його вимог. Представник податкового органу не надав суду жодних належних доказів, які б підтверджували обґрунтованість підстав для нарахування пені в розмірі 297850,28 грн. Наявні в матеріалах справи документи свідчать про наявність переплати з податку на додану вартість у приватного підприємства "Піровибухсервіс" та, відповідно, відсутність такої заборгованості, тому підстав для стягнення коштів за поданням податкового органу у суду відсутні. За таких обставин, подання задоволенню не підлягає.

Результат розгляду: denied