Рішення адміністративного суду від 2014-03-20 00:00:00+02

[PERSON] звернулася до суду з позовом до інспектора ДПС ВДАІ Луцького району Волинської області Климука Л.О. про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення. В обґрунтування заявленого позову посилається на те, що 10 грудня 2010 р. її викликав старший державний виконавець державної виконавчої служби Луцького районного управління юстиції Квятковський О.В. та повідомив про відкриття ним 04.11.2010 р. виконавчого провадження на підставі постанови в справі про адміністративне правопорушення АС № 073590 від 11 грудня 2009 року про накладення адміністративного стягнення на [PERSON] штраф в сумі 170 грн. В той же день вона отримала у державного виконавця дві копії - постанови про відкриття виконавчого провадження від 04.11.2010 р. та постанови в справі про адміністративне правопорушення АС № 073590 від 11.12. 2009 р. Постанова в справі про адміністративне правопорушення АС № 073590 від 11.12. 2009 р. винесена інспектором ДПС ВДАІ Луцького району лейтенантом міліції Климуком П.О., згідно якої на [PERSON] накладене адміністративне стягнення за ч. 5 ст. 121 КУпАП у вигляді штрафу в сумі 170 грн. за те, що: "29.11.2009р. [PERSON] керувала автомобілем в темну пору доби не освітлювався задній номерний знак". Вона не може погодитись із законністю вказаної постанови з огляду на наступне. В листопаді чи грудні 2009 року її дійсно зупиняв працівник ДАІ для перевірки документів і після огляду її автомобіля звернув увагу на те, що задній номерний знак не освітлювався. За відсутність освітлення заднього номерного знаку інспектор зробив їй усне зауваження, з яким вона погодилась і пообіцяла усунути вказану несправність в найближчому пункті технічного обслуговування, що і було зроблене на наступний день. Протокол про вчинення нею адміністративного правопорушення інспектор не складав, про що свідчить відсутність посилання в постанові про адміністративне правопорушення на такий протокол. Про накладення на неї адміністративного покарання за вказану несправність вона зналась лише 10 грудня 2010 р. в державного виконавця Квятковського О.В. Враховуючи викладене вважає, що інспектор ДПС Климук Л.О. сфальшував вказану постанову з метою покращення своїх показників в роботі. Враховуючи вище викладене вважає, в її діях відсутня подія адміністративного правопорушення. Просить скасувати постанову в справі про адміністративне правопорушення АС № 073590 від 11 грудня 2009 року про накладення адміністративного стягнення [PERSON] та закрити справу за відсутністю події адміністративного правопорушення. Позивач в судове засідання не з'явилася, про дату, час і місце судового розгляду справи повідомлялася належним чином, про причини своєї неявки до суду не повідомила, подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності. Відповідач, суб'єкт владних повноважень, інспектор ДПС ВДАІ Луцького району Волинської області Климук Л.О. в судове засідання не з'явився, про дату, час і місце судового розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини своєї неявки до суду не повідомив, від нього до суду не надходило заяви про розгляд справи у його відсутності. Розгляд справи судом проводиться за відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів, що відповідає вимогам частини 6 статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України. Дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що заявлений позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень. До адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження. У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку. Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України. Відповідно до частини 2 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Відповідно до статті 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Відповідно до статті 283 Кодексу України про адміністративні правопорушення розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Постанова виконавчого органу сільської, селищної, міської ради по справі про адміністративне правопорушення приймається у формі рішення. Постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення. Судом при розгляді справи встановлено, що 11.12.2009 року в м. Луцьку інспектор ВДАІ Луцького МР УМВС України у Волинській області Климчук Л.О., розглянувши матеріали про адміністративне правопорушення установив, що [PERSON] 19.11.2009 року о 20.12 годині в селі Зміїнець Луцького району керувала автомобілем в темну пору доби не освітлювала задній номерний знак. Ураховуючи, що [PERSON] скоїла адміністративне правопорушення передбачене ч. 5 ст. 121 Кодексу України про адміністративні правопорушення, постановив притягнути [PERSON] до адміністративної відповідальності і накласти на неї адміністративне стягнення у вигляді штрафу у сумі 170 гривень (а.с. 3). При цьому у суду не виникає сумнівів щодо твердження позивача, викладених в позовій заяві, оскільки відповідачем не спростовано твердження позивача та не виконано вимоги ухвали суду від 27 грудня 2013 року щодо подання до суду письмових заперечень проти позову та всіх матеріалів, що були або мали бути взяті ним до уваги при прийнятті рішення, вчинені дії, допущенні бездіяльності, з приводу яких подано позов. Приймаючи до уваги викладене та враховуючи, що притягнення позивача до адміністративної відповідальності відбулося з грубим порушенням норм Кодексу України про адміністративні правопорушення. При цьому відповідачем на засадах змагальності сторін та вимогах частини 2 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України суду не доведено правомірність, законність та підставність притягнення позивача до адміністративної відповідальності за невизначене адміністративне правопорушення за статтею 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення. А тому за таких обставин, суд приходить до висновку про задоволення позову шляхом визнання дій інспектора ВДАІ Луцького району Волинської області Климука Л.О. при притягненні позивача до адміністративної відповідальності протиправними та скасуванню постанови. Відповідно до ст. 171-2 Кодексу адміністративного судочинства України рішення місцевого загального суду як адміністративного суду у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності є остаточним і оскарженню не підлягає.

Результат розгляду: granted