Рішення адміністративного суду від 2014-02-28 00:00:00+02

11.11.2013 року до суду звернувся позивач з позовом до відповідача про визнання протиправними дій та скасування постанови серії АА2 № 365863 від 04.11.2013року по справі про адміністративне правопорушення за ст. 122 ч. 1 КпАП України. В позові позивач посилався на те, що 04.11.2013 року він рухався на автомобілі Хонда Аскорд, номерний знак [NUMBER], в м. Запоріжжі. Швидкість руху була в рамках дозволеного. Близько 14-20 год. в районі вул.. Набережна його зупинив інспектор взводу ДПС ДАІ для здійснення супроводження старшим прапорщиком міліції Степаненко Андрій Олегович, який вказав, що ним порушено п.12.4 Правил дорожнього руху, тобто перевищення швидкості руху більше ніж на 20км/год. Щодо позивача був складений протокол серії АА2 № 861436 та винесена постанова № 365863 серіїх АА2 про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП - перевищення водіями транспортних засобів встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину. Позивач заперечує порушення ним правил дорожнього руху, пояснює, що рухався в населеному пункту зі швидкістю близько 60 км/год., однак інспектор через три хвилини після зупинки підійшов до нього та пред'явив прилад фіксації швидкості руху № 081500 з цифрою на приладі « 84». Крім того, зазначає позивач, попереду нього рухався автомобіль, який його обігнав із більшою швидкістю, а позаду їхав автомобіль із ввімкненим сигналом лівого повороту для здійснення обгону. Тобто, обидва автомобілі, на думку позивача, рухались з більшою швидкістю, ніж він. Вважає, що при винесені щодо нього постанови про притягнення до адміністративної відповідальності, були обмежені його права, передбачені ст. 268 КУпАП, що постанова не відповідає обставинам справи, вимогам закону та підлягає скасуванню. Прохає суд визнати дії інспектора ДПС ДАІ для здійснення супроводження старшого прапорщика міліції Степаненко Андрія Олеговича протиправними та скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення серії АА2 № 365863 від 04.11.2013 року про притягнення [PERSON] до адміністративної відповідальності за правопорушення, передбачене ч.1 ст. 122 КУпАП. В судовому засіданні позивач на позовних вимогах наполягає, прохає їх задовольнити, додатково повідомив, що в автомобілі була його жінка та 4 дітей, тому він не міг їхати з такою швидкістю. Відповідач в судове засідання не з 'явився, надав суду письмові заперечення проти позову, а також матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності [PERSON] та фото фіксації адміністративного правопорушення. В запереченні відповідач зазначив, що постанова відносно [PERSON] була винесена відповідно до вимог ст. ст. 283-285 КУпАП і на підставі доказів, передбачених ст. 251 КУпАП. Вчинене позивачем правопорушення було виявлено ним безпосередньо та зафіксовано за допомогою приладу вимірювача швидкості «ВИЗИР» 0812550 та протоколу про адміністративне правопорушення серії АА2 № 861436 від 04.11.2013 року. Просить в задоволенні позовних вимог відмовити, розгляд справи проводити в порядку письмового провадження за його відсутності, справа розглянута без його участі, на підставі наявних в ній доказів, проти чого не заперечує позивач. Суд, розглянувши адміністративну справу в межах заявлених вимог, заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи і докази, дійшов висновку, що позов задоволенню не підлягає з наступних підстав. Відповідно до норм Кодексу адміністративного судочинства України (далі по тексту КАСУ) фізична особа має право оскаржити до суду дії, рішення суб'єкту владних повноважень про притягнення її до адміністративної відповідальності. Відповідно до положень ч.1 п.1 ст.17 КАСУ, компетенція адміністративних судів поширюється на спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно правових актів чи правових актів індивідуальної дії) дій чи бездіяльності. Відповідно до ст. 18 КАСУ місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні усі адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень у справах про адміністративні правопорушення. Відповідно до положень ч. 2 ст. 71 КАСУ в адміністративній справі про протиправність рішень? дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Відповідно до ст. 285 КУпАП копія постанови вручається під розписку. В разі, якщо копія постанови висилається, про це робиться відповідна відмітка у справі. Відповідно до вимог ст. 288 КУпАП, постанову іншого органу ( посадової особи) - про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративні правопорушення може бути оскаржено - у вищестоящий орган (вищестоящій посадовій особі), або у районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд, в порядку визначеному Кодексом адміністративного судочинства України (КАСУ) з особливостями, встановленими цим Кодексом. Стаття 289 КУпАП передбачає 10 денний строк оскарження постанови по справі про адміністративне правопорушення з дня її винесення. Виходячи із закріпленого в ч. 4 ст. 129 Конституції України принципу змагальності та рівноправності сторін у судочинстві, обов'язок доведення законності застосування адміністративного стягнення, лежить на органі (посадовій особі), який виніс оскаржуване рішення. Відповідно до ст. 251 КУпАП: «Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь - які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосується забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Судом в судовому засіданні встановлено наступні обставини: Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії АА2 № 861436, 04.11.2013 о 14 год. 06 хв. у м. Запоріжжі по вул. Набережній, навпроти будинку № 3 по вул. Чубанова, водій [PERSON] керував автомобілем [NUMBER]. Перевищив швидкість руху на 24 км/год, рухався зі швидкістю 84 км/год, чим порушив п. 12.4 ПДР України. Швидкість вимірювалася приладом «ВІЗІР» № 0812550 (а.с. 6). Позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП та призначено стягнення у вигляді штрафу на користь держави в сумі 255 грн. (а.с. 7). Відповідно до п. 12.4 у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 60 км/год. В поясненнях до протоколу про адміністративне правопорушення позивач зазначив, що з прибором, який встановив швидкість не згоден. Посилання позивача на порушення використання технічного приладу вимірювача швидкості «ВІЗІР» № 0812550, суд вважає хибними, оскільки вказаний прилад відповідно до вимог Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність» має свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки, яким визнаний придатним до застосування (а.с. 26). Технічний засіб «ВІЗІР» № 0812550 використовується працівниками ДАІ відповідно до наказу МВС України №33 від 01.03.2010 р. ( зареєстрований в Міністерстві юстиції України 30 березня 2010 року за № 262/17557) при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху. Крім того вказаний засіб має функцію фото фіксації, тобто на фото є зображення транспортного засобу позивача (а.с. 27). В судовому засіданні оглянуті направлені на запит суду матеріали адміністративної справи: протокол про адміністративне правопорушення серії серії АА2 № 861436 відносно [PERSON] про притягнення його до адміністративної відповідальності за ст. 122 ч. 1 КУпАП та постанова серії АА2 № 365863 в справі про адміністративне правопорушення від 04.11.2013 року про накладення адміністративного у вигляді штрафу в сумі 255 грн, фото фіксація правопорушення до протоколу АА2 № 861436, зафіксоване приладом «Визир», свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки № 1-7017-13 чинне до 16.01.2014 року, свідоцтво про визнання серії Д № 001396 від 11.10.2006 року (а.с. 26-27). Згідно наданої відповідачем копії Свідоцтва про повірку робочого засобу вимірювальної техніки № 1-7017-13 дистанційного вимірювача швидкості «Визир» чинне до 16.01.2014 року, діапазон вимірювань швидкості від 20 до 250 км/год. Стаціонарний режим д=±1 км/год, патрульний режим: д=±2 км/год (а.с. 26). У відповідності до п. 2 Переліку технічних засобів, що використовуються в підрозділах Державтоінспекції МВС для виявлення та фіксування порушень правил дорожнього руху, затвердженого Наказом МВС України за № 33 від 01.03.2010 року, до спеціальних технічних засобів, які працюють в автоматичному режимі, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, відноситься лазерний вимірювач швидкості транспортних засобів «ВИЗИР». Відповідно до п. 4.2 наказу № 77 від 26.02.2009 року «Про затвердження Інсрукції з оформлення працівниками Державтоінспекції МВС матеріалів про адміністративні порушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху» зареєстрованого в Міністерстві юстиції України від 24 квітня 2009 року за № 374/16390 зазначено, що наявність свідків є обов'язковою лише у разі оформлення протоколу про адміністративне правопорушення, передбаченого ч. 4 ст 122, ч. 3 ст 123, ч. 1-4 ст 130 КпАП України, протокол складено за ч. 1 ст 122 КУпАП. На підставі викладеного суд вважає, що відповідач надав суду докази порушення позивачем п. 12.4 ПДР України, а тому позов не підлягає задоволенню в повному обсязі, як такий, що не підтверджений доказами, а питання про пом'якшення призначеного стягнення не ставиться, поскільки вирішуючи питання про вид стягнення [PERSON] призначено стягнення у вигляді штрафу у мінімальному розмірі відповідно до санкції ст. 122 ч. 1 КУпАП, належним чином мотивувавши своє рішення (а.с. 29). Суд не приймає до уваги пояснення позивача в судовому засіданні, що попереду нього рухався автомобіль, який його обігнав із більшою швидкістю, так як вони спростовуються матеріалами справи.

Результат розгляду: denied