Рішення адміністративного суду від 2014-02-13 00:00:00+02

Сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю «Україна» в особі арбітражного керуючого - ліквідатора Юдицького Олександра Вікторовича звернулось до Черкаського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до державного реєстратора прав на нерухоме майно Державної реєстраційної служби Христинівського районного управління юстиції Гунько Надії Миколаївни, до державного реєстратора прав на нерухоме майно Державної реєстраційної служби України Дудник Марії Євгенівни, Державної реєстраційної служби України в якому просив: - визнати протиправними дії державного реєстратора прав на нерухоме майно Державної реєстраційної служби Христинівського районного управління юстиції Гунько Н.М. в частині відмови у державній реєстрації прав на нерухоме майно, відповідно до переліку наведеного в прохальній частині позовної заяви; - визнати протиправними дії державного реєстратора прав на нерухоме майно Державної реєстраційної служби Христинівського районного управління юстиції Дудник М.Є. в частині відмови у державній реєстрації прав на нерухоме майно, відповідно до переліку наведеного в прохальній частині позовної заяви; - зобов'язати державного реєстратора прав на нерухоме майно Державної реєстраційної служби Христинівського районного управління юстиції Гунько Н.М. протягом 14 календарних днів від дня набуття законної сили рішенням у справі здійснити всі належні та достатні дії з державної реєстрації права власності СТОВ «Україна» на нерухоме майно, відповідно до переліку наведеного в прохальній частині позовної заяви; - зобов'язати державного реєстратора прав на нерухоме майно Державної реєстраційної служби Христинівського районного управління юстиції Гунько Н.М. протягом 14 календарних днів від дня набуття законної сили рішенням у справі внести запис до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про право власності СТОВ «Україна» на нерухоме майно, відповідно до переліку наведеного в прохальній частині позовної заяви. Заявою від 09.01.2014 позивач змінив позовні вимоги та просить суд: - визнати протиправними дії державного реєстратора прав на нерухоме майно Державної реєстраційної служби Христинівського районного управління юстиції Гунько Н.М. в частині відмови у державній реєстрації прав на нерухоме майно, відповідно до переліку наведеного в прохальній частині заяви; - визнати протиправними дії державного реєстратора прав на нерухоме майно Державної реєстраційної служби України Дурицької М.Є. в частині відмови у державній реєстрації прав на нерухоме майно, відповідно до переліку наведеного в прохальній частині заяви; - зобов'язати державного реєстратора прав на нерухоме майно Державної реєстраційної служби Христинівського районного управління юстиції Гунько Н.М. протягом 14 календарних днів від дня набуття законної сили рішенням у справі здійснити всі належні та достатні дії з державної реєстрації права власності СТОВ «Україна» на нерухоме майно, відповідно до переліку наведеного в прохальній частині заяви; - зобов'язати державного реєстратора прав на нерухоме майно Державної реєстраційної служби Христинівського районного управління юстиції Гунько Н.М. протягом 14 календарних днів від дня набуття законної сили рішенням у справі внести запис до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про право власності СТОВ «Україна» на нерухоме майно, відповідно до переліку наведеного в прохальній частині заяви; - зобов'язати Державну реєстраційну службу України скасувати рішення про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень №7571081 від 04.11.2013, рішення про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень №7573931 від 04.11.2013, рішення про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень №7576383 від 04.11.2013, рішення про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень №7586635 від 05.11.2013, рішення про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень №7678711 від 07.11.2013, рішення про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень №7678958 від 07.11.2013, рішення про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень №7908918 від 13.11.2013, рішення про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень №7909934 від 13.11.2013, рішення про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень №7910230 від 13.11.2013. Заявою від 22.01.2014 позивач зменшив позовні вимоги та просить суд: - визнати протиправними дії державного реєстратора прав на нерухоме майно Державної реєстраційної служби України Дурицької М.Є. в частині відмови у державній реєстрації прав на нерухоме майно, відповідно до переліку наведеного в прохальній частині заяви про зменшення вимог; - зобов'язати державного реєстратора прав на нерухоме майно Державної реєстраційної служби України Дурицьку М.Є. скасувати рішення про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень №7571081 від 04.11.2013, рішення про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень №7573931 від 04.11.2013, рішення про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень №7576383 від 04.11.2013, рішення про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень №7586635 від 05.11.2013, рішення про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень №7678711 від 07.11.2013, рішення про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень №7678958 від 07.11.2013, рішення про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень №7908918 від 13.11.2013, рішення про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень №7909934 від 13.11.2013, рішення про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень №7910230 від 13.11.2013. - зобов'язати державного реєстратора прав на нерухоме майно Державної реєстраційної служби Христинівського районного управління юстиції Гунько Н.М. протягом 14 календарних днів від дня набуття законної сили рішенням у справі здійснити всі належні та достатні дії з державної реєстрації права власності СТОВ «Україна» на нерухоме майно, відповідно до переліку наведеного в прохальній частині заяви про зменшення вимог; - зобов'язати державного реєстратора прав на нерухоме майно Державної реєстраційної служби Христинівського районного управління юстиції Гунько Н.М. протягом 14 календарних днів від дня набуття законної сили рішенням у справі внести запис до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про право власності СТОВ «Україна» на нерухоме майно, відповідно до переліку наведеного в прохальній частині заяви про зменшення вимог. Заявою від 13.02.2014 про уточнення позовних вимог, позивач просить викласти позовну вимогу №3 в наступній редакції: - скасувати відмови прийняті державним реєстратором прав на нерухоме майно Державної реєстраційної служби України Дурицькою М.Є. а саме: рішення про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень №7571081 від 04.11.2013, рішення про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень №7573931 від 04.11.2013, рішення про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень №7576383 від 04.11.2013, рішення про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень №7586635 від 05.11.2013, рішення про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень №7678711 від 07.11.2013, рішення про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень №7678958 від 07.11.2013, рішення про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень №7908918 від 13.11.2013, рішення про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень №7909934 від 13.11.2013, рішення про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень №7910230 від 13.11.2013. Таким чином, позивач зняв вимоги до Державної реєстраційної служби України, а рішення про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень просить скасувати в судовому порядку, а не шляхом зобов'язання їх скасування особою якою вони прийняті. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що 15.10.2013 уповноважений представник позивача звернувся до Державної реєстраційної служби Христинівського районного управління юстиції з заявами встановленої форми для проведення державної реєстрації права власності на нерухоме майно, яке повернуте позивачу в судовому порядку за ухвалою господарського суду Черкаської області від осіб, які незаконно заволоділи ним. Проте рішеннями державного реєстратора прав на нерухоме майно Державної реєстраційної служби України Дурицькою М.Є. позивачу відмовлено у державній реєстрації прав та їх обтяжень. Позивач вважає, що рішення про відмову у державній реєстрації права власності на нерухоме майно прийнято необґрунтовано, оскільки разом з заявою про державну реєстрацію подано відповідні документи у встановленому законом порядку для проведення державної реєстрації права власності, при цьому право власності на майно підтверджено ухвалою господарського суду Черкаської області від 18.04.2013 в справі №14/292, оскільки за загальними нормами права, зокрема ст. 387 Цивільного кодексу України, тільки власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним. Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримала з підстав наведених у адміністративному позові. Представник державної реєстраційної служби Христинівського районного управління юстиції заперечив проти задоволення позову. Державний реєстратор прав на нерухоме майно Державної реєстраційної служби України Дурицька М.Є в судове засідання не з'явилась, представника не направила, проте надіслала до суду заперечення проти позову, в якому зазначила, що за результатами розгляду заяв про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 15.10.2013, прийняті рішення про відмову, оскільки надана заявником ухвала господарського суду Черкаської області від 18.04.2013 в справі №14/292 про витребування безпідставно набутого майна, не є рішенням щодо права власності, в зв'язку з чим вказаний документ не може бути підставою для проведення державної реєстрації права власності за СТОВ «Україна». Крім того, в поданих документах відсутні необхідні для проведення державної реєстрації відомості, зокрема, відомості щодо загальної площі, складових частин, присвоєння літер, не зазначено адреси розташування майна. Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи та оцінивши надані докази в їх сукупності, проаналізувавши положення законодавства, суд зазначає наступне. За п. 1 ст. 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень» встановлено, що державна реєстрація речових прав на нерухоме майно (далі - державна реєстрація прав) - це офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 4 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень» обов'язковій державній реєстрації підлягають речові права та обтяження на нерухоме майно, розміщене на території України, що належить фізичним та юридичним особам, державі в особі органів, уповноважених управляти державним майном, іноземцям та особам без громадянства, іноземним юридичним особам, міжнародним організаціям, іноземним державам, а також територіальним громадам в особі органів місцевого самоврядування, а саме: право власності на нерухоме майно. Відповідно до ч. 1 ст. 15 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація прав та їх обтяжень проводиться в такому порядку: 1) прийняття і перевірка документів, що подаються для державної реєстрації прав та їх обтяжень, реєстрація заяви; 2) встановлення факту відсутності підстав для відмови в державній реєстрації прав та їх обтяжень, зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та/або їх обтяжень; 3) прийняття рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, відмову в ній або зупинення державної реєстрації; 4) внесення записів до Державного реєстру прав; 5) видача свідоцтва про право власності на нерухоме майно у випадках, встановлених статтею 18 цього Закону; 6) надання витягів з Державного реєстру прав про зареєстровані права та/або їх обтяження. Згідно ч. 7 ст. 16 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація прав проводиться на підставі заяви власника, іншого правонабувача, сторони правочину, за яким виникло право, уповноваженої ними особи або державного кадастрового реєстратора у випадках, передбачених цим Законом. Відповідно до ч. 3 ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» документи, що встановлюють виникнення, перехід, припинення прав на нерухоме майно та їх обтяжень і подаються для державної реєстрації прав, повинні відповідати вимогам, встановленим цим Законом та іншими нормативно-правовими актами. При цьому, порядок здійснення підготовчих дій, що передують державній реєстрації права власності на нерухоме майно визначений Порядком державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 22.06.2011 №703. Пунктом 2 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень встановлено, що державну реєстрацію прав шляхом внесення записів до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно проводять орган державної реєстрації прав та нотаріус як спеціальний суб'єкт, на якого покладаються функції державного реєстратора прав на нерухоме майно. Відповідно до п. 7 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, для проведення державної реєстрації прав заявник подає органові державної реєстрації прав заяву про державну реєстрацію, форму та вимоги до заповнення якої встановлює Мін'юст. У відповідності до п. 26 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, для проведення державної реєстрації права власності та інших речових прав на нерухоме майно необхідними документами є документи, що підтверджують виникнення, перехід або припинення права власності та інших речових прав на нерухоме майно та інші документи, визначені цим Порядком. Як вбачається з матеріалів справи, 15 жовтня 2013 року представник за довіреністю СТОВ «Україна» Тімергаліна О.О., у встановленому порядку звернулась до реєстраційної служби Христинівського районного управління юстиції Черкаської області з заявами встановленої форми про реєстрацію прав власності на нерухоме майно, яке знаходиться в с. Мала Севастянівка та с. Талалаївка Христинівського району Черкаської області, а саме: 1. Кукурудзосушарка (склад) (літ. В) 1973 року побудови, місцезнаходження с. Мала Севастянівка Христинівського району Черкаської області, вул. Українська, б.2-в/4. 2. Контора (літ.А-1) 1956 року побудови, місцезнаходження с. Мала Севастянівка Христинівського району Черкаської області, вул. Українська, б.27. 3. Комора (літ.Б) 1968 року, місцезнаходження с. Мала Севастянівка Христинівського району Черкаської області, вул. Українська, б.2-в/1. 4. Зерносклад (літ.Б-1) 1965 року, місцезнаходження с. Мала Севастянівка Христинівського району Черкаської області, вул. Українська, б.2-в/3. 5. Заправна станція АЗС (літ.Б) 1978 року, місцезнаходження с. Талалаївка Христинівського району Черкаської області, вул. Українська, б. 102г. 6. Вагова (літ.Б) 1989 року, місцезнаходження с. Мала Севастянівка Христинівського району Черкаської області, вул. Українська, б.2е. 7. Пилорама (літ.Б) 1989 року, місцезнаходження с. Мала Севастянівка Христинівського району Черкаської області, вул. Українська, б.2г. 8. Столова (літ.А) 1963 року, місцезнаходження с. Мала Севастянівка Христинівського району Черкаської області, вул. Українська, б.2ж. 9. Комора (літ.А-1) 1966 року, місцезнаходження с. Мала Севастянівка Христинівського району Черкаської області, вул. Українська, б.2-в/2. При прийнятті документів на реєстрацію прав власності на нерухоме майно заявам про реєстрацію присвоєно наступні номера: №3394216, №3396184, №3397890, №3403087, №3401181, №3404859, №3406717, №3407056, №3408182. До заяв про реєстрацію прав власності на нерухоме майно та на підтвердження права власності додано ухвалу господарського суду Черкаської області від 18.04.2013 про витребування безпідставно набутого майна. Відповідно до резолютивної частини якої, стягнено з ТОВ «Продовольча компанія «Зоря Поділля» на користь СТОВ «Україна» майно, в т.ч. кукурудзосушарка (склад) (літ. В) 1973 року побудови, контора (літ.А-1) 1956 року побудови, комора (літ.Б) 1968 року, зерносклад (літ.Б-1) 1965 року, заправна станція АЗС (літ.Б) 1978 року, вагова (літ.Б) 1989 року, пилорама (літ.Б) 1989 року, столова (літ.А) 1963 року, комора (літ.А-1) 1966 року. Відповідно до ч. 1 ст. 317 Цивільного кодексу України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. В силу ч. 1 ст. 387 Цивільного кодексу України власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним. Разом з тим, суд зазначає, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони, зокрема на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 24 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень» у державній реєстрації прав та їх обтяжень може бути відмовлено, зокрема у разі, якщо подані документи не відповідають вимогам, встановленим цим Законом, або не дають змоги встановити відповідність заявлених прав документам, що їх посвідчують. 04.11.2013 державним реєстратором Державної реєстраційної служби України Дурицькою М.Є. прийняті рішення №7571081, №7573931, №7576383 про відмову у реєстрації прав власності на нерухоме майно по заявам: №3394216, №3396184, №3397890. 05.11.2013 державним реєстратором Державної реєстраційної служби України Дурицькою М.Є. прийняті рішення №7586635 про відмову у реєстрації прав власності на нерухоме майно по заяві №3403087. 07.11.2013 державним реєстратором Державної реєстраційної служби України Дурицькою М.Є. прийняті рішення №7678711, №7678958 про відмову у реєстрації прав власності на нерухоме майно по заявам: №3401181, №3404859. 13.11.2013 державним реєстратором Державної реєстраційної служби України Дурицькою М.Є. прийняті рішення №7908918, №7909934, №7910230 про відмову у реєстрації прав власності на нерухоме майно по заявам: №3406717, №3407056, №3408182. Вказані рішення обґрунтовані тим, що подані документи не відповідають встановленим вимогам та не дають змоги встановити відповідність заявлених прав документам, що їх посвідчують. Так, державним реєстратором зазначено, що заявником для проведення державної реєстрації подано ухвалу господарського суду Черкаської області від 18.04.2013 про витребування безпідставно набутого майна, однак право власності за СТОВ «Україна» вказаним рішенням суду не визнається, в зв'язку з чим зазначений документ не може бути підставою для проведення державної реєстрації права власності. Оцінюючи юридичну та фактичну обґрунтованість вказаного висновку відповідача і, відповідно, винесених на його підставі спірних рішень на відповідність вимогам ч.3 ст.2 КАС України, суд виходить з наступного. Пунктом 27 Порядку чітко передбачено, що документами, які підтверджують виникнення, перехід та припинення права власності та інших речових прав на нерухоме майно, є, зокрема, рішення суду, що набрало законної сили, щодо права власності та інших речових прав на нерухоме майно. Слід звернути увагу, що в силу ст. 16 Господарського процесуального кодексу України справи у спорах про право власності на майно або про витребування майна з чужого незаконного володіння чи про усунення перешкод у користуванні майном розглядаються господарським судом за місцезнаходженням майна. Таким чином, спори про визнання права власності на майно, про витребування майна з чужого незаконного володіння, про усунення перешкод у користуванні майном є різними за своєю природою. Також в силу ч. 2 ст. 35 Господарського процесуального кодексу України факти, встановлені рішенням господарського суду (іншого органу, який вирішує господарські спори), за винятком встановлених рішенням третейського суду, під час розгляду однієї справи, не доводяться знову при вирішенні інших спорів, в яких беруть участь ті самі сторони, отже обставини, які встановлені судом в ухвалі господарського суду Черкаської області від 18.04.2013 про витребування безпідставно набутого майна мають бути враховані судом при вирішення спору про визнання права власності на це майно, якщо такі будуть заявлені. Аналогічні норми закріплені і іншими процесуальними законами України, зокрема відповідно до ч. 1 ст. 72 КАС України обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини Разом з тим, державний реєстратор в межах наданих йому повноважень відповідно до ст. 15 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень» та Порядку, не уповноважений аналізувати, зокрема рішення судів на предмет обставин встановлених в них, а лише приймає і перевіряє документи, що подаються для державної реєстрації прав та їх обтяжень на відповідність вимогам, встановленим цим Законом. Отже, виходячи з викладеного, право керуватися фактами встановленими судовими рішеннями належить судам, при вирішенні інших спорів, в яких беруть участь ті самі сторони, а не державному реєстратору при державній реєстрації прав та їх обтяжень. Крім того, посилання позивача на п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 06.11.2009 №9, відповідно до якого рішення суду про задоволення позову про повернення майна, переданого за недійсним правочином, чи витребування майна із чужого незаконного володіння є підставою для здійснення державної реєстрації права власності на майно, що підлягає державній реєстрації, за власником, а також скасування попередньої реєстрації, то слід звернути увагу, така реєстраціє проводиться за власником, що також має бути підтверджено належним чином, при цьому вказана постанова прийнята з метою забезпечення правильного та однакового застосування судами законодавства при розгляді цивільних справ про визнання правочинів недійсними, а спорів щодо оцінки дій чи бездіяльності державного реєстратора, як суб'єкта наділеного владними повноваженнями. Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку, що державний реєстратор в частині відмови у державній реєстрації прав на нерухоме майно діяв обґрунтовано та на підставі вимог чинного законодавства, а тому підстави для визнання його дій протиправними відсутні. Крім того, державним реєстратором при перевірці документів, що подані позивачем для державної реєстрації прав та їх обтяжень встановлено, що останні не містять необхідних для проведення державної реєстрації відомостей про об'єкти нерухомого майна, які передбачені п. 20 Порядку ведення Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26.10.2011 №1141, а саме: щодо загальної площі об'єкта нерухомого майна, складових частин, присвоєння літер, не зазначено адресу, за якою розташоване нерухоме майно. В спростування вищевикладеного позивачем до матеріалів доказів до справи не надано. Згідно зі ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Відповідно до ч. 1 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. З урахуванням зазначеного, суд вважає, що рішення державного реєстратора прав на нерухоме майно Державної реєстраційної служби України Дурицької М.Є. №7571081, №7573931, №7576383, №7586635, №7678711, №7678958, №7908918, №7909934, №7910230 про відмову у реєстрації прав власності на нерухоме майно не підлягають скасуванню. Відповідно до ч. 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. З огляду на викладені вище обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, докази щодо їх підтвердження та

Результат розгляду: denied