Рішення адміністративного суду від 2014-03-27 00:00:00+02

06 березня 2014 року позивач [PERSON] звернулась до суду з адміністративним позовом до Управління праці та соціального захисту населення Красноармійської міської ради Донецької області про визнання противоправною бездіяльності, зобов'язання здійснити нарахування та виплати допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, зазначивши, що вона є матір`ю дитини [PERSON], [INFO], перебуває на обліку у відповідача та отримує допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку в розмірі 130 грн. на місяць. Позивач вважає, що вказаний розмір допомоги за вересень 2013 року - лютий 2014 року не відповідає чинному законодавству, незаконно занижений відповідачем та має бути перерахований та на користь позивача повинні бути здійснені відповідні доплати. Позивач, як не застрахована особа в системі загальнообов'язкового державного страхування відповідно до вимог ст. 15 Закону України «Про державну допомогу сім'ям з дітьми» має право на отримання допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, у розмірі встановленого законом прожиткового мінімуму для дітей віком до 6 років за період з 1 вересня 2013 року по 30.11.2013 року, а саме 972 грн. , з 01.12.2013 року по 1032,00 грн. Внаслідок чого відповідачем за зазначений період щомісячно не доплачена позивачу допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку за період вересень 2013 року - листопада 2013 року по 842 грн.; за період грудень 2013 року по лютий 2014 року - 902 грн. щомісячно. Позивач просить визнати противоправною бездіяльність Управління праці та соціального захисту населення Красноармійської міської ради Донецької області щодо ненарахування та невиплати позивачу допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку за вересень 2013 року - лютий 2014 року у розмірі прожиткового мінімуму для дітей віком до 6 років щомісячно, зобов'язати Управління праці та соціального захисту населення Красноармійської міської ради Донецької області здійснити нарахування та виплату позивачу допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку за вересень 2013 року - лютий 2014 року у розмірі прожиткового мінімуму для дітей віком до 6 років щомісячно з урахуванням фактично виплачених сум. В судове засідання позивач [PERSON] не з»явилась, про час і місце розгляду справи повідомлена належним чином, надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність. Представник відповідача Управління праці та соціального захисту населення Красноармійської міської ради в судове засідання не з»явився, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність та заперечення на позов, згідно яким просив відмовити в задоволенні позовних вимог, оскільки згідно Закону України «Про державну допомогу сім'ям з дітьми», Закону України «Про державний бюджет на 2013 рік» допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку надається у розмірі, що дорівнює різниці між прожитковим мінімумом, встановленим для працездатних осіб, та середньомісячним сукупним доходом сім'ї в розрахунку на одну особу за попередні шість місяців, але не менше 130 грн. З`ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що позивач [PERSON] є матір'ю малолітнього [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження дитини (а.с. 13). В судовому засіданні встановлено, що відповідач виплачує позивачу, як не застрахованій особі в системі загальнообов'язкового державного страхування, допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку в розмірі по 130 грн. щомісячно на підставі Закону України «Про державну допомогу сім'ям з дітьми», Порядку призначення і виплати державної допомоги сім»ям з дітьми, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27 грудня 2001 року № 1751, зі змінами та доповненнями, внесеними постановами Кабінету Міністрів України від 04.02.2009 р. № 59 та від 18.02.2009 р. № 98 (а.с. 9). Відповідно до ст. 14 Закону України «Про державну допомогу сім'ям з дітьми», допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку виплачується щомісяця з дня призначення допомоги по догляду за дитиною по день досягнення дитиною вказаного віку включно. Відповідно до ст. 15 Закону України «Про державну допомогу сім'ям з дітьми» від 21.11.1992 р. № 2811-ХІІ, в редакції, яка діяла до 01.01.2008 р., допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку надавалася особам, які не застраховані в системі загальнообов'язкового державного соціального страхування, у розмірі встановленого законом прожиткового мінімуму дітей віком до 6 років. Закон України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням» № 2240-III від 18 січня 2001 року, відповідно до Основ законодавства України про загальнообов'язкове державне соціальне страхування визначає правові, організаційні та фінансові основи загальнообов'язкового державного соціального страхування громадян на випадок тимчасової втрати працездатності, у зв'язку з вагітністю та пологами, у разі смерті, а також надання послуг із санаторно-курортного лікування та оздоровлення застрахованим особам та членам їх сімей. Статтею 43 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням», визначено, що дія зазначеного Закону розповсюджується на застрахованих осіб в системі загальнообов'язкового державного соціального страхування, та допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку надається застрахованій особі у розмірі, що встановлюється правлінням Фонду, але не менше прожиткового мінімуму ,встановленого законом . Пунктами 23,25 розділу ІІ Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» № 107-VI від 28 грудня 2007 р. внесено зміни до: Закону України «Про державну допомогу сім'ям з дітьми» від 21.11.1992 р. № 2811-ХІІ, зокрема дію ст.. 13 зазначеного Закону поширено на застрахованих осіб , статті 1 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням» № 2240-III від 18 січня 2001 року та виключено пункти 3, 4 статті 34, статті 40-44 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням» № 2240-III від 18 січня 2001 року. Положення Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» № 107-VI від 28 грудня 2007 року, в т.ч. й пункт 25 розділу ІІ, рішенням Конституційного Суду України від 22 травня 2008 року № 10-рп/2008 визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними). Пунктом 2 розділу ІІІ Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» № 107-VI від 28 грудня 2007 року, визначено, що розділ ІІ цього Закону , діє до 31 грудня 2008 р. Тобто, з 22 травня 2008 року відновлена дія норм статті 1, пунктів 3, 4 статті 34, статей 40-44 Закону № 2240 в редакції, яка діяла до внесення змін Законом № 107-VI від 28 грудня 2007 року, а також з 01 січня 2009 р. відновили свою дію ст.. 13,15 Закону України «Про державну допомогу сім'ям з дітьми» від 21.11.1992 р. № 2811-ХІІ. Рішенням Конституційного Суду України від 25.01.2012 р. № 3-рп/2012 визначено право Кабінету Міністрів України встановлювати розміри соціальних виплат, які фінансуються за рахунок коштів Державного бюджету України на основі і на виконання Закону України «Про Державний бюджет України» на відповідний рік . Але Законом України «Про Державний бюджет України на 2012 р.», Законом України «Про Державний бюджет України на 2013 р.» не було встановлено, що положення ст. 15 Закону України «Про державну допомогу сім'ям з дітьми» від 21.11.1992 р. № 2811-ХІІ, застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів Державного бюджету України та бюджету Пенсійного Фонду України на відповідні роки. Кабінетом Міністрів України відповідних постанов з цього питання на 2012, 2013, 2014 рр. не приймав. На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що відповідач, виплачуючи позивачу допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку за вересень 2013 р. - лютий 2014 року по 130 грн. щомісячно,тобто у розмірі, визначеному Порядком призначення і виплати державної допомоги сім»ям з дітьми, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27 грудня 2001 року № 1751, зі змінами та доповненнями, внесеними постановами Кабінету Міністрів України від 04.02.2009 р. № 59 та від 18.02.2009 р. № 98, діяв неправомірно у порушення вимог чинного законодавства, внаслідок чого позивач, як незастрахована особа в системі соціального загальнообов'язкового державного страхування, відповідно до вимог ст.15 Закону України «Про державну допомогу сім'ям з дітьми» від 21.11.1992 р. № 2811-ХІІ, має право на отримання допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку у розмірі встановленого законом прожиткового мінімуму для дітей віком до 6 років за період з вересня 2013 р. по лютий 2014 року. Згідно ч.1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органу державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень. Відповідно до Кодексу адміністративного судочинства України адміністративний суд може лише визнавати дії суб'єктів владних повноважень незаконними та покласти обов'язок на відповідача провести нарахування та виплату належних сум відповідно до закону за відповідний рік, і не є уповноваженим органом провадити розрахунок суми заборгованості по соціальним виплатам . В межах Кодексу адміністративного судочинства України захисту підлягає порушене право позивача. Відповідно до ч. 2 ст. 99 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ч. 1 ст. 94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України.

Результат розгляду: granted