Рішення адміністративного суду від 2014-03-12 00:00:00+02

Позивач звернулась до суду із адміністративним позовом до Управління Пенсійного фонду України у Калінінському районі м. Донецька про визнання неправомірними дій та зобов'язання вчинити певні дії. В обґрунтування позовних вимог позивач пояснила, що їй з 28 квітня 2010 року відповідно до ст. 37 Закону України «Про державну службу» (в редакції, що діяла на час призначення пенсії) відповідачем була призначена та виплачувалась пенсія державного службовця в розмірі 90% заробітної плати. З 01 серпня 2012 року відповідачем було проведено правильний перерахунок пенсії з урахуванням винагороди за вислугу років у розмірі 40%, сум матеріальної допомоги на оздоровлення та сум індексації грошових доходів громадян, з яких сплачено страхові внески, в розмірі 90 відсотків від заробітної плати державного службовця. Розмір пенсії після розрахунку склав 3558,48 грн. 03.01.2014 року позивачу стало відомо про нарахування пенсії в розімрі 3163,10 грн. Відповідач про зменшення пенсії позивача не повідомив. У судовому засіданні позивач заявлений позов підтримала і просила суд задовольнити позовні вимоги в повному обсязі, надала пояснення аналогічні, викладеним у адміністративній позовній заяві. Представник Управління Пенсійного фонду України у Калінінському районі м. Донецька у судовому засіданні - Тарасова О.В., яка діє на підставі довіреності, позов не визнала, просила суд у задоволенні позовних вимог відмовити з огляду на те, що відповідач з квітня 2010 року перебуває на обліку та отримує пенсію відповідно до ст. 37 Закону України «Про державну службу». Позивач має стаж державної служби 22 роки 05 місяці 04 дні. Пенсія позивачу відповіло до Закону України «Про державну службу» призначена виплачувалась в розмірі 90 %. В позовній заяві позивач вказує на те, що в грудні 2012 року вона звернулася до відповідача про здійснення перерахунку з урахування винагороди за вислугу років у розмірі 40 %, сум матеріальної допомоги на оздоровлення та сум індексації грошових доходів громадян, з яких сплачено страхові внески. Дані пояснення, на думку представника відповідача, не співпадають з текстом постанови суду, яку позивач надав, як додаток до позовної заяви,в якій зазначено не винагорода за вислугу років у розмірі 40 %, а надбавка за вислугу років у розмірі 40 %. В позові, який направлено відповідачу, вказано не надбавка за вислугу років, а винагорода за вислугу років у розмірі 40 відсотків. Даний незбіг позовних вимог позивача, на думку Тарасової О.В., порушує п. 2 ст. 11 КАС України. На підставі рішень Калінінського районного суду м. Донецька від 22.02.2013 року та Донецького апеляційного адміністративного суду від 18.04.2013 року з 01.08.2012 року перерахунок був здійснений у розмірі 80 відсотків від суми заробітної плати з урахуванням змін які були внесені до ст. 37 ЗУ «Про державну службу». Таким чином перерахунок пенсії позивачу був здійснений згідно законодавства яке діяло на момент звернення позивача за перерахунком. Суд, розглянувши адміністративну справу, заслухавши пояснення як позивача, так і представника відповідача, дослідивши усі письмові докази по справи, дійшов висновку, що адміністративний позов обґрунтований, у зв'язку з чим, підлягає задоволенню з огляду на наступні підстави. Судом встановлено, що відповідно до постанови Калінінського районного суду м. Донецька від 22 лютого 2013 року та ухвали Донецького апеляційного адміністративного суду від 18 квітня 2013 року позивачу були задоволені його вимоги щодо зобов'язання відповідача здійснити перерахунок та виплату пенсії з урахуванням фактично нарахованих та сплачених 40 відсотків надбавки за вислугу років та усіх виплат, з яких сплачено страхові внески, в тому числі сум допомоги на оздоровлення, сум індексації грошових доходів громадян, з яких сплачено страхові внески, з урахуванням фактично отриманих сум з 01 серпня 2012 року. Як вбачається судом із долученої до матеріалів копії довідки № 4543 від 27.12.2013 року, відповідачем з 01 січня 2014 року, на підставі рішення № 227 від 06 грудня 2013 року, було самостійно приведено у відповідність з нормами діючого на 01 січня 2014 року законодавства документи пенсійної справи позивача, а саме було проведено обчислення пенсії у розмірі 80% від суми заробітної плати з урахування рішень суду до3163,10 грн., про що також свідчить, долучена до матеріалів справи копія відповідного рішення відповідача. Відповідно до ст. 8 Конституції України в Україні визнається та діє принцип верховенства права. Конституція має вищу юридичну силу, Закони та інші правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй. Норми Конституції є нормами прямої дії. Згідно положень ст. 22 Конституції України, конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод. Відповідно до ч.2 ст.11 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, і не може виходити за межі позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог тільки в разі, якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін чи третіх осіб, про захист яких вони просять. Частиною третьою статті 2 КАС України встановлено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень адміністративні суду перевіряють, серед іншого, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Відповідно до ч. 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України. Статтею 58 Конституції України встановлено, що закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи. Відповідно до частин 1 та 2 статті 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Відповідно до ст. 37 Закону України «Про державну службу» в редакції від 28 квітня 2010 року, на одержання пенсії державних службовців мають право особи, які досягли встановленого законодавством пенсійного віку, за наявності страхового стажу для чоловіків - не менше 25 років, для жінок - не менше 20 років, у тому числі стажу державної служби - не менше 10 років, та які на час досягнення пенсійного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менше 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, - незалежно від місця роботи на час досягнення пенсійного віку. Пенсія державним службовцям призначається в розмірі 80 відсотків від сум їх заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 80 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі. За кожний повний рік роботи понад 10 років на державній службі пенсія збільшується на один відсоток заробітку, але не більше 90 відсотків заробітної плати. Суд не приймає до уваги посилання позивача на той факт, що в його позові зазначено не винагорода з вислугу років в розмірі 40%, а надбавка за вислугу років в розмірі 40%, оскільки дані обставини не відносяться до предмету спору по даній адміністративній справі. Крім того посилання представника відповідача на те, що відповідно до постанови Калінінського районного суду м. Донецька від 22 лютого 2013 року та ухвали Донецького апеляційного адміністративного суду від 18 квітня 2013 року позивачу був здійснений перерахунок у розмірі 80 відсотків від суми заробітної плати з урахуванням змін, які були внесені до ст. 37 ЗУ «Про державну службу», не відповідають дійсності, оскільки фактично вищезазначеними рішеннями суду були задоволені вимогипозивача щодо зобов'язання відповідача здійснити перерахунок та виплату пенсії з урахуванням фактично нарахованих та сплачених 40 відсотків надбавки за вислугу років та усіх виплат, з яких сплачено страхові внески, в тому числі сум допомоги на оздоровлення, сум індексації грошових доходів громадян, з яких сплачено страхові внески, з урахуванням фактично отриманих сум з 01 серпня 2012 року. Отже, враховуючи вищевикладене, суд вважає, що перерахунок пенсії відповідачем було проведено незаконно, з порушенням та не правильним застосуванням законодавства, що регулює дані правовідносини. Зокрема, при перерахунку пенсії позивачу, відповідачем застосовано ст. 37 Закону України «Про державну службу» в новій редакції, згідно якої пенсія призначається у розмірі 80 відсотків від суми місячної заробітної плати, а не з урахуванням положень відповідної статті, яка діяла на момент призначення пенсії позивачу в розмір 90%. При цьому, суд звертає увагу відповідача, що згідно ст. 58 Конституції України закон зворотної сили не має, а й отже не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод позивача, що відповідає положенням ст. 22 Конституції України. Відповідно до ч.3 ст. 94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України (або відповідного місцевого бюджету, якщо іншою стороною був орган місцевого самоврядування, його посадова чи службова особа). Якщо адміністративний позов задоволено частково, судові витрати, здійснені позивачем, присуджуються йому відповідно до задоволених вимог, а відповідачу - відповідно до тієї частини вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Результат розгляду: granted