Рішення адміністративного суду від 2014-04-01 00:00:00+03

Управління Пенсійного фонду України в Олевському районі Житомирської області звернулося до суду з вказаним позовом, в якому просило визнати незаконними дії Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань в Олевському районі Житомирської області щодо відмови у прийнятті до заліку, виплачених Управлінням Пенсійного фонду України в Олевському районі Житомирської області, пенсій по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання та пенсії у зв'язку з втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання за вересень 2013 року - січень 2014 року із загальною сумою витрат, що підлягає відшкодуванню - 1068,85 грн. та включити їх до відповідного акту звірки витрат за особовими справами потерпілих; зобов'язати відповідача вчинити дії щодо узгодження загальної суми даних витрат, що підлягають відшкодуванню за вересень 2013 року - січень 2014 року в розмірі 1068,85 грн. та прийняттю їх до заліку, про що скласти і підписати відповідний акт звірки; стягнути з Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань в Олевському районі Житомирської області на користь Управління Пенсійного фонду України в Олевському районі Житомирської області 1068,85 грн., виплачених позивачем пенсій по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання та пенсії у зв'язку з втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання за період вересень 2013 року - січень 2014 року. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності" та Порядку відшкодування Фондом соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України Пенсійному фонду України витрат, пов'язаних з виплатою пенсій по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання та пенсій у зв'язку з втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання, затвердженому спільною постановою правління Пенсійного фонду України та правління Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України від 04 березня 2003 року № 5-4/4, витрати по особових справах потерпілих, яким виплачено пенсії по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання та пенсії у зв'язку з втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання, виплачені позивачем, повинні бути відшкодовані відповідачем за період з вересня 2013 року по січень 2014 року в загальному розмірі 1068,85 грн. Також позивач вважає, що Відділенням виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань в Олевському районі Житомирської області не прийняло до заліку вказану суму, тому такі дії відповідача є незаконними. Представник позивача до суду не прибув, про час та місце судового розгляду був повідомлений належним чином. Надійшло клопотання про розгляд справи за відсутності представника позивача. Позовні вимоги підтримують в повному обсязі. Представник відповідача позов не визнала, просила відмовити в задоволенні позовних вимог, з мотивів наведених у письмових запереченнях. Зважаючи на відсутність перешкоди для розгляду справи у судовому засіданні та приймаючи до уваги відсутність потреби заслухати свідка чи експерта, суд вважає за можливе розглянути справу у письмовому провадженні, відповідно до частини 6 статті 128 КАС України, на підставі наявних у ній доказів. Дослідивши надані докази, суд дійшов висновку, що позовні вимоги необхідно задовольнити частково з наступних підстав. Матеріалами справи підтверджено, що Управлінням Пенсійного фонду України в Олевському районі Житомирської області подано до Відділення виконавчої дирекції фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань в Олевському районі акти щомісячної звірки витрат по особових справах потерпілих, яким виплачено пенсії по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання та пенсії у зв'язку з втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання, за вересень, жовтень, листопад і грудень 2013 року та січень 2014 року. Вказані акти підписані керівниками Фондів. При підписанні актів, Відділенням виконавчої дирекції фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань в Олевському районі не було прийнято до заліку частини витрат Пенсійного фонду, що підлягають відшкодуванню за вересень 2013 року - січень 2014 року в сумі 1068,85 грн., внаслідок чого відповідачем були складені таблиці та протоколи розбіжностей до актів за вересень 2013 року - січень 2014 року. Відповідно до вказаних таблиць та протоколів відповідачем не було прийнято, виплачених пенсій по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання за вересень 2013 року - січень 2014 року по пенсіонеру [PERSON] основного розміру призначеної пенсії, цільової допомоги та витрат на доставку у загальному розмірі 160,65 грн.; по пенсіонеру [PERSON] основного розміру призначеної пенсії та цільової допомоги на суму 158,20 грн.; по пенсіонеру [PERSON] основного розміру призначеної пенсії у сумі 750,00 грн.; всього - 1068,85 грн. Відповідно до ст. 1 Основ законодавства України про загальнообов'язкове державне соціальне страхування (далі - Основи), загальнообов'язкове державне соціальне страхування - це система прав, обов'язків і гарантій, яка передбачає надання соціального захисту, що включає матеріальне забезпечення громадян у разі хвороби, повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати страхових внесків власником або уповноваженим ним органом (далі - роботодавець), громадянами, а також бюджетних та інших джерел, передбачених законом. Згідно із статтею 4 Основ, залежно від страхового випадку є такі види загальнообов'язкового державного соціального страхування: пенсійне страхування; страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням; медичне страхування; страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності; страхування на випадок безробіття; інші види страхування, передбачені законами України. Відносини, що виникають за зазначеними у частині першій цієї статті видами загальнообов'язкового державного соціального страхування, регулюються окремими законами, прийнятими відповідно до цих Основ. Пунктом 4 частини 1 статті 25 Основ визначено, що за загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням надаються такі види соціальних послуг та матеріального забезпечення - страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання: профілактичні заходи по запобіганню нещасним випадкам на виробництві та професійним захворюванням; відновлення здоров'я та працездатності потерпілого; допомога по тимчасовій непрацездатності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання; відшкодування збитків, заподіяних працівникові каліцтвом чи іншим ушкодженням здоров'я, пов'язаним з виконанням ним своїх трудових обов'язків; пенсія по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання; пенсія у зв'язку із втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання; допомога на поховання осіб, які померли внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання. Перелік соціальних послуг та виплат, які здійснюються та відшкодовуються Фондом соціального страхування від нещасних випадків визначено статтею 21 Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності" від 23.09.1999 року № 1105-XIV, у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин (далі - Закон №1105-XIV). В силу приписів частини 1 цієї статті Закону № 1105-XIV, у разі настання страхового випадку Фонд соціального страхування від нещасних випадків зобов'язаний у встановленому законодавством порядку своєчасно та в повному обсязі відшкодовувати шкоду, заподіяну працівникові внаслідок ушкодження його здоров'я або в разі його смерті, виплачуючи йому або особам, які перебували на його утриманні: пенсію по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання; пенсію у зв'язку з втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання. Ураховуючи те, що пенсія по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання та пенсія у зв'язку з втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання є наслідком страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, належним страховиком, тим, хто має надавати застрахованій особі матеріальну допомогу чи соціальні послуги, є Фонд соціального страхування від нещасних випадків. Спільною постановою правління Пенсійного фонду України та правління Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України від 04 березня 2003 року № 5-4/4 затверджено "Порядок відшкодування Фондом соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України Пенсійному фонду України витрат, пов'язаних з виплатою пенсій по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання та пенсій у зв'язку із втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання", (далі - Порядок), що встановив механізм погодження та відшкодування таких витрат. Відповідно до пунктів 4, 5, 6, 7 вказаного Порядку, відшкодуванню підлягають суми, що виплачуються відповідно до Законів України "Про пенсійне забезпечення", "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності" та інших нормативно-правових актів. Органи Пенсійного фонду щомісяця проводять з відділеннями виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків звірку витрат по особових справах потерпілих, складають акт щомісячної звірки, в якому визначають загальну суму витрат, що підлягає відшкодуванню, та до 15 числа місяця, наступного за звітним, подають його відповідно головним управлінням Пенсійного фонду і управлінням виконавчої дирекції Фонду на місцях. Головні управління Пенсійного фонду та управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на підставі поданих актів узагальнюють і узгоджують Довідку про відшкодування Фондом соціального страхування від нещасних випадків Пенсійному фонду України витрат, пов'язаних з виплатою відповідних пенсій, та до 20 числа місяця, наступного за звітним, подають її відповідно до Пенсійного фонду та Фонду соціального страхування від нещасних випадків. Фонд соціального страхування від нещасних випадків на підставі вищевказаної Довідки на централізованому рівні до 25 числа місяця, наступного за звітним, перераховує відповідні кошти Пенсійному фонду. Тобто, зазначеним Порядком встановлений обов'язок Фонду соціального страхування від нещасних випадків здійснювати дії по підписанню акту щомісячної звірки по особових справах потерпілих, яким виплачено пенсії по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання та пенсії, у зв'язку з втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання. За таких обставин, коли акти щомісячної звірки витрат по особових справах потерпілих, яким виплачено пенсії по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання та пенсії у зв'язку з втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання, за вересень 2013 року - січень 2014 року підписано керівниками Фондів, суд приходить до висновку, що сторони узгодили суми, що підлягають відшкодуванню Пенсійному фонду за вказаний період. Чинним законодавством не передбачений порядок, відповідно до якого спір з цього питання міг би вирішуватись між управліннями Пенсійного фонду України та Відділеннями виконавчої дирекції фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань на місцях. Це питання додатково до названого вище Порядку врегульоване спільним листом Пенсійного фонду України та Виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України, підписаним, відповідно, 23 жовтня та 19 жовтня 2007 року. Ним узгодження вказаних вище розбіжностей віднесено до компетенції центральних органів відповідних Фондів, куди щомісячно повинні надсилатись таблиці розбіжностей і вирішуватись питання про їх узгодження та перерахування таких коштів чи їх стягнення. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що відповідачем у повному обсязі виконано свій, передбачений вищезазначеним Порядком, обов'язок щодо підписання та узгодження з позивачем актів щомісячної звірки за вересень 2013 року - січень 2014 року, а тому вимоги Управління Пенсійного фонду України в Олевському районі Житомирської області про визнання незаконними дій відповідача щодо відмовити в прийнятті до заліку, включення до відповідних акті звірки, витрат по особовим справам потерпілих, зобов'язання вчинити дії щодо узгодження та прийняттю їх до заліку за вказаний період у розмірі 1068,85 грн. є безпідставними і задоволенню не підлягають. Також суд зазначає, що спір щодо розбіжностей у заявлених сумах відшкодувань між органами Пенсійного фонду та Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України належить вирішувати шляхом подання адміністративного позову про стягнення суми невідшкодованих витрат, а не про зобов'язання вчинити певні дії (прийняти до заліку, включити суми відшкодування в акти щомісячної звірки). Стосовно вимог позивача щодо стягнення з Відділення виконавчої дирекції фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань в Олевському районі витрат, понесених позивачем, у розмірі 1068,85 грн., то суд зазначає наступне. Статтею 81 Закону України "Про пенсійне забезпечення" передбачено, що призначення пенсій і оформлення документів для їх виплати здійснюється органами Пенсійного фонду України. У частині 4 статті 26 Основ встановлено, що якщо після призначення застрахованій особі матеріальної допомоги чи надання соціальних послуг між страховиками виник спір щодо понесених витрат, виплата здійснюється страховиком, до якого звернулася застрахована особа. При цьому неналежний страховик має право звернутися до належного страховика щодо відшкодування понесених ним витрат. Аналогічні положення закріплені у статті 24 Закону № 1105-XIV, зокрема, у пункті 5 частини 1 вказаної статті встановлено, що якщо після призначення застрахованій особі матеріальної допомоги чи надання соціальних послуг між Фондом соціального страхування від нещасних випадків і страховиками з інших видів соціального страхування виникають спори щодо понесених витрат, виплата здійснюється страховиком, до якого звернувся застрахований. При цьому страховик, до якого звернувся застрахований, має право звернутися до відповідного страховика з інших видів соціального страхування щодо відшкодування понесених ним витрат. Відповідно до Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", затвердженого постановою Правління Пенсійного фонду від 25.11.2005 року № 22-1, для призначення пенсії по інвалідності, якщо інвалідність настала внаслідок трудового каліцтва, подається також акт форми Н-1 або інший офіційний документ (про нещасний випадок), а групу і причину інвалідності встановлює медико-соціальна експертна комісія (МСЕК). Для встановлення інвалідності від трудового каліцтва немає значення чи наступив нещасний випадок по вині потерпілого чи інших осіб, важливо щоб нещасний випадок стався при виконанні працівником трудових обов'язків. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] призначено і виплачується позивачем пенсія по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві, зокрема, за період з вересня 2013 року по січень 2014 року їм було виплачено основного розміру призначеної пенсії, цільової допомоги та витрат на доставку у загальному розмірі 910,65грн.. Вказані обставини підтверджуються копіями актів про нещасний випадок на виробництві (форми Н-1) № 13 і № 3, наявними у матеріалах справи. За таких обставин, суд приходить до висновку, що витрати, понесені позивачем у зв'язку з виплатою та доставкою пенсій по інвалідності від трудового каліцтва [PERSON] та [PERSON] в загальному розмірі 910,65 грн. підлягають відшкодуванню за рахунок відповідача як належного страхувальника від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання. Відтак, позовні вимоги Управління Пенсійного фонду України в Олевському районі Житомирської області в цій частині слід задовольнити. У той же час, суд критично оцінює посилання відповідача на те, що витрати по [PERSON] та [PERSON] не були прийняті у зв'язку з невідповідністю актів про нещасний випадок, оскільки невідповідність акту форми Н-1 встановленим вимогам не може слугувати підставою для відмови у відшкодуванні пенсій та витрат на її доставку. При цьому суд зазначає, що обов'язок відшкодувати витрати Пенсійного фонду України у Фонду соціального страхування від нещасних випадків виникає не на підставі акту про нещасний випадок, а виходячи з факту призначення та виплати ПФУ потерпілим пенсії по інвалідності внаслідок отриманого каліцтва на виробництві. Правомірність призначення пенсії по інвалідності та правомірність її виплати відповідачем не оспорюється. Разом з цим, судом встановлено, що з [PERSON] нещасний випадок стався 21.11.1973 року у віці 15 років коли він був учнем Міського професійно-технічного училища № 1, про що свідчить копія акта ф. Н-1. Отже, правила відшкодування власником підприємства, установи і організації або уповноваженим ним органом шкоди, заподіяної працівникові ушкодженням здоров'я, пов'язаним з виконанням ним трудових обов'язків, затверджені Постановою Кабінету Міністрів України від 23.06.1993 року № 472, на цей випадок не поширювались. Враховуючи, що нещасний випадок, який стався із [PERSON], не пов'язаний з виробництвом, суд вважає, що у Відділення виконавчої дирекції фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань в Олевському районі не виникає обов'язку по відшкодуванню витрат у разі виплати такої пенсії органами Пенсійного фонду України, тому в задоволенні позовних вимог у частині стягнення з відповідача суми в розмірі 158,20 грн., виплачених йому коштів основного розміру пенсій та цільової допомоги за вересень 2013 року - січень 2014 року, необхідно відмовити. Зважаючи на все вище викладене, суд дійшов висновку, що позов Управління Пенсійного фонду України в Олевському районі Житомирської області слід задовольнити частково, а саме в частині стягнення з відповідача коштів у загальному розмірі 910,65 грн.

Результат розгляду: partial