Рішення адміністративного суду від 2014-01-28 00:00:00+02

Фізична особа - підприємець [PERSON] (далі - позивач, ПП ФОП [PERSON] звернувся до Херсонського окружного адміністративного суду з позовом до Державної податкової інспекції у м. Херсоні Херсонської області Державної податкової служби (далі - відповідач, ДПІ), у якому просить скасувати податкове повідомлення - рішення від 14 червня 2013 року №0002671702 про визначення грошового зобов'язання з податку на доходи фізичних осіб всього на загальну суму 26093,54 грн., в тому числі за основним платежем у сумі 20874,83 грн. та за штрафними санкціями у сумі 5218,71 грн. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначає, що висновки відповідача щодо нереальності угод з ПП «КФ «Таврія-Пласт» не відповідають вимогам діючого законодавства, оскільки ґрунтуються виключно на акті перевірки вказаного контрагента. При цьому позивачем до перевірки було надано всі первинні документи бухгалтерського обліку щодо спірної господарської операції, які підтверджують реальність її здійснення. Враховуючи безпідставність нарахування грошового зобов'язання з податку на доходи фізичних осіб, позивач просить скасувати податкове повідомлення - рішення. Відповідач надав письмові заперечення, в яких зазначив, що в ході документальної позапланової невиїзної перевірки ФОП [PERSON] було встановлено нереальність здійснених господарських операцій з ПП «КФ «Таврія-Пласт» внаслідок відсутності фактичної можливості ПП «КФ «Таврія-Пласт» надавати послуги та здійснювати будь-які іншу господарську діяльність. Відповідач вказує, що сам по собі факт сплати коштів ФОП [PERSON] та наявність первинних документів не підтверджують того, що мало місце надання послуг ПП «КФ «Таврія-Пласт», а тому вважає правомірним донарахування грошового зобов'язання з податку на доходи фізичних осіб внаслідок встановлення факту завищення суми валових витрат за господарськими операціями з ПП «КФ «Таврія-пласт». В судове засідання, призначене на 28 січня 2014 року, представники сторін не з'явилися, при цьому надали клопотання про розгляд справи в без їх участі. Відповідно до ч. 4 ст. 122 КАС України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі особи, які беруть участь у справі, судовий розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами. Виходячи з вищевикладеного, суд вважає за можливе розглянути адміністративну справу в порядку письмового провадження. Дослідивши матеріали справи, з'ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення сторін, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] зареєстрований як фізична особа-підприємець Виконавчим комітетом Херсонської міської ради 21.08.1997 року, перебуває на обліку платників податків з 21.08.1997 року за №7089. Згідно довідки Головного управління статистики у Херсонській області основними видами діяльності ФОП [PERSON] за КВЕД є 90.03.0 - прибирання сміття, боротьба з забрудненням та подібні види діяльності, 93.05.0 - надання інших індивідуальних послуг, 90.02.0 - збирання та знищення інших відходів, 01.41.0 - надання послуг у рослинництві: облаштування ландшафту. Як вбачається з матеріалів справи, у період з 22.05.2013 року по 28.05.2013 року відповідно до пп. 20.1.4 п. 20.1 ст. 20, пп. 75.1.2 п.75.1 ст. 75, пп. 78.1.1 та 78.1.4 п.78.1 ст. 78, п.79.1, п.79.2 ст. 79, пп.177.4 ст. 177 Податкового кодексу України, згідно наказу від 20.05.2013 року №838 та відповідно до повідомлення від 20.05.2013 року №792/17-2 податковим ревізором-інспектором проведено позапланову невиїзну документальну перевірку ФОП [PERSON] з питань взаємовідносин з ПП «КФ «Таврія-Пласт» за 2011 рік, за результатами якої складено акт від 30.05.2013 року №2784/17.2/[NUMBER] (далі - акт перевірки). Висновком даного акту перевірки є порушення пп. 14.1.27 п. 14.1 ст. 14, п. 177.2, п. 177.4 ст.177 Податкового кодексу України, в результаті чого ФОП [PERSON] занижено податок на доходи фізичних осіб від зайняття підприємницькою діяльністю за 2011 рік на суму 20874,83 грн. На підставі вказаного висновку податковим органом було прийнято податкове повідомлення - рішення від 14 червня 2013 року № 0002671702 про визначення грошового зобов'язання з податку на доходи фізичних осіб всього на загальну суму 26093,54 грн., в тому числі за основним платежем у сумі 20874,83 грн. та за штрафними санкціями у сумі 5218,71 грн. Оцінюючи правомірність прийняття оскаржуваного податкового повідомлення - рішення, суд виходить з встановлених в ході розгляду справи фактичних обставин та їх узгодженості з діючими положеннями податкового законодавства. Судом встановлено, що підставою для визначення податковим органом грошового зобов'язання з податку на доходи фізичних осіб у сумі 20874,83 грн., стало встановлення в акті перевірки факту завищення валових витрат, відображених у декларації про доходи за 2011 рік, за господарськими операціями ФОП [PERSON] з ПП «КФ «Таврія-Пласт» на суму 133209,00 грн. Правила формування валових витрат у перевіряємому періоді врегульовані положеннями Податкового кодексу України від 02.12.2010 р. за №2755-VІ (далі - Податковий кодекс України). Згідно з пунктом 167.1 статті 167 Податкового кодексу України, ставка податку на доходи фізичних осіб становить 15 відсотків бази оподаткування щодо доходів, одержаних (крім випадків, визначених у пунктах 167.2 - 167.4 цієї статті), у тому числі, але не виключно у формі заробітної плати, інших заохочувальних та компенсаційних виплат або інших виплат і винагород, які виплачуються (надаються) платнику у зв'язку з трудовими відносинами та за цивільно-правовими договорами; виграшу у державну та недержавну грошову лотерею, виграшу гравця (учасника), отриманого від організатора азартної гри. У разі, якщо загальна сума отриманих платником податку у звітному податковому місяці доходів, зазначених у абзаці першому цього пункту, перевищує десятикратний розмір мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня звітного податкового року, ставка податку становить 17 відсотків суми перевищення з урахуванням податку, сплаченого за ставкою, визначеною в абзаці першому цього пункту. Пунктом 177.1 статті 177 Податкового кодексу України, встановлено, що доходи фізичних осіб - підприємців, отримані протягом календарного року від провадження господарської діяльності, оподатковуються за ставками, визначеними в пункті 167.1 статті 167 цього Кодексу. Пунктом 177.2 статті 177 Податкового кодексу України, передбачено, що об'єктом оподаткування є чистий оподатковуваний дохід, тобто різниця між загальним оподатковуваним доходом (виручка у грошовій та негрошовій формі) і документально підтвердженими витратами, пов'язаними з господарською діяльністю такої фізичної особи - підприємця. Підпунктом 14.1.27 пункту 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України визначено, що витрати - сума будь-яких витрат платника податку у грошовій, матеріальній або нематеріальній формах, здійснюваних для провадження господарської діяльності платника податку, в результаті яких відбувається зменшення економічних вигод у вигляді вибуття активів або збільшення зобов'язань, внаслідок чого відбувається зменшення власного капіталу (крім змін капіталу за рахунок його вилучення або розподілу власником). Для фізичної особи - підприємця, зареєстрованого як платник податку на додану вартість, не включаються до витрат і доходу суми податку на додану вартість, що входять до ціни придбаних або проданих товарів (робіт, послуг) (п. 177.3 ст. 177 Податкового кодексу України). До переліку витрат, безпосередньо пов'язаних з отриманням доходів, належать документально підтверджені витрати, що включаються до витрат операційної діяльності згідно з розділом III цього Кодексу (п. 177.4 ст. 177 Податкового кодексу України). Відповідно до абзаців "а" та "б" пункту 176.2 статті 176 Податкового кодексу України, платники податку зобов'язані, зокрема, вести облік доходів і витрат в обсягах, необхідних для визначення суми загального річного оподатковуваного доходу, у разі якщо такий платник податку зобов'язаний відповідно до цього розділу подавати декларацію або має право на таке подання з метою повернення надміру сплачених податків, у тому числі при застосуванні права на податкову знижку. За змістом наведених норм право платника податку на включення сум до складу валових витрат за вчиненими господарськими операціями обумовлено юридичним складом, до якого входять такі юридичні факти, як придбання платником податку у інших платників цього податку товарів (послуг) або основних фондів, призначених для використання в оподатковуваних операціях, що відповідають цілям господарської діяльності платника податку; підтвердження податковою накладною, виписаною постачальником - платником податку, митною декларацією, іншими подібними документами, перелік яких встановлений податковим законодавством, суми нарахованого (сплаченого) податку в ціні придбання товару (послуг). При цьому, суд відмічає, що дослідженню підлягають усі первинні документи, які належить складати залежно від певного виду господарської операції: договори, акти виконаних робіт та наданих послуг тощо. При цьому, з'ясовуються фізичні, технічні та технологічні можливості позивача та його спірного контрагента (контрагентів) до вчинення тих чи інших дій, що становлять зміст господарської операції, як-от: наявність кваліфікованого персоналу, основних фондів, у тому числі транспортних засобів для перевезення, приміщень для зберігання товарів тощо, якщо такі умови необхідні для здійснення певної операції; можливість здійснення операцій з відповідною кількістю певного товару (послуг) у відповідні строки з урахуванням терміну його придатності, доступності на ринку тощо; докази подальшого використання придбаного товару у господарській діяльності та відповідно наслідки зміни руху активів платника податків внаслідок такої господарської операції. Ці обставини відповідно до частини 1 статті 138 КАС України входять до предмета доказування при розгляді судом адміністративного позову стосовно правомірності рішення контролюючого органу про донарахування сум податкових зобов'язань внаслідок вчинення нереальних господарських операцій. Як вбачається з матеріалів справи, 01 квітня 2011 року між ФОП [PERSON] (за договором - замовник) та ПП «КФ «Таврія-Пласт» (за договором - виконавець) було укладено договір про надання послуг №01/04-11, згідно умов якого виконавець зобов'язується надати послуги з прибирання тротуарів, паркових алей, прибирання сміття, а замовник зобов'язується оплатити дані послуги, термін виконання робіт - з моменту підписання договору та отримання всіх необхідних документів від замовника для виконання послуг, послуги вважаються виконаними після підписання акту приймання - здачі послуг. З метою підтвердження факту надання послуг ПП «КФ «Таврія-Пласт», позивачем до матеріалів справи надано - - акт здачі - прийняття робіт №ОУ-0000021 від 29.04.2011 року, згідно якого виконавцем надано послуги з прибирання випадкового сміття, паркових алей, тротуарів та зеленої зони всього на загальну суму 60580,00 грн., в тому числі ПДВ 10096,67 грн., - акт здачі - прийняття робіт №ОУ-0000022 від 30.04.2011 року, згідно якого виконавцем надано послуги з прибирання випадкового сміття, паркових алей, тротуарів та зеленої зони всього на загальну суму 69746,40 грн., в тому числі ПДВ 11624,40 грн., - акт здачі - прийняття робіт №ОУ-0000054 від 05.05.2011 року, згідно якого виконавцем надано послуги з прибирання випадкового сміття, паркових алей, тротуарів та зеленої зони всього на загальну суму 159850,80 грн., в тому числі ПДВ 26641,80 грн. Здійснення розрахунків за надані послуги підтверджується наданими до матеріалів справи банківськими виписками. З матеріалів справи судом встановлено, що висновки відповідача про порушення позивачем податкового законодавства обумовлено сумнівністю поставки послуг саме ПП «КФ «Таврія-Пласт». Зокрема, в акті перевірки (стор.5) податковим органом зазначається, що відповідно до акту від 25.07.11 №221/15-2/37125258 про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки суб'єкта господарювання ПП "Комерційна фірма "Таврія-Пласт" щодо підтвердження господарських відносин із платниками податків за травень 2011 року встановлено, що в податковій декларації за травень 2011 року ПП "Комерційна фірма "Таврія - Пласт" до складу податкового зобов'язання не включено контрагента ФОП [PERSON], документів, підтверджуючих взаємовідносин ПП "Комерційна фірма "Таврія - Пласт" з основними постачальниками/покупцями за травень 2011 року підприємство до ДПІ у м. Херсоні не надавало. В ході проведення аналізу матеріалів податкової звітності, реєстраційних документів, звітів та інших документів ПП "Комерційна фірма "Таврія - Пласт" встановлено відсутність необхідних умов для досягнення результатів відповідної підприємницької, економічної діяльності в силу відсутності управлінського або технічного персоналу, оборотних коштів, виробничих активів, складських приміщень, транспортних засобів при значних обсягах реалізації товарів (робіт, послуг), а тому вбачається проведення транзитних фінансових потоків, спрямованих на здійснення операцій, надання податкової вигоди переважно з контрагентами, які не виконують свої податкові зобов'язання, зокрема, у випадках, коли операції здійснюються через посередників з метою штучного формування валових витрат та податкового кредиту, отже правочини укладені між ФОП [PERSON] та ПП "Комерційна фірма Таврія - Пласт" не спричинили реального настання юридичних наслідків. Обов'язок суду встановити дійсні обставини справи при розгляді адміністративного позову безвідносно до позиції сторін випливає з офіційного з'ясування обставин справи як принципу адміністративного судочинства, закріпленого нормами статті 7, частин 4 та 5 ст. 11 КАС України. Суд відмічає, що при розгляді даної категорії спорів суд дотримується правової позиції, викладеної в постанові Верховного Суду України від 27.03.2012 у справі за позовом ПП "Ангара" до ДПІ у Печерському районі м. Києва, Головного управління Державного казначейства України в м. Києві про скасування податкового повідомлення-рішення, стягнення бюджетного відшкодування з податку на додану вартість. Так, Верховний Суд України вказав, що про необґрунтованість податкової вигоди можуть свідчити підтверджені доказами доводи податкового органу, зокрема про наявність таких обставин: неможливість реального здійснення платником податків зазначених операцій з урахуванням часу, місця знаходження майна або обсягу матеріальних ресурсів, економічно необхідних для виробництва товарів, виконання робіт або послуг, нездійснення особою, яка значиться виробником товару, підприємницької діяльності; відсутність необхідних умов для досягнення результатів відповідної підприємницької, економічної діяльності у зв'язку з відсутністю управлінського або технічного персоналу, основних коштів, виробничих активів, складських приміщень, транспортних засобів; облік для цілей оподаткування тільки тих господарських операцій, які безпосередньо пов'язані з виникненням податкової вигоди, якщо для такого виду діяльності також потрібне здійснення й облік інших господарських операцій; здійснення операцій з товаром, що не вироблявся або не міг бути вироблений в обсязі, зазначеному платником податків у документах обліку; відсутність первинних документів обліку. Отже, з урахуванням наданих позивачем доказів та наявністю обставин, на які посилається ревізор-інспектор в акті перевірки, щодо висновку про нереальність надання послуг контрагентом ПП «КФ «Таврія-Пласт» на адресу позивача, суд встановив наступне. На підтвердження реальності господарської операції позивачем до матеріалів справи надані: оборотно-сальдові відомості, договори про закупівлю послуг з санітарної обробки та аналогічних послуг, акти виконаних робіт тощо. Внаслідок дослідження вказаних документів судом встановлено, що як зазначалося вище, позивач протягом перевіреного періоду формував валові витрати за наслідками взаємовідносин з ПП «КФ «Таврія-Пласт» за наданими послугами по прибиранню випадкового сміття, паркових алей, тротуарів та зеленої зони. Судом встановлено, що підставою для залучення вказаного підприємства до виконання вказаного переліку робіт є укладення з Департаментом житлово - комунального господарства Херсонської міської ради договорів про закупівлю послуг з санітарної обробки та аналогічних послуг № 32 від 21.04.2011 року, №33 від 21.04.2011 року, №34 від 21.04.2011 року, згідно умов яких виконавець - ФОП [PERSON] зобов'язується надати послуги з санітарного оброблення та аналогічні послуги у Суворовському районі м. Херсона. Виконання послуг за вищевказаними договорами позивач підтверджує актами приймання виконаних робіт за квітень-травень 2011 року. За наслідками дослідження вказаних договірних документів судом встановлено, що вказані договори були укладені пізніше ніж договір про надання послуг між ФОП [PERSON] та ПП "КФ "Таврія-Пласт". Крім цього, договори про закупівлю послуг не передбачають можливість ФОП [PERSON] залучати до виконання робіт своїх контрагентів (субпідрядників), а договір про надання послуг між ФОП [PERSON] та ПП "КФ "Таврія-Пласт" також не містить посилання про те, що укладені з метою виконання ФОП [PERSON] договорів про закупівлю послуг з санітарної обробки. Також акти приймання виконаних робіт за квітень - травень 2011 року підписані між Департаментом житлово - комунального господарства Херсонської міської ради та ФОП [PERSON] також не містять посилання, що до виконання послуг залучалось ПП "КФ "Таврія-Пласт". Таким чином, з наданих документів неможливо встановити пов'язаність ПП "КФ "Таврія-Пласт" з наданням послуг ФОП [PERSON] на виконання договорів про закупівлю послуг з санітарної обробки та аналогічних послуг та необхідність укладання договору від 01.04.2011 року №01/04-11. Крім того, позивачем не надано суду доказів щодо наявності у ФОП [PERSON] виробничих та трудових ресурсів, недостатність яких спричинила до залучення спірного контрагента до виконання вищевказаних послуг. Також позивачем не надано доказів щодо наявності у ПП "КФ "Таврія-Пласт" відповідних виробничих та трудових та можливості надавати такі послуги. Отже, суд не приймає вищевказані документи в якості доказів фактичного отримання послуг від ПП «КФ «Таврія-Пласт», оскільки вказані документи не підтверджують виконання робіт з прибирання ПП «КФ «Таврія-Пласт». З огляду на викладене, суд вважає, що позивачем в ході розгляду справи не доведено фактичне здійснення господарської операції, оскільки в матеріалах справи відсутні докази технічних можливостей вказаного контрагента надавати відповідні послуги, не можливо дослідити пов'язаність договору про надання послуг з ПП "КФ "Таврія-Пласт" з договорами про закупівлю послуг з санітарної обробки та аналогічних послуг з Департаментом житлово - комунального господарства Херсонської міської ради договорів, а тому відсутні докази економічної доцільності залучення даного контрагента до виконання послуг тощо. Щодо порядку обліку, документального підтвердження спірних операцій та юридичної значимості первинних документів, суд зазначає, що правові засади регулювання, організації ведення бухгалтерського обліку та складання фінансової звітності в Україні визначає Закон України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" від 16.07.1999 р. № 996-XIV (далі - Закон України № 996-XIV), відповідно до ст. 1 цього Закону господарська операція - дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов'язань, власному капіталі підприємства; первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення; фінансова звітність - бухгалтерська звітність, що містить інформацію про фінансове становище, результати діяльності та рух грошових коштів підприємства за звітний період. Згідно ст. 86 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Отже, суд вважає, що вищевказаним переліком первинних документів позивач не довів факту отримання послуг від ПП «КФ «Таврія-Пласт», що позбавляє первинні документи юридичної значимості (сили) для цілей формування валових витрат, а покупця - права на формування цих податкових вигод, навіть за наявності правильно оформлених за зовнішніми ознаками та формою, але недостовірних первинних документів та незважаючи на наявність у платника податку доказів сплати продавцеві вартості послуг, якщо рух коштів не забезпечений зв'язком з господарською діяльністю позивача. Таким чином, суд приходить до висновку, що податковим органом правомірно зменшено позивачу валові витрати у 2011 році по нереальним господарським операціям з ПП «КФ «Таврія-Пласт» та, відповідно, донараховано податку на доходи з фізичних осіб у сумі 20874,83 грн. згідно оскаржуваного податкового повідомлення - рішення. Враховуючи, що податковим органом правомірно визначено суму грошового зобов'язання за основним платежем по податку на доходи фізичних осіб, суд приходить до висновку про правомірне застосування до позивача відповідно до Податкового кодексу України штрафних санкцій у розмірі 25% згідно оскаржуваного податкового повідомлення - рішення. Оцінивши надані докази, суд дійшов висновку, що оскаржуване рішення відповідача прийнято на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії). Із врахуванням встановлених обставин, суд вважає, що податкове повідомлення - рішення від 14.06.2013 року №0002671702 відповідає вимогам ч. 3 ст. 2 КАС України, а позовні вимоги позивача щодо скасування вказаного податкового повідомлення - рішення є необґрунтованими та не підлягають задоволенню. Відповідно до ч. 2 ст. 94 КАС України у разі ухвалення судового рішення на користь сторони, яка є суб'єктом владних повноважень, сплачений судовий збір позивачу не повертається. На підставі викладеного,

Результат розгляду: denied