Рішення адміністративного суду від 2014-03-12 00:00:00+02

[PERSON] звернувся до суду з адміністративним позовом до Управління Пенсійного фонду України в Первомайському районі АР Крим про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії, мотивуючи свої вимоги тим, що перебуває на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України в Первомайському районі АР Крим, отримує пенсію за віком. У вересні 2013 року звернувся до відповідача з заявою зарахувати до загального трудового стажу періоди роботи з 01.07.1964 року по 30.08.1968 року в колгоспі «Пам'ять Леніна» Цибулівської сільської ради Монастирищинського району Черкаської області та навчання з 01.09.1968 року по 09.05.1971 року у Звенигородському сільськогосподарському технікумі, однак, отримав від відповідача листа за № 40/Н-2 від 25.09.2013 року, в якому йому було відмовлено у зарахуванні до загального трудового стажу зазначених періодів роботи з посиланням на те, що потрібно надати додаткові довідки, які підтверджують період роботи та період навчання. Вважає такі дії відповідача протиправними, просить суд зобов'язати управління Пенсійного фонду України в Первомайскому районі АРК зарахувати в загальний трудовий стаж період роботи з 01.07.1964 року по 30.08.1968 року в колгоспі «Пам'ять Леніна» та період навчання з 01.09.1968 року по 09.05.1971 року у Звенигородському сільськогосподарському технікуму, з моменту призначення пенсії. В судове засідання позивач не з'явився, надав на адресу суду заяву про розгляд справи в його відсутність, позовні вимоги підтримує. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, надав на адресу суду заяву про розгляд справи в його відсутність, позовні вимоги [PERSON] не визнає з підстав викладених у запереченнях. Суд, дослідивши матеріали справи та представлені докази, вважає, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню частково з наступних підстав. Судовим розглядом встановлено, що [PERSON] перебуває на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України в Первомайському районі АР Крим, з 16.12.2012 року отримує пенсію за віком. При призначенні пенсії, працівниками відповідача не були зараховані в загальний трудовий стаж періоди роботи з 01.07.1964 року по 30.08.1968 року в колгоспі «Пам'ять Леніна» та навчання з 01.09.1968 року по 09.05.1971 року у Звенигородському сільськогосподарському технікуму. У вересні 2013 року [PERSON] звернувся до управління Пенсійного фонду України в Первомайському районі АРК з заявою про зарахування зазначених періодів до загального трудового стажу. Листом № 40/Н-2 від 25.09.2013 року Управління Пенсійного фонду України в Первомайському районі АР Крим відмовило [PERSON] у зарахуванні до загального трудового стажу періоду роботи з 01.07.1964 року по 30.08.1968 року в колгоспі «Пам'ять Леніна» та навчання з 01.09.1968 року по 09.05.1971 року у Звенигородському сільськогосподарському технікуму з посиланням на те, що потрібно надати додаткові довідки, які підтверджують період роботи та період навчання. Суд вважає, що рішення та дії суб'єкта владних повноважень щодо відмови у зарахуванні [PERSON] в загальний трудовий стаж періодів роботи з 01.07.1964 року по 30.08.1968 року в колгоспі «Пам'ять Леніна» та навчання з 01.09.1968 року по 09.05.1971 року у Звенигородському сільськогосподарському технікумі не можуть бути визнані такими, що вчинені на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Частиною другою статті 4 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», встановлено, що страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом. Відповідно до частини четвертої статті 24 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом. Статтею 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Це положення відтворене в пункті 1 «Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637, яким визначено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Пунктом 3 «Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637 визначено, що за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли у трудовій книжці відсутні записи або містяться неправильні або неточні записи о періодах роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються довідки, витяги з наказів, особові рахунки і відомості про видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори та згоди з відміткою про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи. Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», затвердженим постановою правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року № 22-1, передбачено, що право особи на одержання пенсії установлюється на підставі всебічного, повного і об'єктивного розгляду всіх поданих документів органом, що призначає пенсію. Пунктом 1 «Основних положень про порядок видачі та ведення трудових книжок колгоспників», затверджених постановою Ради Міністрів СРСР № 310 від 21.04.1975 року, передбачено, що трудова книжка колгоспника є основним документом про трудову діяльність членів колгоспів. Записами у трудовій книжці колгоспника [NUMBER], заповненої 01.07.1970 року на ім'я [PERSON], підтверджується, що з 1964 року по 1969 рік [PERSON] працював у колгоспі «Пам'ять Леніна» на посадах різноробочого та обліковця. Мінімум не виконував бо працював під час канікул. Згідно довідки № 74 від 16.10.2012 року, виданої СВК «Цибулівський», [PERSON] перебував членом колгоспу і по наявним документам працював з 01.07.1964 року по 30.08.1969 року. Згідно довідки № 75 від 16.10.2012 року, виданої СВК «Цибулівський», колгосп «Пам'ять Леніна» реорганізовано в КСП «Пам'ять Леніна» з 29.03.1993 року. КСП «Пам'ять Леніна» реорганізовано в СВК «Цибулівський» з 19.03.2000 року, який є правонаступником. Згідно диплому серії [NUMBER], виданого на ім'я [PERSON] Звенигородським сільськогосподарським технікумом, в 1968 році [PERSON] поступив в технікум та в 1975 році закінчив його. Згідно військового квитка [NUMBER], виданого 25.06.1986 року на ім'я [PERSON]Первомайським РВК, Кримської області, службу у військових силах СРСР [PERSON] проходив з 10.05.1971 року по 12.05.1973 року. Довідкою № 34 від 18.02.2013 року, виданою Тальянковським агротехнічним коледжем Уманського національного університету садівництва, правонаступником Звенигородського сільськогосподарського технікуму, підтверджено факт навчання [PERSON] у технікумі та отримання диплому, але архівні данні про навчання з 01.09.1968 року по 07.07.1975 року не збереглися. При викладених обставинах, до загального стажу роботи позивача підлягають зарахуванню періоди роботи з 01.07.1964 року по 30.08.1968 року в колгоспі «Пам'ять Леніна» та навчання з 01.09.1968 року по 09.05.1971 року у Звенигородському сільськогосподарському технікуму. Щодо вимог позивача у частині зарахування зазначених вище періодів роботи до загального стажу з моменту призначення пенсії, суд зазначає наступне. Відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року № 22-1 затверджено Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування». Пунктом 5 Порядку встановлено, що днем звернення за пенсією вважається день приймання органом, що призначає пенсію, заяви про призначення, перерахунок, відновлення або переведення з одного виду пенсії на інший. У разі, якщо до заяви про призначення, відновлення пенсії додані не всі необхідні документи, орган, що призначає пенсію, письмово повідомляє заявника про те, які документи необхідно подати додатково, про що в заяві про призначення пенсії робиться відповідний запис. Якщо вони будуть подані не пізніше трьох місяців із дня повідомлення про необхідність подання додаткових документів, то днем звернення за пенсією вважається день приймання заяви про призначення пенсії або дата, зазначена на поштовому штемпелі місця відправлення заяви. Якщо документи, які необхідно подати додатково, протягом трьох місяців не подані, пенсія за згодою особи призначається, відновляється за наявними документами. У подальшому при надходженні додаткових документів пенсія перераховується зі строків, передбачених пунктом четвертим статті 45 Закону. Як вбачається з матеріалів справи, рішенням Первомайського районного суду АРК від 24 січня 2014 року (справа № 113/20/14-ц) встановлений факт належності [PERSON] трудової книжки колгоспника [NUMBER], заповненої 01 липня 1970 року колгоспом «Пам'ять Леніна» Цибулівської сільської ради Монастерищенського району Черкаської області на ім'я [PERSON]. Рішення суду набрало законної сили 18.02.2014 року. Тому відсутні правові підстави для зарахування в загальний стаж роботи позивача, періоди роботи з 01.07.1964 року по 30.08.1968 року в колгоспі «Пам'ять Леніна» та навчання з 01.09.1968 року по 09.05.1971 року у Звенигородському сільськогосподарському технікуму, з моменту призначення пенсії. Відповідно до ст. 94 КАС України сплачений позивачем судовий збір в сумі 73,08 грн. компенсується за рахунок держави. На підставі Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», Закону України «Про пенсійне забезпечення», ст.ст. 8-11, 69-72, 86, 158-163, 167, 185, 186, 254, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

Результат розгляду: partial