Рішення адміністративного суду від 2014-01-31 00:00:00+02

10.01.2014 фізична особа-підприємець [PERSON] (далі - ФОП [PERSON]) звернулась до суду з адміністративним позовом до Чернігівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Чернігівській області (далі - Чернігівська ОДПІ) та просить визнати протиправним та скасувати рішення Чернігівської ОДПІ про застосування фінансових санкцій від 12.09.2013 № 0000952100. Свої вимоги представник позивача обґрунтовує тим, що 21.08.2013 працівниками Головного управління Міндоходів у Чернігівській області проведена фактична перевірка ФОП [PERSON] з питань додержання суб'єктами господарювання вимог, встановлених законодавством України, які є обов'язковими до виконання при здійсненні оптової і роздрібної торгівлі алкогольними напоями та/або тютюновими виробами, в магазині за адресою: [ADDRESS], що належить ФОП [PERSON], за результатами якої складено протокол про адміністративне правопорушення від 21.08.2013 № 9 та акт від 21.08.2013 № 17/21/[NUMBER]. Перевіркою встановлено факт зберігання тютюнових виробів, а саме: цигарки «Прилуки» в кількості 22 пачки у місцях зберігання, не внесених до Єдиного реєстру місць зберігання алкогольних напоїв та тютюнових виробів, чим порушила ст. 17 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів». За результатами розгляду матеріалів перевірки Чернігівською ОДПІ винесено рішення від 12.09.2013 № 0000952100, яким до позивача застосовано штрафні санкції в розмірі 1700,00 грн. Представник позивача наголошує на тому, що ФОП [PERSON] не здійснювала господарську діяльність у сфері продажу підакцизної групи товару та не зобов'язана була отримувати на це ліцензію (дозвіл) в органах державної влади, що в подальшому б призвело до внесення до Єдиного реєстру місць зберігання алкогольних напоїв та тютюнових виробів, де б вона здійснювала зберігання даної групи товарів. Вилучені цигарки були придбані ФОП [PERSON] для подальшого самостійного вжитку, а не для продажу. Так, цигарки при огляді магазину були виявлені у власних речах ФОП [PERSON], а саме в поліетиленовому пакеті з власним одягом, який остання планувала віднести додому того ж дня. Крім того, представник позивача вказує на те, що постановою Чернігівського районного суду Чернігівської області від 22.10.2013, провадження № 3/2523/976/13, яка набрала законної сили, про притягнення до адміністративної відповідальності [PERSON], провадження по справі закрито за ч. 1 ст. 164 КУпАП, у зв'язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення. За таких обставин, представник позивача вважає рішення Чернігівської ОДПІ про застосування фінансових санкцій від 12.09.2013 № 0000952100 протиправним та таким, що належить скасувати. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити в повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві. Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнав та просив в його задоволенні відмовити посилаючись на те, що 21.08.2013 працівниками Головного управління Міндоходів у Чернігівській області проведена фактична перевірка ФОП [PERSON] з питань додержання суб'єктами господарювання вимог, встановлених законодавством України, які є обов'язковими до виконання при здійсненні оптової і роздрібної торгівлі алкогольними напоями та/або тютюновими виробами, в магазині за адресою: [ADDRESS], що належить ФОП [PERSON], за результатами якої складено протокол про адміністративне правопорушення від 21.08.2013 № 9 та акт від 21.08.2013 № 17/21/[NUMBER]. Перевіркою встановлено факт зберігання тютюнових виробів, а саме: цигарки «Прилуки» в кількості 22 пачки у місцях зберігання, не внесених до Єдиного реєстру місць зберігання алкогольних напоїв та тютюнових виробів, чим порушила ст. 17 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів». За результатами розгляду матеріалів перевірки Чернігівською ОДПІ винесено рішення від 12.09.2013 № 0000952100, яким до позивача застосовано штрафні санкції в розмірі 1700,00 грн. За таких обставин представник відповідача вважає прийняте Чернігівською ОДПІ рішення законним, а вимоги позивача безпідставними. Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позов належить задовольнити повністю, зважаючи на таке. Судом встановлено, що 21.08.2013 працівниками Головного управління Міндоходів у Чернігівській області проведена фактична перевірка ФОП [PERSON] з питань додержання суб'єктами господарювання вимог, встановлених законодавством України, які є обов'язковими до виконання при здійсненні оптової і роздрібної торгівлі алкогольними напоями та/або тютюновими виробами, в магазині за адресою: [ADDRESS], що належить ФОП [PERSON] Перевірка проведена в присутності ФОП [PERSON] та двох свідків: гр. [PERSON], який мешкає за адресою: [ADDRESS], та гр. [PERSON], який мешкає за адресою: [ADDRESS]. Перевіркою встановлено факт зберігання тютюнових виробів, а саме: цигарки «Прилуки» в кількості 22 пачки у місцях зберігання, не внесених до Єдиного реєстру місць зберігання алкогольних напоїв та тютюнових виробів, чим порушила ст. 17 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів». За результатами перевірки податковим органом складено протокол про адміністративне порушення від 21.08.2013 № 9, протокол вилучення від 21.08.2013 № 496506 серії АА та акт від 21.08.2013 № 17/21/[NUMBER] (а.с. 21-25). Основні засади державної політики щодо регулювання виробництва, експорту, імпорту, оптової і роздрібної торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, спиртом-сирцем виноградним, спиртом-сирцем плодовим, алкогольними напоями та тютюновими виробами, забезпечення їх високої якості та захисту здоров'я громадян, а також посилення боротьби з незаконним виробництвом та обігом алкогольних напоїв і тютюнових виробів на території України визначає Закон України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» від 19.12.1995 № 481/95-ВP (далі - Закон України № 481 ). Відповідно до ст. 16 Закону України № 481 контроль за дотриманням норм цього Закону здійснюють органи, які видають ліцензії, а також інші органи в межах компетенції, визначеної Законами України. Згідно із ст. 15 Закону України № 481 роздрібна торгівля алкогольними напоями (крім столових вин) або тютюновими виробами може здійснюватися суб'єктами господарювання всіх форм власності, у тому числі їх виробниками, за наявності у них ліцензій. Відповідно до ч. 33 ст. 15 Закону України № 481 зберігання алкогольних напоїв та тютюнових виробів здійснюється в місцях зберігання алкогольних напоїв та тютюнових виробів, внесених до Єдиного реєстру, незалежно від того, кому належить таке місце зберігання, або того, за заявою якого суб'єкта господарювання таке місце зберігання було внесено до Єдиного реєстру. Єдиний державний реєстр місць зберігання (Єдиний реєстр) - перелік місць зберігання, який ведеться органами державної податкової служби України і містить визначені цим Законом відомості про місцезнаходження місць зберігання та відомості про заявників. Внесення даних до Єдиного реєстру проводиться на підставі заяви суб'єкта господарювання з обов'язковим зазначенням місцезнаходження місця зберігання алкогольних напоїв та тютюнових виробів, а також: для юридичних осіб - найменування, місцезнаходження, коду Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців; для фізичних осіб - підприємців - прізвища, імені, по батькові, місця проживання, реєстраційного номера облікової картки платника податків. Довідка про внесення місця зберігання до Єдиного реєстру видається суб'єкту господарювання що здійснює господарювання за наявності ліцензії, що є підтвердженням реєстрації місця зберігання підакцизної групи товарів, як алкогольних так і тютюнових виробів. За порушення норм Закону України № 481 щодо виробництва і торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, спиртом-сирцем виноградним, спиртом-сирцем плодовим, алкогольними напоями та тютюновими виробами, посадові особи і громадяни притягаються до відповідальності згідно з чинним законодавством. Відповідно до абз. 11 ч. 2 ст. 17 Закону України № 481 за порушення норм цього Закону до суб'єктів підприємницької діяльності застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафів, а саме: за зберігання спирту, або алкогольних напоїв, або тютюнових виробів у місцях зберігання, не внесених до Єдиного реєстру, - 100 відсотків вартості товару, який знаходиться в такому місці зберігання, але не менше 1700 гривень. Механізм застосування фінансових санкцій, передбачених статтею 17 Закону України № 481 визначається Порядком застосування фінансових санкцій, передбачених статтею 17 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 02 червня 2003 року № 790 (далі - Порядок № 790). Відповідно до п. 5 Порядку № 790 підставою для прийняття рішення, зокрема, є акт перевірки додержання суб'єктом підприємницької діяльності встановлених законодавством вимог, обов'язкових для виконання під час здійснення оптової і роздрібної торгівлі алкогольними напоями та/або тютюновими виробами, складений органом, що видав ліцензію, у якому зазначається зміст порушення і конкретні порушені норми законодавства. Так, за результатами розгляду матеріалів перевірки Чернігівською ОДПІ винесено рішення від 12.09.2013 № 0000952100, яким до позивача застосовано штрафні санкції в розмірі 1700,00 грн. (а.с. 8). Разом з тим, постановою Чернігівського районного суду Чернігівської області від 22.10.2013, провадження № 3/2523/976/13, яка набрала законної сили, про притягнення до адміністративної відповідальності [PERSON], провадження по справі закрито за ч. 1 ст. 164 КУпАП, у зв'язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення (а.с. 10). Згідно із ч. 4 ст. 72 Кодексу адміністративного судочинства України вирок суду у кримінальному провадженні або постанова суду у справі про адміністративний проступок, які набрали законної сили, є обов'язковими для адміністративного суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, щодо якої ухвалений вирок або постанова суду, лише в питаннях, чи мало місце діяння та чи вчинене воно цією особою. Судом встановлено, що позивач не має ліцензії на оптову чи роздрібну торгівлю тютюновими виробами та не здійснює торгівлю вказаними видами продукції. Крім того, встановлено, що вилучені тютюнові вироби належать ФОП [PERSON] особисто, придбані для власних потреб та зберігались в поліетиленовому пакеті з її особистими речами, які були призначені для власного вжитку. Тому суд приходить до висновку, що ФОП [PERSON] не здійснювала господарську діяльність у сфері продажу підакцизної групи товару та не зобов'язана була отримувати на це ліцензію (дозвіл) в органах державної влади, цигарки, вилучені податковим органом, були придбані для власного вжитку, а не для продажу, а тому в діях позивача відсутнє порушення ст. 17 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів». Відповідно до ст. 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Частиною 1 ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Відповідно до ч. 1 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 Кодексу адміністративного судочинства України. Згідно із ч. 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Докази, надані представником позивача, підтверджують обставини, на які він посилається в адміністративному позові, та не були спростовані доводами податкового органу, які знайшли своє підтвердження в судовому засіданні та в матеріалах справи. Відповідач як суб'єкт владних повноважень не довів правомірність винесеного рішення. За таких обставин, суд вважає, що позовні вимоги позивача належить задовольнити повністю, а рішення про застосування фінансових санкцій від 12.09.2013 № 0000952100 визнати протиправним та скасувати. Згідно із ст. 4 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 року № 3674 за вказаний позов позивачу необхідно було сплатити судовий збір в розмірі 1827,00 грн. Під час подання адміністративного позову майнового характеру сплачується 10 відсотків розміру ставки судового збору. Решта суми судового збору стягується з позивача або відповідача пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимоги. Позивачем під час подання адміністративного позову сплачено судовий збір в розмірі 182,70 грн., що підтверджується квитанцією від 10.01.2014 № 145/147 (а.с. 3). Відповідно до ч. 1 ст. 94 Кодексу адміністративного судочинства України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України (або відповідного місцевого бюджету, якщо іншою стороною був орган місцевого самоврядування, його посадова чи службова особа). Тому згідно із ч. 1 ст. 94 Кодексу адміністративного судочинства України судовий збір в розмірі 182,70 грн. присуджується на користь позивача за рахунок Державного бюджету України.

Результат розгляду: granted