Рішення адміністративного суду від 2014-03-26 00:00:00+02

Старший державний виконавець відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Вінницькій області звернувся до суду з поданням про встановлення способу і порядку виконання постанови Гайсинського районного суду Вінницької області від 17.12.2010 року у адміністративній справі № 2а-4513/2010. Ухвалою Гайсинського районного суду Вінницької області від 13.12.2013 року подання задоволено, а саме: постановлено змінити спосіб і порядок виконання постанови Гайсинського районного суду від 17.12.2010 року по справі № 2а-4513/2010 про зобов'язання управління Пенсійного фонду України у Гайсинському районі нарахувати, перерахувати та виплатити [PERSON] пенсію з підвищенням її на 30 % мінімальної пенсії за віком з розміру, встановленого ч.1 ст.28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", з урахуванням проведених виплат, в частині зобов'язання виплачувати нараховану надбавку до пенсії, шляхом стягнення з управління Пенсійного фонду України у Гайсинському районі на користь [PERSON] нарахованої відповідно до постанови Гайсинського районного суду від 17.12.2010 року по справі 2а-4513/2010 за виконавчим листом виданим 12.06.2013 року надбавки до пенсії в сумі 2346 грн. 42 коп. Не погоджуючись із рішенням суду, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить суд скасувати вказану ухвалу та прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволенні подання в повному обсязі. Сторони в судове засідання не з'явились, про час та дату слухання справи повідомленні належним чином. При цьому відповідачем (апелянтом) надано заяву про розгляд справи в порядку письмового провадження. Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо письмових доказів для правильного вирішення апеляційної скарги, а особиста участь сторін в судовому засіданні - не обов'язкова, колегія суддів у відповідності до п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 197 КАС України визнала можливим проводити апеляційний розгляд справи в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами. Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід задовольнити, з таких підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 195 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги. Судом першої інстанції встановлено, що за постановою державного виконавця відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого листа № 2а-4513/2010, виданого 12.06.2013 року Гайсинським районним судом Вінницької області, про зобов'язання відповідача нарахувати, перерахувати та виплатити позивачу пенсію з підвищенням її на 30% мінімальної пенсії за віком з розміру, встановленого ч.1 ст.28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" за шість місяців до дня звернення до суду --з 01.06.2010 по 01.12.2010 року з урахуванням проведених виплат та зобов'язання відповідача щомісячно виплачувати нараховану- передбачену ст.6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни надбавку до пенсії розміром 30 % мінімальної пенсії за віком, - із встановленого чинних законодавством на час виконання цієї постанови розміру мінімальної пенсії за віком починаючи з 01.12.2010 року, - дня звернення до суду, і по день припинення такого права позивача. Також як вбачається із змісту оскаржуваного рішення, судом першої інстанції встановлено, що відповідачем виконано зобов'язальну частину рішення про нарахування пенсії з підвищенням її на 30%, проте виплата донарахованої пенсії не проводилась через відсутність відповідних бюджетних асигнувань. Приймаючи оскаржуване рішення суд першої інстанції виходив з того, що подання є обґрунтованим і підлягає задоволенню. Колегія суддів вважає такий висновком суду першої інстанції передчасним, з таких підстав. Відповідно до ст. 11 Закону України "Про виконавче провадження" державний виконавець здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення, у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом. Відповідно до ч. 1 ст. 263 КАС України за наявності обставин, що ускладнюють виконання судового рішення (відсутність коштів на рахунку, відсутність присудженого майна в натурі, стихійне лихо тощо), державний виконавець може звернутися до адміністративного суду першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий лист, із поданням, а особа, яка бере участь у справі, та сторона виконавчого провадження - із заявою про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення. Правила цієї статті кореспондуються із положеннями статті 36 Закону України "Про виконавче провадження", де зазначено, що за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, державний виконавець за власною ініціативою чи за заявою сторін, а також самі сторони мають право звернутися до суду, який видав виконавчий документ, із заявою про відстрочку або розстрочку виконання, а також про встановлення або зміну способу і порядку виконання (ч. 1 вказаної статті). Отже, підставою для застосування положень ч. 1 ст. 263 КАС України є обставини, що перешкоджають належним чином виконати судове рішення в адміністративній справі, ускладнюють його виконання або роблять неможливим. Відтак, зміною способу та порядку виконання судового рішення є прийняття судом нових заходів з метою реалізації рішення в разі неможливості його виконання у порядку і способом, раніше встановленими. При цьому, суд може змінити порядок і спосіб виконання судового рішення, не змінюючи при цьому його змісту. Надаючи правову оцінку доводам подання, колегія суддів зауважує, що останнім не надано жодних доказів того, що в разі зміни способу виконання, рішення буде виконане. На думку колегії суддів апеляційної інстанції, викладені заявником вимоги стосуються в цілому вчинення відповідних дій, які у випадку їх задоволення, можуть істотно змінити зміст резолютивної частини судового рішення, що у відповідності з діючим законодавством є недопустимим. Таким чином, не має підстав для задоволення подання про встановлення способу та порядку виконання постанови Гайсинського районного суду Вінницької області від 25.01.2011 року. Такий висновок відповідає правовій позиції Верховного Суду України, викладеній в постанові від 28 жовтня 2008 року, в якій вказано, що відповідно до статей 21, 105, 162 КАС України адміністративний позов може містити вимоги щодо визнання незаконними рішення, дії чи бездіяльності відповідача, зобов'язання його вчинити певні дії, відшкодувати шкоду, заподіяну незаконним рішенням, дією чи бездіяльністю. Установивши, що відповідачі порушили норми права, які регулюють спірні відносини, адміністративний суд повинен визнати такі дії протиправними і зобов'язати відповідачів здійснити нарахування та виплату належних сум відповідно до закону, а не ухвалювати рішення про стягнення конкретних сум. З огляду на вищевикладене, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги дають підстави для висновку про порушення судом першої інстанції норм права, які призвели до неправильного вирішення питання, тобто прийнята ухвала не відповідає матеріалам справи та вимогам закону, і підлягає скасуванню. Відповідно до статті 202 КАС України, підставами для скасування постанови або ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є порушення судом норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання, а так само неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими; невідповідність висновків суду обставинам справи.

Результат розгляду: denied