Рішення адміністративного суду від 2014-01-21 00:00:00+02

В листопаді 2013 року [PERSON] звернувся в суд з адміністративним позовом до управління Пенсійного фонду України у Полонському районі Хмельницької області про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити дії. Постановою Полонського районного суду Хмельницької області від 02 грудня 2013 року позов задоволено, а саме: визнано незаконною відмову відповідача в зарахуванні пенсії; зобов'язано відповідача здійснити перерахунок пенсії позивачу із зарахуванням до страхового стажу періодів роботи з 22.10.1980 року по 21.11.1983 року та з 15.10.1985 року по 16.03.1992 року в пільговому обчисленні стажу роботи в районі Крайньої Півночі коефіцієнтом кратністю один рік роботи за один рік і шість місяців з 01.04.2013 року із врахуванням заробітної плати,отриманої ним на Усть-Куйгінському дорожно-транспортному підприємстві, управлінні «Якутдортранс». Не погоджуючись з таким судовим рішенням відповідач звернувся в суд з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати постанову як таку, що винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права. В судове засідання учасники процесу не з'явилися, будучи належним чином повідомленими, що не перешкоджає слуханню спірного питання відповідно до вимог частини 4 статті 196 КАС України. Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо письмових доказів для правильного вирішення апеляційної скарги, а особиста участь сторін в судовому засіданні -не обов'язкова, колегія суддів у відповідності до п. 2 ч. 1 ст. 197 КАС України визнала можливим проводити апеляційний розгляд справи в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами. Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав. Задовольняючи позов в частині зарахування до трудового стажу роботи позивача, періоду роботи з 22.10.1980 року по 21.11.1983 року та з 15.10.1985 року по 16.03.1992 року в районах Крайньої Півночі, суд першої інстанції виходив із того, що факт укладання трудового договору з роботодавцем підтверджений записами у трудовій книжці позивача, а також відповідною довідкою, що є достатніми документами для перерахунку пенсії. Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції виходячи з наступного: Як встановлено судом першої інстанції та підтверджено матеріалами справи, копією трудової книжки позивача, архівної довідки №1590 від 20.12.2007 року,виданих Адміністрацією муніципальної освіти «Усть-Янський улус (район)» Республіки Саха (Якутія), Усть-Янський Улус (район) республіки Саха (Якутія) відноситься до району Крайньої Півночі.Вказується, що [PERSON] дійсно працював в Усть-Куйгінському дорожно-транспортному підприємстві, управлінні «Якутдортранс» на різних посадах на підставі протоколів артілі в період з 22.12.1986 року по 01.02.1988 рік, на підставі трудових договорів з 22.10.1980 року по 22.10.1983 рік, з 31.10.1985 року по 31.10.1988 рік, з 31.10.1988 року по 31.10.1991 рік. Вказана місцевість прирівняна до районів Крайньої Півночі відповідно до Указу Президії Верховної Ради СРСР від 26 червня 1967 року та Постанови Ради Міністрів СРСР від 10 листопада 1967 року №1029. Відповідно до п.5 розділу ХV "Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов'язкове пенсійне страхування"період роботи до 1 січня 1991 року в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі колишнього Союзу РСР, а також на острові Шпіцберген зараховується до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло до 1 січня 1991 року. Пільгове обчислення страхового стажу застосовується для осіб, які працювали в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, та на яких поширювалися пільги, передбачені для працюючих в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, відповідно до Указу Президії Верховної Ради Союзу РСР від 10 лютого 1960 року "Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі", постанови Ради Міністрів Союзу РСР від 10 лютого 1960 року N 148 "Про порядок застосування Указу Президії Верховної Ради Союзу РСР від 10 лютого 1960 року "Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі", Указу Президії Верховної Ради Союзу РСР від 26 вересня 1967 року "Про розширення пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі". Пільгове обчислення страхового стажу проводиться на підставі трудової книжки, або письмового трудового договору, або довідки, в яких зазначено період роботи в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, та користування пільгами, передбаченими вищезазначеними нормативно-правовими актами. Підпунктом "д"пункту 5 Указу Президії Верховної Ради Союзу РСР від 10 лютого 1960 року "Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі" передбачено, що робітникам, які переводяться, направляються або запрошуються на роботу в райони Крайньої Півночі і в місцевості, які прирівнюються до районів Крайньої Півночі, з інших місцевостей держави, на умовах укладення ними трудових договорів на роботу в цих районах на строк 5 років, а на островах Північного Льодовитого океану -два роки, надавати додаткові наступні пільги: зараховувати один рік роботи в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, які прирівнюються до районів Крайньої Півночі, за один рік і шість місяців при обчисленні стажу, який дає право на отримання пенсії за віком і по інвалідності. Пільги, які передбачені цією статтею, надаються також особам, які прибули в райони Крайньої Півночі і в місцевості, які прирівнюються до районів Крайньої Півночі, за власним бажанням і які уклали строковий договір про роботу в цих районах. Указом Президії Верховної Ради Союзу РСР від 26 вересня 1967 року "Про розширення пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі"було скорочено тривалість трудового договору, який надає право на отримання пільг, передбачених ст.5 Указу Президії Верховної Ради СРСР від 10 лютого 1960 року "Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі", а саме: зарахування одного року роботи в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, за один рік і шість місяців роботи при обчисленні стажу, що дає право на отримання пенсії за віком та по інвалідності, виключно працівникам, які прибули на роботу в райони Крайньої Півночі та місцевості, прирівняні до районів Крайньої Півночі з інших місцевостей країни за умови укладення ними трудового договору про роботу в цих районах строком на три роки, а на островах Північного Льодовитого океану - два роки. Відповідно до вимог вищезазначених норм закону, а також Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсії відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", затвердженому постановою Правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року, пільгове обчислення стажу роботи з 01 березня 1960 року по 31 грудня 1990 року проводиться на підставі документів, які підтверджують право на пільги, які були встановлені для працюючих в районах Крайньої Півночі чи в місцевостях, прирівняних до цих районів. До інших документів відносяться документи, видані безпосередньо підприємством чи архівною установою, де зазначено, що працівник мав право на пільги, передбачені відповідними Постановами чи Указами. Посилання відповідача на те, що пільги, встановлені вказаними нормативними актами, не розповсюджуються на позивача, у зв'язку з відсутністю письмового трудового договору, колегія суддів вважає безпідставними, оскільки факт укладання трудового договору з роботодавцем підтверджується записами у трудовій книжці, а також архівною довідкою, що згідно із п.5 розділу ХV "Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов'язкове пенсійне страхування" є достатніми документами для перерахунку пенсії. Отже, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що відповідачем безпідставно відмовлено у зарахуванні пільгового страхового стажу роботи за періоди роботи в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі з 22.10.1980 року по 21.11.1983 року та з 15.10.1985 року по 16.03.1992 року з розрахунку один рік роботи за один рік і шість місяців. Проте колегія суддів Вінницького апеляційного адміністративного суду не погоджується з помилковим рішенням суду першої інстанції в частині визначення періоду перерахунку пенсії з 01.04.2013 року. Згідно частини 2 статті 99 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про пропущення своїх прав, свобод чи інтересів. Таким чином, враховуючи положення ч. 2 ст. 99 КАС України, право позивача на отримання пенсії підлягає захисту з 04.05.2013 року, оскільки [PERSON] звернувся до відповідача з заявою від 04.11.2013 року. Відповідно до ч.1 ст.198 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду суд апеляційної інстанції має право, зокрема змінити постанову суду. За ч.1 ст.201 КАС України, підставами для зміни постанови суду першої інстанції є правильне по суті вирішення справи чи питання, але із помилковим застосуванням норм матеріального чи процесуального права. З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції по суті правильно вирішив справу, однак із помилковим застосуванням норм процесуального права, а тому постанова суду першої інстанції підлягає зміні.

Результат розгляду: partial