Рішення адміністративного суду від 2014-01-24 00:00:00+02

Представник відповідача у судовому засіданні позовні вимоги позивача не визнала у повному обсязі, просила суд у задоволенні позову відмовити у повному обсязі з наступних підстав: 15 січня 1993 року між урядом України і урядом Російської Федерації було укладено «Тимчасову угоду про гарантії прав громадян», які працювали в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі в галузі пенсійного забезпечення, яка діє і до цього дня. Відповідно до умов цієї Угоди, громадяни обох держав, які пропрацювали не менш 15 календарних років в районах Крайньої Півночі або не менше 20 календарних років в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, незалежно від місця їх постійного проживання на території обох держав мають право на пенсію за віком чоловіки - після досягнення 55 років і при загальному стажі роботи не менше 25 років. Однієї з обов'язкових умов призначення пенсії за віком, у відповідності із «Тимчасовою угодою про гарантії прав громадян», які працювали в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі в галузі пенсійного забезпечення, є - загальний стаж роботи не менше 25 років. Якщо людина пропрацювала в районах Крайньої Півночі менше 15 календарних років або більш 15 календарних років при загальному стажі менш 25 років, то питання призначення пенсії такій особі буде вирішуватися на загальних підставах відповідно до Закону України (далі - ЗУ) «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», тобто при досягненні пенсійного віку. Так, загальний стаж [PERSON], складає 19 років 3 місяців 7 днів. Тобто, питання призначення пенсії позивача буде вирішуватися на загальних підставах відповідно до ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування». Згідно цього Закону, підставами одержання пенсії за віком є - досягнення пенсійного віку та наявність необхідного страхового стажу, а саме: пенсійний вік для чоловіків становить 60 років, страховий стаж - 35 років. Крім того, позивач був повідомлений, що відповідно до ст.12 ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», має право на добровільну участь у системі загальнообов'язкового державного пенсійного страхування, а саме: укласти договір про добровільну участь у системі загальнообов'язкового державного пенсійного страхування не менш ніж на 2 роки. Щодо стягнення витрат на правову допомогу та судового збору пояснила, що відповідно до ч.18ст.5 ЗУ «Про судовий збір» від 08.07.2011 р. № 3674-УІ, Пенсійний фонд України та його органи, звільняються від сплати судового збору. Позивач, [PERSON], у судовому засіданні, пояснив, що він, 02 серпня 2012р., звернувся до Управління Пенсійного фонду України в Ренійському районі Одеської області із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах. Рішенням Управління Пенсійного фонду України у Ренійському районі Одеської області № 2125 від 17.08.2012 р., йому було відмовлено у призначені пенсії. Пояснив, що в своєму рішення відповідач посилається на ст.1 «Тимчасової угоди про гарантії прав громадян» між Урядом України і урядом Російської федерації, які працювали в районах Крайньої Півночі та місцевостях, які прирівняні до районів Крайньої Півночі та місцевостях, які прирівнюються до районів Крайньої Півночі у галузі пенсійного забезпечення від 15.01.1993 р., громадяни сторін, які працювали не менш 15 календарних років у районах Крайньої Півночі, незалежно від місця постійного проживання на території обох держав, мають право на призначення пенсії за віком - чоловіки після досягнення 55 років і загальному стажі роботи - не менше 25 років, та вказавши в зазначеному рішенні, що його загальний стаж склав - 19 років З місяця 7 днів. Пояснив, що з вищевказаним рішенням, він не згоден, вважає його таким, що було постановлено з порушенням норм матеріального права. По-перше: у ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» визначено, що період роботи до 01.01.1991 р., в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі колишнього СРСР, зараховують до страхового стажу в порядку й на умовах, передбачених у законодавстві, чинному до 01.01.1991 р. По-друге: пільгове обчислення страхового стажу застосовують для осіб, які працювали в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до цих районів, і на яких поширювалися пільги, передбачені для тих, що працюють у районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до цих районів, відповідно до: Указу Президії Верховної Ради СРСР від 10 лютого 1960 року «Про впорядкування пільг для осіб, які працюють у районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі», ст.5 «Работникам, переводимым, направляемым или приглашаемым на работу в райони Крайнего Севера и в местности, приравненньїе к районам Крайнего Севера, из других местностей страны, при условии заключения ими трудових договоров о работе в зтих районах на срок пять лет, а на островах Северного Ледовитого океана - два года, предоставлять дополнительно следующие льготи: а) засчитывать один год работы в районах Крайнего Севера и в местностях, приравненных к районам Крайнего Севера, за один год и шесть месяцев работьі при исчислении стажа, дающего право на получение пенсии по старости и по инвалидности. Льготи, предусмотренные настоящей статьей, предоставляются также лицам, прибившим в райони Крайнего Севера и в местности, приравненные к районам Крайнего Севера, по собственной инициативе и заключившим срочный трудовой договор о работе в зтих районах. В зтих случаях стоимость проезда, единовременное пособие и суточные, предусмотренньїе пунктом «а» настоящей статьи, работнику не выплачиваются, а в случае приезда к месту работы членов семьи работника виплата стоимости проезда, провоза багажа и единовременного пособия на членов семьи производится по нормам, предусмотренним пунктом «а» настоящей статьи»; б) постанови Ради Міністрів СРСР від 10 лютого 1960 р. № 148 «Про порядок застосування Указу Президії Верховної Ради СРСР від 10 лютого 1960 р. «Про впорядкування пільг для осіб, які працюють у районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі»; в) Указу Президії Верховної Ради СРСР від 26 вересня 1967 р. «Про розширення пільг для осіб, які працюють у районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі»; в) Постанови Державного комітету ради міністрів СРСРвід16.12.1967 N 530/П-28 «Про затвердження Інструкції про порядок надання пільг особам, що працюють в районах Крайньої Півночі і місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі» пункт 43 «Общий стаж работы, дающий право на получение пенсии исчисляется за период работьі в районах Крайнего Севера и в местностях, приравненньїх к районам Крайнего Севера в следующем порядке: 1) пенсии по старости и по инвалидности - за период с 01 марта 1960 г. один год работы засчитывается за один год и шесть месяцев работы лицам, указанным в пунктах 2, 3 и 4 настоящей Инструкции; за период с 01 августа 1945 г. до 01 марта 1960 г. один год работы засчитывается за два года работы, если работник имел право на льготы в соответствии с Указом Президиума Верховного Совета СССР от 01 августа 1945 г. (п0001400-45 ), постановленім СНК СССР от 18 ноября 1945 г. N 2927 ти в соответствии с другими решениями Правительства СССР». Крім того, пільгове обчислення стажу здійснюють на підставі трудової книжки або письмового трудового договору, або довідки, в яких зазначено період роботи в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до цих районів, і користування пільгами, передбаченими у вищезазначених нормативно-правових актах. Пояснив, що він надав до ПФУ Ренійського району Одеської області зазначені документи. Зауважив, що у пункті «д» статті 5 Указу Президії Верховної Ради СРСР від 10 лютого 1960 р. передбачено, що працівникам, яких переведено, направлено або запрошено на роботу в райони Крайньої Півночі і в місцевості, прирівняні до них, з інших місцевостей країни, за умови укладання ними трудових договорів про роботу в цих районах, надавали додатково пільги щодо зарахування одного року роботи в цих районах за один рік шість місяців під час обчислення стажу. Пільгове обчислення стажу застосовувалося при обчислені загального та спеціального стажу роботи. Тому вважає, що відповідач допустив помилку при обчисленні його стажу, не зарахувавши йому п'ятнадцять років його стажу в місцевостях Крайньої Півночі, як рік за рік і шість місяців. В ході розгляду справи були досліджені наступні докази: копія паспорту громадянина України - [PERSON], серії [NUMBER]; копія рішення управління Пенсійного фонду України в Ренійському районі Одеської області № 2125 від 17.08.2012р.; копія трудової книжки [PERSON]; копія трудової угоди про працю в районах Крайньої Півночі від 11.07.1978р.; копія типового договору про працю на підприємствах. Які знаходяться в районах Крайньої Півночі від 21.08.1981р.; копія трудового договору про працю в районах Крайньої Півночі від 22.02.1988р.; копія трудового договору про працю в районах Крайньої Півночі від 22.02.1988р.; копія довідки МЗ г. Усинск про працю в районах Крайньої Півночі від 09.07.2008р. № 264; копія розрахунку управління Пенсійного фонду України в Ренійському районі Одеської області стажу [PERSON] з 01.01.2004р.; копія довіреності УПФ в Ренійському районі на ім'я [PERSON] від 10.06.2013р. № 1261/06; квитанція про сплату судового збору. Суд ухвалює рішення на підставі доказів, яки є в матеріалах справи. Заслухавши пояснення позивача, заперечення представника відповідача, вивчивши матеріали справи та надані документи, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи, встановлення істини і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що у задоволенні позовних і вимог [PERSON], слід відмовити, з наступних підстав. Між урядом України і урядом Російської Федерації, 15.01.1993 р., було укладено «Тимчасову угоду про гарантії прав громадян», які працювали в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі в галузі пенсійного забезпечення, яка діє на час розгляду даної справи. Відповідно до умов вищевказаної Угоди, громадяни обох держав, які пропрацювали не менш 15 календарних років в районах Крайньої Півночі або не менше 20 календарних років в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, незалежно від місця їх постійного проживання на території обох держав, мають право на пенсію за віком чоловіки - після досягнення 55 років і при загальному стажі роботи не менше 25 років. Суд звертає увагу на те, що однією з обов'язкових умов призначення пенсії за віком, у відповідності із «Тимчасовою угодою про гарантії прав громадян», які працювали в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі в галузі пенсійного забезпечення, є - загальний стаж роботи не менше 25 років. Якщо людина пропрацювала в районах Крайньої Півночі менше 15 календарних років або більш 15 календарних років при загальному стажі менш 25 років, то питання призначення пенсії, такій особі буде вирішуватися на загальних підставах відповідно до ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», тобто при досягненні пенсійного віку. Загальний стаж позивача, [PERSON], складає - 19 років 3 місяців 7 днів (згідно записів у трудовій книжці на ім'я позивача, виданій 12.08.1974р.). Тобто, з умов вищевказаної угоди чітко вбачається, що для призначення пенсії за віком, необхідні дві умови: перша - громадянин повинен мати загальний стаж роботи не менше 25 років (у позивача загальний стаж роботи - 19 років 3 місяців 7 днів), друга: з цих 25 років загального стажу, громадянин повинен мати не менш 15 календарних років в районах Крайньої Півночі (у позивача - більше 15 років роботи в районах Крайньої Півночі). Тобто: в даному випадку не дотримується одна з умов призначення пенсії на пільгових умовах за віком, а саме - позивачу не вистачає, для призначення пенсії на пільгових умовах за віком, загального стажу, строком - 5 років 8 місяців 23 дня. Позивач вважає, що суд повинен зарахувати йому (позивачу) у загальний стаж, який обчислюється у 25 років, необхідний для призначення пенсії на пільгових умовах за віком, згідно вищевказаної Угоди, за один рік загального стажу роботи у районах Крайньої Півночі як один рік 6 місяців, але це не передбачено Угодою. Тому, суд вважає, що питання призначення пенсії позивачу, повинне бути вирішене на загальних підставах, відповідно до ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування». Згідно цього Закону, підставами одержання пенсії за віком є - досягнення пенсійного віку та наявність необхідного страхового стажу, а саме: пенсійний вік для чоловіків становить 60 років, страховий стаж - 35 років. З вищевикладеного випливає, що підстави для задоволення позову, відсутні. Згідно ч.2 ст.71 КАС України «в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову». Суд вважає, що представник відповідача, у судовому засіданні, довів правомірність, обґрунтованість, законність своїх дій, а тому позов не підлягає до задоволення.

Результат розгляду: denied