Рішення адміністративного суду від 2014-01-14 00:00:00+02

Фізична особа-підприємець [PERSON] (далі - ФОП [PERSON], позивач) звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до заступника начальника Державної податкової інспекції в м. Докучаєвську Головного управління Міндоходів у Донецькій області Хидирової Світлани Олексіївни (далі - заступник начальника ДПІ у м. Докучаєвську Хидирова С.О., відповідач) про визнання неправомірними дій заступника начальника ДПІ у м. Докучаєвську Хидирової С.О. щодо прийняття податкового повідомлення-рішення від 18.06.2013 року № 0001811700 та скасування податкового повідомлення-рішення від 18.06.2013 року № 0001811700 на суму 21 195,99 грн. Позивач у судовому засіданні 12 грудня 2013 року подав до суду заяву про уточнення позовних вимог, відповідно до якої, позивач просить скасувати податкове повідомлення-рішення від 18.06.2013 року № 0001811700 на суму 21 195,99 грн. Позов обґрунтований тим, що позивач вважає незаконним спірне податкове повідомлення-рішення від 18.06.2013 року № 0001811700, яке прийняте відповідачем за результатами акту перевірки від 01.06.2013 року № 262/17-0/[NUMBER], оскільки позивач був ознайомлений з цим актом, а також отримав спірне податкове повідомлення-рішення тільки після свого звернення до податкового органу 18.09.2013 року, що унеможливило своєчасно подати заперечення по акту перевірки та прийняти участь у їх розгляді. Також позивач зауважив, що відповідачем не врахований факт того, що в результаті пожежі 13.07.2012 року в магазині "[INFO]", де здійснювалась господарська діяльність, були знищені статутні та первинні документи, які підтверджували витрати позивача, при цьому, листом від 21.08.2012 року позивач повідомляв ДПІ у м. Докучаєвську про пожежу та надавав акт від 13.07.2012 року. Таким чином, позивач просить у судовому порядку скасувати податкове повідомлення-рішення від 18.06.2013 року № 0001811700. Представники позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримали, просили задовольнити у повному обсязі. Відповідачем позовні вимоги не визнані, в матеріалах справи наявні заперечення на позов у яких зазначено про безпідставність заявлених позовних вимог. Заперечення обґрунтовані тим, що позивач був повідомлений про проведення перевірки, а акт перевірки та податкове повідомлення-рішення були надіслані на адресу позивача поштою та факт їх отримання підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення, відповідно, від 05.06.2013 року та 20.06.2013 року. Стосовно знищення первинних документів позивача під час пожежі, що вплинуло на результати перевірки, то відповідач зазначив, що згідно з вимогами ст. 44 Податкового кодексу України позивач повинен був протягом 90 календарних днів з дня повідомлення органу державної податкової служби відновити втрачені документи, що ним не було зроблено, а тому вважається що такі документи були відсутні на час складення податкової звітності. З огляду на таке, відповідач просить відмовити позивачу у задоволені позовних вимог у повному обсязі. Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення представників сторін, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне. За даними пошуку в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців [PERSON] зареєстрований як фізична особа-підприємець, дата та номер запису про проведення державної реєстрації фізичної особи-підприємця - 05.08.2008 року за № 2 261 000 0000 001113, реєстраційна справа знаходиться в Реєстраційній службі Докучаєвського міського управління юстиції Донецької області, дата взяття на облік в ДПІ у м. Докучаєвську: 06.08.2008 року. Має право займатись наступними видами діяльності за Класифікацією видів економічної діяльності (КВЕД): "52.11.0 Роздрібна торгівля в неспеціалізованих магазинах з перевагою продовольчого асортименту". Ідентифікаційний номер ФОП [PERSON] - [NUMBER], місцезнаходження - [ADDRESS] З наявних у справі письмових доказів та пояснень представників сторін судом встановлено, що ДПІ у м. Докучаєвську на підставі повідомлення від 16.05.2013 року та наказу від 16.05.2013 року № 142 в період з 21.05.2013 року по 27.05.2013 року проведено документальну позапланову невиїзну перевірку дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства фізичної особи-підприємця [PERSON] за період з 01.04.2010 року по 16.04.2013 року, про що складений акт від 01.06.2013 року № 262/17-0/[NUMBER] (надалі - Акт перевірки). Проведеною перевіркою встановлено, що ФОП [PERSON] до перевірки надані первинні документи з чисельними виправленнями та розбіжностями, а саме: - договір на постачання товару з ПП "Крок-4" № 221/08 від 01.01.2011 року - в п. 7 Договору код ЄДРПУ постачальника 37902628, а в печатці підприємства постачальника зазначений код ЄДРПОУ 25004078; - договір постачання товару з ПП "Український продукт" № 625 від 14.09.2011 року - в п. 20 Договору код за ЄДРПОУ постачальника в строчці ІПН та печатці постачальника 25904978, але згідно з АС "Податковий блок" підприємства з таким кодом ЄДРПОУ не існує; - між видатковими накладними на товарно-матеріальні цінності та фіскальними чеками, що підтверджують отримання та сплату за товар, який використовувався в підприємницької діяльності платника податків та включені ФОП [PERSON] До складу витрат, пов'язаних з господарською діяльністю на суму 50905,45 грн. у 2011 році (ПП "Крок-4") та на суму 18747,29 грн. у 2012 році (ПП "Крок-4" - 1003,60 грн., ПП "Український продукт" - 17743,69 грн.) існують розбіжності в частині кодів за ЄДРПОУ, вказаних в печатці постачальника на видаткових накладних та в фіскальних чеках постачальника; - на видаткових накладних, отриманих від ПП "Український продукт" відсутні підписи матеріально-відповідальних осіб за відвантажений товар". Крім того, в Акті перевірки зазначено, що до перевірки ФОП [PERSON] взагалі не надані первинні документи (видаткові та/або податкові накладні, фіскальні чеки, квитанції про оплату, договори, товарно-транспортні накладні тощо) за 2012 рік на загальну суму 43392,63 грн., які б підтверджували витрати, пов'язані з господарською діяльністю та які ФОП [PERSON] зазначив в розрахунку податкових зобов'язань з податку на доходи фізичних осіб, отриманих фізичною особою-підприємцем від провадження господарської діяльності за 2012 рік. За наведених обставин, у висновку Акту перевірки відповідач зазначив, що ФОП [PERSON] порушено вимоги п.п. 139.1.9 п. 139.1 ст. 139 Податкового кодексу України в частині включення до складу витрат у 2011 та 2013 роках витрати, не підтверджених відповідними первинними документами, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення бухгалтерського обліку на загальну суму 113 045,37 грн., в тому числі: 2011 р. - 38046,10 грн. та 2012 р. - 74999,27 грн., у зв'язку з чим занижені податкові зобов'язання з податку на доходи фізичних осіб за результатами річного декларування на загальну суму 16956,79 грн., у тому чслі: за 2011 р. - 5706,91 грн., за 2012 р. - 11249,88 грн. Таким чином, за результатами встановленого порушення ДПІ у м. Докучаєвську прийняте податкове повідомлення-рішення від 18.06.2013 року № 0001811700 про збільшення ФОП [PERSON] суми грошового зобов'язання за платежем "Податок на доходи фізичних осіб, що сплачуються фізичними особами за результатами річного декларування" (код платежу 11010500) на суму 21 195,99 грн., у тому числі: за основним платежем - 16956,79 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями - 4239,20 грн. Як слідує з позову та пояснень представників позивача в ході судового розгляду даної справи, позивач не погоджується з нарахуванням йому відповідачем податкового зобов'язання та штрафних санкцій, оскільки вважає, що відповідач не врахував факт знищення первинних документів під час пожежі в магазині "[INFO]", в якому позивач здійснював свою господарську діяльність. Отже відсутність таких документів обґрунтовуються поважною причиною, а показники податкової звітності за 2012 рік відповідають фактичним витратам. Крім того, позивач вказує на те, що спірне податкове повідомлення-рішення не було направлено йому відповідачем, а отримав від ДПІ у м. Докучаєвську тільки супровідний лист про направлення йому цього документу. При цьому, як зазначив позивач, він також не отримував Акт перевірки. Отже з Актом перевірки та податковим повідомленням-рішенням від 18.06.2013 року позивач ознайомився та отримав тільки через три місяці після складення останнього - 18.09.2013 року. Судом встановлено, що ФОП [PERSON] для здійснення своєї господарської діяльності орендував у [PERSON] частину магазину площею 24 кв.м., розташованого по [ADDRESS], про що між сторонами укладений договір оренди від 30.06.2011 року. За умовами цього Договору, строк оренди магазину - з 30.06.2011 року по 30.05.2012 року з щомісячною вартістю в сумі 300,00 грн. (з ПДВ). Як слідує з наданих до суду матеріалів справи, 13 червня 2012 року в приміщенні магазину "[INFO]", розташованого за адресою: [ADDRESS] відбулася пожежа. Про факт цієї пожежі комісією у складі ст. інспектора відділу наглядово-профілактичного обслуговування волноваського району управління забезпечення діяльність ГУ Держтехногенбезпеки у Донецької області майором служби цивільного захисту Гражданової О.І. та слідчого СВ Докучаєвського ГУ МВС України в Донецькій області лейтенантом міліції Плеханова Я.В. було складено Акт про пожежу від 15.06.2012 року. В Акті про пожежу від 15.06.2012 року зазначено, що пожежею знищено: пластиковий козирьок при вході в магазин розміром 5х1, кондиціонер, краноспан, яким були обшиті стіни по всій площі 10,80 х 5,45 м., стелю магазину на площі 55 кв.м., продукти харчування, один холодильник секційний, кондитерська вітрина; пожежею пошкоджено: п'ять холодильників 2-х секційних, два холодильника односекційних, чотири холодильні камери, три холодильні вітрини, стіни і стеля всередині магазину у кіптяви, оплавився верхній лівий кут вхідних дверей на площі 60х40 див., електропровід 2-х жильний 10 метрів, вивіска магазину, пристінні дерев'яні полиці, алюмінієвий стелаж. Матеріальний збиток у розмірі 120000 грн., непрямий збиток від пожежі склав 140000 грн. Причина пожежі (ймовірна): необережне поводження з вогнем. Постановою від 22.07.2012 року, винесеною ст. інспектором відділу наглядово-профілактичного обслуговування волноваського району управління забезпечення діяльність ГУ Держтехногенбезпеки у Донецької області майором служби цивільного захисту Граждановою О.І. відмовлено у порушенні кримінальної справи за фактом пожежі, так як в даному пожежі відсутній склад злочину передбаченого статтею 194 п. 2, ст. 270 п.1 та ст. 196 КК України. Разом із тим, позивач зазначив, що під час пожежі були знищені також первинні документи бухгалтерського та податкового обліку. Згідно з п. 44.1 ст. 44 Податкового кодексу України для цілей оподаткування платники податків зобов'язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов'язаних з визначенням об'єктів оподаткування та/або податкових зобов'язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов'язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством. Відповідно до п. 44.3 ст. 44 Податкового кодексу України платники податків зобов'язані забезпечити зберігання документів, визначених у пункті 44.1 цієї статті, а також документів, пов'язаних із виконанням вимог законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, не менш як 1095 днів з дня подання податкової звітності, для складення якої використовуються зазначені документи, а у разі її неподання - з передбаченого цим Кодексом граничного терміну подання такої звітності. Згідно з п. 44.5. ст. 44 Податкового кодексу України у разі втрати, пошкодження або дострокового знищення документів, зазначених в пунктах 44.1 і 44.3 цієї статті, платник податків зобов'язаний у п'ятиденний строк з дня такої події письмово повідомити контролюючий орган за місцем обліку в порядку, встановленому цим Кодексом для подання податкової звітності, та контролюючий орган, яким було здійснено митне оформлення відповідної митної декларації. Платник податків зобов'язаний відновити втрачені документи протягом 90 календарних днів з дня, що настає за днем надходження повідомлення до контролюючого органу. У разі неможливості проведення перевірки платника податків у випадках, передбачених цим підпунктом, терміни проведення таких перевірок переносяться до дати відновлення та надання документів до перевірки в межах визначених цим підпунктом строків. Як вже зазначено, у судовому засіданні представник позивача посилався на те, що первинні документи, у тому числі за 2012 рік знищено пожежею, яка сталася 13.07.2012 року. З Акту перевірки вбачається, що позивач повідомив ДПІ у м. Докучаєвську про пожежу в магазині "[INFO]" листом від 21.08.2012 року (вхід. № 4425/10), тобто більше чим через місяць з моменту пожежі. Виходячи з положень п. 44.5 ст. 44 Податкового кодексу України, позивач повинен був протягом 90 календарних днів після повідомлення про пожежу податкового органу 21.08.2012 року відновити втрачені документи, які мали б підтвердити господарську діяльність та правомірність задекларованих показників у податковій звітності за 2012 рік, а саме: до 22.11.2012 року. Разом із тим, слід зазначити, що у позивача було більш чим достатньо часу на відновлення первинних документів, зокрема, у період з 21.08.2012 року (дати повідомлення податкового органу про пожежу) по 16.05.2013 року (дати вручення позивачу повідомлення та наказу про призначення документальної позапланової невиїзної перевірки). Доказів належного виконання позивачем вимог п. 44.5 ст. 44 Податкового кодексу України суду не надано, як і не надано доказів, підтверджуючих знищення саме первинних документів, оскільки з акту про пожежу від 13.07.2012 року та постанови про відмову у порушенні кримінальної справи від 22.07.2012 року взагалі не зазначено про знищення будь-якої документації під час пожежі. Відповідно до ч. 1 ст. 9 Закону України від 16.07.1999 року № 996-ХІV "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. При цьому, частиною 3 статті 8 цього Закону передбачено, що відповідальність за організацію бухгалтерського обліку та забезпечення фіксування фактів здійснення всіх господарських операцій у первинних документах, збереження оброблених документів, регістрів і звітності протягом встановленого терміну, але не менше трьох років, несе власник (власники) або уповноважений орган (посадова особа), який здійснює керівництво підприємством відповідно до законодавства та установчих документів. На підставі п. 85.2 ст. 85 Податкового кодексу України платник податків зобов'язаний надати посадовим (службовим) особам контролюючих органів у повному обсязі всі документи, що належать або пов'язані з предметом перевірки. Такий обов'язок виникає у платника податків після початку перевірки. При цьому, згідно з пп. 20.1.6 п. 20.1 ст. 20 Податкового кодексу України контролюючи органи мають право запитувати та вивчати під час проведення перевірок первинні документи, що використовуються в бухгалтерському обліку, регістри, фінансову, статистичну та іншу звітність, пов'язану з обчисленням і сплатою податків, зборів, платежів, виконанням вимог законодавства, контроль за додержанням якого покладено на контролюючі органи. Згідно з пп. 139.1.9 п. 139.1 ст. 139 Податкового кодексу України не включаються до складу витрат: витрати, не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими первинними документами, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення бухгалтерського обліку та нарахування податку. У разі втрати, знищення або зіпсуття зазначених документів платник податку має право письмово заявити про це контролюючому органу та здійснити заходи, необхідні для поновлення таких документів. Письмова заява має бути надіслана до/або разом із поданням розрахунку податкових зобов'язань за звітний податковий період. Платник податків зобов'язаний відновити втрачені, знищені або зіпсовані документи протягом 90 календарних днів з дня, що настає за днем надходження такої заяви до контролюючого органу. Якщо платник податку поновить зазначені документи в наступних податкових періодах, підтверджені витрати включаються до витрат за податковий період, на який припадає таке поновлення. Отже, наведена норма прямо встановлює заборону на включення до складу витрат такі витрати, які документально не підтверджені, а також встановлює обов'язок платнику податків на відновлення втрачених документів у чітко визначений строк. Виключень ця норма немає, таким чином є імперативною. Пунктом 44.6 статті 44 Податкового кодексу України передбачено, що у разі якщо до закінчення перевірки або у терміни, визначені в абзаці другому пункту 44.7 цієї статті платник податків не надає посадовим особам контролюючого органу, які проводять перевірку, документи (незалежно від причин такого ненадання, крім випадків виїмки документів або іншого вилучення правоохоронними органами), що підтверджують показники, відображені таким платником податків у податковій звітності, вважається, що такі документи були відсутні у такого платника податків на час складення такої звітності. Якщо платник податків після закінчення перевірки та до прийняття рішення контролюючим органом за результатами такої перевірки надає документи, що підтверджують показники, відображені таким платником податків у податковій звітності, не надані під час перевірки (у випадках, передбачених абзацами другим і четвертим пункту 44.7 цієї статті), такі документи повинні бути враховані контролюючим органом під час розгляду ним питання про прийняття рішення. Судом встановлено, що позивачем не були надані перевіряючим всі первинні документи на підтвердження правомірності формування витрат, а отже відсутність на час проведення перевірки у позивача документів, пов'язаних з виконанням вимог податкового законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, знайшов своє підтвердження в судовому засіданні. Стосовно зауваження позивача на недотримання відповідачем вимог податкового законодавства в частині належного вручення Акту перевірки та спірного податкового повідомлення-рішення суд зазначає наступне. Відповідно до п. 75.1 ст. 75 Податкового кодексу України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки. Камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, а фактичні перевірки - цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи. Згідно з пп. 75.1.2 п. 75.1 ст. 75 Податкового кодексу України документальною невиїзною перевіркою вважається перевірка, яка проводиться в приміщенні контролюючого органу. За вимогами п. 79.2 ст. 79 Податкового кодексу України документальна позапланова невиїзна перевірка проводиться посадовими особами контролюючого органу виключно на підставі рішення керівника контролюючого органу, оформленого наказом, та за умови надіслання платнику податків рекомендованим листом із повідомленням про вручення або вручення йому чи його уповноваженому представнику під розписку копії наказу про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки та письмового повідомлення про дату початку та місце проведення такої перевірки. Судом встановлено, що повідомлення про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки від 16 травня 2013 року № 61 та копію наказу від 16.05.2013 року № 142 відповідачем вручено під підпис уповноваженому представнику позивача за довіреністю [PERSON]. У відповідності до п. 86.4 ст. 86 Податкового кодексу України акт (довідка) документальної невиїзної перевірки складається у двох примірниках, підписується посадовими особами контролюючого органу, які проводили перевірку, та реєструється у контролюючому органі протягом п'яти робочих днів з дня, що настає за днем закінчення установленого для проведення перевірки строку (для платників податків, які мають філії та/або перебувають на консолідованій сплаті, - протягом 10 робочих днів). Акт (довідка) документальної невиїзної перевірки після його реєстрації вручається особисто платнику податків чи його законним представникам або надсилається рекомендованим листом з повідомленням про вручення. Судом з матеріалів справи також встановлено, що Акт перевірки від 01.06.2013 року було надіслано на адресу позивача рекомендованим листом про вручення, який отриманий ним 05.06.2013 року. Податкове повідомлення-рішення прийняте заступником начальника ДПІ у м. Докучаєвську Хидировою С.О. 18.06.2013 року, що також узгоджується з вимогами п. 86.8 ст. 86 Податкового кодексу України, яким визначено, що податкове повідомлення-рішення приймається керівником контролюючого органу (його заступником) протягом десяти робочих днів з дня, наступного за днем вручення платнику податків акта перевірки у порядку, передбаченому статтею 58 цього Кодексу, для надсилання (вручення) податкових повідомлень-рішень. Як зазначив позивач, він не отримував податкове повідомлення-рішення від 18.06.2013 року, проте рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення свідчить про факт отримання позивачем спірного документу 20.06.2013 року. Таким чином, наведеними доказами спростовуються доводи позивача стосовно порушення відповідачем вимог податкового законодавства в частині не направлення платнику податків (позивачу) Акту перевірки та спірного податкового повідомлення-рішення. Водночас суд вважає за необхідне зазначити, що згідно з п. 86.6 ст. 86 Податкового кодексу України відмова платника податків або його законних представників чи особи, яка здійснювала розрахункові операції, від підписання акта перевірки або отримання його примірника не звільняє платника податків від обов'язку сплатити визначені контролюючим органом за результатами перевірки грошові зобов'язання. Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Судом не встановлено порушень з боку суб'єкта владних повноважень, яким є відповідач. Згідно з пунктом 1 частини 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. Доказів, які б спростували доводи відповідача, позивач суду не надав. З огляду на вищевикладене, підстав для задоволення позовних вимог судом не вбачається. Згідно ст. 94 Кодексу адміністративного судочинства України, судові витрати на користь позивача не присуджуються.

Результат розгляду: denied