Рішення адміністративного суду від 2014-03-24 00:00:00+02

[PERSON] звернулася до суду з вищевказаним позовом. Обґрунтовуючи позовні вимоги вказувала, що з 12 серпня 1982 року працювала на посадах вихователя дитячого садка спецколгоспу «Авангард», і в подальшому у зв'язку з реорганізаціями господарства: з 21.11.1992 року - КСП «Авангард», з 04.02.1997 року - агрофірми «Авангард», з 03.12.1997 року - КСП «Авангард», з 16.02.2000 року - ПОП «Лан». 31 січня 2001 року була переведена на посаду завідуючої дитячим садком ПОП «Лан». 09 квітня 2002 року її обрано секретарем Вовнянської сільської ради Миргородського району Полтавської області. На цій посаді вона продовжує працювати по день звернення до суду. Відповідно до ст. положень 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення" та статті 33 Закону України «Про статус депутатів місцевих рад» її стаж роботи на виборній посаді зараховується до стажу працівника освіти, який вона набула до обрання секретарем сільської ради . 05 листопада 2013 року позивач звернулася до відповідача з заявою про призначення пенсії за вислугу років, однак рішенням Управління Пенсійного фонду України в м. Миргороді та Миргородському районі Полтавської області від 11 грудня 2013 року № 3, яким підтверджено наявність на дату звернення за призначенням пенсії за вислугу років стажу роботи за спеціальністю 27 років 02 місяці 16 днів, в тому числі 11 років 05 місяців 23 дні на виборній посаді, відмовлено в призначенні пенсії за вислугу років, у зв'язку з тим, що позивач працює на виборній посаді. Зазначена відмова є незаконною та такою, що порушує її конституційне право на соціальний захист, та суперечить вимогам Закону, оскільки відповідно до ст. 7 Закону України «Про пенсійне забезпечення» пенсії за вислугу років призначаються при залишенні роботи, яка дає право на цю пенсію. 09 квітня 2002 року її обрано секретарем Вовнянської сільської ради Миргородського району Полтавської області і в зв'язку з цим звільнено з роботи завідуючої дитячим садком. Отже, на момент звернення до відповідача із заявою про призначення пенсії за вислугу років, вона не займалась в тих закладах та установах освіти педагогічною роботою, яка дає право на призначення пенсії за вислугу років, відповідно до Переліку закладів і установ освіти, охорони здоров'я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 04.11.1993 року №909. Оскільки чинним законодавством України не передбачено призначення пенсії за вислугу років із зарахуванням до спеціального стажу роботи періоду перебування на виборній посаді лише за умови звільнення з виборної посади, тому звернулася до суду та просила рішення відповідача про відмову в призначенні пенсії за вислугу років скасувати, зобов'язати прийняти рішення про призначення пенсії за вислугу років з 05.11.2013 року. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала, просила задовольнити позов з підстав викладених у позові. Суду пояснила, що вона має стаж роботи достатній для призначення пенсії за вислугу років, та працює зараз на виборній посаді, стаж роботи на якій зараховується до спеціального стажу. Оскільки вона не займає посаду вихователя чи завідуючої дитячим садком, а законом не визначено обов'язковою умовою звільнення з виборної посади для призначення пенсії, тому оскаржуване рішення відповідача є незаконним, яке необхідно скасувати та зобов'язати відповідача призначити їй пенсію за вислугу років з 05.11.2013 року. Представник відповідача просив відмовити в задоволенні позову, суду пояснив, що рішення про відмову в призначенні позивачу пенсії за вислугу років прийнято з дотриманням вимог ст. 7 ЗУ «Про пенсійне забезпечення», якою визначено, що пенсії за вислугу років призначаються при залишенні роботи, яка дає право на таку пенсію. Оскільки на момент подання заяви про призначення цього виду пенсії [PERSON] працювала в органах місцевого самоврядування, на виборній посаді, секретаря сільської ради, робота на якій зарахована як спеціальний стаж роботи, що дає право на призначення цього виду пенсії, тому оскаржуване рішення прийнято з дотриманням закону і підстави для його скасування відсутні. Заслухавши сторони, дослідивши письмові докази по справі та матеріали пенсійної справи [PERSON], суд встановив. З 12 серпня 1982 року [PERSON] працювала на посадах вихователя дитячого садка спецколгоспу «Авангард», і в подальшому у зв'язку з реорганізаціями господарства: з 21.11.1992 року - КСП «Авангард», з 04.02.1997 року - агрофірми «Авангард», з 03.12.1997р. - КСП «Авангард», з 16.02.2000 року - ПОП «Лан». 31 січня 2001 року була переведена на посаду завідуючої дитячим садком ПОП «Лан», що підтверджується записами в трудовій книжці виданій на ім'я [PERSON] (а.с.8-11). З 09 квітня 2002 року [PERSON] обрана секретарем Вовнянської сільської ради Миргородського району Полтавської області, де вона працює на день звернення до суду та розгляду справи судом (а.с.12,13). 05 листопада 2013 року [PERSON] звернулася до Управління Пенсійного фонду України в м. Миргороді та Миргородському районі Полтавської області, відповідача по справі, із заявою про призначення пенсії за вислугу років. На дату звернення за призначенням пенсії за вислугу років стаж роботи за спеціальністю [PERSON] 27 років 02 місяці 16 днів, в тому числі 11 років 05 місяців 23 дні на виборній посаді. Рішенням Управління Пенсійного фонду України в м. Миргороді та Миргородському районі Полтавської області від 11 грудня 2013 року № 3 [PERSON] відмовлено в призначенні пенсії за вислугу років, у зв'язку з тим, що позивач продовжує працювати на виборній посаді (а.с.14). Відповідно до п. «е» ст. 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 року № 1788 -XII право на пенсію за вислугу років мають працівники освіти, охорони здоров'я та соціального забезпечення при наявності спеціального стажу роботи від 25 до 30 років за переліком, що затверджується у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України, незалежно від віку. Постановою Кабінету Міністрів України від 04.11.1993 року № 909 затверджено Перелік закладів і установ освіти, охорони здоров'я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, далі (Перелік). У розділі І цього Переліку зазначені заклади й установи освіти та посади, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, зокрема, посади завідуючих та вихователів дошкільних навчальних закладів всіх типів. Статтею 33 Закону України «Про статус депутатів місцевих рад» передбачено, що час роботи депутата у місцевій раді на постійній основі зараховується до загального і безперервного стажу роботи (служби) депутата, а також стажу роботи (служби) за тією спеціальністю, за якою він працював до обрання на виборну посаду в раді. Згідно з ст. 7 Закону України «Про пенсійне забезпечення» пенсії за вислугу років призначаються при залишенні роботи, яка дає право на цю пенсію. Оскільки судом встановлено, що на момент звернення [PERSON] до відповідача із заявою про призначення пенсії за вислугою років, позивач продовжувала працювати на виборній посаді, тому рішення Управління Пенсійного фонду України в місті Миргороді та Миргородському районі Полтавської області №3 від 11.12.2013 року про відмову [PERSON] в призначенні пенсії за вислугу років з 05.11.2013 року прийняте з дотриманням положень ст.7 Закону України «Про пенсійне забезпечення», а отже є законним. На думку суду не заслуговують на увагу твердження позивача, що вимога ст. 7 Закону України «Про пенсійне забезпечення» стосується лише тих посад і робіт, що зазначені в Переліку, і що роботою, яка дає право їй на пенсію за вислугу років являється педагогічна діяльність, а не виборна посада, яка не дає право на пенсію за вислугу років, а лише зараховується до стажу роботи за спеціальністю, тому має право на пенсію за вислугу років, оскільки залишила педагогічну роботу. Оскільки судом беззаперечно встановлено і не заперечується позивачем, що на момент звернення із заявою до відповідача про призначення пенсії стаж роботи позивача за спеціальністю становив 27 років 02 місяці 16 днів, в тому числі 11 років 05 місяців 23 дні на виборній посаді, тобто на момент залишення нею роботи педагога (09.04.2002 року) спеціальний стаж роботи становив менше 25 років. Право на пенсію за вислугу років [PERSON] набула з урахуванням часу роботи на виборній посаді, і як наслідок ця пенсія може бути призначена позивачу за умови звільнення з посади секретаря Вовнянської сільської ради Миргородського району Полтавської області. Статтею 92 Конституції України, передбачено, що виключно законами України визначаються права і свободи людини і громадянина, гарантії цих прав і свобод, основні обов'язки громадянина, основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення. Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі , в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Оскільки судом встановлено, що при прийнятті рішення №3 від 11.12.2013 року про відмову в призначенні пенсії за вислугу років [PERSON] колегіальний орган Управління Пенсійного фонду України в місті Миргороді та Миргородському районі Полтавської області діяв в межах своїх повноважень та у спосіб передбачений ЗУ «Про пенсійне забезпечення», тому в задоволенні позову [PERSON] про відмову в призначенні пенсії за вислугу років та зобов'язання прийняти рішення про призначення пенсії за вислугу років з 05.11.2013 року необхідно відмовити.

Результат розгляду: denied