Рішення адміністративного суду від 2014-02-12 00:00:00+02

Приватне акціонерне товариство «Бердянський машинобудівний завод» звернулось до Донецького окружного адміністративного суду з позовом до Бердянської об'єднаної державної податкової інспекції Головного Управління Міндоходів у Запорізькій області про визнання протиправними дій щодо складання акту опису майна. В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначив, що 18.06.2013 р. через засоби поштового зв'язку позивач отримав лист Бердянської ОДПІ від 11.06.2013 р. № 452/10/19-015 з доданим до нього Актом опису майна від 11.06.2013 р. № 4, зі змісту якого слідує, що податковий керуючий Бутко Ю.Ю., призначений наказом відповідача від 01.02.2013 р. № 175, на підставі рішення заступника начальника Бердянської ОДПІ Запорізької області від 06.07.2012 р. № 3 про погашення суми податкового боргу, провів опис такого майна: одноповерхова будівля, літ. „2А", площею 154, 4 м кв., одноповерхова будівля побутового приміщення транспортного цеху, літ „Б", площею 247,0 м кв. Також з акту опису майна вбачається, що він підписаний податковим керуючим із залученням двох понятих, підпису платника податків на акті опису немає. Вважає, що опис майна відповідачем було проведено з порушенням вимог Податкового кодексу України, процедури опису, передбаченої Порядком застосування податкової застави органами державної податкової служби, а саме опис здійснено без наявності підстави для його здійснення - рішення керівника органу державної податкової служби про опис майна у податкову заставу, яке пред'являється платнику податків, оскільки Рішення заступника начальника Бердянської ОДПІ Запорізької області від 6.07.2012 р. № 3 про погашення суми податкового боргу за своїм змістом є рішенням про надання дозволу на погашення усієї суми податкового боргу за рахунок майна платника податків, що перебуває у податковій заставі, а не рішенням про опис майна у податкову заставу. Також зазначив, що опис здійснено із залученням понятих за відсутності відмови позивача від підписання акта опису. Майно в акті опису не ідентифіковано (не зазначено адресу), що унеможливлює юридичне визначення, по відношенню до якого майна здійснено опис у податкову заставу. З наведених підстав позивач просив визнати протиправними дії Бердянської ОДПІ щодо опису у податкову заставу майна ПрАТ "Бердянський машинобудівний завод", який оформлено актом опису майна від 11 червня 2013 р. № 4, визнати протиправним вказаний акт опису майна. Представник позивача в судовому засіданні підтримала заявлені позовні вимоги, просила позов задовольнити з підстав, зазначених в позовній заяві. Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнав, надав суду письмові заперечення (а.с.47-49), пояснив, що Станом на 23.01.2014р. ПАТ «БМЗ» має загальний узгоджений податковий борг перед бюджетом у сумі 2 749 378,16 грн., вказана сума грошового зобов'язання вважається самостійно узгодженою та підлягає сплаті відповідачем. Постановою Донецького окружного адміністративного суду від 21.05.2012 року задоволені позовні вимоги Бердянської ОДПІ про надання дозволу на погашення усієї суми податкового боргу (2 761 509,02 грн.) за рахунок майна ПАТ «БМЗ» що перебуває у податковій заставі. Постанова суду набрала законної сили 08.06.2012 року. Вказана постанова суду не виконана, оскільки майно відповідно до акту опису від 05.12.2011 року № 15917/10/24-015 не реалізовано у зв'язку з відсутністю заявок на його придбання, у зв'язку з чим податковим органом здійснено заміну предмету застави та складено новий акт опису. 05.12.2012 року замінено предмет податкової застави, складено акт № 15917/10/24-015, описано об'єкти нерухомості, що перебувають на балансі ПрАТ «БМЗ». Зазначені об'єкти передано на уповноважену біржу. Аукціони з продажу майна, призначені на 17.10.2012 року, 22.11.2012 року та 24.01.20ЇЗ року не відбулися у зв'язку з відсутністю заявок, про що ЗТБ «Гілея» повідомлено листами від 18.10.2012 року №.121, від 22.11.2012 року № 136 від 25.01.2013р. №10. В зв'язку з тим, що майно не є ліквідним, податковий керуючий провів опис майна в податкову заставу та склав акт № 4 від 11.06.2013 року. Відносно того, що опис здійснено із залученням понятих за відсутності відмови позивача від підписання акту опису податковим керуючим був здійснений виїзд до юридичної адреси боржника. Керівник позивача був повідомлений про опис майна в податкову заставу та запропоновано підписати акт (на підприємстві, діє пропускний режим, тому будь-яка особа не може опинитись на території підприємства). Податковому керуючому платник не перешкоджав у здійсненні його повноважень щодо проведення опису, але підписати акт опису керівник відмовився, в зв'язку з чим податковий керуючий діяв відповідно до норм п. 89.3 ст. 89 ПК у присутності двох понятих. Відносно того, що майно в акті опису не ідентифіковано зазначив, що форма акту опису майна в податкову заставу затверджено наказом Міністерства Фінансів України від 11.10.2011 року № 1273 (що діяла на момент складання акту опису майна в податкову заставу). В жодному нормативному акті не визначено, що при проведенні опису майна в податкову заставу податковий керуючий повинен зазначати поштову адресу кожного предмета застави. Крім того об'єкти нерухомості літ, «Б», літ. «2А», які внесено в податкову заставу та описані атом опису № 4 від 11.06.2013 року, належать на праві власності ПрАТ «БМЗ» та знаходяться за адресою м. Бердянськ, вул. Гагаріна, 7, що підтверджується інформаційною довідкою з Реєстру прав власності, на нерухоме майно від 09.04.2013 р., індексний № 2181456. З наведених підстав представник відповідача просив у задоволенні позову відмовити. Заслухавши представників сторін, дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні обставини. Позивач - Приватне акціонерне товариство "Бердянський машинобудівний завод" (вул. Мурзи 16, к. 6, смт. Мангуш, Донецька область, 87400), зареєстроване як юридична особа Першотравневою районною державною адміністрацією Донецької області 18 листопада 2004 року, включене до ЄДРПОУ за кодом 32954692 (а.с.7), перебуває на обліку в Бердянській об'єднаній державній податковій інспекції Головного Управління Міндоходів у Запорізької області. Позивач має податковий борг з орендної плати на землю. Постановою Донецького окружного адміністративного суду від 02.08.2011 року у справі № 2а/0570/10886/2011 (а.с.60-64), яка набрала законної сили, частково задоволено позовні вимоги Бердянської об'єднаної державної податкової інспекції Запорізької області до ЗАТ "Бердянський машинобудівний завод" про стягнення коштів в з рахунків ЗАТ "Бердянський машинобудівний завод", стягнуто кошти в сумі 1 310 204,19 грн. з рахунків Закритого акціонерного товариства "Бердянський машинобудівний завод". Постановою Донецького окружного адміністративного суду від 21.03.2013 року у справі № 2а/0570/1493/2012 (а.с.68-73), яка набрала законної сили, задоволено позовні вимоги Бердянської об'єднаної державної податкової інспекції Запорізької області до ПрАТ "Бердянський машинобудівний завод" про надання дозволу на погашення усієї суми податкового боргу за рахунок майна, внаслідок чого надано дозвіл на погашення усієї суми податкового боргу (2 761 509,02 грн.) за рахунок майна "Бердянський машинобудівний завод", що перебуває у податковій заставі. Постанова Донецького окружного адміністративного суду від 21.03.2013 року у справі № 2а/0570/1493/2012 не виконана, оскільки майно відповідно до акту опису від 05.12.2011 року № 15917/10/24-015 (а.с.79) не реалізовано у зв'язку з відсутністю заявок на його придбання, у зв'язку з чим податковим органом здійснено заміну предмету застави та складено новий акт опису. Судом встановлено, що на адресу відповідача направлялась перша та друга податкові вимоги: № 1/106 від 04.02.2009 року та № 2/169 від 16.03.2009 року, які станом на момент розгляду справи не є відкликаними (а.с.52). Відповідачем на адресу позивача був направлений лист Бердянської ОДПІ від 11.06.2013 р. № 452/10/19-015 з доданим до нього актом опису майна від 11.06.2013 р. № 4. Актом опису майна № 4 від 11.06.2013 року проведено опис майна відповідача одноповерхової будівлі літ «2А» площею 154,4 м. кв. та одноповерхової будівлі побутового приміщення транспортного цеху, літ «Б», площею 247,0 м. кв. (а.с.56-57). Згідно з витягом про реєстрацію в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна від 12.06.2013 року майно відповідача описане актом опису майна № 4 від 11.06.2013 року, перебуває у податковій заставі, обтяжувач Бердянська ОДПІ, термін дії 12.06.2018 року (а.с.13). З урахуванням встановлених у справі обставин, вирішивши питання чи мали місце обставини, якими обґрунтовані вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються, яку правову норму належить застосувати до спірних правовідносин, суд дійшов висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до п. 41.1 ст.41 ПК України контролюючими органами є органи доходів і зборів - центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування єдиної державної податкової, державної митної політики в частині адміністрування податків і зборів, митних платежів та реалізує державну податкову, державну митну політику, забезпечує формування та реалізацію державної політики з адміністрування єдиного внеску, забезпечує формування та реалізацію державної політики у сфері боротьби з правопорушеннями при застосуванні податкового та митного законодавства, а також законодавства з питань сплати єдиного внеску (далі - центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику), його територіальні органи. Відповідно до п. 41.2 ст.41 ПК України органами стягнення є виключно контролюючі органи, уповноважені здійснювати заходи щодо забезпечення погашення податкового боргу та недоїмки зі сплати єдиного внеску у межах повноважень, а також державні виконавці у межах своїх повноважень. Згідно з п. 88.1 ст. 88 ПК України з метою забезпечення виконання платником податків своїх обов'язків, визначених цим Кодексом, майно платника податків, який має податковий борг, передається у податкову заставу. Згідно з п. 89.1. ПК України право податкової застави зокрема виникає у разі: несплати у строки, встановлені цим Кодексом, суми грошового зобов'язання, самостійно визначеної платником податків у податковій декларації, - з дня, що настає за останнім днем зазначеного строку; несплати у строки, встановлені цим Кодексом, суми грошового зобов'язання, самостійно визначеної контролюючим органом, - з дня виникнення податкового боргу. Згідно з п. 89.2. ПК України з урахуванням положень цієї статті право податкової застави поширюється на будь-яке майно платника податків, яке перебуває в його власності (господарському віданні або оперативному управлінні) у день виникнення такого права і балансова вартість якого відповідає сумі податкового боргу платника податків, крім випадків, передбачених пунктом 89.5 цієї статті, а також на інше майно, на яке платник податків набуде прав власності у майбутньому. У разі якщо балансова вартість майна, на яке поширюється податкова застава, є меншою ніж сума податкового боргу платника податків, право податкової застави поширюється на таке майно. У разі якщо балансова вартість такого майна не визначена, його опис здійснюється за результатами оцінки, яка проводиться відповідно до Закону України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні". У разі збільшення суми податкового боргу складається акт опису до суми, відповідної сумі податкового боргу платника податків, у порядку, передбаченому цією статтею. Право податкової застави не поширюється на майно, визначене підпунктом 87.3.7 пункту 87.3 статті 87 цього Кодексу, на іпотечні активи, що належать емітенту та є забезпеченням відповідного випуску іпотечних сертифікатів з фіксованою дохідністю, на грошові доходи від цих іпотечних активів до повного виконання емітентом зобов'язань за цим випуском іпотечних сертифікатів з фіксованою дохідністю, а також на склад іпотечного покриття та грошові доходи від нього до повного виконання емітентом зобов'язань за відповідним випуском звичайних іпотечних облігацій. Право податкової застави не застосовується, якщо загальна сума податкового боргу платника податків не перевищує двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Згідно п. 89.3. ст. 89 ПК України майно, на яке поширюється право податкової застави, оформлюється актом опису. До акта опису включається ліквідне майно, яке можливо використати як джерело погашення податкового боргу. Опис майна у податкову заставу здійснюється на підставі рішення керівника контролюючого органу, яке пред'являється платнику податків, що має податковий борг. Акт опису майна, на яке поширюється право податкової застави, складається податковим керуючим у порядку та за формою, що затверджені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує, державну податкову і митну політику. Відмова платника податків від підписання акта опису майна, на яке поширюється право податкової застави, не звільняє такого платника податків від поширення права податкової застави на описане майно. У такому випадку опис здійснюється у присутності не менш як двох понятих. Джерелами погашення податкового боргу платника податків, згідно з пунктами 87.1 і 87.2 статті 87 ПК України, є будь-які власні кошти, у тому числі ті, що отримані від продажу майна. Відповідно до пункту 95.1 ст. 95 ПК України контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі. Згідно з п.95.3 ст.95 ПК України контролюючий орган звертається до суду щодо надання дозволу на погашення усієї суми податкового боргу за рахунок майна платника податків, що перебуває у податковій заставі. Рішення суду щодо надання вказаного дозволу є підставою для прийняття контролюючим органом рішення про погашення усієї суми податкового боргу. Таким чином, суд дійшов висновку про наявність передбачених законом підстав для проведення опису майна для погашення усієї суми податкового боргу за рахунок майна платника податків, що перебуває у податковій заставі, відповідно до постанови Донецького окружного адміністративного суду від 21.03.2013 року у справі № 2а/0570/1493/2012. Посилання позивача на відсутність рішення керівника контролюючого органу про проведення опису майна спростовується матеріалами справи, оскільки в акті опису майна № 4 від 11.06.2013 року зазначено посилання на рішення заступника начальника Бердянської ОДПІ № 3 від 06.07.2012 р. № 3, яке міститься в матеріалах справи (а.с.12). Вказане рішення прийнято на підставі постанови Донецького окружного адміністративного суду від 21.03.2013 року у справі № 2а/0570/1493/2012. Оскільки продаж майна платника податків відповідно до закону передбачає опис такого майна, вказане рішення є достатньою підставою для проведення опису. Посилання позивача на певну черговість проведення опису, за якою, на його думку, опис майна повинен обов'язково передувати судовому рішенню про надання дозволу на погашення усієї суми податкового боргу за рахунок майна, суд не приймає до уваги, оскільки такі висновки не ґрунтуються на законі, а на час здійснення опису майна позивача існували передбачені законом підстави для вчинення вказаних дій. Відповідно до ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу, а в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Тому суд зазначає, що підписання акту опису майна за участю понятих передбачено п. 89.3. ст. 89 ПК України, за приписами якого відмова платника податків від підписання акта опису майна, на яке поширюється право податкової застави, не звільняє такого платника податків від поширення права податкової застави на описане майно. У такому випадку опис здійснюється у присутності не менш як двох понятих. Враховуючи відсутність підпису представника платника податків на акті опису, суд вважає правомірним складення такого акту за участю понятих, оскільки позивачем не доведено зворотнє належними доказами. Стосовно зазначеної у позові відсутності ідентифікації описаних об'єктів нерухомого майна, суд вважає такі доводи безпідставними, оскільки наявна в матеріалах справи Інформаційна довідка з Реєстру прав власності на нерухоме майно (а.с.81-83) містить відомості про об'єкт нерухомого майна, належний позивачеві, із зазначення адреси, за якою знаходиться таке майно, та включаючи вказані в акті опису майна № 4 від 11.06.2013 року будівлі літ «2А» та літ «Б», що дозволяє ідентифікувати описане нерухоме майно, яке знаходиться за певною адресою. Крім того, суд зауважує, що відповідно до п. 16.1.4 ст.16 ПК України обов'язком платника податків є сплата податків та зборів в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи. Також, згідно з ч. 1. ст. 255 КАС України постанова або ухвала суду, яка набрала законної сили, є обов'язковою для осіб, які беруть участь у справі, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України. Відповідно до ч.1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ. Встановленими у справі обставинами вбачається ухилення позивача від сплати узгоджених податкових зобов'язань та виконання відповідних судових рішень, тоді як діями відповідача не порушені права чи інтереси позивача у сфері публічно-правових відносин. Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Тому, враховуючи, що позивачем не доведена наявність порушень його права та інтересів з боку податкового органу при здійсненні покладених на нього функцій, який діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені приписами спеціального законодавства, заявлений позов задоволенню не підлягає.

Результат розгляду: denied