Рішення адміністративного суду від 2014-03-19 00:00:00+02

На підставі вимоги Київської міжрайонної екологічної прокуратури (вхідний № 7/26-2001/60), відповідачем 27.01.2014 р. головному державному інспектору Інспекційного відділу № 1 Гавриляку М.І. виписано направлення для проведення позапланової перевірки б/н, строком дії направлення з « 27» по « 31» січня 2014 року. 27 січня 2014 року вказаною посадовою особою Інспекції ДАБК у м. Києві проведено позапланову перевірку дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, державних будівельних норм, стандартів і правил ТОВ «МАСТЕР-АВІА», за результатами якої складено Акт перевірки дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, державних будівельних норм, стандартів і правил від 27.01.2014 р. (далі - Акт). Зі змісту Акту вбачається, що перевіркою з виїздом на місце 27.01.2014 р. о 11:00 встановлено експлуатацію бізнес-терміналу «В» - III категорії складності (відповідно до зареєстрованої декларації про початок виконання будівельних робіт від 25.07.2011 р. № КВ 08311019622) без прийняття в експлуатацію у встановленому законодавством порядку, чим порушено вимоги ч. 8 ст. 39 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності». 27 січня 2014 року посадовою особою Інспекції ДАБК у м. Києві генеральному директору ТОВ «МАСТЕР-АВІА» видано Припис про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил (далі - Припис), яким заборонялась експлуатація об'єкту: будівництво бізнес-терміналу «В» (у складі комплексу будинків і споруд для обслуговування міжнародного аеропорту «Жуляни», III черга) на вул. Медовій у Солом'янському районі м. Києва з 27.01.2014 р. до усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності у встановленому законодавством порядку; до генерального директора підприємства позивача ставилася вимога в термін до 28.02.2014 р. усунути порушення вимог містобудівного законодавства. 27 січня 2014 року посадовою особою Інспекції ДАБК у м. Києві стосовно ТОВ «МАСТЕР-АВІА» складено протокол про правопорушення у сфері містобудівної діяльності (далі - Протокол), яким визначена відповідальність за встановлені правопорушення у сфері містобудівної діяльності. Листом від 28.01.2014 р. № 7/26-61/2801/0211 представника підприємства позивача викликано до Інспекції на 13.02.2014 р. о 11:00 для розгляду справи про правопорушення у сфері містобудівної діяльності. 13 лютого 2014 року заступником начальника Інспекції ДАБК у м. Києві Алєксєєнком І.О. Товариство з обмеженою відповідальністю «МАСТЕР-АВІА» визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого абз. 4 п. 6 ч. 2 ст. 2 Закону України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності» та накладено штраф у сумі 109 620,00 грн. (Постанова про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності № 61/14/7/26-10/1302/02/1 (далі - Постанова)). Незгода з зазначеною вище Постановою відповідача обумовила позивача звернутись до суду. Оцінивши за правилами статті 86 Кодексу адміністративного судочинства України надані сторонами докази та пояснення, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд погоджується з доводами Товариства з обмеженою відповідальністю «МАСТЕР-АВІА», виходячи з наступного. Спірні правовідносини врегульовано нормами Конституції України, Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» від 17 лютого 2011 року № 3038-VI (далі - Закон № 3038-VI), Закону України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності» від 14 жовтня 1994 року № 208/94-ВР (далі - Закон № 208/94-ВР), Закону України «Про архітектурну діяльність» від 20 травня 1999 року № 687-XIV (далі - Закон № 687-XIV), Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23 травня 2011 року № 553 (далі - Порядок № 553), Порядку накладення штрафів за правопорушення у сфері містобудівної діяльності, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 06 квітня 1995 року № 244 (у редакції постанови Кабінету Міністрів України від 02.10.2013 р. № 735) (далі - Порядок № 244), Положення про Державну архітектурно-будівельну інспекцію України, затвердженого Указом Президента України від 08 квітня 2011 року № 439/2011 (далі - Положення № 439/2011), Положення про Інспекцію державного архітектурно-будівельного контролю у місті Києві, затвердженого наказом Державної архітектурно-будівельної інспекції України від 02 червня 2011 року № 22 (далі - Положення № 22) та іншими нормативно-правовими актами. Згідно з ст. 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Правові та організаційні основи містобудівної діяльності, що спрямовані на забезпечення сталого розвитку територій з урахуванням державних, громадських та приватних інтересів регулюються Законом № 3038-VI. Приписами частини першої статті 41 Закону № 3038-VI визначено, що державний архітектурно-будівельний контроль - сукупність заходів, спрямованих на дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил. Відповідно до частини другої статті 41 Закону № 3038-VI державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється органами державного архітектурно-будівельного контролю в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. За приписами частини четвертої статті 41 Закону № 3038-VI посадові особи органів державного архітектурно-будівельного контролю під час перевірки мають право, зокрема, складати протоколи про вчинення правопорушень, акти перевірок та накладати штрафи відповідно до закону. На виконання статті 41 Закону № 3038-VI, Кабінет Міністрів України своєю постановою від 23 травня 2011 року № 553 затвердив Порядок здійснення державного архітектурно-будівельного контролю. Цей Порядок визначає процедуру здійснення заходів, спрямованих на дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил та ліцензійних умов провадження господарської діяльності, пов'язаної з будівництвом об'єкта архітектури, який за складністю архітектурно-будівельного рішення та (або) інженерного обладнання належить до IV і V категорії складності. Державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється Держархбудінспекцією та її територіальними органами (далі - інспекції) (п. 1 Порядку № 553). Державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється посадовими особами інспекцій відповідно до їх посадових інструкцій та функціональних повноважень (п. 3 Порядку № 553). Приписами пункту 7 Порядку № 553 визначено, що позаплановою перевіркою вважається перевірка, яка не передбачена планом роботи інспекції. Підставами для проведення позапланової перевірки є, з-поміж інших, вимога правоохоронних органів про проведення перевірки. Строк проведення позапланової перевірки не може перевищувати п'яти робочих днів, а у разі потреби може бути одноразово продовжений за письмовим рішенням керівника відповідної інспекції чи його заступника не більше ніж на два робочих дні. Під час проведення позапланової перевірки посадова особа інспекції зобов'язана пред'явити службове посвідчення та направлення для проведення позапланової перевірки. Відповідно до п. 11 Порядку № 553 посадові особи інспекцій під час здійснення державного архітектурно-будівельного контролю мають право, зокрема, складати протоколи про вчинення правопорушень та акти перевірок, і накладати штрафи у межах повноважень, передбачених законом. Згідно з п. п. 16-18 Порядку № 553 за результатами державного архітектурно-будівельного контролю посадовою особою інспекції складається акт перевірки відповідно до вимог, установлених цим Порядком. У разі виявлення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, крім акта перевірки, складається протокол разом з приписом усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил або приписом про зупинення підготовчих та будівельних робіт, які виконуються без повідомлення, реєстрації декларації про початок їх виконання або дозволу на виконання будівельних робіт (далі - припис). Акт перевірки складається у двох примірниках. Один примірник надається суб'єкту містобудування, щодо якого здійснюється державний архітектурно-будівельний контроль, а другий залишається в інспекції. Акт перевірки підписується посадовою особою інспекції, яка провела перевірку та суб'єктом містобудування, щодо якого здійснюється державний архітектурно-будівельний контроль. Протокол протягом трьох днів після його складення та всі матеріали перевірки подаються керівникові відповідної інспекції або його заступникові для винесення постанови про накладення штрафу, передбаченої законодавством України (п. 20 Порядку № 553). Згідно з пунктом 22 Порядку № 553 постанова про накладення штрафу складається у трьох примірниках. Перший примірник постанови у триденний строк після її прийняття вручається під розписку суб'єкту містобудування (керівнику або уповноваженому представнику суб'єкта містобудування) або надсилається рекомендованим листом з повідомленням, про що робиться запис у справі. Два примірники залишаються в інспекції, яка наклала штраф. У відповідності до п. 23 Порядку № 553 інспекції ведуть облік справ про правопорушення у сфері містобудівної діяльності та контролюють виконання приписів і постанов про накладення штрафів. Статтею першою Закону № 208/94-ВР визначено, що правопорушеннями у сфері містобудівної діяльності є протиправні діяння (дії чи бездіяльність) суб'єктів містобудування - юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, що призвели до невиконання або неналежного виконання вимог, установлених законодавством, будівельними нормами, державними стандартами і правилами. Вчинення суб'єктами містобудування правопорушень у сфері містобудівної діяльності тягне за собою відповідальність, передбачену цим та іншими законами України. Приписами абзацу четвертого пункту шостого частини другої статті 2 Закону № 208/94-ВР визначено, що суб'єкти містобудування, які є замовниками будівництва об'єктів (у разі провадження містобудівної діяльності), або ті, що виконують функції замовника і підрядника одночасно, несуть відповідальність у вигляді штрафу за такі правопорушення, як то експлуатація або використання об'єктів будівництва, не прийнятих в експлуатацію, а також наведення недостовірних даних у декларації про готовність об'єкта до експлуатації чи акті готовності об'єкта до експлуатації об'єктів III категорії складності - у розмірі дев'яноста мінімальних заробітних плат. Порядок, який визначає процедуру накладення штрафів за правопорушення у сфері містобудівної діяльності (далі - штрафи), що передбачені Законом України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності» є Порядок № 244 (п. 1 Порядку № 244). Згідно з пунктом 2 Порядку № 244 справи про правопорушення у сфері містобудівної діяльності розглядаються Держархбудінспекцією та її територіальними органами (далі - інспекції). Накладати штраф від імені інспекцій мають право керівник Держархбудінспекції та уповноважені ним його заступники, керівники територіальних органів Держархбудінспекції та їх заступники у межах своїх повноважень. Штрафи накладаються на суб'єктів містобудування - юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців (далі - суб'єкти містобудування) за правопорушення у сфері містобудівної діяльності (п. 3 Порядку № 244). Про вчинення правопорушення у сфері містобудівної діяльності керівник структурного підрозділу інспекції, його заступники, які згідно з функціональними обов'язками здійснюють державний архітектурно-будівельний контроль, або головний державний інспектор (далі - уповноважена посадова особа інспекції) складають протокол про правопорушення у сфері містобудівної діяльності (п. 9 Порядку № 244). Протокол про правопорушення у сфері містобудівної діяльності та інші матеріали подаються посадовій особі інспекції, уповноваженій розглядати справу про правопорушення у сфері містобудівної діяльності, з метою вирішення питання притягнення до відповідальності та накладення штрафу протягом трьох днів після його складення (п. 15 Порядку № 244). Справа про правопорушення у сфері містобудівної діяльності (далі - справа) розглядається посадовою особою інспекції, до повноважень якої належить розгляд таких справ, протягом 15 днів з дня одержання зазначеною особою протоколу про правопорушення у сфері містобудівної діяльності та інших матеріалів справи (п. 16 Порядку № 244). За результатами розгляду справи посадова особа інспекції, до повноважень якої належить розгляд справ, приймає одну з таких постанов, зокрема, постанову про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності (далі - постанова про накладення штрафу) (пп. 1 п. 22 Порядку № 244). Постанова про накладення штрафу складається у трьох примірниках. Перший примірник постанови у триденний строк після її прийняття вручається під розписку керівникові або уповноваженому представникові суб'єкта містобудування чи надсилається йому поштою, про що робиться відмітка у постанові. Другий примірник у разі несплати штрафу в установлений строк пред'являється інспекцією до примусового виконання у порядку та строки, визначені Законом України «Про виконавче провадження», а третій - залишається в інспекції, яка винесла постанову (п. 25 Порядку № 244). Постанову про накладення штрафу та постанову про закриття справи відповідно до статті 5 Закону № 208/94-ВР може бути оскаржено суб'єктом містобудування, щодо якого її винесено, до суду протягом 15 днів з дня її винесення з повідомленням про таке оскарження у той самий строк інспекції, яка винесла відповідну постанову (п. 28 Порядку № 244). Оскарження постанови про накладення штрафу в установлений строк зупиняє її виконання до набрання законної сили відповідним рішенням суду (п. 29 Порядку № 244). Надаючи правову оцінку відносинам, що склалися між сторонами, суд виходить з наступного. Як вбачається з матеріалів справи, за результатами позапланової перевірки дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, державних будівельних норм, стандартів і правил посадовою особою Інспекції ДАБК у м. Києві було встановлено порушення, що полягало в експлуатації бізнес-терміналу «В» - III категорії складності (відповідно до зареєстрованої декларації про початок виконання будівельних робіт від 25.07.2011 р. № КВ 08311019622) без прийняття в експлуатацію у встановленому законодавством порядку, чим порушено вимоги ч. 8 ст. 39 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності». Разом з тим, виходячи з наявних в матеріалах справи документів вбачається, що відповідно до Декларації про початок виконання будівельних робіт № KB 08311019622 від 25.07.2011 р. позивачем розпочато будівництво бізнес-терміналу «В» (у складі комплексу будинків і споруд для обслуговування міжнародного аеропорту «Жуляни», III черга) на вул. Медовій у Солом'янському районі м. Києва (далі - об'єкт). Згідно Акту готовності об'єкта до експлуатації від 30.12.2013 р., підписаного позивачем, генеральними підрядниками та субпідрядниками, будівельні роботі на об'єкті завершено. Після чого, протягом місяця у відповідності до Державних будівельних норм та правил (ДБН або СНиП) № 2.04.01-85* «Внутренний водопровод и канализация»; 2.04.05-91 «Отопление, вентиляция и кондиционирование» та п. 9. Порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13.04.2011 р. № 461 (далі - Порядок № 461) проводилися пусконалагоджувальні роботи устаткування та перевірка об'єкту на здатність функціонування та обслуговування клієнтів (пасажирів). Такі пусконалагоджувальні роботи, а також перевірялося змонтоване обладнання, система пожежної безпеки, водопостачання, кондиціювання, дотримання екологічних та санітарних норм, створювалися безпечні умови для роботи персоналу та перебування клієнтів (пасажирів) бізнес-терміналу «В», виконувалися позивачем до 29.01.2014 р. Відповідно до п. 2 Порядку № 461 прийняття в експлуатацію об'єктів, що належать до I - III категорії складності, та об'єктів, будівництво яких здійснено на підставі будівельного паспорта, проводиться шляхом реєстрації Державною архітектурно-будівельною інспекцією та її територіальними органами поданої замовником декларації про готовність об'єкта до експлуатації. 29 січня 2014 року позивачем отримано зареєстровану відповідачем Декларацію про готовність об'єкта до експлуатації № KB 143140290294, що підтверджує закінчення будівництва об'єкту та визнає його готовність до подальшої експлуатації, що дає можливість працювати та обслуговувати клієнтів (пасажирів). Як вбачається з Припису, останнього було видано через експлуатацію об'єкту без прийняття в експлуатацію у встановленому законодавством порядку та яким вимагалось усунення порушення вимог містобудівного законодавства у строк до 28.02.2014 р. Листом від 11.02.2014 р. позивачем було повідомлено відповідача про виконання вимог зазначеного припису, а саме: об'єкт: будівництво бізнес-терміналу «В» (у складі комплексу будинків і споруд для обслуговування міжнародного аеропорту «Жуляни», III черга) на вул. Медовій у Солом'янському районі м. Києва, прийнято в експлуатацію, про що свідчить зареєстрована Інспекцією ДАБК у м. Києві декларація про готовність об'єкта до експлуатації від 29.01.2014 р. № КВ 143140290294. До вказаного листа позивачем було додано копію декларації про готовність об'єкта до експлуатації від 29.01.2014 р. № КВ 143140290294. Відповідно до п. 12 Порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13 квітня 2011 р. № 461 експлуатація об'єктів, не прийнятих в експлуатацію, забороняється. Аналогічну норму містить і Закон України «Про регулювання містобудівної діяльності», зокрема ч. 8 ст. 39, відповідно до якої експлуатація закінчених будівництвом об'єктів, не прийнятих (якщо таке прийняття передбачено законодавством) в експлуатацію, забороняється. Згідно Правил обстежень, оцінки технічного стану та паспортизації виробничих будівель і споруд, затверджених наказом Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України, Державного комітету України по нагляду за охороною праці від 27 листопада 1997 року № 32/288, який зареєстровано в Міністерстві юстиції України 6 липня 1998 року за № 423/2863 експлуатація будівлі або споруди - використання будівлі (споруди) згідно з функціональним призначенням та проведенням необхідних заходів до збереження стану конструкцій, при якому вони здатні виконувати задані функції з параметрами, що визначені вимогами технічної документації. Отже, обов'язковою умовою експлуатації є використання об'єкта за функціональним призначенням. Позивач, приміщення бізнес-терміналу «В» на час проведення перевірки за функціональним призначенням не використовував, що підтверджується наданими ним актами здачі-прийняття робіт (надання послуг) № 10926 від 31.12.2013 р.; № 1599 від 31.01.2014 р. та звітами за період з 01.12.2013 р. - 24.12.2013 р. та з 01.01.2014 р. - 31.01.2014 р. з моменту завершення будівництва об'єкту та до реєстрації Декларації про готовність об'єкта до експлуатації від 29.01.2014 р. № KB 143140290294, відповідно до яких послуги бізнес-терміналом «В» не надавались. Пасажири VIP категорій обслуговувались через інший термінал. Починаючи з лютого 2014 року на обслуговування клієнтів VIP категорій запрацював термінал «В», що підтверджується звітом по послугам Бізнес-Терміналу за 29.01.2014 р. - 24.02.2014 р. Водночас, на момент перевірки 27.01.2014 р. на території об'єкту з метою підготовки, відпрацювання та налаштування усіх систем до майбутнього приймання пасажирів знаходився персонал терміналу «В» (витяг з наказу № 150-к від 02.12.2013 р. про прийняття на роботу). Знаходження 27.01.2014 р. на території об'єкту виключно персоналу терміналу підтверджується фотофіксацією до Акту перевірки дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, державних будівельних норм, стандартів і правил від 27.01.2014 р. та не може свідчити про експлуатацію приміщення позивачем. За вказаних вище обставин, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку про недоведеність правомірності застосування відповідачем штрафних санкцій до позивача за правопорушення у сфері містобудівної діяльності, у зв'язку з чим, відповідна постанова від 13 лютого 2014 року № 61/14/7/26-10/1302/02/1 підлягає визнанню протиправною та скасуванню. Частиною третьою статті 2 КАС України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку. Відповідно до ч. 1 ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого, вирішує справи відповідно до Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші нормативно-правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, у межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією та законами України. Згідно з ч. 1 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. Відповідно до ч. 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Всупереч наведеним вимогам, відповідач як суб'єкт владних повноважень не довів правомірності свого рішення. Оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог та вважає за необхідне адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «МАСТЕР-АВІА» повністю задовольнити. Відповідно до ч. 1 ст. 94 Кодексу адміністративного судочинства України суд присуджує на користь позивача здійснені ним документально підтверджені витрати по сплаті судового збору у розмірі 219, 24 грн. з Державного бюджету України.

Результат розгляду: granted