Рішення адміністративного суду від 2014-03-25 00:00:00+02

[PERSON] звернулась до Одеського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Реєстраційної служби Овідіопольского районного управління юстиції Одеської області, в якому просила суд: - Зобов'язати Реєстраційної служби Овідіопольского районного управління юстиції Одеської області зареєструвати право власності на садовий будинок та господарчі будівлі та споруди, що розташовані за адресою: [ADDRESS]; - Звільнити [PERSON] від повторного внесення плати за надання витягу з державного реєстру та від сплати державного мита, у зв'язку з тим, що фактично кошти були сплачені, а реєстрація проведена не була. В ході судового розгляду представник позивача, заявлені позовні вимоги підтримав та просив задовольнити, з підстав викладених у позові. Відповідач, в судове засідання не з'явився, повідомлявся належним чином про дату, час та місце розгляду судової справи, надав суду клопотання про розгляд справи без участі представника відповідача, стосовно заявлених позовних вимог, надав письмові заперечення, долучені до матеріалів справи, згідно яких, позовні вимоги не визнає та в їх задоволенні просить відмовити у повному обсязі. Заслухавши пояснення представника позивача, а також оцінивши належність, допустимість, достовірність наданих сторонами доказів, а також достатність та взаємний зв'язок у їх сукупності, судом встановлено наступне. 29.07.2013 року представник [PERSON] подала до Реєстраційної служби заяву за №2267901 про державну реєстрацію прав власності на садовий будинок, що розташований за адресою: [ADDRESS], кадастровий номер земельної ділянки: 5123755800:01:002:1946. 15.08.2013 року державним реєстратором прав на нерухоме майно [PERSON] було прийнято рішення № 5020180 про зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень №2267901 від 29.07.2013 року, у зв'язку із тим, що [PERSON] подані не усі необхідні документи, необхідних для проведення державної реєстрації прав та їх обтяжень, визначених Порядком державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, від 22.06.2011 року №703, а саме документи, що підтверджують виникнення, перехід та припинення права власності на земельну ділянку (наданий державний акт на право власності на земельну ділянку ЯЕ№676123 від 30.04.2009 року нечиний). 30.08.2013 року державним реєстратором прав на нерухоме майно [PERSON] було прийнято рішення № 5442664 про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень, у зв'язку із тим, що [PERSON] у п'ятиденний строк не усунено обставин, що були підставою для прийняття рішення про зупинення розгляду заяви, в якій зазначено, що документ, що підтверджує виникнення, перехід та припинення права власності на земельну ділянку, а саме наданий державний акт на право власності на земельну ділянку ЯЕ№676123 від 30.04.2009 року нечинний згідно відповіді на запит державного реєстратора пра на нерухоме майно щодо надання інформації про земельні ділянки [NUMBER] від 15.08.2013 року. Суд вважає, прийняті рішення № 5020180 від 15.08.2013 року № 5442664 від 30.08.2013 року правомірним, у зв'язку із чим, зазначає наступне. Правові, економічні, організаційні засади проведення державної реєстрації речових та інших прав, які підлягають реєстрації за цим Законом, та їх обтяжень і спрямований на забезпечення визнання та захисту державою цих прав, створення умов для функціонування ринку нерухомого майна визначені - Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», від 01.07.2004 року №1952-IV (далі - Закон №1952-IV). Згідно ч. 1 ст. 6 Закону №1952-IV, систему органів державної реєстрації прав становлять: Міністерство юстиції України; центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державної реєстрації прав; органи державної реєстрації прав, утворені Міністерством юстиції України в установленому законодавством порядку (далі - органи державної реєстрації прав). Пунктом 1 ч. 1 ст. 8 Закону №1952-IV передбачено, що основним повноваженням органу державної реєстрації прав є проведення державної реєстрації прав та їх обтяжень або відмова у їх реєстрації. Закон №1952-IV містить вичерпний перелік підстав для відмови у державній реєстрації прав та їх обтяжень, зокрема в ч. 1 ст. 24 Закону зазначено, що у державній реєстрації прав та їх обтяжень може бути відмовлено у разі, якщо: 1) заявлене право,обтяження не підлягає державній реєстрації відповідно до цього Закону; 2) об'єкт нерухомого майна, розміщений на території іншого органу державної реєстрації прав; 3) із заявою про державну реєстрацію прав та їх обтяжень звернулася неналежна особа; 4) подані документи не відповідають вимогам, встановленим цим Законом, або не дають змоги встановити відповідність заявлених прав документам, що їх посвідчують; 5) заяву про державну реєстрацію прав, пов'язаних з відчуженням нерухомого майна, подано після державної реєстрації обтяжень, встановлених щодо цього майна, крім випадків, встановлених частиною дев'ятою статті 15 цього Закону; 5-1) заяву про державну реєстрацію обтяжень речових прав на нерухоме майно щодо попереднього правонабувача подано після державної реєстрації права власності на таке майно за новим правонабувачем; 5-2) заяву про державну реєстрацію речових прав, похідних від права власності, подано за відсутності державної реєстрації права власності, крім випадків, установлених частиною дев'ятою статті 15 цього Закону; 5-3) під Час подання заяви про державну реєстрацію права власності на підприємство як єдиний майновий комплекс, житловий будинок, будівлю, споруду (їх окремі частини), що виникло на підставі документа, за яким правонабувач набуває також право власності на земельну ділянку, не подано заяву про державну реєстрацію права власності на земельну ділянку; 5-4) після завершення п'ятиденного строку з дня отримання заявником письмового повідомлення про зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав не усунено обставин, що були підставою для прийняття такого рішення; 5-5) заяву про державну реєстрацію прав та їх обтяжень під час вчинення нотаріальної дії з ерухомим майном, об'єктом незавершеного будівництва подано не до нотаріуса, який вчинив таку дію; 5-6) заяву про державну реєстрацію прав та їх обтяжень в електронній формі подано особою, яка не є державним кадастровим реєстратором або державним виконавцем; 6) заявником подано ті самі документи, на підставі яких заявлене право та обтяження такого права вже зареєстровано у Державному реєстрі прав. Згідно ст.З Закону, державна реєстрація прав є обов'язковою. Інформація про права на нерухоме майно та їх обтяження підлягає внесенню до Державного реєстру прав. Порядок проведення державної реєстрації прав та їх обтяжень визначається Законом та Порядком державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 22.06.2011 р. № 703 (далі-Порядок). Згідно з п.5 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 22.06.2011 року №703, документи, що подаються для проведення державної реєстрації прав, взяття на облік безхазяйного нерухомого майна, повинні відповідати вимогам, що встановлені законом, цим Порядком та іншими нормативно-правовими актами. У відповідності до п.7 Порядку, для проведення державної реєстрації прав заявник подає органові державної реєстрації прав, нотаріусові заяву про державну реєстрацію, форму та вимоги до заповнення якої встановлює Мін'юст. Заявник разом із заявою про державну реєстрацію подає органові державної реєстрації прав, нотаріусові необхідні для такої реєстрації документи, визначені цим Порядком, їх копії, документ, що підтверджує внесення плати за надання витягу з документ про сплату державного мита. Відповідно до п.25 Порядку, у разі проведення державної реєстрації права власності та (інших речових прав на нерухоме майно заінтересованою особою є власник (власники), інший правонабувач (правонабувачі), сторона (сторони) правочину, відповідно до якого виникло право власності та інше речове право. Так, судом встановлено, що представник позивача [PERSON], 29.07.2013 року звернулася до Реєстраційної служби Овідіопольського районного управління юстиції із заявою про державну реєстрацію права власності на садовий будинок за [PERSON], який розташований за адресою: [ADDRESS], та зазначено кадастровий номер земельної ділянки 5123755800:01:02:1946. До заяви було подано також: технічний паспорт від 08.12.2009 року; державний акт на право власності серії ЯЕ №676123 від 30.04.2009 року; декларацію про готовність об'єкта до експлуатації від 17.09.2012 року; довідку про підтвердження адреси від 04.07.2013 року та документи що підтверджують внесення плати за надання витягу з Державного реєстру прав, та документ про сплату державного мита. Відповідно до п.26 Порядку для проведення державної реєстрації права власності та інших речових прав на нерухоме майно необхідними документами є документи, що підтверджують виникнення, перехід або припинення права власності та інших речових прав на нерухоме майно та інші документи, визначені цим порядком. Відповідно до ч.2 п.44 Порядку, державна реєстрація прав з видачею свідоцтва про право власності на нерухоме майно щодо новозбудованого або реконструйованого нерухомого майна проводиться за наявності державної реєстрації речового права на земельну ділянку, на якій розташоване таке майно, за заінтересованою особою (крім випадків проведення державної реєстрації прав з видачею свідоцтва про право власності на квартиру, житлове чи нежитлове приміщення). Пунктом 46 Порядку, визначено, що для проведення державної реєстрації прав з видачею свідоцтва про право власності на нерухоме майно у зв'язку з набуттям права власності на що новозбудовані чи реконструйовані об'єкти нерухомого майна заявник, крім документів, що зазначені у пунктах 28, 29 і 31 цього Порядку, подає органові державної реєстрації прав: документ, що посвідчує речове право на земельну ділянку (крім випадків реконструкції квартири, житлового або нежитлового приміщення). Пунктом 12 Порядку, визначено що під час розгляду заяви про державну реєстрацію і документів, що додаються до неї, державний реєстратор встановлює відповідність заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно, їх обтяженнями, зокрема щодо: відомостей про нерухоме майно, речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, наявних у Державному реєстрі прав та поданих документах; наявності обтяжень прав на нерухоме майно, зареєстрованих відповідно до закону. Під час проведення такої перевірки, відповідачем згідно відомостей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, було встановлено, що земельна ділянка, розташована за адресою: [ADDRESS], належить [PERSON], та має кадастровий номер: 5123 755800:01:002:3044. Оскільки було встановлено невідповідність даних, а саме: кадастровий номер зазначений у заяві про державну реєстрацію прав, не відповідав інформації наявній у Державному реєстрі, для здійснення державної реєстрації права на нерухоме майно за вищевказаною заявою,

Результат розгляду: denied