Рішення адміністративного суду від 2014-02-20 00:00:00+02

Позивач, [PERSON], звернувся до Зміївського районного суду Харківської області з адміністративним позовом до інспектора ДПС Роти ДПС ДАІ ХМУ ГУМВС України в Харківській області прапорщика міліції Зінов’єва Володимира Володимировича, в якому просив скасувати постанову відповідача серії ПС1 № 340306 від 04.01.2014 року в справі про адміністративне правопорушення про накладення на нього адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 323 грн. В обґрунтування позову зазначив, що 04 січня 2014 року біля дванадцятої години дня він рухався на своєму автомобілі МАZDА 6, державний номер [NUMBER] з міста Змієва до м. Харкова у напрямку його центру. При в'їзді до м. Харкова по вул. Гагаріна біля номеру 354 (АГЗС) мйого було зупинено працівниками ДАІ. Підстав такої зупинки йому були незрозумілі, оскільки жодних положень Правил дорожнього руху він не порушував. З пояснень працівників ДАІ йому стало відомо, що підставою для такої зупинки транспортного засобу стало те, що він, нібито, перевищив встановлену на вказаній ділянці швидкість руху. Так, працівники ДАІ пояснили, що до зупинки він рухався зі швидкістю 93 км/год при встановленій швидкості руху - 60 км/год. Тобто, на думку працівників ДАІ, він перевищив встановлену швидкість руху на 33 км/год. В свою чергу, він звернув увагу працівників ДАІ на те, що до зупинки рухався із допустимою швидкістю, її не перевищував, будь-яких свідків нібито допущеного ним порушення Правил дорожнього руху не було. Крім того, звернув увагу на те, що спеціальний технічний засіб "ТruСАМ" ТС000464, на показання якого посилались працівники ДАІ, не був закріплений на штатив. На підставі вищевикладеного просив позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі з підстав викладених у позовній заяві. Відповідач в судове засідання не прибув, про час, дату та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причин неприбуття суду не повідомив. Надав письмові докази, які, на його думку, підтверджують скоєння позивачем адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 122 КУпАП. Відповідно до ч. 4 ст. 128 КАС України у разі неприбуття відповідача, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, без поважних причин розгляд справи може не відкладатися і справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів. Суд вважає, що перешкод для розгляду справи немає, а саме: відсутня потреба заслухати свідка чи експерта; особи, які беруть участь у справі, були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, а тому справу слід розглянути за наявними в ній матеріалами. Судом в межах заявлених позовних вимог і на підставі наданих особами, які брали участь у справі, доказів встановлено наступні обставини та визначені відповідно до них правовідносини. 04 січня 2014 року інспектором ДПС Роти ДПС ДАІ ХМУ ГУМВС України в Харківській області прапорщиком міліції Зінов’євим Володимиром Володимировичем складено протокол про адміністративне правопорушення серії АБ2 № 118654, в якому було зафіксовано, що [PERSON] 04.01.2014 року о 12 год. 29 хв., керував автомобілем Мазда-6 державний номерний знак [NUMBER] по пр.. Гагаріна, 354 в м. Харкові зі швидкістю 93 км/г, при цьому перевищив встановлену швидкість руху на 33 км/год, чим порушив вимоги п. 12.4. ПДР, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст. 122 КУпАП. Швидкість руху вимірювалась приладом «TruCAM» ТС000464. З протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що [PERSON] винним у скоєні адміністративного правопорушення себе не визнав. 04 січня 2014 року інспектором ДПС Роти ДПС ДАІ ХМУ ГУМВС України в Харківській області прапорщиком міліції Зінов’євим Володимиром Володимировичем складено постанову в справі про адміністративне правопорушення серії ПС1 № 340306, якою [PERSON] притягнуто до адміністративної відповідальності за адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 122 КУпАП і накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 323 грн. Копію постанови [PERSON] отримав особисто того ж дня. Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП обов'язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події і складу адміністративного правопорушення. Відповідно до ст. 254 КУпАП про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовими особами або представником громадської організації чи органу громадської діяльності. Згідно зі ст. 222 КУпАП розгляд справи про правопорушення, передбачені ч. 1 ст. 122 цього Кодексу, покладено на органи внутрішніх справ (міліцію). Згідно зі ст.. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі (ст. 283 КУпАП). Відповідно до ч. 2 ст. 283 КУпАП постанова по справі про адміністративне правопорушення повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, як їх встановлено при розгляді справи; зазначення нормативного акту, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення. Суд зазначає, що, виявивши в діянні позивача склад адміністративного правопорушення, інспектор ДАІ в межах своєї компетенції в присутності позивача склав протокол про адміністративне правопорушення та постанову у справі про адміністративне правопорушення, надавши [PERSON] можливість дати свої пояснення по суті правопорушення. З урахуванням досліджених судом обставин справи, суд вважає, що протокол про адміністративне правопорушення відповідно до ст. 255 КУпАП складений уповноваженою на те посадовою особою в межах її повноважень наданих чинним законодавством, зміст протоколу та постанови відповідають вимогам ст.ст. 256, 283 КУпАП. Відповідно до ст.71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. Згідно зі ст.. 69 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Суд, вважає недоведеними посилання позивача на ту обставину, що спеціальний технічний засіб "ТruСАМ" ТС000464 не був закріплений штативі, оскільки не підтверджений належними доказами. Крім того, суд вважає необґрунтованими посилання позивача на ту обставину, що будь-яких свідків нібито допущеного ним порушення ПДР не було, а інших належних та допустимих доказів скоєння ним адміністративного правопорушення не має, виходячи з наступного. Суд зазначає, що відповідно до Інструкції з оформлення працівниками Державтоінспекції МВС матеріалів про адміністративні порушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України 26.02.2009 N 77 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 24 квітня 2009 р. за N 374/16390 наявність свідків при оформленні протоколу про адміністративне правопорушення за ч.1 ст. 122 КУпАП не є обов'язковою. Крім того, суд вважає за необхідне зазначити, що факт скоєння адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 122 КУпАП, а саме перевищення позивачем встановленої швидкості руху на 33 км/г підтверджується фотокарткою зі спеціального технічного засобу "ТruСАМ" ТС000464, на якій 04.01.2014 року о 12 год. 29 хв. 14 сек. зафіксовано автомобіль Мазда-6 державний номерний знак [NUMBER], який рухається зі швидкістю 93 км/г при встановленій швидкості руху на цій ділянці дороги - 60 км/г. Згідно свідоцтва про повірку робочого засобу вимірювальної техніки № 22-2/1222696 від 23.04.2013 року - лазерний вимірювач швидкості транспортних засобів "ТruСАМ" ТС000464 визнано придатним до застосування. Вказане Свідоцтво чинне до 23.04.2014 року. При цьому, в судовому засіданні позивач вважав недоцільним огляд лазерного диску, на якому міститься файл з відображенням подій, які відбулись 04.01.2014 року о 12 год. 29 хв. 14 сек., який знаходиться в ДПС Роти ДПС ДАІ ХМУ ГУМВС України в Харківській області. Відповідно до ст.2 КАС України основним завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень. Згідно вимог частини 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди зобов'язані перевірити оскаржене рішення на предмет прийняття його на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення; безсторонньо; добросовісно; розсудливо, з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів осіб і цілями, на яке спрямоване це рішення, з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно. Відповідно до ч.2 ст. 71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Суд зазначає, що відповідно до вимог ч.2 ст. 71 КАС України відповідач належним чином довів правомірність складання протоколу про адміністративне правопорушення та постанови у справі про адміністративне правопорушення. Таким чином, перевіривши постанову в справі про адміністративне правопорушення та матеріали, які слугували підставою для її прийняття, суд дійшов висновку про їх відповідність вимогам ч.3 ст. 2 КАС України, у зв'язку з чим позовні вимоги є необґрунтованими та такими, що задоволенню не підлягають. На підставі викладеного,

Результат розгляду: denied