Рішення адміністративного суду від 2014-02-25 00:00:00+02

Кременецька міжрайонна державна податкова інспекція Головного управління Міндоходів у Тернопільській області звернулася до суду з адміністративним позовом до товариства з обмеженою відповідальністю "Почаївська фабрика "Іква" про стягнення податкового боргу в розмірі 275761,30 грн., а саме по податку на додану вартість на загальну суму 255365,17 грн. і по земельному податку з юридичних осіб на суму 20396,13 грн., що підтверджується матеріалами справи. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала повністю, з мотивів викладених у позовній заяві та просить позов задовольнити. Представник відповідача товариства з обмеженою відповідальністю "Почаївська фабрика "Іква" в судове засідання повторно не з'явився та заперечень на адміністративний позов не подав, хоча про день, час та місце судового засідання був повідомлений своєчасно і належним чином у відповідності до вимог ст.ст. 33, 35 КАС України, що не перешкоджає розгляду справи по суті у його відсутності за наявності достатніх документів про права і обов'язки сторін у відповідності до вимог чинного законодавства України. Дослідивши матеріали справи та оцінивши подані докази в їх сукупності, заслухавши прокурора, пояснення представника позивача, суд встановив такі обставини. Відповідно до вимог ст.67 Конституції України та ст.36 Податкового кодексу України на відповідача покладений обов'язок сплачувати належні суми податків і зборів (обов'язкових платежів) у встановлені законами терміни. Пунктом 6.1 ст. 6 Податкового кодексу України визначено, що податком є обов'язковий, безумовний платіж до відповідного бюджету, що справляється з платників податку відповідно до цього Кодексу. Згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців товариство з обмеженою відповідальністю "Почаївська фабрика "Іква", код ЄДРПОУ 02971877 зареєстроване як юридична особа. 21.08.1995 року товариство з обмеженою відповідальністю "Почаївська фабрика "Іква" взяте на облік в органах державної податкової служби за № 29, про що свідчить довідка Кременецької міжрайонної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Тернопільській області про взяття на облік платника податків від 22.01.2014 року № 1410091400181. Як вбачається з матеріалів справи, зокрема розрахунку заборгованості по платежах до бюджету станом на 21.01.2014 року, податкових декларацій з податку на додану вартість від 20.10.2013 року, 20.11.2013 року, 20.12.2013 року, корінця податкового повідомлення - рішення від форми "Р" № 0001032200 від 20.11.2013 року про збільшення грошового зобов'язання по податку на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) в сумі 3529,00 грн. і штрафних (фінансових) санкцій в розмірі 882,25 грн., податкових декларацій з плати за землю (земельний податок та/або орендна плата за земельні ділянки державної або комунальної власності) від 20.02.2013 року, корінця податкового повідомлення - рішення форми "Ш" № 0001031500 від 12.07.2013 року про нарахування суми штрафу 7112,93 грн. за відповідачем рахується податковий борг по земельному податку з юридичних осіб в розмірі 20396,13 грн. і по податку на додану вартість в розмірі 255365,17 грн., всього на загальну суму 275761,30 грн., який не охоплений заходами примусового стягнення. Згідно вимог п.287.3 ст.287 Податкового кодексу України податкове зобов'язання щодо плати за землю, визначене у податковій декларації на поточний рік, сплачується рівними частками власниками та землекористувачами земельних ділянок за місцезнаходженням земельної ділянки за податковий період, який дорівнює календарному місяцю, щомісяця протягом 30 календарних днів, що настають за останнім календарним днем податкового (звітного) місяця. Згідно п.95.1. ст.95 Податкового кодексу України контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі. Стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 60 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги. ( п.95.2. ст.95 Податкового кодексу України) Пунктом 56.11 ст.56 Податкового кодексу визначено, що не підлягає оскарженню податкове зобов'язання, самостійно визначене платником податків. У відповідності до п.59.1. ст.59 Податкового кодексу України у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення. У зв'язку з несплатою відповідачем узгодженої суми грошового зобов'язання у встановлені строки, позивачем надсилалася платнику податків податкова вимога № 29-15 від 31.10.2013 року, яка 06.11.2013 року отримана товариством з обмеженою відповідальністю "Почаївська фабрика "Іква", про що свідчить рекомендоване поштове відправлення. На підставі п.14.1.175, ст.14 Податкового кодексу України податковий борг - сума грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), самостійно узгодженого платником податків або узгодженого в порядку оскарження, але не сплаченого у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання. Виконанням податкового обов'язку визнається сплата в повному обсязі платником відповідних сум податкових зобов'язань у встановлений податковим законодавством строк. (п.38.1 ст.38 Податкового кодексу України). Згідно п.102.4 ст.102 Податкового кодексу України податковий борг, що виник у зв'язку з відмовою у самостійному погашенні такого грошового зобов'язання, може бути стягнутий протягом наступних 1095 календарних днів з дня виникнення податкового боргу. Органи державної податкової служби мають право, зокрема, звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, обслуговуючих такого платника, на суму податкового боргу або його частини (пп.20.1.18. п.20.1. ст.20 Податкового кодексу України). Стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам (органам державної податкової служби), у розмірі суми податкового боргу або його частини (п.95.3. ст.95 Податкового кодексу України). Згідно п.95.4. ст.95 Податкового кодексу України, орган державної податкової служби на підставі рішення суду здійснює стягнення коштів у рахунок погашення податкового боргу за рахунок готівки, що належить такому платнику податків. За таких встановлених обставин суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення як обґрунтовано заявлені та підтверджені документально.

Результат розгляду: granted