Рішення адміністративного суду від 2014-02-25 00:00:00+02

[PERSON] звернувся до суду із вищезазначеним позовом, посилаючись на те, що інспектором ДПС м.Суми Ращупкіним О.С. був складений протокол про адміністративне правопорушення, згідно якого він 7 лютого 2014 року об 11 год. 30 хв. в м.Суми по вул.Харківській, керуючи автомобілем марки БМВ 320і д.н.[NUMBER], здійснив проїзд перехрестя на червоне світло світлофора, при цьому нібито порушив правила дорожнього руху, проїхав на червоне світло (п.8.7 Правил дорожнього руху України) та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.122 КупАП. За наслідками складеного протоколу, 07.02.2014 року, була винесена постанова, якою його визнано винним в скоєні адміністративного правопорушення та накладено стягнення у виді штрафу в сумі 425 грн. Позивач вважає, що винесена постанова про притягнення його до адміністративної відповідальності є незаконною, оскільки він діяв в межах вимог Правил дорожнього руху України та в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення відповідно до розділу 16, і, зокрема п.16.8, даного нормативного акту та п.8.7 він не порушував, бо діяв в межах вимог. В зв'язку з цим, позивач просив визнати протиправною та скасувати постанову Серії АВ2 №226370 від 07.02.2014 року ІДПС ВДАІ м.Суми лейтенанта міліції Ращупкіна О.С. в справі про адміністративне правопорушення щодо притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП у виді штрафу в сумі 425 грн.; провадження по справі закрити в зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення. В судовому засіданні позивач свої вимоги підтримав, просив задовольнити позов, при цьому пояснив, що після його зупинки інспектором ДПС, інспектор не відрекомендувався. Розмова почалася зі звинувачень у вчиненні правопорушення. Його пояснення, що він згідно Правил дорожнього руху України закінчував проїзд перехрестя на червоне світло світлофора, при цьому звільняв перехрестя від перешкод та давав можливість не зупиняти інтенсивний рух на цій вулиці, не взяті до уваги. Інспектор ДАІ перебував на значній відстані від місця обгону і не міг візуально бачити маневрування його автомобіля. На його пояснення та пояснення свідка про відсутність порушень з його боку інспектор не звертав уваги. Окрім цього, відповідач не роз'яснив йому права, чим позбавив права на правову допомогу; не всебічно, не повно та упереджено розглянув матеріали справи; в протоколі не зазначив свідків, хоча їх було достатньо, як в його машині, так і на дорозі; до протоколу не додано будь-якого іншого доказу, зокрема відеозйомки; відмовив в можливості ознайомитися з матеріалами справи. Такі дії відповідача були вчинені всупереч порядку притягнення до адмінвідповідальності, грубо порушують ст.7 КУпАП та роблять неправомірним притягнення його до адмінвідповідальності. Відповідач в судове засідання не з'явився, але від нього до суду надійшли заперечення проти позову, згідно яких відповідач вважає вимоги позивача необгрунтованими, безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню. В обгрунтування своїх заперечень відповідач зазначив, що 07.02.2014 року він ніс дорожньо-патрульну службу з нагляду за рухом транспортних засобів в м.Суми. Близько 11 год. 30 хв. 07.02.2014 року по вул.Харківській в м.Суми він виявив, як водій автомобіля БМВ 320і д.н. [NUMBER] проїхав регульований пішохідний перехід на заборонений червоний сигнал світлофора, чим порушив вимоги п.8.7.3 "е" Правил дорожнього руху України. Дане правопорушення було зафіксоване на відеокамеру. У відповідності до вимог законодавства, він подав [PERSON] сигнал про зупинку, відрекомендувався, пояснив причину зупинки і попросив передати для перевірки посвідчення водія та свідоцтво про реєстрацію автомобіля,до яких зауважень не виникло. Він пояснив позивачу, що той порушив вимоги п.8.7.3 «е» Правил дорожнього руху України, а саме проїхав врегульований пішохідний перехід на заборонений червоний сигнал світлофора. Після цього, надав позивачу можливість ознайомитись з відеозаписом правопорушення, роз'яснив його права і обов'язки, надав можливість ознайомити з протоколом про адмінправопорушення, після чого виніс постанову про накладення на [PERSON] штрафу в сумі 425 грн. за вчинення адмінправопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП, копію якої одразу вручив позивачу. Відповідач вважає, що діяв у межах повноважень та у спосіб, передбачений Конституцією України та чинними законами, з дотриманням принципу рівності перед законом, з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення. Суд, вислухавши позивача, свідка, вивчивши матеріали справи, оглянувши відеозапис, вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Встановлено, що 7 лютого 2014 року відносно [PERSON], інспектором з дізнання ВДАІ СМВ УМВС України в Сумській області лейтенантом міліції Ращупкіним О.С., був складений протокол Серії АВ2 №162011 про адміністративне правопорушення, згідно якого позивач 7 лютого 2014 року об 11 год. 30 хв. в м.Суми по вул.Харківській, керуючи автомобілем марки БМВ 320і д.н.[NUMBER], здійснив проїзд перехрестя на червоне світло світлофора, внаслідок чого порушив п.8.7.3 «е» Правил дорожнього руху України, тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.122 КупАП (а.с.5). Виходячі зі змісту протоколу, який складено відносно позивача, вбачається, що даний протокол складено в присутності [PERSON], після чого протокол надано йому для ознайомлення та надання письмових пояснень по суті, при цьому позивача ознайомлено зі змістом ст.63 Конституції України та ст.268 КупАП, про що свідчать його особистий підпис та пояснення викладені в протоколі. За наслідками складеного вищезазначеного протоколу, відповідачем, 07.02.2014 року, була винесена постанова, якою [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 425 грн. (а.с.4). У відповідності до положень ст.276 КУпАП відповідачем розглянуто справу про адмінправопорушення за місцем його вчинення та відповідно до ст.283 КупАП винесено постанову про притягнення [PERSON] до відповідальності, копія якої була вручена позивачу в день її винесення, що не заперечує і сам позивач. Свої заперечення щодо вищезазначеною постанови, позивач, обгрунтовував тим, що він згідно Правил дорожнього руху України закінчував проїзд перехрестя на червоне світло світлофора, при цьому звільняв перехрестя від перешкод та давав можливість не зупиняти інтенсивний рух на цій вулиці, так як в дой день була ожеледиця, що не було взято до уваги під час винесення постанови. Згідно оглянутого в судовому засіданні відеозапису, який проводився під час несення служби на відеокамеру, судом встановлено, що позивач дійсно, проїхав врегульований пішохідних перехід на заборонений червоний сигнал світлофора, що підтверджує факт порушення ним п.8.7.3 «е» Правил дорожнього руху України. Допитана в судовому засіданні в якості свідка [PERSON] пояснила, що вона в той день перебувала в машині [PERSON], їх дійсно зупинив інспектор ДАІ, склав протокол, на який колір світлофору вони проїжджали вона не бачила. Відповідно до ст.69 КАС України доказами у адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, як то -пояснення сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів. Докази надаються суду особами, які беруть участь у справі. Згідно ч.1 ст.71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст.72 КАС України. Таким чином, враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позивачем не надано доказів, які б підтверджували відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення, а тому винесена відповідачем постанова Серії АВ2 №226370 від 07.02.2014 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КупАП у виді штрафу в сумі 425 грн. є законною. На підставі викладеного та

Результат розгляду: denied