Рішення адміністративного суду від 2014-02-03 00:00:00+02

Позивач звернувся до Одеського окружного адміністративного суду із зазначеним позовом до інспекції з питань захисту прав споживачів в Одеській області, в якому просить: - визнати незаконним та скасувати Наказ № 663-од від 07.11.2013 року; - визнати незаконними дії Інспекції з питань захисту прав споживачів в Одеській області щодо проведення перевірки та складення Акту № 001804 від 09.11.2013р.; - визнати незаконним та скасувати Припис від 09 листопада 2013 року № 001804; - визнати незаконним та скасувати Постанову про накладення стягнень № 667 від 27 листопада 2013 року. В обґрунтування своєї правової позиції позивач зазначив, що відповідачем в порушення законодавчих вимог було проведено перевірку з питань дотримання законодавства про захист прав споживачів, якості продукції, додержання обов'язкових вимог щодо безпеки продукції, а також додержання правил торгівлі на надання послуг при торгівлі непродовольчими товарами. Згідно "Положення про Державну інспекцію України з питань захисту прав споживачів", затвердженого Указом Президента України від 13 квітня 2011 року №465/2011, питання перевірки факту продажу контрафактних товарів не входить до сфери повноважень Інспекції, а відтак, не повинні були взяті до уваги. Таким чином, оскільки Відповідач, в рамках депутатського звернення могла провести перевірку лише щодо факту наявності сертифікатів на товари, що реалізуються в мережі магазинів «Фокстрот», дії Інспекції щодо прийняття Наказу від 07.11.2013 року № 663-од на проведення позапланової перевірки та самого факту проведення перевірки з питань дотримання законодавства про захист прав споживачів, якості продукції, додержання обов'язкових вимог щодо безпеки продукції, а також додержання правил торгівлі на надання послуг при торгівлі непродовольчими товарами, а також винесення Припису від 09.11.2013 року № 001804, прийнятого на підставі Акту № 001804, вважаємо такими, що суперечать чинному законодавству України. При цьому оскаржувана Постанова, яка прийнята на підставі акту перевірки також є протиправною. Крім того, стягнення на позивача накладені за створення перешкод службовим особам спеціально вповноваженого органу виконавчої влади у сфері захисту прав споживачів у проведенні перевірки якості продукції шляхом ненадання інформації та документів, необхідних для проведення перевірки. Однак, при пролведенні перевірки ніяких перешкод позивач не створював. Представник позивача в судовому засіданні заявлені вимоги підтримав в повному обсязі з підстав викладених в адміністративному позові та наданих поясненнях та просив їх задовольнити. Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечував, в обґрунтування своєї правової позиції надав суду письмові заперечення, в яких зазначив, що посадовими особами Інспекції з питань захисту прав споживачів в Одеській області. під час здійснення перевірки ТОВ «Сав-Дістрібьюшн» (магазин «Фокстрот») за адресою: м. Одеса, проспект Маршала Жукова, буд.2, було дотримано вимоги Порядку проведення перевірок у суб'єктів господарювання сфери торгівлі і послуг, у тому числі ресторанного господарства, якості продукції, додержання обов'язкових вимог щодо безпеки продукції, а також додержання правил торгівлі та надання послуг, затвердженого наказом Державного комітету з питань технічного регулювання та споживчої політики № 311 від 25.10.2011, а тому твердження позивача про незаконні дії посадових осіб відповідача щодо проведення перевірки і складання Акта перевірки є необгрунтованими. Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, представника відповідача дослідивши обставини, якими обґрунтовуються позовні вимоги, перевіривши їх доказами, судом встановлено наступне. Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Відповідно до положень ч. 1 ст. 26 Закону України «Про захист прав споживачів», спеціально уповноважений центральний орган виконавчої влади у сфері захисту прав споживачів та його територіальні органи в областях, містах Києві та Севастополі, а на території Автономної Республіки Крим - орган виконавчої влади Автономної Республіки Крим у сфері захисту прав споживачів здійснюють державний контроль за додержанням законодавства про захист прав споживачів, забезпечують реалізацію державної політики щодо захисту прав споживачів і мають право перевіряти у суб'єктів господарювання сфери торгівлі і послуг, у тому числі ресторанного господарства, якість продукції, додержання обов'язкових вимог щодо безпеки продукції, а також, додержання правил торгівлі та надання послуг; безперешкодно відвідувати та обстежувати відповідно до законодавства будь-які виробничі, складські, торговельні та інші приміщення цих суб'єктів. Порядок проведення таких перевірок визначається центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері захисту прав споживачів. На виконання статті 26 Закону України «Про захист прав споживачів», наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 07.03.2012р. № 310 затверджено Порядок проведення перевірок у суб'єктів господарювання сфери торгівлі і послуг, у тому числі ресторанного господарства, якості продукції, додержання обов'язкових вимог щодо безпеки продукції, а також, додержання правил торгівлі та надання послуг. Статтею 29 Закону України «Про захист прав споживачів» встановлено, що службові особи органів виконавчої влади, які здійснюють захист прав споживачів, зобов'язані суворо додержуватись вимог законодавства. Законом України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» № 877 (надалі - «Закон №877») визначені правові та організаційні засади, основні принципи і порядок здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, повноваження органів державного нагляду (контролю), їх посадових осіб, права, обов'язки та відповідальність суб'єктів господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю). Згідно ст. 1 Закону № 877, державний нагляд (контроль) - діяльність уповноважених законом центральних органів виконавчої влади, їх територіальних органів, державних колегіальних органів, органів виконавчої влади Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування (далі - органи державного нагляду (контролю) в межах повноважень, передбачених законом, щодо виявлення та запобігання порушенням вимог законодавства суб'єктами господарювання та забезпечення інтересів суспільства, зокрема, належної якості продукції, робіт та послуг, прийнятного рівня небезпеки для населення, навколишнього природного середовища. Відповідно до п. 1 Положення про Державну інспекцію України з питань захисту прав споживачів, затвердженого указом Президента України № 465/2011 від 13.04.2011 року державна інспекція України з питань захисту прав споживачів (Держспоживінспекція України) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра економічного розвитку і торгівлі України Держспоживінспекція України входить до системи органів виконавчої влади і реалізує державну політику у сфері державного контролю за додержанням законодавства про захист прав споживачів. Держспоживінспекція України є спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади у сфері державного контролю за додержанням законодавства про захист прав споживачів. Підпунктом 1 п. 3 зазначеного Положення встановлено, що основними завданнями Держспоживінспекції України є реалізація державної політики у сферах: державного контролю за додержанням законодавства про захист прав споживачів і рекламу в цій сфері; державного ринкового нагляду; державного нагляду за додержанням технічних регламентів, стандартів, норм і правил. Відповідно до п. 7 Положення про Державну інспекцію України з питань захисту прав споживачів, затвердженого указом Президента України № 465/2011 від 13.04.2011 року Держспоживінспекція України здійснює свої повноваження безпосередньо та через свої територіальні органи в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі. Заходи державного нагляду (контролю) - планові та позапланові заходи, які здійснюються шляхом проведення перевірок, ревізій, оглядів, обстежень та інших дій (ст. 1 Закону № 877). Державний нагляд (контроль) здійснюється за місцем провадження господарської діяльності суб'єкта господарювання або його відокремлених підрозділів, або у приміщенні органу державного нагляду (контролю) у випадках, передбачених законом (ст. 4 Закону). Порядок проведення перевірок у суб'єктів господарювання сфери торгівлі та послуг, у тому числі ресторанного господарства, якості продукції, додержання обов'язкових вимог щодо безпеки продукції, а також додержання правил торгівлі та надання послуг затверджений Наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України №310 від 07.03.2012 року, який зареєстрований в Міністерстві юстиції України 11 травня 2012 року за №743/21056 (надалі - «Порядок проведення перевірок № 310»). Так, згідно ч. 1 ст. 6 Закону № 877, п. 1.4 Порядку проведення перевірок № 310 підставами для здійснення позапланових заходів є: - подання суб'єктом господарювання письмової заяви до відповідного органу державного нагляду (контролю) про здійснення заходу державного нагляду (контролю) за його бажанням; - виявлення та підтвердження недостовірності даних, заявлених у документах обов'язкової звітності, поданих суб'єктом господарювання; - перевірка виконання суб'єктом господарювання приписів, розпоряджень або інших розпорядчих документів щодо усунення порушень вимог законодавства, виданих за результатами проведення планових заходів органом державного нагляду (контролю); - звернення фізичних та юридичних осіб про порушення суб'єктом господарювання вимог законодавства. Позаплановий захід у цьому разі здійснюється тільки за наявності згоди центрального органу виконавчої влади на його проведення; - неподання у встановлений термін суб'єктом господарювання документів обов'язкової звітності без поважних причин, а також письмових пояснень про причини, які перешкоджали поданню таких документів; - настання аварії, смерті потерпілого внаслідок нещасного випадку або професійного захворювання, що було пов'язано з діяльністю суб'єкта господарювання. Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що підставою для проведення перевірки є звернення народного депутата України Бойко В.Б. (вих. № 216-х від 11.10.2013 р.) (а/с. 8). Для здійснення та проведення позапланового заходу орган державного нагляду (контролю) видає наказ, який має містити найменування суб'єкта господарювання, щодо якого буде здійснюватися захід, та предмет перевірки (ч. 1 ст. 7 Закону № 877, п.2.6 Порядку проведення перевірок № 310). Згідно із п. 2.1 Порядку № 310, перед початком перевірки суб'єкта господарювання посадові особи, які проводять перевірку, пред'являють керівнику суб'єкта господарювання або уповноваженій ним особі направлення та службове посвідчення, що засвідчує посадову особу, і надають суб'єкту господарювання копію направлення на перевірку, а також, інформують цих осіб про мету перевірки. Пунктом 2.6 Порядку № 310, перевірки проводяться посадовими особами на підставі наказу відповідного органу з питань захисту прав споживачів, який повинен містити найменування суб'єкта господарювання, щодо якого здійснюватиметься захід, та предмет перевірки. Судом встановлено, що 06.11.2013 року Держспоживінспекцією України було надано згоду Інспекції з питань захисту прав споживачів в Одеській області на проведення позапланової перевірки ТОВ «Сав-Дістрібьюшн» та 07.11.2013 р. виданий Наказ № 663-од «Про проведення позапланових перевірок», підставою визначено - лист Держспоживінспекці України від 05.11.2013 р. № 5090-2-7/6, депутатське звернення народного депутата України Бойка В.Б. від 11.10.2013 р. № 216-к; предметом перевірки визначено, велика побутова техніка, дрібна побутова техніка, радіообладнання і телекомунікаційне кінцеве (термінальне) обладнання (а/с. 10). Перед початком проведення перевірки спеціалістами Інспекції з питань захисту прав споживачів в Одеській області було пред'явлено службові посвідчення, надано копію направлення на проведення перевірки №1400 від 08.11.2013 року, зроблено запис в журналі реєстрації перевірок. Вказані обставини не заперечувались представником позивача в ході розгляду справи. Згідно із п. 3.1 Порядку № 310, за результатами проведеної перевірки посадовими особами в разі виявлення порушень вимог законодавства складається акт. За результатами перевірки дотримання законодавства про захист прав споживачів був складений Акт №001804 від 09.11.2013 року, яким встановлено, що ТОВ «Сав-Дістрібьюшн» було допущено у реалізацію продукцію без необхідної, доступної, достовірної та своєчасної інформації про повне найменування товаровиробника, його місцезнаходження, дату виготовлення продукції згідно додатків 7 до Акту, чим було порушено вимоги ст.15 Закону України «Про захист прав споживачів» та п.п.10,14,16 «Правил роздрібної торгівлі непродовольчими товарами», затверджених Наказом Мінекономіки України №104 від 19.06.2007 року. Крім того, судом встановлено, що позивачу (керуючому магазину) було надано припис щодо надання письмової інформації про усунення порушень з документальним обґрунтуванням, документи, що підтверджують вартість отриманих для реалізації партій товару, згідно додатку 7 до Акту. Про виконання припису позивача було зобов'язано повідомити письмово до 19.11.2013 р. Другий примірник припису був отриманий керуючим магазину [PERSON]. 09.11.2013 р., що підтверджується його особистим підписом (а/с. 14). Вказаний припис у встановлений строк виконаний не був. Тоді як, 22.11.2013 р. з порушенням встановленого строку, ТОВ «Сав - Дістрибьюшн», звернулось із клопотанням щодо перенесення строків застосування адміністративних та адміністративно - господарських санкцій до 29.11.2013 р. З метою надання суб'єкту господарювання можливості належним чином захистити свої права, інспекцією було розглянуте подане клопотання, яким зобов'язано ТОВ «Сав - Дістрибьюшн» у строк до 27.11.2013 року надати до інспекції документи, та прибути до інспекції об 12:00 годині 27.11.2013 р. для розгляду матеріалів перевірок. Згідно повідомлення ТОВ «Спецкурьєр» (накладна 004423), отримувач ТОВ «Сав - Дістрибьюшн» отримав вказаний лист 27.11.2013 р. о 10:55 год. Суд критично ставиться до посилань представника позивача на неможливість виконати своєчасно вказані вимоги у зв'язку із отриманням листа 27.11.2013 р. о 10:55 год., оскільки розгляд справи був призначений на 12:00 годину, і позивач мав змогу на протязі однієї години засобами телефонного зв'язку повідомити про отримання відповіді у неможливий для виконання термін. Відповідно до ст.15 Закону України «Про захист прав споживачів» інформація про продукцію повинна містити: 1) назву товару, найменування або відтворення знака для товарів і послуг, за якими вони реалізуються; 2) найменування нормативних документів, вимогам яких повинна відповідати вітчизняна продукція; 3) дані про основні властивості продукції, а щодо продуктів харчування - про склад (включаючи перелік використаної у процесі їх виготовлення сировини, в тому числі харчових добавок), номінальну кількість (масу, об'єм тощо), харчову та енергетичну цінність, умови використання та застереження щодо вживання їх окремими категоріями споживачів, а також іншу інформацію, що поширюється на конкретний продукт; 4) відомості про вміст шкідливих для здоров'я речовин, які встановлені нормативно-правовими актами, та застереження щодо застосування окремої продукції, якщо такі застереження встановлені нормативно-правовими актами; 5) позначку про наявність або відсутність у складі продуктів харчування генетично модифікованих компонентів; 6) дані про ціну (тариф), умови та правила придбання продукції; 6-1) виробник (продавець) у разі виявлення недостовірної інформації про продукцію (якщо вона не шкодить життю, здоров'ю або майну споживача) протягом тижня вилучає цю продукцію з продажу та приводить інформацію про неї до відповідності; 7) дату виготовлення; 8) відомості про умови зберігання; 9) гарантійні зобов'язання виробника (виконавця); 10) правила та умови ефективного і безпечного використання продукції; 11) строк придатності (строк служби) товару (наслідків роботи), відомості про необхідні дії споживача після їх закінчення, а також про можливі наслідки в разі невиконання цих дій; 12) найменування та місцезнаходження виробника (виконавця, продавця) і підприємства, яке здійснює його функції щодо прийняття претензій від споживача, а також проводить ремонт і технічне обслуговування. Отже, судом встановлено, що позивачем не надано під час перевірки і на виконання припису належних доказів, які вказують на обізнаність та проінформованість споживачів магазину «Фокстрот» про повне найменування товаровиробника, його місцезнаходження, дату виготовлення продукції згідно додатків 7 до Акту перевірки. З вищевказаного, вбачаються явні ознаки ТОВ «Сав - Дістрибьюшн» на створення перешкод службовим особам спеціально уповноваженого органу. Перешкоди це все, що спотворює (викривлює) сутність або зміст повідомлення. Пунктом 8 ст.23 Закону України «Про захист прав споживачів», передбачено накладення стягнень у вигляді штрафу на суб'єктів господарювання за створення перешкод службовим особам спеціально уповноваженого органу виконавчої влади у сфері захисту прав споживачів у розмірі від одного до десяти відсотків вартості реалізованої продукції за попередній календарний місяць, але не менше десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Пунктом 9 ст.23 Закону України «Про захист прав споживачів» передбачено накладення стягнень у вигляді штрафу на суб'єктів господарювання за невиконання або несвоєчасне виконання припису посадових осіб спеціально уповноваженого органу виконавчої влади у сфері захисту прав споживачів у розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Відповідно до п. 4.2 Порядку № 310, за результатами перевірки відповідно до виявлених порушень керівником органу з питань захисту прав споживачів або його заступником приймаються рішення про: - видання суб'єкту господарювання обов'язкового для виконання припису про припинення порушень прав споживачів; - тимчасове припинення діяльності суб'єктів господарювання (секцій, відділів), складів підприємств оптової і роздрібної торгівлі та організацій незалежно від форми власності, що систематично реалізують товари неналежної якості, порушують правила торгівлі та надання послуг, умови зберігання та транспортування товарів, - до усунення виявлених недоліків; - опломбування виробничих, складських, торговельних та інших приміщень суб'єктів господарювання сфери торгівлі і послуг, у тому числі ресторанного господарства, а також несправних, з неправильними показаннями, з пошкодженим повірочним товром або без нього чи з таким, строк дії якого закінчився, засобів вимірювальної техніки, за допомогою яких, здійснюється обслуговування споживачів; - подання до суду позову щодо захисту прав споживачів; - передання матеріалів перевірки стосовно дій осіб, що містять ознаки злочину, органам дізнання чи досудового слідства; - накладення на винних осіб адміністративних стягнень та застосовування адміністративно-господарських санкцій. Згідно п.4 Положення про порядок накладення та стягнення штрафів за порушення законодавства про захист прав споживачів рішення про накладення штрафів приймається на підставі відповідних актів перевірки суб'єкта господарської діяльності та інших матеріалів, пов'язаних з цією перевіркою, за наявності порушень, зазначених у пункті 2 цього Положення, і оформляється постановою за формою, що встановлюється Мінекономрозвитку. Питання про накладення штрафу розглядається за участю представника суб'єкта господарської діяльності. У разі його відсутності, справу може бути розглянуто лише у випадку, коли незважаючи на своєчасне повідомлення суб'єкта господарської діяльності про місце і час розгляду справи від нього не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи. Суд вважає за необхідне зазначити, що Актом перевірки встановлено порушення ТОВ «Сав-Дістрібьюшн» вимог ст.15 Закону України «Про захист прав споживачів» та п.п.10,14,16 «Правил роздрібної торгівлі непродовольчими товарами», затверджених Наказом Мінекономіки України №104 від 19.06.2007 року. В свою чергу, за вказані порушення передбачено відповідальність п. 7 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про захист прав споживачів» , а саме: - за відсутність необхідної, доступної, достовірної та своєчасної інформації про продукцію - у розмірі тридцяти відсотків вартості одержаної для реалізації партії товару, виконаної роботи, наданої послуги, але не менше п'яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а у разі, коли відповідно до закону суб'єкт господарської діяльності не веде обов'язковий облік доходів і витрат, - у розмірі п'яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Однак, позивачем допущено зловживання правом суб'єкта господарювання, так як, ним ні в ході перевірки, ні на виконання припису у встановлений строк, ні в строк до 27.11.2013 року документи, що підтверджують вартість отриманої для реалізації партіії товару не надано, а отже, розмір вказаної штрафної санкції був розрахований із суми загального обсягу постачання за жовтень 2013 р. - 623 644, 8 грн., що передбачено п. 8 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про захист прав споживачів». Зазначені дії позивача (ненадання необхідної, доступної, достовірної та своєчасної інформації про продукцію) є вагомою перешкодою, що вплинула на порядок застосування відповідальності у спірних правовідносинах. Вказане свідчить про перешкоджання суб'єкту владних повноважень у здійсненні законодавчовизначеного обов'язку про застосування за встановлені порушення відповідальності визначеної законом. При цьому приписами чинного законодавства передбачено, що особи (суб'єкти господарювання), зобов'язані добросовісно користуватися належними їм правами і неухильно виконувати обов'язки. Зловживання правом - така форма реалізації права всупереч з його основним призначенням без порушення конкретних юридичних заборон та в межах наданого особі права, застосовуючи яку суб'єкт наносить шкоду (умисно або необережно) іншим учасникам суспільних відносин. Зловживання правом як особливий тип правопорушення, що його вчиняє уповноважена особа при здійсненні належного їй права із використанням недозволених конкретних форм у межах дозволеного законом загального типу поведінки. Добросовісність (лат. bona fides) розуміється, як самостійний правовий принцип, як презумпція, як вказівка на винність або об'єктивну протиправність діяння. Вцілому, під добросовісністю варто розуміти прагнення суб'єкту до правомірності власної правової поведінки, її соціальної нешкідливості, юридичної досконалості способу досягнення поставленої мети. З урахуванням визначених правових аспектів, суд вважає, що позивачем по справі допущено створення перешкод службовим особам (відповідача), яке виявилось у ненаданні необхідних документів, з метою уникнення встановленої законом відповідальності, а отже, вказані дії повинні бути припинені законодавчо встановленими інструментами. Таким чином, за створення перешкод службовим особам спеціально уповноваженого органу виконавчої влади у сфері захисту прав споживачів у проведенні перевірки якості продукції шляхом ненадання інформації та документів, необхідних для проведення перевірки, за що передбачена відповідальність згідно п.8 ч.1 ст.23 Закону України «Про захист прав споживачів», та невиконання припису посадових осіб особам спеціально уповноваженого органу виконавчої влади у сфері захисту прав споживачів, а саме: невиконання припису Акту за №001804 від 09.11.2013 року (не надання письмової інформацію про усунення порушень з документальним підтвердженням, та документів, що підтверджують вартість отриманої для реалізації партії товару), за що передбачена відповідальність п.9 ч.1 ст.23 Закону України «Про захист прав споживачів», інспекцією з питань захисту прав споживачів в Одеській області була винесено Постанову про накладення стягнень за №667 від 27.11.2013 року та застосовано до ТОВ «Сав-Дістрібьюшн» штраф у розмірі 30 853 730 грн. З урахуванням не надання в ході перевірки вказаних документів, сума штрафу була вирахувана згідно інформації, отриманої у ДПІ у Шевченківському районі ГУ Міндоходів у м. Києві за №2336/8/26-59-15-03-59 від 21.11.2013 року, відповідно до якої за жовтень 2013 року, за попередній календарний місяць до проведення перевірки, ТОВ «Сав-Дістрібьюшн» було реалізовано продукції на суму 617 067,8 грн. З огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку, що позивачем надано послуги з порушенням вимог чинного законодавства. Крім того, кожен суб'єкт господарювання незалежно від форм власності повинен дотримуватися вимог законодавства про захист прав споживачів та не повинен його порушувати. Відповідно до ст. 69 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів. Згідно вимог ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна, довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. Відповідно до ст. 86 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. За таких обставин, суд вважає, що позовні вимоги є безпідставними та необґрунтованими, а тому в задоволенні адміністративного позову слід відмовити.

Результат розгляду: denied