Рішення адміністративного суду від 2014-04-01 00:00:00+03

16.01.2012 ТзОВ «Тернопільський речовий ринок» звернувся в суд із адміністративним позовом до Тернопільської міської ради у якому просив зобов'язати відповідача затвердити проект відведення земельної ділянки площею 0,6 га по вул. С. Будного в м. Тернополі на умовах оренди строком на 5 років , для влаштування позивачем промислового ринку, а також зобов'язати вчинити необхідні дії щодо завершення процедури укладення договору оренди вказаної земельної ділянки. В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на те, що рішенням Тернопільської міської від 26.09.2012 № 4/4/126 погоджено місце розташування промислового ринку позивача та надано дозвіл на складення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки. На підставі цього рішення ДП «Тернопільгеодезцентр», за замовленням ТзОВ «Тернопільський речовий ринок», розроблено відповідний проект, який після отримання позитивних висновків усіх компетентних органів та проведення комплексної державної експертизи, був поданий відповідачу на затвердження. Проте, листом відділу використання земельних ресурсів Тернопільської міської ради від 10.06.2009 року № 1740/14, повернено без винесення на розгляд сесії ради. Вказана відмова позивачем оскаржувалася у судовому порядку, за результатами якого, постановою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 05.01.2011 по справі № 2а-4233/10, зобов'язано Тернопільську міську раду винести на розгляд пленарного засідання сесії ради питання про затвердження згаданого вище проекту. Відповідач на виконання судового рішення, вказане питання виніс на розгляд сесії ради від 15.11.2011, однак як повідомив позивача листом від 24.11.2011 за вих. № 6286/07, за результатами голосування проект рішення не набрав достатньої кількості голосів для його прийняття. Позивач вважає, що неприйняття рішення про затвердження проекту землеустрою є протиправною бездіяльністю відповідача та порушує його право на отримання в користування земельної ділянки, який врегульований ст.ст. 123, 124 Земельного кодексу України (ЗК України), які містять імперативний припис про те, що рада за результатами розгляду проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки зобов'язана прийняти одне з двох рішень - про затвердження проекту землеустрою або про відмову у затверджені з наведенням мотивів такої відмови. Підставою для відмови у затвердження проекту може бути лише його не відповідність вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів. Постановою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 19.03.2012 у задоволенні позову відмовлено. Із цією постановою суду першої інстанції не погодився позивач та оскаржив її в апеляційному порядку. Вважає, що така є незаконною та необґрунтованою, а тому просить її скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позову. В обґрунтування апеляційних вимог апелянт посилається на те, що з огляду на приписи ст.ст. 122, 124 ЗК України та п. 34 ч. 1 ст. 26 Закону України «Про місцеве самоврядування», вирішення питань регулювання земельних відносин, зокрема, передача земельних ділянок у користування, віднесено до виключної компетенції сесії міської ради. Приписи ст. 123 ЗК України, яка містить імперативну норму, зобов'язують міську раду за результатами розгляду проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки прийняти рішення про його затвердження або мотивовану відмову. Підставою для відмови у затвердженні проекту може бути лише його не відповідність вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів. Проте, відповідач не затвердив спірний проект, з посиланням на не підтримання депутатами ради відповідного рішення, що не можна вважати мотивованою відмовою. Особи, які беруть участь у справі у судове засідання не прибули, хоча належним чином повідомлені про дату, час та місце судового розгляду, що підтверджується наявними у матеріалах справи повідомленнями про вручення повісток, а тому у відповідності до ч. 4 ст. 196 КАС України їх неприбуття не перешкоджає апеляційному розгляду справи. Враховуючи те, що справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, а усі особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не прибули, відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 197 КАС України апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження. Суд апеляційної інстанції, заслухав доповідь судді-доповідача, перевірив матеріали справи та обговорив підстави і межі апеляційних вимог, вважає, що апеляційну скаргу належить задовольнити частково. Судом першої інстанції встановлено та підтверджено матеріалами справи, що 16 січня 1998 року рішенням двадцять другої сесії двадцять другого скликання Тернопільської міської ради «Про дозвіл на підготовку матеріалів попереднього погодження місць розташування об'єктів» дозволено ТзОВ «Тернопільський речовий ринок» підготовку матеріалів попереднього погодження місця розташування промислового ринку по вулиці Об'їзній в місті Тернополі на земельній ділянці площею 0,6 га. На підставі вказаного рішення, за замовленням позивача, ДП «Тернопільський геодезичний центр» розробило матеріали погодження місця розташування промислового ринку в місті Тернополі по вулиці Степана Будного (Об'їзна). В тому числі проведено обстеження і вибір земельної ділянки, про що складено відповідний комісійний акт, затверджений розпорядженням міського голови № 1208 від 18 серпня 1998 року. Згідно акта обстеження та вибору земельної ділянки, визначена в натурі земельна ділянка відповідає всім санітарним, протипожежним нормам, законодавству по охороні природного середовища і рекомендувалася під влаштування промислового ринку. 26 вересня 2002 року на четвертій сесії четвертого скликання, на підставі відповідного клопотання позивача та долучених матеріалів попереднього погодження місця розташування земельної ділянки, Тернопільською міською радою прийнято рішення № 4/4/126 «Про погодження місця розташуванню промислового ринку товариства з обмеженою відповідальністю «Тернопільський речовий ринок», яким погоджено місце розташування промислового ринку по вулиці Об'їзній в місті Тернополі на земельній ділянці розміром до 0,6 га та надано дозвіл на складання проекту відведення земельної ділянки. 08 серпня 2007 року Тернопільське міське управління земельних ресурсів надало умови надання земельної ділянки та технічне завдання на складання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки. На підставі договору № 87-07 від 13 вересня 2007 року, на замовлення ТзОВ «Тернопільський речовий ринок», ДП «Тернопільгеодезцентр» розробило проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки під промисловий ринок за адресою: м. Тернопіль, вул. Степана Будного (Об'їзна). Зазначений проект землеустрою був погоджений з отриманням позитивних висновків в органах по земельних ресурсах, природоохоронними та санітарно-епідеміологічними органами, органами архітектури і охорони культурної спадщини, що підтверджується висновком № 2942/16/03 від 28 травня 2008 року Управління земельних ресурсів у місті Тернополі, висновком № 1526/09 від 18 липня 2007 року Управління містобудування та архітектурного комплексу виконавчого комітету Тернопільської міської ради, висновком № 291 від 06 вересня 2007 року Тернопільської міської санітарно-епідеміологічною станції, висновком № 2-2/3201/3623 від 16 липня 2008 року Державного управління охорони навколишнього природного середовища у Тернопільській області, висновком № 1279 від 02 серпня 2007 року Тернопільської обласної комунальної інспекції охорони пам'яток історії та культури. Вся землевпорядна документація пройшла комплексну державну експертизу в Головному управлінні Державного комітету по земельним ресурсам у Тернопільській області, що підтверджується висновком № 2192 від 19 серпня 2008 року. 15 травня 2009 року листом за вих. № 15, ТзОВ «Тернопільський речовий ринок» звернувся до міського голови міста Тернополя з клопотанням затвердити проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки для розташування промислового ринку ТзОВ «Тернопільський речовий ринок» за адресою: м. Тернопіль, вул. Степана Будного (Об'їзна) на земельній ділянці 0,6 га. На виконання постанови Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 5 січня 2011 року у адміністративній справі № 2-а-4233/10, яка набрала законної сили, 15 листопада 2011 року на п'ятнадцятій сесії шостого скликання Тернопільської міської ради було включено до порядку денного і поставлено на голосування проект рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення ТОВ «Тернопільський речовий ринок» земельної ділянки площею 0,6 га для розташування промислового ринку за адресою: м. Тернопіль, вул. Ст. Будного. Однак, за результатами голосування, проект рішення не набрав достатньої кількості голосів для його прийняття, про що повідомлено позивача листом від 24 листопада 2011 року за вих. № 6286/07. Суд першої інстанції дійшов висновку, що позов задоволеним бути не може, оскільки суд не вправі приймати рішення про зобов'язання міської ради надати земельну ділянку у користування позивачу, а також не вправі зобов'язувати приймати конкретні рішення із даного приводу, в тому числі щодо укладення договору оренди земельної ділянки, оскільки прийняття таких рішень віднесено до виключної компетенції відповідної ради. Порушені права позивача мають захищатися способами, передбаченими ст. 152 ЗК України, з обов'язковим дотриманням норм чинного законодавства. Однак, суд апеляційної інстанції з такими висновками суду першої інстанції погоджується частково, з огляду на таке. Відповідно до частини другої статті 116 ЗК України (тут та далі у редакції чинній на час виникнення спірних відносин) набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування. На підставі частини першої статті 122 ЗК України сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб. Статтею 123 ЗК України, врегульовано порядок отримання земельних ділянок у користування. Зокрема, змістом зазначеної правової норми визначено, що надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування здійснюється на підставі рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування. Рішення зазначених органів приймається на підставі проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок. Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування в межах їх повноважень у місячний строк розглядає клопотання і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову. Розроблений проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки подається Комісії з розгляду питань, пов'язаних з погодженням документації із землеустрою. Комісія протягом трьох тижнів з дня одержання проекту надає відповідному органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування свій висновок щодо погодження проекту або відмови у його погодженні. Підставою відмови у погодженні проекту може бути лише невідповідність його положень вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів. Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування у двотижневий строк з дня отримання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, приймає рішення про надання земельної ділянки у користування. Підставою відмови у затвердженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки може бути лише його невідповідність вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів. З системного аналізу наведених вище норм матеріального права можна дійти висновку, що після розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, на підставі відповідного рішення ради, за клопотанням зацікавленої особи, такий проект подається на затвердження відповідній міській раді, яка це питання вирішує на пленарному засіданні сесії та приймає відповідне рішення про погодження або про відмову. При цьому, відмовити рада вправі лише у разі його невідповідності вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів. Як вбачається із матеріалів справи, відповідачем 15.11.2011 на виконання постанови Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області 05.01.2011, винесено на розгляд 15 сесії Тернопільської міської ради питання про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0,6 га для розташування промислового ринку за адресою вул. С.Бдного ТзОВ «Тернопільський речовий ринок». Однак, згідно наявного у матеріалах справи витягу з протоколу та листа від 24.11.2011 № 6286/07 (а.с. 105-106), ні рішення про затвердження проекту, ні мотивованого рішення про відмову у затвердженні, відповідачем не прийнято. З урахуванням наведених вище норм права, суд апеляційної інстанції зазначає про необхідність обґрунтування рішення про відмову у наданні земельної ділянки у користування, з посиланням на відповідні положення нормативно-правових актів, затвердження містобудівної документації та документації із землеустрою. Відповідачем цього зроблено не було, та не надано жодних обґрунтувань того, чи проектна документація відповідає установленим вимогам закону. Натомість, як вбачається із наявної у матеріалах справи копії проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, такий погоджений з отриманням позитивних висновків в органах по земельних ресурсах, природоохоронними та санітарно-епідеміологічними органами, органами архітектури і охорони культурної спадщини та пройшов комплексну державну експертизу в Головному управлінні Державного комітету по земельним ресурсам у Тернопільській області. Посилання ж міськради на відсутність достатньої кількості голосів для прийняття рішення не може бути підставою для відмови у затвердженні проекту землеустрою. З наведеного вбачається, що відповідачем фактично не прийнято жодного рішення за результатами розгляду питання про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, що у свою чергу позбавляє можливості суд зобов'язати відповідача прийняти рішення про затвердження вказаного проекту, оскільки ці питання є виключними дискреційними повноваженнями сесії міської ради, на що правильно звернув увагу суд першої інстанції. Проте, суд першої інстанції не врахував, що у відповідності до ч. 2 ст. 11 КАС України суд може вийти за межі позовних вимог з метою повного захисту права, свобод та інтересів сторін чи третіх осіб, про захист яких вони просять. Тобто, враховуючи обмеженість повноважень суду в частині зобов'язання відповідача прийняти рішення про затвердження проекту, суд повинен застосувати належний спосіб захисту прав позивача, який охоплюється позовними вимогами та був би спрямований на відновлення прав позивача за захистом яких і пред'явлено цей позов. Таким належним способом у цій ситуації є зобов'язання відповідача повторно розглянути відповідне питання з прийняттям мотивованого рішення про затвердження або про відмову у затверджені проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки. Щодо позовної вимоги про зобов'язання Тернопільську міську раду вчинити дії щодо укладення договору оренди, то такі вимоги, враховуючи визначену ст.ст. 123-124 ЗК України процедуру надання земельної ділянки у користування, за відсутності рішення органу місцевого самоврядування про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, є передчасними. Враховуючи те, що оскаржувана постанова судом першої інстанції прийнята з неповним з'ясування обставин, що мають значення для справи та з порушення норм матеріального і процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про її скасування та прийняття нової постанови про часткове задоволення позову.

Результат розгляду: partial