Рішення адміністративного суду від 2014-01-31 00:00:00+02

Позивач звернувся до суду з заявою до податкового органу про визнання протиправними дій щодо формування висновків акту перевірки про нікчемність правочинів, які укладені із контрагентами-продавцями, та завищення валових доходів та витрат, податкового кредиту та зобов'язань. Водночас, Підприємство просило визнати протиправною бездіяльність стосовно неприйняття податкових повідомлень-рішень на підставі висновків акту перевірки та зобов'язати вилучити інформацію щодо згаданих висновків із усіх інформаційних баз податкової служби. Представник позивача підтримав вимоги заяви. Стверджував, що від укладення договорів з ТОВ «Браво СРЛ» (далі - Товариство) та ТОВ «Голден Гейтс Груп» (далі - Товариство 2) настали правові наслідки, які обумовлювались їх змістом. На його думку, Підприємство правомірно сформувало в деклараціях з податку на додану вартість суми податкового кредиту за згаданими правочинами та включило у валові витрати кошти, які сплачені на підставі тих договорів. Разом з тим, вважає, що позивач правомірно сформував в деклараціях з податку на додану вартість суми податкового зобов'язання та включив до валових доходів кошти, котрі одержані від реалізації товарів, які придбані у Товариства та Товариства 2. Представник відповідача заперечив стосовно задоволення позову, мотивуючи тим, що правочини, котрі уклало Підприємство з Товариством та Товариством 2, не спрямовувалися на реальне настання наслідків, які обумовлювалися ними. Доказом того, як вважає він, є акти перевірок діяльності згаданих контрагентів. Суд, вислухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, зробив висновок про відмову у задоволені позову з таких підстав. Встановлені судом обставини, що стали підставами звернення. Так, в період з 12 по 18 вересня 2013 року відповідачем проведено перевірку діяльності Підприємства з питань дотримання вимог податкового законодавства по взаємовідносинах з Товариством за період жовтень 2012 року та Товариством 2 за грудень 2012 року, січень-березень 2013 року (а.с.10-26). За результатом проведення перевірки податкові ревізори склали акт, в якому зазначили виявленні порушення (а.с.10-26). Згаданий акт перевірки містить висновок, що Підприємство укладало з Товариством та Товариством 2 договори купівлі-продажу, які не спрямовувались на настання наслідків, котрі обумовлювались ними. Разом з тим, ревізори зазначили, що позивач завищив валові витрати стосовно придбання товарів у згаданих контрагентів та валові доходи, в які включив кошти від реалізації цих товарів. Одночасно, на думку ревізорів, Підприємство завищило суму податкового кредиту та зобов'язань з податку на додану вартість стосовно придбання та реалізації товарів. У судовому засідання представник відповідача визнав, що за наслідком проведення перевірки не приймалось жодного податкового повідомлення-рішення. Водночас, на підставі акту перевірки внесенні зміни до автоматизованої системи «Деталізована інформація по платнику податку на додану вартість щодо результатів автоматизованого співставлення податкових зобов'язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів на рівні Міністерства доходів та зборів України» (далі - автоматизована система) (а.с.42-46). Юридична оцінка встановлених судом обставин справи. Перш за все, акт перевірки є документом, в якому ревізор фіксує обставини, котрі встановив,

Результат розгляду: denied