Рішення адміністративного суду від 2014-01-13 00:00:00+02

[PERSON] (далі - позивач) звернулася з позовом до Державної екологічної інспекції у Херсонській області (далі - відповідач, Держекоінспекція), в якому просить визнати нечинним та скасувати наказ відповідача від 02.12.2013 р. № 268-ос "Про притягнення до дисциплінарної відповідальності [PERSON]". Свої вимоги мотивує тим, що підставою для винесення наказу № 268-ос від 02.12.2013 р. стало подання прокуратури Херсонської області від 06.11.2013 р. № 05/2/3-154 вих-13, в якому зазначалося про те, що позивачем не налагоджена взаємодія з виконавчими службами області щодо контролю за подальшим станом виконання рішень, не у повному обсязі використовуються права, надані ст.13 Закону України "Про виконавче провадження", не завжди ініціюється накладення арешту на майно боржника. Саме ці обставини стали підставою для застосування дисциплінарного стягнення у вигляді догани. Між тим, відповідачем не взято до уваги, що вказані обов"язки не передбачені її посадовою інструкцією. Надані [PERSON] пояснення на подання прокуратури при прийнятті оскаржуваного наказу не були взяті до уваги відповідачем, а тому вважає безпідставним рішення Держекоінспекції щодо накладення дисциплінарного стягнення у вигляді догани. Від позивача надійшло клопотання про розгляд справи у порядку письмового провадження. Представник відповідача у судове засідання не з"явився, про причини неявки суд не повідомив, хоча був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення. Відповідно до ч.4 ст.128 КАС України у разі неприбуття відповідача, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, без поважних причин розгляд справи може не відкладатися і справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів. Згідно з ч.6 ст.128 КАС України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта. Дослідивши наявні у справі докази, суд прийшов до висновку про обґрунтованість позовних вимог виходячи з наступного. Судом встановлено, що прокуратурою Херсонської області проведено перевірку додержання вимог Законів України "Про виконавче провадження" та "Про охорону навколишнього природного середовища" при виконанні рішень суду, постановлених на користь Державної екологічної інспекції у Херсонській області. За наслідками перевірки на адресу Державної екологічної інспекції у Херсонській області прокурором надіслано подання від 06.11.2013 р. № 05/2/3-154 вих-13, в якому викладені обставини щодо, як вважає прокурор, неналежного ставлення до своїх обов'язків завідувача юридичного сектору [PERSON], а саме: Держекоінспекцією виконавчі документи не завжди своєчасно пред"являються для виконання до органів державної виконавчої служби для примусового виконання; у порушення вимог ст.12 Закону України "Про виконавче провадження" Держекоінспекцією, як стягувачем у виконавчому провадженні, не у повному обсязі використовуються всі надані їм права, у тому числі: знайомитися з матеріалами виконавчого провадження, робити з них виписки, знімати копії, оскаржувати дії або бездіяльність державних виконавців, ініціювати проведення перевірок законності виконавчих проваджень; всупереч вимог п.3 ст.19 Закону України "Про виконавче провадження" посадовими особами інспекції не завжди ініціюється накладення арешту на майно та кошти боржника одночасно з відкриттям виконавчого провадження, що призводить до тяганини при проведенні виконавчих дій. Відповідно до пункту 2 подання від 06.11.2013 р. № 05/2/3-154 вих-13 прокуратурою Херсонської області вимагалось вирішити питання щодо притягнення до дисциплінарної відповідальності завідувача юридичного сектору Держекоінспекції у Херсонській області [PERSON] та інших посадових осіб юридичного сектору. Як зазначено в наказі Державної екологічної інспекції у Херсонській області від 02.12.2013 р. № 268-ос, [PERSON] порушила пункт 1 частини 1 розділу 3 Посадової інструкції завідувача юридичного сектору, у зв'язку із чим за неналежне виконання своїх службових обов'язків позивачу оголошено догану. Преамбулою Закону України "Про державну службу" від 16.12.1993 р. № 3723-XII (далі - Закон № 3723-XII) визначено, що цей Закон регулює суспільні відносини, які охоплюють діяльність держави щодо створення правових, організаційних, економічних та соціальних умов реалізації громадянами України права на державну службу. Він визначає загальні засади діяльності, а також статус державних службовців, які працюють в державних органах та їх апараті. Згідно із ст.14 Закону № 3723-XII, яка визначає особливості дисциплінарної відповідальності державних службовців, дисциплінарні стягнення застосовуються до державного службовця за невиконання чи неналежне виконання службових обов'язків, перевищення своїх повноважень, порушення обмежень, пов'язаних з проходженням державної служби, а також за вчинок, який порочить його як державного службовця або дискредитує державний орган, в якому він працює. До службовців, крім дисциплінарних стягнень, передбачених чинним законодавством про працю України, можуть застосовуватися такі заходи дисциплінарного впливу: попередження про неповну службову відповідність; затримка до одного року у присвоєнні чергового рангу або у призначенні на вищу посаду. Відповідно до ст.147 КЗпП України за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано тільки один з таких заходів стягнення: догана; звільнення. Порушенням трудової дисципліни згідно чинного трудового законодавства є невиконання або неналежне виконання з вини працівника покладених на нього трудових обов'язків, що проявились в порушенні правил внутрішнього трудового розпорядку, посадових інструкцій, положень, наказів та розпоряджень власника, якщо вони мають законний характер. Відповідач застосував до позивача дисциплінарне стягнення у вигляді догани за неналежне виконання службових обов'язків, передбачених пунктом 1 частини 1 розділу 3 Посадової інструкції завідувача юридичного сектору, відповідно до якого особа, що обіймає вказану посаду, зобов'язана забезпечувати виконання завдань, покладених на юридичний сектор. Як вже зазначалося, в провину позивачу згідно оскаржуваного наказу, поставлено наступне: - виконавчі листи не завжди своєчасно пред"являються для виконання до органів державної виконавчої служби для примусового виконання; - не у повному обсязі використовуються права як стягувача у виконавчому провадженні: знайомитися з матеріалами виконавчого провадження, робити з них виписки, знімати копії, оскаржувати дії або бездіяльність державних виконавців, ініціювати проведення перевірок законності виконавчих проваджень; - не завжди ініціюється накладення арешту на майно та кошти боржника одночасно з відкриттям виконавчого провадження, що призводить до тяганини при проведенні виконавчих дій. Фактично вказані підстави для притягнення [PERSON] до дисциплінарної відповідальності стосуються контролю за виконанням судових рішень, які набрали законної сили. Між тим, посадовою інструкцією завідувача юридичного сектору Держекоінспекції, затвердженої наказом від 16.03.2012 р. № 174, не передбачено здійснення контролю за виконанням судових рішень, про що також зазначено і у поданні прокуратури Херсонської області від 06.11.2013 р. № 05/2/3-154 вих-13. Тобто, позивача притягнуто до дисциплінарної відповідальності за невиконання обов"язків, які не передбачені її посадовою інструкцією. Крім того, згідно з вимогами ст.ст.8, 12, 19 Закону України "Про виконавче провадження" оскарження дій державних виконавців, перевірка виконання судових наказів, ініціювання накладення арешту на кошти та майно боржника одночасно з відкриттям виконавчого провадження є правом стягувача, а не його обов"язком. Що стосується своєчасності направлення виконавчих листів слід зазначити наступне. Відповідно до ст.22 Закону України "Про виконавче провадження" строком пред"явлення до виконання виконавчих листів, судових наказів є один рік. Строки встановлюються для виконання судових рішень з наступного дня після набрання рішенням законної сили чи закінчення строку, встановленого у разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а в разі якщо судове рішення підлягає негайному виконанню, - з наступного дня після його постановлення. Тобто, вказаною статтею чітко визначено строк, протягом якого пред"являються для виконання виконавчі листи - один рік, і саме порушення цього строку може свідчити про несвоєчасне їх пред"явлення до виконання. Як вбачається з подання прокуратури Херсонської області від 06.11.2013 р. № 05/2/3-154 вих-13 під час перевірки не встановлено жодного факту пропуску річного строку для пред"явлення виконавчих листів до виконання, а виявлено лише те, що деякі виконавчі листи направлено на виконання через два місяці з моменту їх отримання. Таким чином жодних порушень Закону України "Про виконавче провадження" щодо строків пред"явлення виконавчих листів до виконання [PERSON] не допущено. Окрім цього суд зазначає, що при прийнятті рішення про притягнення до дисциплінарної відповідальності [PERSON] відповідач посилається тільки на висновки, які викладені в поданні прокуратури Херсонської області, не перевіривши зазначені у них факти та не взявши до уваги пояснення позивача, які спростовують встановлені прокуратурою порушення. Отже, належних та допустимих доказів неналежного виконання [PERSON] своїх посадових обов"язків відповідачем не надано. Відповідно до ст.148 КЗпП України дисциплінарне стягнення застосовується власником або уповноваженим ним органом безпосередньо за виявленням проступку, але не пізніше одного місяця з дня його виявлення. Дисциплінарне стягнення не може бути накладене пізніше шести місяців з дня вчинення проступку. Згідно вимог ст.149 КЗпП України до застосування дисциплінарного стягнення власник або уповноважений ним орган повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення. За кожне порушення трудової дисципліни може бути застосовано лише одне дисциплінарне стягнення. При обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, обставини, за яких вчинено проступок, і попередню роботу працівника. Стягнення оголошується в наказі (розпорядженні) і повідомляється працівникові під розписку. Аналізуючи наведені вище норми законодавства, суд приходить до висновку про те, що власник або уповноважений ним орган перед тим, як притягнути особу до дисциплінарної відповідальності, зобов'язаний враховувати ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, обставини, за яких вчинено проступок, тобто з'ясувати всі питання, що мають суттєве значення для застосування до конкретної особи дисциплінарного стягнення. Натомість відповідач, не надавши оцінки порушенням, які викладені в поданні прокуратури Херсонської області, не з'ясувавши причини та умови, за яких виникли обставини, що надали прокуратурі підстави так вважати, не встановивши наявність вини позивача у вчиненні даних порушень, прийняв рішення про оголошення позивачу догани. Таким чином, суд вважає, що подання прокуратури Херсонської області від 06.11.2013 р. № 05/2/3-154 вих-13, внесене до Державної екологічної інспекції у Херсонській області з приводу усунення порушень Законів України "Про охорону навколишнього природного середовища", "Про виконавче провадження", не може бути підставою для притягнення [PERSON] до дисциплінарної відповідальності, без з'ясування питань, що мають суттєве значення для застосування до вказаної особи дисциплінарного стягнення, зокрема: чи було в дійсності порушення трудової дисципліни; яке саме і в чому воно виразилося; коли воно мало місце і коли було виявлене; чи винен в ньому працівник; яка ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяна ним шкода. Відповідно до ч.2 ст.71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Відповідач належними та допустимими доказами не спростував правове обґрунтування позовних вимог, не довів правомірність свого рішення щодо накладення дисциплінарного стягнення на позивача. Оскільки судом встановлено, що наказ від 02.12.2013 р. № 268-ос "Про притягнення до дисциплінарної відповідальності [PERSON]" прийнято з порушенням вимог законодавства, що регулює дані правовідносини, а відповідачем не надано об'єктивних та переконливих доказів неналежного виконання позивачем своїх службових обов'язків, суд приходить до висновку про скасування спірного наказу. За таких обставин позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню у повному обсязі.

Результат розгляду: granted