Рішення адміністративного суду від 2014-01-31 00:00:00+02

14 жовтня 2013 року [PERSON] звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління державної казначейської служби України у Полтавській області про визнання незаконними дії в частині повернення листом від 03.10.2013 за вих. № 15-39/891/8751 документів, а саме оригіналу виконавчого листа Полтавського окружного адміністративного суду від 13.09.2013 із додатками та визнання незаконним рішення від 03.10.2013 за вих. № 15-39/891/8751 (з урахуванням заяв про зміну та зменшення позовних вимог). В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на те, що відповідач протиправно повернув виконавчий лист, оскільки під час звернення до Головного управління державної казначейської служби України у Полтавській області із заявою про прийняття на виконання виконавчого документа ним було дотримано вимоги Порядку про виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників. Позивач в судове засідання не з'явився, надав до суду заяву про розгляд справи без йог участі. Представник відповідача в судовому засіданні просив відмовити в задоволенні позовних вимог, проти розгляду справи в письмовому порядку не заперечував. Враховуючи достатність наданих сторонами доказів та відсутність потреби допитати свідка чи експерта, суд, зважаючи на положення частини шостої статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України, в судовому засіданні 28 січня 2014 року перейшов до розгляду справи у порядку письмового провадження. Дослідивши матеріали справи, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступні факти та відповідні до них правовідносини. 01.10.2013 до Головного управління державної казначейської служби України у Полтавській області надійшла заява [PERSON], який діяв за довіреністю в інтересах [PERSON], про примусове виконання виконавчого листа Полтавського окружного адміністративного суду від 24.07.2013 по справі №816/4266/13-а про стягнення з Державного бюджету України в особі Головного управління Держземагенства у Полтавській області на користь [PERSON] витрати зі сплати судового збору у розмірі 34 грн. 41 коп. Відповідно до вказаного виконавчого листа стягувачем є [PERSON]. Вказана заява була зареєстрована під вхідним номером 6746/16-16, що підтверджується вхідним штампом на заяві та журналом реєстрації вхідних документів. За результатами розгляду вказаної заяви та доданих до нею документів відповідачем було прийнято рішення про повернення виконавчого документа. 03.10.2013 за вих. 15-39/891/8751 Головним управлінням Казначейства виконавчий документ було повернуто як такий що поданий особою, яка не має відповідних повноважень, оскільки копія довіреності [PERSON], щодо представлення її інтересів [PERSON], подана до органу Казначейства з пакетом документів про виконання виконавчого листа, не була завірена належним чином. Механізм виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, прийнятих судами, а також іншими органами (посадовими особами), які відповідно до закону мають право приймати такі рішення визначений постановою Кабінету Міністрів України від 30.01.2012 №45 "Про внесення змін до постанови Кабінету міністрів України від 03.08.2011 №845 "Про затвердження Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевого бюджетів або бюджетних установ" (далі по тексту - Порядок). Відповідно до пункту 6 Порядку у разі прийняття рішення про стягнення коштів стягувач подає органові Казначейства відповідний пакет документів. Пунктом 2 Порядку визначено, що стягувачами є фізичні та юридичні особи, на користь яких прийняті рішення про стягнення коштів Інші терміни вживаються у значенні, наведеному в Бюджетному кодексу України, Податковому кодексі України, Законі України "Про виконавче провадження". Так, абзацом 5 статті 9 Закону України "Про виконавче провадження" визначено, що повноваження представника повинні бути підтверджені довіреністю, виданою і оформленою відповідно до вимог закону. Статтею 237 Цивільного кодексу України передбачено, що представництвом є правовідношення, в якому одна сторона (представник) зобов'язана або має право вчинити правочин від імені другої сторони, яку вона представляє. Представництво виникає на підставі договору, закону, акта органу юридичної особи та з інших підстав, встановлених актами цивільного законодавства. Довіреність є письмовим документом, що видається однією особою іншій особі для представництва перед третіми особами (ч. 3 ст.244 ЦК України). Форма довіреності повинна відповідати формі, в якій відповідно до закону має вчинятися правочин (ч.1 ст. 245 ЦК України). Згідно пунктом 10 статті 34 Закону України "Про нотаріат" засвідчення вірності копій (фотокопій) документів і виписок з них покладаються на органи нотаріату України. Частиною 2 статті 75 Закону України "Про нотаріат" встанволено, що вірність копії документа, виданого громадянином, засвідчується у тих випадках, коли справжність підпису громадянина на оригіналі цього документа засвідчена нотаріусом або посадовою особою органу місцевого самоврядування чи підприємством, установою, організацією за місцем роботи, навчання, проживання чи лікування громадянина. Копія - це точне відтворення оригіналу, має у верхньому правому кутку позначку "копія" та завірена у встановленому порядку. З наявної в матеріалах справи копії довіреності [PERSON], щодо представлення її інтересів [PERSON], яка була подана до органу Казначейства з пакетом документів про виконання виконавчого листа, судом встановлена, що вона не завірена належним чином. Отже, зі змісту заяви про примусове виконання виконавчого листа та доданих до неї документів не можливо встановити повноваження [PERSON] Підпунктом 1 пункту 9 Порядку передбачено, що орган Казначейства повертає виконавчий документ стягувачеві у разі, коли виконавчий документ подано особою, що немає відповідних повноважень. З огляду на вищезазначене, суд дійшов висновку, що Головне управління державної казначейської служби України у Полтавській області повертаючи виконавчий документ стягувачеві діяло на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, а також з використанням повноважень з метою, з якою ці повноваження їй надано, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення; безсторонньо (неупереджено), добросовісно та розсудливо. А вимоги позовної заяви не ґрунтуються на вимогах чинного законодавства та задоволенню не підлягають. На підставі викладеного,

Результат розгляду: denied