Рішення адміністративного суду від 2014-01-23 00:00:00+02

Позивач [PERSON] звернувся до суду з адміністративним позовом до Управління ДАІ УМВСУ в Тернопільській області, інспектора з дізнання ВДАІ Бережанського РВ УМВСУ в Тернопільській області Бойко Ігоря Петровича, про визнання дій протиправними та скасування постанови про адміністративне правопорушення серії ВО1 №188322 від 31.12.2013 року, згідно якої його притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП, оскільки він 31 грудня 2013 року, о 11 год. 20 хв. керував автомобілем марки “Фольцваген” д.н.з. [NUMBER] на автодорозі Бережани - Підгайці, 6 км. з не ввімкненими денними ходовими вогнями або ближнім світлом фар поза межами населеного пункту. В обґрунтування своїх вимог вказує на те, що дана постанова прийнята з порушенням порядку розгляду справи про адміністративне правопорушення та вимог, передбачених Кодексом України про адміністративні правопорушення. Так, вказує на не правильного зазначення місця вчинення правопорушення, яке працівник ВДАІ зазначив у протоколі, а саме: що він складений на автодорозі Бережани - Підгайці 6 км., хоча фактично протокол складався на місці зупинки автомобіля, тобто на перехресті доріг в с. Жонівка Бережанського району Окрім того, вказує, що жодних доказів, крім протоколу, по справі на момент розгляду не було. У зв'язку з цим просить визнати дії інспектора з дізнання ВДАІ Бережанського РВ УМВСУ в Тернопільській області Бойко Ігоря Петровича з притягнення позивача до адміністративної відповідальності неправомірними та скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позов підтримав з підстав, викладених в позовній заяві та суду пояснив, що він дійсно їхав без увімкнутого ближнього світла фар з не ввімкненими ходовими вогнями по дорозі з м. Бережани в м. Підгайці та коли проїжджав через с.Жонівка , його зупинив працівник ДАІ Бойко І.П. та на місці зупинки склав протокол, а через п'ять хвилин після цього виніс постанову. Вважає, що він не порушував правил дорожнього руху, оскільки вважав, що він рухався в межах населеного пункту с. Жонівка, та згідно ПДР України, в межах населеного пункту дозволяється рухатись включених освітлювальних приладів, тому в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення. Представники відповідачів Управління державної автомобільної інспекції УМВС України в Тернопільській області в особі ВДАІ Бережанського РВ УМВСУ та інспектора з дізнання ВДАІ Бережанського РВ УМВСУ в Тернопільській області Бойко І.П. в судове засідання не з'явились з невідомих суду причин, хоча про дату, час і місце розгляду справи були повідомлені належним чином. Тому суд вважає можливим вирішення справи у відсутності відповідачів на підставі наявних у ній доказів згідно ч. 4 ст. 128 КАС України. Заслухавши пояснення, вивчивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав: Постановою серії ВО1 № 188322 від 31.12.2013 року [PERSON] притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення вимог ч. 2 ст. 122 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу 425 грн., оскільки він 31 грудня 2013 року, керуючи автомобілем марки “Фольцваген” д.н.з. [NUMBER] на автодорозі Підгайці - Бережани 6 км., їхав з не ввімкненими денними ходовими вогнями та ближнім світлі фар за межами населеного пункту, чим порушив вимоги п. 9.8 ПДР України. Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Доказом у адміністративній справі відносно [PERSON] є протокол про адміністративне правопорушення АА2 № 130320 від 31.12.2013 року. Згідно письмових пояснень позивача [PERSON] в даному протоколі, він вказує, що свідків по даній справі немає, ПДР він не порушував. У відповідності до вимог ч.2 п. 9.8 ПДР України, затверджених Постановою КМ України від 10.10.2001 року, № 1306, з 1 жовтня по 1 травня на всіх механічних транспортних засобах поза населеними пунктами повинні бути ввімкнені денні ходові вогні, а в разі їх відсутності в конструкції транспортного засобу - ближнє світло фар. Обґрунтовуючи свої вимоги, позивач вказує, що він дійсно їхав з не ввімкненими денними ходовими вогнями на ближньому світлі фар, оскільки знаходився в межах населеного пункту, а саме с. Жонівка. Проте, будь-яких доказів на підтвердження цих доводів суду не надав. Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 р. № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови у справі про адміністративне правопорушення має відповідати вимогам, передбаченим ст.ст. 283, 284 КУпАП. Зокрема, у ній мають бути наведені докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів. У відповідності до ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Однак, представником відповідача не подано суду заперечень проти позову та будь-яких доказів на підтвердження правомірності оскаржуваної постанови. Позивач в судовому засіданні підтвердив обставини вчинення даного адміністративного правопорушення, які повністю викладені в протоколі про адміністративне правопорушення серії 188322 від 31.12.2013 року, є об'єктивними та вказують на наявність у діях позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП. Поряд з тим, суд вважає, що під час винесення постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності інспектором ДАІ не було всебічно, повно і об'єктивно з'ясовано всі обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, в порушення ст.ст. 245, 258, 280 КУпАП. Відповідно до ст.22 КУпАП, при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважені вирішувати справу, може звільнити правопорушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням. Згідно ч.1 ст.293 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді скарги або протесту на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обґрунтованість винесеної постанови та скасовує постанову і закриває справу; змінює захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено. Враховуючи обставини справи, згідно яких встановлено, що внаслідок дій позивача [PERSON] не було створено загрози безпеці дорожнього руху, не було завдано шкоди будь-яки іншим особам, тому суд приходить до висновку про малозначність вчиненого ним адміністративного правопорушення та вважає, що [PERSON] слід звільнити від адміністративної відповідальності у зв'язку із малозначністю вчиненого правопорушення та обмежитись усним зауваженням. Крім того, провадження по даній справі слід закрити. Поряд з тим, позивачем не було доведено порушення його прав діями чи бездіяльністю відповідача інспектора з дізнання ВДАІ Бережанського РВ УМВСУ в Тернопільській області Бойка Ігоря Петровича, у зв'язку з чим суд вважає, що у задоволенні позовних вимог до даного відповідача слід відмовити. Враховуючи вищезазначене, суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають до часткового задоволення шляхом скасування постанови по справі серії ВО1 № 188322 від 31.12.2013 року про притягнення [PERSON] до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП, та закриття провадження по справі у зв'язку із малозначністю вчиненого правопорушення, обмежившись усним зауваженням та відмовивши в задоволенні решти позовних вимог.

Результат розгляду: partial