Рішення адміністративного суду від 2014-03-27 00:00:00+02

5 березня 2014 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов Лівобережної об'єднаної державної податкової інспекції м. Дніпропетровська Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області до фізичної особи-підприємця [PERSON] (ідентифікаційний номер [NUMBER]) про припинення підприємницької діяльності. В обґрунтування позову зазначено, що відповідач порушує вимоги діючого законодавства, а саме, не подає податкових декларацій понад один рік. Відповідач заперечень на позовну заяву не надав. Ухвалу про відкриття провадження у справі відповідачем отримано 14 березня 2014 року. За таких підстав, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними у ній матеріалами, оскільки судом вжито усіх заходів для повідомлення відповідача належним чином про розгляд судової справи у порядку скороченого провадження. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. З матеріалів справи вбачається, що платник податків фізична особа-підприємець [PERSON] (ідентифікаційний номер [NUMBER]) узята на податковий облік в органах державної податкової служби 14 липня 2008 року та станом на час розгляду справи перебуває на обліку у Лівобережній об'єднаній державній податковій інспекції м. Дніпропетровська Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області. Судом встановлено, що відповідач не надає податкову звітність з 1 січня 2011 року, що підтверджується відповідною довідкою. Відповідно до підпунктів 16.1.2, 16.1.3 пункту 16.1 статті 16 Податкового кодексу України платник податків зобов'язаний вести в установленому порядку облік доходів і витрат, складати звітність, що стосується обчислення і сплати податків та зборів; подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством, декларації, звітність та інші документи, пов'язані з обчисленням і сплатою податків та зборів. Пунктом 49.2 статті 49 Податкового кодексу України встановлено, що платник податків зобов'язаний за кожний встановлений цим Кодексом звітний період подавати податкові декларації щодо кожного окремого податку, платником якого він є, відповідно до цього Кодексу незалежно від того, чи провадив такий платник податку господарську діяльність у звітному періоді. У відповідності до частини 2 статті 46 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних і фізичних осіб-підприємців» підставою для постановлення судового рішення про припинення підприємницької діяльності фізичної особи-підприємця є неподання протягом року органам доходів і зборів податкових декларацій, документів фінансової звітності відповідно до закону. Згідно підпункту 20.1.37 пункту 20.1 статті 20 Податкового кодексу України контролюючі органи мають право: звертатися до суду щодо припинення юридичної особи та припинення фізичною особою - підприємцем підприємницької діяльності та/або про визнання недійсними установчих (засновницьких) документів суб'єктів господарювання. Пунктом 11.10 Порядку обліку платників податків і зборів, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 9 грудня 2011 року №1588 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 29 грудня 2011 року за №1562/20300, передбачено, що якщо платник податків не має заборгованості перед бюджетом та у разі, зокрема, неподання протягом одного року в органи державної податкової служби податкових декларацій, документів податкової звітності, то керівник органу державної податкової служби приймає рішення у вигляді розпорядження відносно платника податків про звернення до суду або господарського суду із заявою (позовною заявою) про винесення судового рішення щодо припинення юридичної особи чи підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця. Судом встановлено, що відповідач заборгованості перед бюджетом не має, що підтверджується відповідною довідкою. Керівником контролюючого органу винесено розпорядження про звернення до суду з позовною заявою про припинення підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця, копію якого долучено до матеріалів справи. За таких підстав, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Результат розгляду: granted