Рішення адміністративного суду від 2014-02-06 00:00:00+02

Позивач звернулась до суду з позовом до Управління Пенсійного фонду України м. Селидове Донецької області про визнання протиправним і неправомірним рішення відповідача про відмову в перерахунку пенсії. В позові зазначила, що при призначенні пенсії їй у заробітну плату для призначення пенсії не були включені суми матеріальної допомоги на оздоровлення та вирішення соціально-побутових питань, сум індексації заробітної плати за роботу на державній службі. Просила визнати неправомірною відмову УПФУ в м.Селидове Донецької області в перерахунку пенсії з урахуванням нарахованих та виплачених сум матеріальної допомоги на оздоровлення та вирішення соціально-побутових питань, сум індексації заробітної плати за роботу на державній службі; скасувати рішення УПФУ в м.Селидове Донецької області про відмову в перерахунку пенсії по заробітній платі; зобов'язати УПФУ в м.Селидове Донецької області здійснити перерахунок та виплату пенсії з 28.11.2013 р. з урахуванням сум матеріальної допомоги на оздоровлення та вирішення соціально-побутових питань, сум індексації заробітної плати за роботу на державній службі, які повинні враховуватися при обчисленні пенсії та з яких сплачено страхові внески з урахуванням фактично отриманих сум. Позивачка у судове засідання не з'явилася, про день слухання справи повідомлялася належним чином. Надала заяву, в якій підтримала позовні вимоги та просила розглянути справу в її відсутності. Представник відповідача - УПФУ в м.Селидове - за довіреністю Стельник Д.В. в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, надав письмові заперечення, в яких зазначив, що [PERSON] перебуває на обліку в УПФУ в м.Селидове з 15.07.2013 р. як отримувач пенсії за віком. 28.11.2013 р. позивачка звернулася із заявою про переведення з пенсії за віком на пенсію за віком відповідно до вимог ЗУ «Про державну службу» та продовжувала працювати. При зверненні із заявою про переведення з виду на вид позивачкою було розраховано пенсію в розмірі 80 %, але виплата була закрита до звільнення з посад держслужбовців. 12.12.2013 р. позивачка звернулася до УПФУ в м.Селидове із заявою, в якій надала відомості про звільнення з посад держслужбовців, та при зазначеному зверненні позивачкою було надано нову довідку про складові заробітної плати (посадовий оклад, надбавка за ранг або кваліфікаційні класи № 307 від 12.12.2013 р. та довідку про складові заробітної плати (надбавки та премії за останні 24 календарні місяці) за період з 01.12.2011 р. по 30.11.2013 р., видану Селидівським міським центром зайнятості. З урахуванням зазначеного УПФУ в м.Селидове Донецької області здійснило перерахунок призначеної пенсії. За вимогами Порядку 22-1 п.5 днем звернення за пенсією вважається день приймання органом, що призначає пенсію, заяви про призначення, перерахунок, відновлення або переведення з одного виду пенсії на інший, з усіма необхідними документами. Позивачка у своєму позові зазначає, що пенсію почала отримувати з 12.12.2013 р., також вона зазначає, що зверталась із заявою від 28.11.2013 р., але пр. цьому не зазначає, що на момент звернення із заявою у листопаді вона продовжувала працювати. Просив відмовити у задоволенні позову. Суд, заслухавши пояснення представника відповідача, перевіривши матеріали справи і дослідивши законодавство, що регулює спірні правовідносини, встановив наступне. З 28.11.2013 року [PERSON] перебуває на обліку в УПФУ в м.Селидове як державний службовець, але продовжувала працювати, виплата пенсії була закрита до звільнення з посад держслужбовців. 12.12.2013 р. [PERSON] звільнена з посад держслужбовців. Ці обставини сторонами не оспорюється, тому наведена обставина з урахуванням положення ч. 3 ст. 72 КАС України не потребує доказування в судовому засіданні. Згідно з ст. 33 Закону України «Про державну службу» оплата праці державних службовців повинна забезпечувати достатні матеріальні умови для незалежного виконання службових обов'язків, сприяти укомплектуванню апарату державних органів компетентними і досвідченими кадрами, стимулювати їх сумлінну та ініціативну працю. Заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплати за ранги, надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок. За змістом статті 37 Закону України «Про державну службу» пенсія державним службовцям призначається в розмірі 80 відсотків суми їх заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 80 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування. Статтею 37-1 ЗУ «Про державну службу» передбачено, що у разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям, а також у зв'язку із набуттям особою права на пенсійне забезпечення державного службовця за цим Законом, відповідно здійснюється перерахунок раніше призначених пенсій. Перерахунок пенсії здійснюється виходячи із сум заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування працюючого державного службовця відповідної посади та рангу на момент виникнення права на перерахунок пенсії. Згідно листа Міністерства соціального захисту населення 01-3/805-02-2 від 21.07.1996 р., працюючим пенсіонерам, яким в установленому порядку продовжено термін перебування на державній службі (ст..28 ЗУ «Про державну службу»), перерахунок пенсій провадиться відповідно до рішень Верховної ради та Уряду України про підвищення заробітної плати з врахуванням змін в оплаті праці (встановлення чи збільшення надбавок, присвоєння більш високого рангу). Зазначені зміни враховуються також на момент припинення державної служби. У ч. 1 ст. 1 Закону України «Про оплату праці» встановлено, що заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу. Статтею 2 цього Закону визначено структуру заробітної плати, до якої входить: основна та додаткова заробітна плата, а також заохочувальні та компенсаційні виплати. Крім того, статтею 66 Закону України «Про пенсійне забезпечення» врегульовано види оплати праці, що враховуються при обчисленні пенсій. Відповідно до ч. 1 ст. 66 цього Закону (в редакції на час виникнення спірних правовідносин) до заробітку для обчислення пенсії включаються всі види оплати праці (виплат, доходу), на які відповідно до Закону України «Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування» нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, в межах максимальної величини фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, оподатковуваного доходу (прибутку), сукупного оподатковуваного доходу (граничної суми заробітної плати (доходу), з яких справляються страхові внески (збори) до соціальних фондів, що діяла на день одержання зазначеного заробітку (виплат, доходу). Стаття 41 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» визначає виплати (доходи), що враховуються в заробітну плату (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії. Так, зокрема до такого доходу (заробітної плати) враховуються: суми виплат, отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно з цим Законом були фактично нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески; суми виплат, отримуваних застрахованою особою до набрання чинності цим Законом, у межах сум, на які відповідно до законодавства, що діяло раніше, нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування. За змістом наведених норм отримувані застрахованою особою суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, враховуються в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати. Частиною 1 ст. 35 Закону України «Про державну службу» передбачено виплату державним службовцям допомоги на оздоровлення в розмірі посадового окладу при наданні щорічної відпустки. Як слідує з постанови Кабінету Міністрів України від 09.03.2006 року № 268 «Про упорядкування структури та умов оплати праці працівників апарату органів виконавчої влади, органів прокуратури, суду та інших органів» керівники мають право установлювати надбавки за високі досягнення у праці до 50% посадового окладу з врахуванням надбавки за ранг державного службовця та надбавки (винагороди) за вислугу років, надавати матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань та допомогу на оздоровлення. Окрім того, за п. 3 постанови Кабінету Міністрів України від 31.05.2000 року № 865 «Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсії» посадовий оклад, надбавка за ранг або кваліфікаційні чини, класний чин або спеціальні звання, вислуга років при призначенні пенсії враховуються у розмірах, що виплачуються на день звільнення. У той же час перевагу мають спеціальні норми, що визначають виплати (доходи) для обчислення пенсії, за наведених обставин - стаття 41 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та стаття 66 Закону України «Про пенсійне забезпечення». Аналіз наведених положень дає підстави для висновку, що винагорода за вислугу років, матеріальна допомога на оздоровлення та матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань входила до системи оплати праці державного службовця. В своїй постанові від 20 лютого 2012 року Верховний Суд України усуваючи неоднакове застосування норм матеріального права, вважає неправильними висновки суду про те, що оскільки матеріальна допомога, на яку нараховувався збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, не включається до складу заробітної плати державного службовця, то вона не враховується при обчисленні розміру його пенсії. Частиною 1 статті 244-2 КАС України визначено, що рішення Верховного Суду України, прийняте за результатами розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних відносинах, є обов`язковими для всіх судів України. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що адміністративний позов [PERSON] до Управління Пенсійного фонду України в м. Селидове зобов`язання здійснити перерахунок пенсії державного службовця підлягає частковому задоволенню щодо зобов'язання УПФУ в м.Селидове провести перерахунок та виплату пенсії [PERSON] як держслужбовцю з моменту звільнення з посади держслужбовця, тобто з 12.12.2014 р. На підставі викладеного, відповідно до, ст. ст. 33, 35, 37 Закону України «Про державну службу», ст. 66 Закону України «Про пенсійне забезпечення», ч. 1 ст. 1 ЗУ «Про оплату праці», ст. 41 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», ст. 6-11, 72, 158-163, 244-2 КАС України, суд, -

Результат розгляду: partial