Рішення адміністративного суду від 2014-03-06 00:00:00+02

Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у Кіровському районі м. Донецька (далі - ВВДФ в Кіровському районі м. Донецька, Фонд, позивач) звернулося до Донецького окружного адміністративного суду з позовною заявою до фізичної особи-підприємця [PERSON] (далі - ФОП [PERSON], відповідач) про стягнення заборгованості зі сплати страхових внесків у розмірі 114,34 грн. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що ФОП [PERSON] зареєстрована у ВВДФ в Кіровському районі м. Донецька як платник страхових внесків та зобов'язана своєчасно та у повному обсязі в день одержання коштів на оплату праці в установі банку, або не пізніше наступного дня з дня здійснення натуроплати, сплатити страхові внески шляхом подання до установи банку платіжного доручення на перерахування страхових внесків до Фонду. Але відповідач страхові внески до Фонду не сплачує, заборгованість за 2010 рік склала у розмірі 114,34 грн. Таким чином, позивач просив стягнути наведену суму з відповідача у судовому порядку. Представник позивача Гудзь О.С. (довіреність від 08.01.2014 року № б/н) у судовому засіданні надав заяву про розгляд справи в порядку письмового провадження (а.с. 20). Представник відповідача у судове засідання не з'явився, про дату, час та місце судового засідання повідомлений належним чином, заперечення до позову та заяви про розгляд справи без його участі до суду не направив. Відповідно до ч. 4 ст. 122 та ч. 6 ст. 128 Кодексу адміністративного судочинства України, суд визнав можливим розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами. Розглянувши подані документи і матеріали, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив. Відповідно до Свідоцтва про державну реєстрацію фізичної особи-підприємця [PERSON] зареєстрований як фізична особа-підприємець виконавчим комітетом Донецької міської ради 20.12.2004 року за № [NUMBER], ідентифікаційний номер - [NUMBER], місце проживання - [ADDRESS]. Згідно страхового свідоцтва № [NUMBER] ФОП [PERSON] узятий ВВДФ в Кіровському районі м. Донецька на облік як платник страхових внесків з 25.01.2007 року у відповідності до ст. 10 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання в Україні» (а.с. 6). З Розрахункової відомості про нарахування і перерахування страхових внесків та витрачання коштів Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України за 2010 рік, поданої ФОП [PERSON] до ВВДФ в Кіровському районі м. Донецька вбачається що відповідач самостійно визначив свої страхові внески в сумі 114,34 грн., а саме: заборгованість зі сплати страхових внесків, пов'язана з несвоєчасною виплатою заробітної плати - 109,80 грн., сума страхових внесків, строк сплати яких не настав (поточна заборгованість) - 4,54 грн. (а.с. 5). Наведена сума відповідачем не сплачена. З метою здійснення заходів, спрямованих на погашення відповідачем суми заборгованості, позивачем надсилалася на адресу відповідача претензія від 01.11.2013 року № 07/01-14/2273 (а.с. 12). Здійснені заходи не призвели до погашення заборгованості. Відповідно до ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення. Згідно ст. 3 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності», держава гарантує усім застрахованим громадянам забезпечення прав у страхуванні від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання. Відповідно до ст.5 вказаного Закону одним із основних принципів страхування від нещасних випадків є обов'язковість страхування від нещасного випадку осіб, які працюють на умовах трудового договору (контракту) та інших підставах, передбачених законодавством про працю, а також добровільність такого страхування для осіб, які забезпечують себе роботою самостійно, та громадян - суб'єктів підприємницької діяльності. Згідно ст. 15, ст. 46 цього ж Закону, Фонд соціального страхування від нещасних випадків на виробництві є некомерційною самоврядною організацією., яка провадить збір та акумулювання страхових внесків і фінансується за рахунок страхових внесків страхувальників - роботодавців (юридичних та фізичних осіб). Держава є гарантом надання матеріального забезпечення та соціальних послуг застрахованим особам Фондом, стабільної діяльності Фонду. Виконавча дирекція Фонду забезпечує збір та акумуляцію внесків на загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасних випадків. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності» роботодавцем вважається власник підприємства або уповноважений ним орган та фізична особа, яка використовує найману працю. Згідно п.3 ч.1 ст. 8 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності» обов'язковому страхуванню від нещасного випадку підлягають, зокрема, особи, які утримуються у виправних, лікувально-трудових, виховно-трудових закладах та залучаються до трудової діяльності на виробництві цих установ або на інших підприємствах за спеціальними договорами. Відповідно до ст.47 вказаного Закону розміри страхових внесків до Фонду обчислюються у відсотках до сум фактичних витрат на оплату праці найманих працівників відповідно до класу професійного ризику, до якого віднесено підприємство. Порядок і строки сплати страхових внесків передбачено Інструкцією про порядок перерахування, обліку та витрачання страхових коштів Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України, затвердженої постановою Правління Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України від 20.04.2001 року № 12, п.4.12 якої вказано, що страхові внески сплачуються страхувальниками - роботодавцями в день одержання коштів на оплату праці в установах банків. У разі виплати заробітної плати за першу половину місяця страхувальник одночасно з одержанням зазначених сум сплачує страхові внески, нараховані на суму цих виплат. При проведенні оплати праці з готівкової виручки чи натуроплатою платники страхових внесків не пізніше наступного дня після здійснення виплат подають до установи банку платіжне доручення на перерахування страхових внесків до Фонду. Пунктом 2 частини 2 статті 45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності» передбачено обов'язок роботодавця своєчасно та повністю нараховувати і сплачувати в встановленому порядку страхові внески до Фонду соціального страхування від нещасних випадків. На час звернення до суду недоїмка відповідача зі страхових внесках складає 114,34 грн., що підтверджується матеріалами справи. Відповідно до ч. 1 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. Доказів, що спростували б доводи позивача, відповідач суду не надав. Беручи до уваги те, що сума боргу зі страхових внесків відповідачем у встановлені законодавством строки не сплачена, наявність вказаної заборгованості підтверджена матеріалами справи, доказів погашення відповідачем зазначеної заборгованості станом на день розгляду цього спору не надано, суд дійшов висновку що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню повністю. Оскільки спір вирішено на користь суб'єкта владних повноважень, звільненого від сплати судового збору, а також за відсутності витрат позивача - суб'єкта владних повноважень, пов'язаних із залученням свідків та проведенням судових експертиз, судові витрати (судовий збір) стягненню з відповідача не підлягають.

Результат розгляду: granted