Рішення адміністративного суду від 2014-02-24 00:00:00+02

У жовтні 2013 року до суду звернулося Полтавське обласне відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності (далі - Фонд) із позовом до [PERSON] про стягнення незаконно одержаних коштів. При цьому в позовній заяві Фонд вказав, а в судовому засіданні представник Фонду повідомив, що [PERSON] під час безпідставного перебування на посаді директора Полтавської дитячо-юнацької спортивної школи «Авангард» імені І. В. Шемякіна Полтавської обласної організації фізкультурно-спортивного товариства «Україна» отримував заробітну плату, в тому числі і за рахунок коштів Фонду в якості соціальної послуги. Як було встановлено в судовому засіданні, згідно поданих сторонами документів, сума отриманих [PERSON] таким чином коштів Фонду за вказаний час складає 183 527 грн. 08 коп. Але як вказав представник Фонду, [PERSON] не мав законних підстав отримувати вказані кошти, оскільки не мав достатнього фахового рівня, який дає право обіймати посаду директора дитячо-юнацької спортивної школи на тій підставі, що не має диплома про вищу педагогічну освіту, як того передбачає ч. 2 ст. 21 Закону України «Про позашкільну освіту» від 22.06.2000 року. А тому представник позивача просив суд винести рішення, яким задовольнити позовні вимоги про стягнення із [PERSON] незаконно одержаних коштів. Відповідач [PERSON] заперечив проти позовних вимог Фонду, вказавши, що дійсно починаючи з 28.08.2002 року відповідно до Наказу № 47 від 28.08.2002 року він на прохання колективу школи, був призначений на посаду директора Полтавської дитячо - юнацької спортивної школи «Авангард» ім. І.В. Шемякіна Полтавської обласної організації фізкультурно-спортивного товариства «Україна». При цьому він також пояснив, що з посади директора його було звільнено 13.11.2012 року відповідно до Наказу №72 від 13.11.2012 року. За час перебування на посаді директора він сумлінно виконував покладені на нього посадові обов'язки відповідно до затверджених посадових інструкцій та здійснив великий вклад у розвиток школи, що підтверджується наданими ним документами. Так наказом Комітету фізичної культури і спорту при Раді Міністрів СРСР від 19.01.1976 року №95 йому було присвоєно спортивне звання «Майстер спорту СРСР» з вільної боротьби. В такому плідному руслі [PERSON] працював на протязі 17 років, підготувавши цілу плеяду спортсменів міжнародного рівня. За увесь час знаходження на посаді Директора ДЮСШ «Авангард» ім. І.В. Шемекіна, він доклав максимум зусиль задля покращенні рейтингів школи з олімпійських та неолімпійських видів спорту. Школа займала ведучі місця в першій десятці рейтингу Управління з питань фізичної культури і спорту. Так заробітну плату він отримував не за сам факт перебування на посаді директора, а за свою сумлінну працю, за розвиток школи, за виховання олімпійських призерів, за вагомий вклад у розвиток фізичної культури, за плідну працю по підготовці спортсменів, за довгі роки наполегливих тренувань, які принесли свої результати. Його професійна придатність була неодноразово підтверджена. На його рахунку безліч почесних грамот та відзнак, що є підтвердження того, що протягом усього часу обіймання ним посади, він виконував усі покладені на нього обов'язки. Представник відповідача - адвокат [PERSON] підтримав позицію свого довірителя, вказавши, що факт незаконного одержання коштів мав би місце, якби [PERSON], будучи на посаді директора не виконував або неналежним чином виконував би покладені на нього обов'язки при цьому отримуючи винагороду за свою роботу у вигляді заробітної плати. У додатках до даного заперечення наявні усі докази, які підтверджують, що протягом усіх років він наполегливо працював, демонстрував високий професійний рівень та відданість своїй роботі, здійснив значний вклад у розвиток фізичної культури та спорту. Окрім того, за увесь час важкої роботи він отримав інвалідність і на даний момент відповідно до довідки з лікарні являюсь інвалідом 2 групи, причиною стала тривала важка фізична праця, тривале перебування на ногах, переохолодження. Даний факт також є підтвердженням того, що він дійсно важко та наполегливо працював усі роки. У зв'язку з отриманою інвалідністю та тяжкою працею, він змушений щорічно проходити перевірку, тривале лікування у тому числу і в курортно - лікувальних закладах, значні кошти витрачаються на його лікування, що підтверджується відповідними квитанціями. Представник третьої особи Полтавської дитячо-юнацької спортивної школи «Авангард» імені І.В.Шемякіна Полтавської обласної організації фізкультурно-спортивного товариства «Україна» в судовому засіданні проти позовних вимог заперечував та просив відмовити у їх задоволенні. Представник третьої особи Полтавської обласної організації фізкультурно-спортивного товариства «Україна» в судовому засіданні проти позовних вимог заперечував та просив відмовити у їх задоволенні. Суд, вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, подані сторонами докази та оцінивши їх в сукупності, вважає, що позов задоволенню не підлягає за наступних підстав. Судом встановлено, що починаючи з 28.08.2002 року [PERSON] відповідно до Наказу № 47 від 28.08.2002 року на прохання колективу школи, був призначений на посаду директора Полтавської дитячо - юнацької спортивної школи "Авангард" ім. І.В. Шемякіна Полтавської обласної організації фізкультурно-спортивного товариства "Україна". З посади директора його було звільнено 13.11.2012 року відповідно до Наказу №72 від 13.11.2012 року. Як було встановлено в судовому засіданні і підтверджено допитаними в суді свідками за час перебування на посаді директора він сумлінно виконував покладені на нього посадові обов'язки відповідно до затверджених посадових інструкцій та здійснив великий вклад у розвиток школи, що підтверджується наданими ним документами. Школа займала ведучі місця в першій десятці рейтингу Управління з питань фізичної культури і спорту. Так наказом Комітету фізичної культури і спорту при Раді Міністрів СРСР від 19.01.1976 року №95 йому було присвоєно спортивне звання «Майстер спорту СРСР» з вільної боротьби. В такому плідному руслі [PERSON] працював на протязі 17 років, підготувавши цілу плеяду спортсменів міжнародного рівня. Так у 2003 році Головою державного комітету України з питань фізичної культури і спорту, його було нагороджено почесною грамотою за багаторічну, плідну працю, вагомий особистий внесок у розвиток фізичної культури і спорту в Україні, відданість справі. Постановою Президії Центральної ради фізкультурно - спортивного товариства «України» від 05.09.2007 р. №3/8, було нагороджено, за значний особистий внесок в розвиток фізичної культури і спорту, підготовку спортсменів високого класу в ФСТ «Україна». Рішенням постійної кваліфікаційної комісії з присвоєння категорій тренерів - викладачів зі спорту від 24.06.2010 року № 6 йому було присвоєно першу категорію тренера - викладача з вільної боротьби. При цьому заробітну плату він отримував не за сам факт перебування на посаді директора, а за свою сумлінну працю, за розвиток школи, за виховання олімпійських призерів, за вагомий вклад у розвиток фізичної культури, за плідну працю по підготовці спортсменів, за довгі роки наполегливих тренувань, які принесли свої результати. Його професійна придатність була неодноразово підтверджена. На його рахунку безліч почесних грамот та відзнак, що є підтвердження того, що протягом усього часу обіймання ним посади, він виконував усі покладені на нього обов'язки. Відповідно до ст.1 Закону України «Про оплату праці», заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором роботодавець виплачує працівникові за виконану ним роботу. Відповідно до ч. 2 ст. 94 Кодексу законів про працю України, розмір заробітної плати залежить від складності та умов виконуваної роботи, професійно-ділових якостей працівника, результатів його праці та господарської діяльності підприємства, установи, організації і максимальним розміром не обмежується. У позовній заяві відповідач робить посилання на п. 49 Положення про дитячо - юнацьку спортивну школу, затверджене Постановою Кабінету Міністрів України від 05.11.2008 року. Проте, 09.10.2009 року Міністерством України у справах сім'ї, молоді та спорту, було надано роз'яснення, відповідно до якого зазначається, що дія Положення не поширюється на правовідносини, що склались до 26.11.2008 року. Дію нормативно - правового акту в часі треба розуміти так: вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно - правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце. Зазначене свідчить, що визначені у п. 31, 40, 42, 46, 48 Постанови вимоги не розповсюджуються на осіб, які вже працювали на момент її прийняття. З огляду на вищевикладене, у керівництва спортивних шкіл та осіб уповноважених приймати на роботу директорів таких шкіл, відсутні правові підстави для розірвання трудових договорів, відносин, укладених з такими працівниками спортивних шкіл із 26.11.2008 року з посиланням на вимоги встановлені Постановою Кабінету Міністрів від 05.11.2008 року №993. Відтак, [PERSON] на посаду директора був призначений у 2002 році, до набрання Постановою чинності. Окрім того, 24.10.2009 року прем'єр - міністр України Юлія Тимошенко також надала роз'яснення, що особи, які були прийняті на посаду директора, заступника директора, тренера - викладача, інструктора - методиста дитячо - юнацької школи до набрання чинності Постановою Кабінету Міністрів від 05.11. 2008 року №993, можуть продовжувати працювати на займаних посадах без урахування вимог освітньо - кваліфікаційного рівня «бакалавр», «спеціаліст», «магістр», встановленого згаданим Положенням. Відповідно до ст.1 Закону України «Про професійний розвиток працівників» від 12 січня 2012 року, неформальне професійне навчання працівників - це набуття працівниками професійних знань, умінь і навичок, не регламентоване місцем набуття, строком та формою навчання; підтвердження кваліфікації працівників - процедура визначення відповідності професійних знань, умінь і навичок працівників установленим законодавством вимогам і посадовим обов'язкам, проведення оцінки їх професійного рівня шляхом атестації. Згідно з ст.14 вищезазначеного Закону, Центри визнання результатів неформального професійного навчання забезпечують організацію підтвердження професійної кваліфікації працівника за результатами неформального професійного навчання. Для цього центри визнання результатів неформального професійного навчання залучають навчальні заклади державної служби зайнятості, інші професійно-технічні навчальні заклади, підприємства, організації, установи, які мають ліцензію на право здійснення освітньої діяльності за визначеними професіями. Результати неформального професійного навчання підтверджуються документом встановленого зразка про присвоєння або підвищення робітничої кваліфікації. У [PERSON] наявне свідоцтво, що підтверджую те, що він пройшов навчання з підвищення своєї кваліфікації за програмою вільна боротьба. Окрім того, він підвищив свою кваліфікацію, про що є відповідне свідоцтво, на постійній основі приймав участь у семінарах, тренінгах та їздив на навчання. Отже, факт незаконного одержання коштів мав би місце, якби [PERSON] будучи на посаді директора не виконував або неналежним чином виконував би покладені на нього обов'язки при цьому отримуючи винагороду за свою роботу у вигляді заробітної плати. На підставі викладеного,

Результат розгляду: denied