Рішення адміністративного суду від 2014-01-23 00:00:00+02

02.10.2013 року позивач звернувся до Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області з адміністративним позовом до відповідача, в якому просив визнати незаконними дії відповідача по прийняттю рішення № 287 від 13.08.2008 р.; скасувати рішення № 287 від 13.08.2008 р. в частині пункту 5 про внесення підвального приміщення по вул. Соборності, 14 до реєстру майна комунальної власності; визнати недійсним свідоцтво на право власності на нежитлове приміщення від 10.09.2008 р. на підвальне приміщення площею 97,8 кв. м. по вул. Соборності, 14, м. Новоград-Волинський за територіальною громадою в особі Новоград-Волинської міської Ради; встановити право власності на підвальне приміщення за позивачем та зобов'язати відповідача вчинити дії по передачі підвального приміщення та подальшої реєстрації права власності. Обгрунтовує позовні вимоги тим, що 17 червня 1996 року в ході приватизації позивач отримав свідоцтво на право власності на приміщення по вул. К.Маркса, 24, загальною площею 525,13 кв.м. (приміщення міськпобута, на даний час вул. Соборності, 14). Дане свідоцтво видане на підставі договору купівлі-продажу цілісного майнового комплексу за № 3-14-93 від 02.05.1996 р., а також акта № 17 прийому - передачі майна від 17.06.1996 р. між позивачем та Фондом державного майна України у м. Новоград-Волинський. Зазначає, що оскільки предметом купівлі був цілісний майновий комплекс, тому двоповерхова будівля площею 525,13 м., була передана разом з підвалом, в якому знаходяться інженерні комунікації по водопровіду та тепломережі. Цей підвал є невідокремленою частиною будівлі і входить до складу цілісного майнового комплексу, без якого експлуатація будівлі неможлива. Однак, у вересні 2013 року позивач звернувся до відповідача із заявою про з'ясування права власності на дане підвальне приміщення, і дізнався, що 13.08.2008 р. рішенням № 287 Новоград-Волинської міської ради Житомирської області воно увійшло у власність територіальної громади в особі відповідача. Позивач вважає, що вказаним рішенням було порушено його право власності, внаслідок чого йому наносяться суттєві збитки та унеможливлюється експлуатація будівлі без доступу до інженерних мереж. Ухвалою Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 04.10.2013 року (а.с. 15) відмовлено у відкритті провадження за даним позовом у частині визнання недійсним свідоцтва про право власності на нежитлове приміщення по вул. Соборності, 14 в м. Новоград-Волинський Житомирської області від 10.09.2008 року за територіальної громадою в особі Новоград-Волинської міської Ради та щодо встановлення права власності на спірне підвальне приміщення та зобов'язання вчинити дії по його передачі та подальшої реєстрації права власності. У частині позовних вимог щодо визнання незаконними дій відповідача по прийняттю рішення № 287 від 13.08.2008 року та скасування його у частині пункту 5 щодо внесення підвального приміщення по вул. Соборності, 14 в м. Новоград-Волинський Житомирської області до реєстру майна комунальної власності відкрито провадження по справі (а.с. 16). В судовому засіданні представник позивача позов підтримав з підстав, зазначених у позовній заяві. Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнав, вказавши на його необґрунтованість та безпідставність. Під час судових дебатів при постановленні рішення поклався на розсуд суду. Представник третьої особи в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки не повідомив, заперечень проти позову не надав, тому суд, враховуючи думки осіб, що беруть участь в справі, розглянув справу в його відсутності на підставі наявних в справі доказів. Доповівши зміст позовних вимог, заслухавши пояснення осіб, які брали участь в справі, суд приходить до наступного висновку. Встановлено, що 21 травня 1996 року між позивачем (покупцем) та представництвом Фонду Державного майна України в м. Новограді-Волинському укладено договір купівлі-продажу державного майна (продавцем), відповідно до якого продавець зобов'язався передати у власність покупцю державне майно, а саме цілісний майновий комплекс підприємства побутового обслуговування «Новоград-Волинськпобут» та приміщення ательє та хімчистки, яке знаходиться за адресою м. Новоград-Волинський, вул. Карла Маркса, 24 (а.с. 6-8). Згідно акту № 17, складеному 17 червня 1996 р. (а.с. 5), приміщення по вул. К. Маркса, 24 (ательє та хімчистки) було передано позивачу. На підставі цих документів, позивач 17.06.1996 року отримав свідоцтво про власність на приміщення по вул. К. Маркса, 24, загальною площею 525,13 кв.м., приміщення «Хімчистки» загальною площею 164 кв. м. (вул. К. Маркса, 24) (а.с. 4). Рішенням виконавчого комітету Новоград-Волинської міської ради від 13.08.2008 року № 287 (а.с. 10) підвальне приміщення по вул. Соборності, 14, м. Новоград-Волинський, Житомирської області внесено до Реєстру майна комунальної власності територіальної громади. 10.09.2008 року на підставі вищезазначеного рішення виконкому видано свідоцтво про право власності (а.с. 11 ), в якому зазначається, що спірне підвальне приміщення належить територіальній громаді міста Новограда-Волинського в особі Новоград-Волинської міської ради. 11.09.2008 року право власності на нежитлове підвальне приміщення по вул. Соборності, буд. 14, м. Новоград-Волинський зареєстровано державним комунальним підприємством Новоград-Волинське міжміське бюро технічної інвентаризації за територіальною громадою м. Новоград-Волинського в особі Новоград-Волинської міської ради (а.с.12) З листа виконавчого комітету Новоград-Волинської міської ради від 23.09.2013 року № 6/2557 (а.с. 9) вбачається, що опис та характеристика приміщень по вул. Соборності, 14 наведена в експертній оцінці, згідно якої підвальне приміщення не оцінювалось та не продавалось товариству покупців. Позивач в позовній заяві вказує, що згідно договору купівлі-продажу від 21 травня 1996 року він придбав саме цілісний майновий комплекс, який включає в себе в тому числі й спірне підвальне приміщення. Позивач не заперечує, що в експертній документації по оцінці цього комплексу відсутні дані про наявність та оцінку спірного підвального приміщення, однак пояснює це помилкою експерта, який не вніс його до загального списку. Ст. 71 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Врахувавши всі вищезазначені факти та обставини, суд приходить до висновку про безпідставність заявленого позову, оскільки відповідачем надано достатні та належні докази на підтвердження своїх заперечень проти позовних вимог позивача, в той час як позивачем не було надано суду доказів на підтвердження того, що спірне підвальне приміщення входить до складу цілісного майнового комплексу по вул. Соборності, 14, м. Новоград-Волинський, Житомирської області і було предметом договору купівлі-продажу від 21 травня 1996 року. Посилання позивача на те, що спірне підвальне приміщення не було включено до оціночної документації майнового комплексу через помилку експерта, суд знаходить необгрунтованим і не бере його до уваги, оскільки позивачем не було надано суду жодних доказів на підтвердження того, що він звертався до експерта/ів, який/які займався/займалися оцінкою майна, з вимогою усунути цю помилку, та чому цю помилку своєчасно не було усунуто. Крім того, в позовній заяві позивач відповідачем зазначає саме Новоград-Волинську міську раду, в той час як оскаржуване ним рішення постановлено не Новоград-Волинською міською радою, а виконавчим комітетом Новоград-Волинської міської ради. Будь-яких уточнень до позовної заяви або клопотань про залучення чи заміну неналежного відповідача позивачем протягом періоду розгляду справи не вносилось та не подавалось. Це свідчить про те, що позов поданий до неналежного відповідача. На підставі викладеного суд відмовляє в його задоволенні.

Результат розгляду: denied