Рішення адміністративного суду від 2014-03-12 00:00:00+02

ДП «Українська горілчана компанія «Nemiroff» звернулася до Вінницького окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Немирівської ОДПІ ГУ Міндоходів у Вінницькій області про визнання протиправним та скасування податкових повідомлень-рішень. Позовні вимоги мотивовано тим, що за наслідками проведеної перевірки підприємства податковим органом було складено акт №323/22-00-20/30805594 від 28.08.2013 року. На підставі висновків акту Немирівською ОДПІ були прийняті податкові повідомлення-рішення №0000482200 та №0000462200 від 14.10.2013 року. Вважаючи висновки податкового органу безпідставними, а рішення - неправомірним, просили визнати податкове повідомлення-рішення протиправним та скасувати. Постановою Вінницького окружного адміністративного суду від 23.01.2014 року у задоволенні позову відмовлено. Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить суд скасувати постанову Вінницького окружного адміністративного суду від 23.01.2014 року, та прийняти нове рішення, яким позов задовольнити, посилаючись при цьому на неповне з'ясування обставин, які мають значення для справи та порушення норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення спору. В судовому засіданні представник позивача (апелянта) апеляційну скаргу підтримав у повному обсязі за обставин, викладених у ній, просив постанову Вінницького окружного адміністративного суду від 23.01.2014 року скасувати, дав пояснення, аналогічні доводам, викладеним в апеляційній скарзі. Представник відповідача в судовому засіданні апеляційну скаргу не визнав у повному обсязі, проти її задоволення заперечив, вважаючи рішення суду першої інстанції законним, обґрунтованим і таким, що відповідає фактичним обставинам справи. Просив залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін. Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду першої інстанції - скасуванню, з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень. Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України. Частиною 3 статті 2 КАС України визначено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку. При цьому в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову (ч. 2 ст. 71 КАС України). Частиною 1 ст. 195 КАС України встановлено, що суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги. Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, Немирівська ОДПІ ГУ Міндоходів у Вінницькій області провела планову виїзну перевірку Дочірнього підприємства «Українська горілчана компанія «Nemiroff» з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.01.2010 року по 31.12.2012 року, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2012 року по 31.12.2012 року. За результатами проведення перевірки було складено акт №323/22-00-20/30805594 від 28.08.2013 року. На підставі акту перевірки Немирівською ОДПІ ГУ Міндоходів у Вінницькій області було прийнято податкові повідомлення-рішення №0000482200 та №0000462200 від 14.10.2013 року. З матеріалів справи вбачається, що ДП «Українська горілчана компанія «Nemiroff» укладено договори: №10-10-2011/HU від 10.10.2011 p., №070711 від 07.07.2011 p., №031011 від 03.10.2011 p. з компанією «Nemiroff Internetional Kereskedelmi Kft»; №200911 від 20.09.2011 p., з компанією «Mazurenko Armwresling Promotion Sp.z.o.o.». Згідно з пунктом 44.1 статті 44 Податкового кодексу України для цілей оподаткування платники податків зобов'язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов'язаних з визначенням об'єктів оподаткування та/або податкових зобов'язань, па підставі первинних документів, реєстрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів пов'язаних з обчисленням і сплатою податків та зборів, ведення яких передбачено законодавством. Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту. Відповідно до п.138.2 ст.138 Податкового кодексу України витрати, які враховуються для визначення об'єкта оподаткування, визнаються на підставі первинних документів, що підтверджують здійснення платником податку витрат, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку та інших документів, встановлених розділом ІІ ПК України. Згідно пп. 138.10.3 п. 138.10 Податкового кодексу України до складу інших витрат включаються витрати на збут, які включають витрати, пов'язані з реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг: а) витрати на пакувальні матеріали для затарювання товарів на складах готової продукції; б) витрати на ремонт тари; в) оплата праці та комісійні винагороди продавцям, торговим агентам та працівникам підрозділів, що забезпечують збут; г) витрати на рекламу та дослідження ринку (маркетинг), на передпродажну підготовку товарів; ґ) витрати на відрядження працівників, зайнятих збутом; д) витрати на утримання основних засобів, інших необоротних матеріальних активів, пов'язаних зі збутом товарів, виконанням робіт, наданням послуг (оперативна оренда, страхування, амортизація, ремонт, опалення, освітлення, охорона); е) витрати на транспортування, перевалку і страхування товарів, транспортно-експедиційні та інші послуги, пов'язані з транспортуванням продукції (товарів) відповідно до умов договору (базису) поставки; є) витрати на гарантійний ремонт і гарантійне обслуговування; ж) витрати на транспортування готової продукції (товарів) між складами підрозділів підприємства; з) інші витрати, пов'язані зі збутом товарів, виконанням робіт, наданням послуг. Відповідно до пп. 139.1.9 п. 139.1 ст. 139 ПК України, не включаються до складу витрат витрати, не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими первинними документами, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення бухгалтерського обліку та нарахування податку. Як вбачається з матеріалів справи, позивач у перевіряємому періоді відобразив операції з придбання у «Nemiroff Internetional Kereskedelmi Kft» та «Mazurenko Armwresling Promotion Sp.z.o.o.» маркетингових послуг по вивченню, дослідженню та аналізу ринку та попиту на продукцію. На підтвердження реальності і фактичності здійснених господарських операцій за укладеними договорами позивачем були надані суду першої інстанції копії Додатку №1 та Доповнення №1 до нього до Договору №10-10-2011/HU від 10.10.2011 p., згідно з якими сторони погодили зміст та умови надання послуг, а також асортимент та адресну програму розміщення Продукції. В Акті приймання-передачі наданих послуг від 05.01.2012 року до Договору №10-10-2011/HU від 10.10.2011 р. зазначено, що у відповідності з умовами Додатку №1 від 10.10.2011 року Виконавець в період з 01.11.2011 року по 30.12.2011 року надав Замовнику (ДП «УГК «Nemiroff») маркетингові послуги на загальну суму 42802,91 доларів США: розміщення ряду Продукції в місцях реалізації на території торгівельних точок мережі в асортименті згідно адресної програми, вказаної в Доповненні №1 до Додатку №1. Таким чином, у вказаному Акті приймання-передачі наданих послуг від 05.01.2012 року зазначено зміст та обсяг господарської операції (в чому саме полягали послуги, загальна вартість), одиницю виміру (долари США). Крім того, позивач надав фото звіт на підтвердження надання послуг згідно Акту приймання-передачі наданих послуг від 05.01.2012 року, в якому містяться фотографії розміщення продукції замовника в торгівельних точках, з зазначенням адрес відповідних Торгівельних точок. Згідно Акту №1 від 30.12.2011 року до Договору про надання маркетингових послуг №070711 від 07.07.2011 р. сторони підтвердили отримання замовником (ДП «УГК «Nemiroff») комплексу маркетингових послуг зі збору даних, дослідження та аналізу ринку й попиту на Товари; надання замовнику інформації щодо попиту на товари та динаміку продажів товарів на території Угорщини за період з 01.07.2011 по 31.08.2011. Згідно вказаного Акту всього надано послуг на суму сорок п'ять тисяч Євро 00 центів, без ПДВ. Тобто, Акт №1 від 30.12.2011 року містить зміст та обсяг господарської операції (деталізація отриманих послуг, загальна вартість), одиницю виміру господарської операції (Євро). Відповідно до Акту №2 від 30.12.2011 року до Договору про надання маркетингових послуг №031011 від 03.10.2011 р. сторони підтвердили отримання Замовником (ДП «УГК «Nemiroff») комплексу маркетингових послуг зі збору даних, дослідження та аналізу ринку й попиту на товари на території Угорщини за період з 03.10.2011 по 31.10.2011. Згідно вказаного Акту всього надано послуг на суму шістнадцять тисяч Євро 00 центів, без ПДВ. Тобто, Акт №2 від 30.12.2011 року містить зміст та обсяг господарської операції (деталізація отриманих послуг, загальна вартість), одиницю виміру господарської операції (Євро). Згідно Акту наданих послуг від 20.12.2011 року до Договору про надання маркетингових послуг №200911 від 20.09.2011 р. Виконавець (компанія «Mazurenko Armwresling Promotion Sp.z.o.o.») надав, а Замовник (ДП «УГК «Nemiroff») прийняв надані послуги. На підтвердження зазначеного суду першої інстанції було надано копію відповідного звіту про послуги. Тому Акт від 20.12.2011 року містить інформацію щодо змісту та обсягу господарської операції (деталізація отриманих послуг, загальна вартість), одиницю виміру господарської операції (долари США). Зазначені докази у їх сукупності та взаємозв'язку, на думку колегії суддів, спростовують твердження податкового органу про безтоварність господарських операцій позивача з контрагентами. Колегія суддів зауважує, що згідно ст. 86 Кодексу адміністративного судочинства України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Відповідно до пункту 2 статті 3 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" від 16.07.1999 року № 996-XIV, податкова звітність ґрунтується на даних бухгалтерського обліку, що ведеться підприємством. Підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які згідно з вищезазначеним Законом є документами, що містять відомості про господарські операції та підтверджують їх здійснення. Позивачем, як доказ здійснення господарських операцій, були надані суду належним чином засвідчені копії документів, які відповідають вимогами первинності в розумінні статті 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", і являються підставою для бухгалтерського та податкового обліку. Колегія суддів вважає, що судом першої інстанції безпідставно не взято до уваги докази, надані позивачем на підтвердження обґрунтованості його позовних вимог. Доводи апеляційної скарги дають підстави для висновку про порушення судом першої інстанції норм права, які призвели до неправильного вирішення справи, тобто прийнята постанова не відповідає матеріалам справи та вимогам закону, і підлягає скасуванню. Оцінюючи наявні в справі докази в їх сукупності, колегія суддів приходить до висновку про обґрунтованість доводів позивача. Разом з тим, відповідач як суб'єкт владних повноважень в ході судового розгляду не довів обґрунтованість своїх висновків і правомірності прийнятих на їх підставі рішень. Відповідно до статті 202 КАС України, підставами для скасування постанови або ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є порушення судом норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання, а так само неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими; невідповідність висновків суду обставинам справи. Враховуючи порушення судом першої інстанції норм права та невідповідність висновків суду обставинам справи, колегія суддів вбачає підстави для скасування оскаржуваної постанови суду першої інстанції та прийняття нової постанови, якою адміністративний позов необхідно задоволити.

Результат розгляду: granted