Рішення адміністративного суду від 2014-01-30 00:00:00+02

Заступник прокурора м. Керч, уточнивши позовні вимоги, просить суд визнати незаконним та скасувати рішення 30 сесії 6 скликання Керченської міської ради від 30 січня 2013 року про передачу в оренду та у власність земельних ділянок [PERSON], та доповнивши в судовому засіданні вимоги, - просить суд визнати дії відповідача незаконними, що до відхилення подання прокурора. Вимоги мотивовані тим, що 30 січня 2013 року Керченською міською радою прийнято рішення про передачу в оренду та власність земельних ділянок [PERSON] за адресою: [ADDRESS]. Прокуратурою м. Керч 13 лютого 2013 року винесена постанова про проведення перевірки у порядку нагляду за додержанням і застосуванням законів у Керченській міській раді. За результатами перевірки 10 квітня 2013 року прокуратурою м. Керч внесено подання про скасування рішення Керченської міської ради від 30 січня 2013 року, втім, 29 травня 2013 року Керченською міською радою прийнято рішення, яким відхилено подання прокурора м. Керч. Позивач вважає, що рішення Керченської міської ради про передачу земельних ділянок в оренду та власність не відповідає діючому законодавству, оскільки на час прийняття рішення законодавство не було дотримане, вважає рішення таким, що підлягає скасуванню. Прокурор вважає,що в порушення вимог чинного законодавства Керченською міською радою безпідставно, без оформлення права власності на земельну ділянку за територіальною громадою в особі Керченської міської ради, прийняте рішення про передачу в оренду та власність земельних ділянок [PERSON], в зв'язку з чим просить визнати дії Керченської міської ради щодо відхилення протесту прокуратури м. Керч незаконними. Прокурор в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив позов задовольнити, вважає, що оскаржуване рішення прийнято з перевищенням повноважень, з порушенням норм закону, який діяв на час прийняття рішення,подання відхилено незаконно. Відповідач позов не визнав. Третя особа до залу судового засідання не з'явилася, про день, час та місце слухання справи сповіщені належним чином. Причини неявки суду не повідомила. Заслухавши пояснення представника позивача, суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 30 січня 2013 року прийнято рішення 30 сесії 6 скликання Керченської міської ради " Про передачу в оренду та власність двох земельних ділянок громадянці України [PERSON]» Прокуратурою м. Керч 13 лютого 2013 року винесена постанова про проведення перевірки у порядку нагляду за додержанням і застосуванням законів Керченською міською радою. З пояснень прокурору м. Керч заступника директора Департаменту з регулювання земельних відносин Добровольського В.П., вбачається, що на момент прийняття рішення Керченською міською радою державна реєстрація на ці земельні ділянки не проводилася. За результатами перевірки 10 квітня 2013 року прокуратурою м. Керч внесено подання про скасування рішення на 30 сесії 6 скликання Керченської міської ради від 30 січня 2013 року. За результатами розгляду подання рішенням 35 сесії 6 скликання Керченської міської ради 29 травня 2013 року прийнято рішення, яким подання прокурора м. Керч відхилено. Суд вважає дії Керченської міської ради щодо відхилення протесту прокуратури незаконними. Рішення 30 сесії 6 скликання Керченської міської ради від 30 січня 2013 року про передачу в оренду земельних ділянок підлягає скасуванню, оскільки було прийнято з порушення норм Закону, який діяв на час прийняття спірного рішення. Приймаючи рішення про розпорядження земельною ділянкою Керченською міською радою не враховано, що 01 січня 2013 року Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо розмежування земель державної та комунальної власності пункт 12 розділу Х Земельного кодексу України в частині розпорядження сільськими, селищними, міськими радами землями в межах населених пунктів, а за межами населених пунктів - органами виконавчої влади було виключено. Органи виконавчої влади та органи місцевого самоуправління, відповідно до ст.ст.12,17 Земельного кодексу України, розпоряджуються земельними ділянками, які перебувають у комунальній або державної власності. Землями комунальної власності вважаються земельні ділянки визначені у п.3 Перехідних положень Закону. Державна реєстрація право територіальної громади на земельні ділянки комунальної власності здійснюються на підставі заяви та витягу з державного земельного кадастру про відповідну земельну ділянку. Відповідно до п.9 перехідних положень Закону, право власності на земельні ділянки комунальної власності реалізується після державної реєстрації права власності на відповідну земельну ділянку. Згідно до ст.126 ЗК України право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень". Доводи прокурора про те, що Керченською міською радою безпідставно, без оформлення права власності на земельну ділянку за територіальною громадою в особі Керченської міської ради, було прийняте рішення про передачу в оренду та власність земельних ділянок є вірними. Суд вважає, що доводи відповідача про те, що проекти, які затверджені на 30 сесії Керченської міської ради 6 скликання від 30 січня 2013 року, були підготовлені та опубліковані у засобах масової інформації у грудні 2012 року та зауважень і пропозицій з початку публікації та до прийняття рішення не надходило не можуть бути підставою в підтвердження правомірності прийняття спірного рішення відповідачем. Відповідач просив суд звернути увагу на Закон України № 233- VII від 14 травня 2013 року, "Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення порядку державної реєстрації речових прав на земельні ділянки державної і комунальної власності у зв'язку з їх розмежуванням" внесено зміни до Закону України № 1952-VІ "Про державну реєстрацію речових прав на нерухомість майно та їх обтяжень" в частині доповнення статей 4-1, а саме рішення органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування щодо передачі земельних ділянок у власність або користування приймаються без здійснення державної реєстрації права держави, або територіальної громади на такі земельні ділянки, крім випадків коли право власності або комунальній власності вже зареєстровано у Державному реєстрі майнових прав на нерухоме майно. Однак рішення відповідачем було прийнято 30 січня 2013 року, зміни у Закон були внесені 14 травня 2013 року та набрали чинності 16 червня 2013 року. Доводи представника відповідача, про те, що станом на сьогодні права землекористувача на земельну ділянку знаходиться на остаточної стадії оформлення ні підтверджені та правового значення для вирішення спору не мають. Таким чином суд вважає, що вимоги стосовно визнання незаконним рішення відповідача від 30.01.2013р, про передачу [PERSON] в оренду та власність земельних ділянок підлягають задоволенню. Що стосується додаткових вимог, щодо визнання незаконними дій відповідача в частині відхилення подання прокурора, то суд виходить з наступного. Відповідно до ч.2 ст.99 КАС України для звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів особи, встановлюється 6-ти місячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Рішенням 35 сесії 6 скликання від 29.05.2013 року Керченської міської ради було відхилено подання прокуратури м. Керчі про скасування рішення Керченської міської ради від 30.01.2013 року. Отримано вказане рішення позивачем 05.06.2013 року (ар.с.27), з позовом про визнання таких дій незаконними прокурор звернувся до суду 30.01.2014 року, тобто з пропуском процесуального строку. Поважних причин для поновлення цього строку судом не встановлено, тому в задоволенні цих вимог варто відмовити за пропуском строку для звернення до суду за захистом порушених прав.

Результат розгляду: partial