Рішення адміністративного суду від 2014-02-03 00:00:00+02

До Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшов позов Дніпродзержинської об'єднаної Державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області до фізичної особи-підприємця [PERSON], в якому позивач просить стягнути з відповідача заборгованість з податку на додану вартість, в розмірі 6849,50 грн. Свої позовні вимоги, позивач обґрунтував тим, що відповідач не сплатив зобов'язань визначених податковим органом, у зв'язку з чим, виникла заборгованість з податку на додану вартість в розмірі 6849,50 грн. Відповідно до ст.183-2 КАС України, позов прийнято до розгляду в скороченому провадженні та ухвалою суду відповідачу запропоновано у 10-тиденний строк з дня отримання ухвали про відкриття надати до суду заперечення на позов або заяву про визнання позову. Відповідач у встановлений судом строк не надав до суду ні заперечень на позов, ні заяви про визнання позову, про відкриття провадження у цій справі та розгляд її у скороченому провадженні повідомлений належним чином, відповідно до вимог ст. 35 КАС України, за адресою вказаною в довідці з ЄДРПОУ. Відповідно до ч. 4 ст. 183-2 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя розглядає справу в порядку скороченого провадження одноособово, без проведення судового засідання та виклику осіб, які беруть участь у справі. За результатами розгляду справи у скороченому провадженні, суддя, оцінивши повідомлені позивачем, відповідачем обставини, за наявності достатніх підстав, приймає законне та обґрунтоване судове рішення. Згідно до п.2 ч.5 ст.183-2 Кодексу адміністративного судочинства України, справа повинна бути розглянута у порядку скороченого провадження не пізніше трьох днів з дня закінчення строку, передбаченого частиною третьою цієї статті, якщо до суду не було подано заперечення відповідача та за умови, що справа розглядається судом за місцезнаходженням відповідача. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків. Фізична особа-підприємець [PERSON] знаходиться на обліку в Дніпродзержинській об'єднаній державній податковій інспекції Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області, як платник податку. З 01.07.2011р. по 18.11.2013 р. у фізичної особи-підприємця [PERSON] виник податковий борг в сумі 6849,50 грн. по податку на додану вартість. Податковий борг виник за результатами камеральних та документальних перевірок, на підставі яких, Дніпродзержинською ОДПІ було винесено податкові повідомлення - рішення: - акт від 17.06.2011р. № 3320/1303/171/[NUMBER], податкове повідомлення-рішення від 21.06.2011р. № 0014291702 про нарахування за штрафними (фінансовими) санкціями на 1,0 грн.; - акт від 22.06.2011р. № 3389/1328/171/[NUMBER], податкове повідомлення-рішення від 29.06.2011р. № 0014571702 про нарахування за штрафними (фінансовими) санкціями на 1,0 грн.; - акт від 13.08.2011р. № 3478/1509/171/[NUMBER], податкове повідомлення-рішення від 08.08.2011р. № 0016841702 про нарахування за штрафними (фінансовими) санкціями на 1 020,00 грн.; - акт від 10.10.2011р. № 5449/2470/171/[NUMBER], податкове повідомлення-рішення від 17.10.2011р. № 0027451702 про нарахування за штрафними (фінансовими) санкціями на 1 020,00 грн.; - акт від 27.10.2011р. № 5776/2755/171/[NUMBER], податкове повідомлення-рішення від 01.11.2011р. № 0030101702 про нарахування за штрафними (фінансовими) санкціями на 1 020,00 грн.; - акт від 07.05.2013р. № 3031/421/17.2-27/[NUMBER], податкове повідомлення-рішення від 27.05.2013р. № 0010891702 про збільшення суми грошового зобов'язання по податку на додану вартість на 3 030,00 грн. та нарахування за штрафними (фінансовими) санкціями на 757,50 грн. У відповідності до п.п. 6.2.3 "а" п.п. 6.2 ст.6 Закону Україну "Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами" та у зв'язку з несплатою до бюджету податкового боргу в повному обсязі, податковим органом виставлена перша податкова вимога №1/346 від 18.05.2010 року. У відповідності до п.п. 6.2.3 "б" п. 6.2 ст.6 Закону України "Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами" та у зв'язку з несплатою до бюджету податкового боргу податковим органом, виставлена друга податкова вимога №2/477 від 21.07.2010 року. Таким чином, сума податкового боргу відповідача по податку на додану вартість складає 6849,50 грн. Статтею 67 Конституції України передбачено, що кожен зобов'язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлений законом. Відповідно до пп.20.1.18, пп.20.1.28 п.20.1 ст.20 Податкового кодексу України, органи державної податкової служби мають право звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, обслуговуючих такого платника, на суму податкового боргу або його частини; застосовувати до платників податків фінансові (штрафні) санкції, стягувати до бюджетів та державних цільових фондів суми грошових зобов'язань та/або податкового боргу у випадках, порядку та розмірі, встановлених цим Кодексом, стягувати суми простроченої заборгованості суб'єкта господарювання перед державою (Автономною Республікою Крим чи територіальною громадою міста) за кредитом (позикою), залученим державою (Автономною Республікою Крим чи територіальною громадою міста) або під державну (місцеву) гарантію, а також за кредитом з бюджету в порядку, визначеному цим Кодексом. Відповідно до п. 41.5 ст. 41 Податкового кодексу України, органами стягнення, є виключно органи державної податкової служби, які уповноважені здійснювати заходи щодо забезпечення погашення податкового боргу в межах їх повноважень. Згідно п.54.1 ст.54 Податкового кодексу України, крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов'язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов'язання та/або пені вважається узгодженою. Згідно п.57.3 ст.57 Податкового кодексу України, у разі визначення грошового зобов'язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1-54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов'язаний сплатити нараховану суму грошового зобов'язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку, такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу. У відповідності до п.95.1 ст.95 Податкового кодексу України, орган державної податкової служби здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі. Згідно п.95.2 ст.95 Податкового кодексу України, стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 60 календарних днів з дня надіслання такому платнику податкової вимоги. Відповідно до пп. 14.1.175 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України, податковий борг - сума грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), самостійно узгодженого платником податків або узгодженого в порядку оскарження, але не сплаченого у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання. Відповідно до п. п. 36.1- 36.3 ст. 36 Податкового кодексу України, податковим обов'язком визнається обов'язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи. Податковий обов'язок виникає у платника за кожним податком та збором. Податковий обов'язок, є безумовним і першочерговим стосовно інших неподаткових обов'язків платника податків, крім випадків, передбачених законом. Суд доходить висновку, що позивачем надані належні докази, які свідчать про заборгованість відповідача перед бюджетом, а тому, позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 69 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві, є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів. Відповідно до ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. На підставі викладеного, суд доходить висновку, що позов підлягає задоволенню.

Результат розгляду: granted