Рішення адміністративного суду від 2014-02-08 00:00:00+02

[PERSON] є особою, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи; є інвалідом 2 групи, через що має 1 категорію осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи , через що на його розповсюджується дія статті 49 Закону України № 796-XII «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»в частині виплати пенсії у вигляді: а.) державної пенсії; б.) додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю. Ухвалою Центрального районного суду міста Миколаєва від 30.04.2013 відкрите скорочене провадження у спарві за вимогами за період з 21 грудня 2010 року І......Порядок виплати основної державної пенсії та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю, протягом вказаного періоду визначався таким чином. 1. 1 квітня 1991 року набув чинностізакон України № 796-XII, який містив вимогу про виплату: а) державної пенсії у розмірі 8 мінімальної пенсії за віком (стаття 54 Закону № 796-XII). б) додаткової пенсії за шкоду здоров`ю у розмірі 75 % мінімальної пенсії за віком (стаття 54 Закону № 796-XII). 3. 28 грудня 2007 року був прийнятий Закон України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України», стаття 28 розділу ІІ якого змінювала текст статтей 50,54 закону № 796-XIІ . Рішенням Конституційного Суду України № 10-рп/2007 від 22 травня 2008 року положення статті 41 розділу ІІ Закону України «Про державний бюджет України на 2008 рік та внесення змін до деяких законодавчих актів України" визнано не конституційним, отже, з 22 травня 2008 року воно втратила чинність. Інших норм з питань соціального захисту осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, протягом періоду з 21 грудня 2010 року по 22 липня 2011 року не впроваджувалось. Отже, у цей питання регулювалось лише законом № 796-XIІ, отже, протягом цього періоду позивач мав право отримувати: а) державну пенсію у розмірі 8 мінімальної пенсії за віком; б) додаткової пенсії за шкоду здоров`ю у розмірі 75 % мінімальної пенсії за віком . Відповідач же такі виплати не здійснював, отже, протягом цього періоду права позивача на соціальний захист відповідачем були порушені. 4. 14 червня 2011 року був прийнятий Закон України № 3491-VI "Про внесення змін до Закону України "Про державний бюджет України на 2011 рік"" /надалі - закон № 3491-VI/, відповідно до статті 7 якого прикінцеві положення Закону України "Про державний бюджет України на 2011 рік" доповнювались пунктом 4 такого змісту "Установити, що у 2011 році норми і положення ... статті 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" ... застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України виходячи з наявного фінансового ресурсу бюджету Пенсійного фонду України на 2011 рік"". Відповідно до розділу ІІ Закону № 3491-VI він набуває чинності з дня, наступного за днем його опублікування; 18 червня 2011 року він був оприлюднений у газеті "Голос України" № 110. За такого з 19 червня 2011 року закон № 3491-VI є чинним. За такого, виходячи з визнаниого у Конституції України та рішеннях Конституціного Суду України принципів про те, що з прийняттям нового акту, якщо інше не передбачене самим цим актом, автоматично скасовується одно предметний акт, який діяв у часі раніше слід дійти висновку, що саме Закон № 3491-VI з 19 червня 2011 року має застосовуватись у спірних правовідносина, а отже - що особи, які мають статус «дітей війни», зокрема - позивач, мають право на отримання підвищення до пенсії у розмірі, встановленому Кабінетом Міністрів України. Такий розмір є встановленим пунктом 6 Постанови Кабінету Міністрів України від 6 липня 2011 року № 745 "Про встановлення деяких розмірів виплат, що фінансуються за рахунок коштів державного бюджету" та становить 49,8 грн. щомісячно. Ця постанова набула чинності 23 липня 2011 року. Та обставина, що підвищення у такому розмірі позивач отримував, сторонами у справі не заперечується. Таке ґрунтується на законі та права позивача не порушує. Наведене свідчить, що права позивача у періоди з 21 грудня 2010 року по 22 липня 2011 року порушені, через що підлягають поновленню на підставі судового рішення. ІІ……При визначенні способу поновлення прав позивача суд виходе із сутності порушеного права, способу його порушення та спрямованості позовних вимог позивача. З огляду на це суд враховує, що права позивача були порушені нарахуванням пенсії в обсязі, меншому за передбачений діючим законодавством, а також недоплатою пенсії. За такого відповідача слід зобов'язати здійснити належний перерахунок пенсії позивачеві. Отже, поданий позов підлягає задоволенню.

Результат розгляду: granted