Рішення адміністративного суду від 2014-01-15 00:00:00+02

Рубіжанська об'єднана державна податкова інспекція Головного управління Міндоходів у Луганській області (далі - позивач, Рубіжанська ОДПІ ГУ Міндоходів у Луганській області) звернулась до Луганського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до комунального підприємства «Житловий сервіс» Рубіжанської міської ради (далі - відповідач, КП «Житловий сервіс» Рубіжанської міської ради) про стягнення податкового боргу з податку на додану вартість у сумі 165146,13 грн. В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач зазначив наступне. Комунальне підприємство «Житловий сервіс» Рубіжанської міської ради засноване на праві міської комунальної власності, здійснює фінансово-господраську діяльність на підставі статуту і є самостійним субєктом, який має права юридичної особи. Підприємство зареєстроване рішенням Рубіжанської міської ради №13/179 від 05.01.2007. КП «Житловий сервіс» Рубіжанської міської ради не сплачено до бюджету податок на додану вартість у розмірі 165146,13 грн. Податковий борг виник у зв'язку з несплатою КП «Житловий сервіс» Рубіжанської міської ради самостійно визначених у податкових деклараціях податкових зобов'язань. Крім того у зв'язку з несвоєчасною сплатою податкового боргу КП «Житловий сервіс» Рубіжанської міської ради, на підставі ст.. 129 ПКУ було нараховано пеню у сумі 3971,13 грн. Рубіжанською ОДПІ були здійснені всі визначені законодавством заходи щодо стягнення податкового боргу, а саме у відповідності до п. 89.2 ст. 89 ПКУ активи платника податків були передані у податкову заставу згідно опису майна від 19.01.2012, що підтверджується витягом з Державного реєстру обтяжень рухомого майна №34646767 від 20.01.2012 та у відповідності до п. 59.1 ст. 59 ПКУ відповідачу 28.11.2011 було особисто вручено податкову вимогу №61 від 28.11.2011. Однак, заходи з погашення податкового боргу, які були здійснені Рубіжанською ОДПІ не дали позитивного результату, та борг добровільно платником податків не сплачено, тому позивач просить суд стягнути з комунального підприємства «Житловий сервіс» Рубіжанської міської ради податковий борг з податку на додану вартість у сумі 165146,13 грн., з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих цього платника податків. Позивач явку свого предствника у судове засідання не забезпечив, про дату, час та місце слухання справи був повідомлений належним чином, від нього на адресу суду надійшло клопотання з проханням розглянути справу у його відстуність, у зв'язку з неможливістю направити повноваженого представника. В заяві також зазначено, що Рубіжанська ОДПІ підтримує вимоги викладені у позовній заяві. Відповідач явку свого предствника у судове засідання не забезпечив, про дату, час та місце слухання справи був повідомлений належним чином, правом подати суду заперечення відповідач не скористався. З огляду на положення ст.128 КАС України, суд вважає за можливе адміністративну справу розглянути за відсутності представників позивача та відповідача. Дослідивши матеріали справи, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог і наданих сторонами доказів, оцінивши докази відповідно до вимог ст.ст.69-72 КАС України, суд дійшов висновку, що адміністративний позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню з огляду на таке. У судовому засіданні встановлено, підтверджено матеріалами справи, що відповідач - комунальне підприємство «Житловий сервіс» Рубіжанської міської ради зареєстроване виконавчим комітетом Рубіжанської міської ради 07.02.2007 та знаходиться на обліку як платник податків у Рубіжанській ОДПІ ГУ Міндоходів у Луганській області. (а.с.8). За відповідачем обліковується податковий борг з податку на додану вартість перед бюджетом на загальну суму 165146,13 грн. Сума податкового боргу з податку на додану вартість складається із суми заборгованості за основним платежем в розмірі 161175,00 грн. та пені в розмірі 3971,13 грн. Сума заборгованості за основним платежем в розмірі 161175,00 грн. та пені в розмірі 3971,13 грн. підтверджується податковими деклараціями з податку на додану вартість за №9042645303 від 17.07.2013, №9049547615 від 13.08.2013, №9056271388 від 11.09.2013, №9062932093 від 08.10.2013 та зворотнім боком облікової картки платника податків (а.с.11-18, 37-41). Стаття 67 Конституції України передбачає, що кожен зобов'язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом. Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначення вичерпного переліку податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює Податковий кодекс України. У відповідності із ст.14 ПК України: - грошове зобов'язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов'язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності (підпункт 14.1.39 пункту 14.1); - податкове зобов'язання - сума коштів, яку платник податків, у тому числі податковий агент, повинен сплатити до відповідного бюджету як податок або збір на підставі, в порядку та строки, визначені податковим законодавством (у тому числі сума коштів, визначена платником податків у податковому векселі та не сплачена в установлений законом строк) (підпункт 14.1.156 пункту 14.1); - податковий борг - сума грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), самостійно узгодженого платником податків або узгодженого в порядку оскарження, але не сплаченого у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання (підпункту 14.1.175 пункту 14.1). Згідно із ст.16 ПК України платник податків зобов'язаний: вести в установленому порядку облік доходів і витрат, складати звітність, що стосується обчислення і сплати податків та зборів (підпункт 16.1.2 пункту 16.1 статті 16); подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством, декларації, звітність та інші документи, пов'язані з обчисленням і сплатою податків та зборів (підпункт 16.1.3 пункту 16.1 статті 16); сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи (підпункт 16.1.4 пункту 16.1 статті 16). Відповідно до ст.20 ПК України органи державної податкової служби мають право визначати у визначених цим Кодексом випадках суми податкових та грошових зобов'язань платників податків (підпункт 20.1.27 пункту 20.1); застосовувати до платників податків фінансові (штрафні) санкції, стягувати до бюджетів та державних цільових фондів суми грошових зобов'язань та/або податкового боргу у випадках, порядку та розмірі, встановлених цим Кодексом, стягувати суми простроченої заборгованості суб'єкта господарювання перед державою (Автономною Республікою Крим чи територіальною громадою міста) за кредитом (позикою), залученим державою (Автономною Республікою Крим чи територіальною громадою міста) або під державну (місцеву) гарантію, а також за кредитом з бюджету в порядку, визначеному цим Кодексом (підпункт 20.1.28 пункту 20.1); звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, обслуговуючих такого платника, на суму податкового боргу або його частини (пункт 20.1.18 пункту 20.1). Згідно із п.54.1 ст.54 ПК України крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов'язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. У відповідності із п.49.18 ст.49 ПК України податкові декларації, крім випадків, передбачених цим Кодексом, подаються за базовий звітний (податковий) період, що дорівнює: - календарному місяцю (у тому числі в разі сплати місячних авансових внесків) - протягом 20 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) місяця (підпункт 49.18.1); - календарному кварталу або календарному півріччю (у тому числі в разі сплати квартальних або піврічних авансових внесків) - протягом 40 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) кварталу (півріччя) (підпункт 49.18.2); - календарному року, крім випадків, передбачених підпунктами 49.18.4 та 49.18.5 цього пункту - протягом 60 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) року (підпункт 49.18.3); - календарному року для платників податку на доходи фізичних осіб - до 1 травня року, що настає за звітним (підпункт 49.18.4); - календарному року для платників податку на доходи фізичних осіб - підприємців - протягом 40 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) року (підпункт 49.18.5). Платник податків відповідно до п.57.1 ст.57 ПК України зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Платник податку у відповідності із пунктом 203.2 статті 203 Податкового кодексу України зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового зобов'язання з податку на додану вартість, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого пунктом 203.1 цієї статті для подання податкової декларації. Судом встановлено, що за відповідачем рахується податковий борг з податку на додану вартість за основним платежем в сумі 161175,00 грн., який виник за відповідачем через не сплату самостійно визначених податкових зобов'язань у податкових деклараціях з податку на додану вартість за №9042645303 від 17.07.2013, №9049547615 від 13.08.2013, №9056271388 від 11.09.2013, №9062932093 від 08.10.2013, що також підтверджується зворотнім боком облікової картки платника податків (а.с.11-18, 37-41). Як вбачається із матеріалів справи, в порушення вимог пункту 57.1 статті 57 та пункту 203.2 статті 203 Податкового кодексу України відповідач протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку самостійно суму податкового зобов'язання, зазначену у поданих ним податкових деклараціях, не сплатив, внаслідок чого за платником податків утворився податковий борг з податку на додану вартість в сумі 161175,00 грн. Згідно із п.п 129.1.1 п.129.1 ст.129 Податкового кодексу України від 02.12.2010 № 2755-VI пеня нараховується після закінчення встановлених цим Кодексом строків погашення узгодженого грошового зобов'язання на суму податкового боргу нараховується пеня. Пеня нараховується на суму податкового боргу (включаючи суму штрафних санкцій за їх наявності та без урахування суми пені) із розрахунку 120 відсотків річних облікової ставки Національного банку України, діючої на день його погашення, залежно від того, яка з величин, таких ставок є більшою, за кожний календарний день прострочення у його сплаті згідно п.129.4 ст.129 Податкового кодексу України від 02.12.2010 № 2755-VI. Відповідно до вимог ст. 129 Податкового кодексу України відповідачу Рубіжанською ОДПІ ГУ Міндоходів у Луганськоій області за несвоєчасну сплату суми узгодженого податкового зобов'язання з податку на додану вартість було нараховано пеню, яка станом на 19.07.2013 складає 3971,13 грн. та яку позивачем заявлено до стягненння у позові, що підтверджується розрахунком податкового боргу та звортнім боком облікової картки платника податків (арк. справи 10, 37-41). Відповідно до п. 59.1, 59.3, 59.4, 59.5 ст. 59 ПКУ у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, орган державної податкової служби надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення. Податкова вимога надсилається не раніше першого робочого дня після закінчення граничного строку сплати суми грошового зобов'язання. Податкова вимога надсилається також платникам податків, які самостійно подали податкові декларації, але не погасили суми податкових зобов'язань у встановлені цим Кодексом строки, без попереднього надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення. У разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення. У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається). Позивачем винисено відносно відповідача податкову вимогу від 28 листопада 2011 року №61, яку отримано відповідачем особисто 28.11.2011, що підтверджено підписом уповноаженої особи відповідача на корінці податкової вимоги (зворотній бік арк. справи 6). Податкова вимога є чинною (сторонами не надано суду доказів відкликання чи оскарження податкової вимоги). Також відповідно до витягу з реєстру в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна від 20.01.2012 №34646767 активи відповідача були передані у податкову заставу.(а.с.7). З матеріалів справи вбачається, що позивачем вживалися передбачені законодавством заходи щодо погашення податкового боргу про те, вони не призвели до повного погашення відповідачем податкового боргу. Пунктом 95.1 статті 95 Податкового кодексу України регламентовано, що орган державної податкової служби здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі. Підпунктами 87.1 та 87.2 статті 87 Податкового кодексу України визначено, що джерелами самостійної сплати грошових зобов'язань або погашення податкового боргу платника податків є будь-які власні кошти, у тому числі ті, що отримані від продажу товарів (робіт, послуг), майна, випуску цінних паперів, зокрема корпоративних прав, отримані як позика (кредит), та з інших джерел, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею, а також суми надміру сплачених платежів до відповідних бюджетів. Джерелами погашення податкового боргу платника податків є будь-яке майно такого платника податків з урахуванням обмежень, визначених цим Кодексом, а також іншими законодавчими актами. Стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, провадиться не раніше ніж через 60 календарних днів з дня надіслання такому платнику податкової вимоги та здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання органам державної податкової служби, у розмірі суми податкового боргу або його частини (підпункти 95.2 та 95.3 статті 95 Податкового кодексу України). Приймаючи до уваги те, що станом на дату розгляду та вирішення позову комунальне підприємство «Житловий сервіс» Рубіжанської міської ради у добровільному порядку податковий борг з податку на додану вартість в сумі 165146,13 грн. не сплатило, позовні вимоги податкового органу про стягнення зазначених коштів за податковим боргом з рахунків обслуговуючих такого платника, суд визнає обґрунтованими, доведеними і такими, що підлягають задоволенню. Враховуючи вимоги частини 4 статті 94 КАС України, а також те, що позивач відповідно до статті 5 Закону України "Про судовий збір" від 08 липня 2011 року № 3674-VI від сплати судового збору звільнений, судові витрати у цій справі не підлягають стягненню з відповідача. На підставі викладеного,

Результат розгляду: granted