Рішення адміністративного суду від 2014-02-10 00:00:00+02

У квітні 2013 року [PERSON] звернулася до суду з адміністративним позовом до Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Запорізькій області про скасування постанови про адміністративне правопорушення № 238 від 19.04.2013 року. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що 19.04.2013 року першим заступником начальника інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Запорізькій області Краюшкіною Оксаною Володимирівною винесено постанову про адміністративне правопорушення № 238, згідно якої [PERSON] визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 7 ст. 96 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 6800,00 грн. Постановою від 19 квітня 2013 року встановлено, що позивачем на земельній ділянці по [ADDRESS] розпочато будівельні роботи з реконструкції будівлі адміністративного корпусу шляхом утеплення фасаду ( ІІ категорія складності). Дані роботи виконуються без отримання права на виконання зазначених робіт, а саме без реєстрації відповідної декларації про початок виконання будівельних робіт, що є порушенням абз. 2 ч. 2, ч.8 ст. 36 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» та п. 16 Порядку виконання будівельних робіт, затвердженого Постановою КМУ від 13.04.2011р. № 466. Посилаючись на те, що ніякі роботи з поліпшення адміністративної будівлі нею не здійснювалися, а постанова по справі про адміністративне правопорушення винесена без врахування дійсних обставин, що мали місце на момент перевірки, наданих підтверджуючих документів та з порушенням вимог чинного законодавства України, при винесенні постанови суб'єктом владних повноважень не було з'ясовано всі обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, не досліджувалася суб'єктивна сторона правопорушення (вина у формі умислу чи необережності), не встановлювалися всі елементи правопорушення - позивач просила суд визнати протиправними дії першого заступника начальника інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Запорізькій області Краюшкіної О.В. та скасувати постанову № 238 від 19.04.2013 року по справі про адміністративне правопорушення про накладення на [PERSON] штрафу в розмірі 6800,00 грн. В процесі розгляду справи позивач уточнила позов в частині кола осіб-учасників процесу, зазначивши у якості відповідача замість неналежного відповідача - Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Запорізькій області, належного відповідача - Першого заступника начальника інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Запорізькій області Краюшкіну Оксану Володимирівну. Представник позивача [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги [PERSON] підтримала та просила їх задовольнити, посилаючись на те, що вони є законними та обґрунтованими, а постанова про накладення адміністративного стягнення, прийнята відповідачем 19 квітня 2013 року, є незаконною. Представник відповідача Антоненко Е.В. у судовому засіданні заперечував проти позовних вимог [PERSON], зазначивши, що на момент вчинення правопорушення діяв Закону України «Про планування і забудову територій», відповідно до якого [PERSON] повинна була отримати дозвіл на виконання будівельних робіт щодо обшивки фасаду адміністративної будівлі. Проте, в порушення норм діючого законодавства [PERSON] вказаний дозвіл отримано не було, що в свою чергу є прямим порушенням законодавства. Вважає, що у діях Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Запорізькій області відсутні порушення вимог містобудівного законодавства, а постанова по справі про адміністративне правопорушення від 19 квітня 2013 року прийнята з додержанням норм чинного законодавства. На підставі викладеного, просив суд у задоволенні позову [PERSON] відмовити. Заслухавши пояснення представників позивача та відповідача, дослідивши матеріали справи, з'ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв'язок у сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 18 ч. 1 п. 1 КАС України місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності. Постанова про притягнення фізичних осіб до адміністративної відповідальності є правовим актом індивідуальної дії (п.3 Постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України № 2 від 06.03.2008 р.). Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ. Відповідно до ч. ч. 1, 2, ст. 71 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. Матеріалами справи встановлено, що 12.03.2013 року головним державним інспектором інспекції Державного архітектурно-будівельного контролю у Запорізькій області Балабановим Р.В. було проведено позапланову перевірку дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, державних будівельних норм, стандартів і правил на об'єкті будівництва «Реконструкція будівлі адміністративного корпусу шляхом утеплення фасаду по [ADDRESS]». (а.с. 6-7) За наслідками проведення позапланової перевірки, головним державним інспектором було складено акт від 12.03.2013 року, відповідно до якого встановлено, що на земельній ділянці по [ADDRESS] розташовано будівля адміністративного корпусу та складські приміщення. Власниками зазначеного нерухомого майна є гр. [PERSON] та гр. [PERSON]. Також перевіркою встановлено, що на зазначеній земельній ділянці розпочато будівельні роботи з реконструкції будівлі адміністративного корпусу. Дані роботи виконуються без отримання права на виконання зазначених робіт, а саме без реєстрації відповідної декларації про початок виконання будівельних робіт, що є порушенням абз. 2 ч.2, ч.8 ст. 36 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», п. 16 Порядку виконання будівельних робіт, затверджених постановою КМУ від 13.04.2011р. № 466. 17.04.2013 року головним державним інспектором інспекції Державного архітектурно-будівельного контролю у Запорізькій області Балабановим Р.В. складено протокол про адміністративне правопорушення відносно [PERSON] за ч. 7 ст. 96 КУпАП. (а.с. 8-10) Цього ж дня, 17.04.2013 року, державним інспектором інспекції Державного архітектурно-будівельного контролю у Запорізькій області Балабановим Р.В. складено припис № 244 про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил та зобов'язано позивача не виконувати будівельні роботи на об'єкті «Реконструкція будівлі адміністративного корпусу шляхом утеплення фасаду по [ADDRESS]» до набуття права на виконання зазначених робіт, а саме реєстрації відповідної декларації про початок виконання будівельних робіт та повідомити інспекцію Державного архітектурно-будівельного контролю у Запорізькій області до 13 травня 2013 року. (а.с. 11-12) 19.04.2013 року першим заступником начальника інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Запорізькій області Краюшкіною О.В. винесено постанову по справі про адміністративне правопорушення № 238, відповідно до якої [PERSON] визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 7 ст. 96 КУпАП та на неї накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 6800,00 грн. (а.с. 13) Частиною 7 ст. 96 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за виконання будівельних робіт без реєстрації декларації про початок виконання зазначених робіт, а також наведення недостовірних даних у такій декларації, вчинені щодо об'єктів ІІ категорії складності у вигляді накладення штрафу від чотирьохсот до п'ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права та свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративні правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи. Яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Відповідно до ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім'я, по батькові особи,яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Статтею 280 КУпАП передбачено, що орган(посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Відсутність хоча б однієї з ознак, що характеризують об'єкт, суб'єкт, об'єктивну та суб'єктивну сторони, свідчать про відсутність складу правопорушення. Однак, першим заступником начальника інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Запорізькій області Краюшкіною О.В. при розгляді справи відносно позивачки всі ці обставини не було з'ясовано. Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення від 17.04.2013 року, в ньому не зазначений час вчинення і суть адміністративного правопорушення. В графі пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності зазначено, що роботи з облаштування будівлі фасаду зроблені без відома позивача. В наданих позивачем на ім'я начальника інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Запорізькій області письмових поясненнях від 15.03.2013 року також зазначено, що роботи з поліпшення адміністративної будівлі за адресою по [ADDRESS] нею не здійснювалися. (а.с. 14) В наданих на ім'я начальника інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Запорізькій області письмових поясненнях від 15.03.2013 року співвласниці адміністративної будівлі за цією ж адресою [PERSON] зазначено, що нею особисто у 2010 році було прийнято рішення про обшивку адміністративної будівлі сайдингом та здійснені роботи з обшивки фасаду будівлі без відома та погодження з [PERSON] (а.с. 15) Наданим позивачем технічним паспортом на виробничу будівлю, виготовленим станом на 08.02.2011 року, в описі основних конструктивних елементів адміністративної будівлі за адресою [ADDRESS] зазначено: стіни - обшито пластиком. (а.с. 16-32) Таким чином, спростовуються доводи відповідача про розпочаті будівельні роботи з реконструкції будівлі адміністративного корпусу шляхом утеплення фасаду на час здійснення перевірки. В матеріалах справи відсутні будь-які докази, які свідчать що саме позивачка, а не інші співвласники здійснювали реконструкцію фасаду адміністративної будівлі. Першим заступником начальника інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Запорізькій області Краюшкіною О.В. в оскаржуваній постанові № 238 від 19.04.2013 року зазначено на порушення позивачем вимог абз. 2 ч. 2 ст. 36 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності». Судом встановлено, що Закон України «Про регулювання містобудівної діяльності» від 17.02.2011 року № 3038-VI набув чинності з дня офіційного опублікування в газеті «Голос України» № 45 від 12.03.2011 року. Будівельні роботи з реконструкції будівлі адміністративного корпусу шляхом утеплення фасаду-виконані у 2010 році. Таким чином, при винесенні постанови першим заступником начальника інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Запорізькій області Краюшкіною О.В. не були враховані вимоги щодо дії закону у часі, що є порушенням ст. 8 КУпАП, а застосування до позивача адміністративної відповідальності є протиправним. Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України. Частиною 3 ст.2 КАС України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку. Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Оскільки відповідачем у ході розгляду справи не надано жодних доказів на підтвердження факту виконання позивачем будівельних робіт з реконструкції будівлі адміністративного корпусу шляхом утеплення фасаду по [ADDRESS] після 12 березня 2011 року, суд вважає, що відсутні підстави, які вказують на наявність адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 7 ст. 96 КУпАП, а тому постанова № 238 першого заступника начальника інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Запорізькій області Краюшкіної О. В. по справі про адміністративне правопорушення, якою [PERSON] визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 7 ст. 96 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 6800,00 грн. не відповідає встановленим фактичним даним, не відповідає вимогам чинного законодавства та є незаконною. За таких обставин, суд приходить до висновку, що заявлений позов обґрунтований та підлягає задоволенню, оскільки обставини, на які посилається позивач, знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, а належні докази відповідачем відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України не подані і в судовому засіданні правомірність дій суб'єкта владних повноважень не доведено.

Результат розгляду: granted