Рішення адміністративного суду від 2014-01-15 00:00:00+02

[PERSON] звернувся в суд з позовом до відповідача УДАІ УМВСУ в Тернопільській області про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення ВО1 №191158 від 27.11.2013 року, якою його притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу у сумі 255 гривень за ч.1 ст. 122 КУпАП, посилаючись на те, що оскаржувана постанова є незаконною та необґрунтованою, не відображає дійсних обставин справи, вказаного правопорушення він не вчиняв, оскільки 27.11.2013 року керуючи транспортним засобом на а/д Галич-Підгайці-Сатанів в с. Острівець правил дорожнього руху не порушував та не перетинав суцільну лінію дорожньої розмітки. Будь-яких доказів, що підтверджують його винність у вчиненні інкримінованого правопорушення та доводять правомірність оскаржуваної постанови відповідачем не надано, а тому вважає, що його незаконно притягнуто до адміністративної відповідальності та накладено адміністративне стягнення. У судовому засіданні позивач [PERSON] свої позовні вимоги підтримав із мотивів, викладених у позовній заяві та просить скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення серії ВО1 №191158 від 27.11.2013 року як незаконну. Представник відповідача УДАІ УМВСУ в Тернопільській області у судовому засіданні відносно позову заперечив та суду пояснив, що позивач 27.11.2013 року керуючи транспортним засобом на а/д Галич-Підгайці-Сатанів в с. Острівець порушив вимогу дорожньої розмітки 1.1 дод.2 ПДР України, перетнув суцільну лінію дорожньої розмітки. Факт правопорушення зафіксовано у протоколі про адміністративне правопорушення від 27.11.2013 року, а тому постанова про накладення адмінстягнення на [PERSON] винесена у відповідності до вимог чинного законодавства, підстави для її скасування відсутні. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши та оцінивши докази по справі, суд встановив такі факти: Постановою в справі про адміністративне правопорушення серії ВО1 №191158 від 27.11.2013 року [PERSON] притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у сумі 255 гривень. Як вбачається з даної постанови, [PERSON] 27.11.2013 року о 10 год. 15 хв. керуючи транспортним засобом марки Мерседес бенц номерний знак [NUMBER] на а/д Галич-Підгайці-Сатанів в с. Острівець порушив вимогу дорожньої розмітки 1.1. дод.2 ПДР України, перетнув суцільну лінію дорожньої розмітки. Постанова винесена на підставі протоколу про адміністративне правопорушення від 27.11.2013 року. Відповідно до ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом та інше. Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи - ст.280 КУпАП. Доказами в справі про адміністративне правопорушення у відповідності до ст. 251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. У відповідності до п. 8.1 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою КМУ України № 1306 від 10.10.2001 р. зі змінами внесеними Постановою КМУ №876 від 01.10.2008 р. регулювання дорожнього руху здійснюється за допомогою дорожніх знаків, дорожньої розмітки, дорожнього обладнання, світлофорів, а також регулювальниками. Пунктом 1.1 розділу 34 додатку №2 до ПДР України встановлено, що вузька суцільна лінія дорожньої розмітки поділяє транспортні потоки протилежних напрямків і позначає межі смуг руху на дорогах; позначає межі проїзної частини, на які в»їзд заборонено; позначає межі місць стоянки транспортних засобів, майданчиків для паркування і край проїзної частини доріг, не віднесених за умовами руху до автомагістралей. Перетинати лінії дорожньої розмітки 1.1 та 1.3 забороняється. Як виняток, за умови забезпечення безпеки дорожнього руху дозволяється перетинати лінію 1.1 для об»їзду нерухомої перешкоди, розміри якої не дають змоги здійснити її безпечний об»їзд, не перетинаючи цю лінію, а також обгону поодиноких транспортних засобів, що рухаються зі швидкістю менше 30 км/год. У відповідності до вимог ст.71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб"єкта владних повноважень обов"язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Обставини вчинення даного правопорушення повністю викладені в протоколі про адмінправопорушення від 27.11.2013 року є об"єктивними і вказують на вчинення адміністративного правопорушення. Позивач [PERSON] у судовому засіданні фактично визнав свою вину у вчиненні інкримінованого адміністративного правопорушення, пояснивши, що суцільну лінію дорожньої розмітки не було видно, а тому він міг її перетнути. Таким чином, дослідженими по справі доказами по справі повністю спростовуються пояснення позивача, викладені ним у позовній заяві. Частиною 1 ст.122 КУпАП передбачено відповідальність водіїв транспортних засобів за порушення вимог розмітки проїзної частини доріг. Відповідно до ст.22 КУпАП при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням. Згідно ч.1 ст.293 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді скарги або протесту на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обгрунтованість винесеної постанови і приймає одне з таких рішень: залишає постанову без зміни, а скаргу або протест без задоволення; скасовує постанову і надсилає справу на новий розгляд; скасовує постанову і закриває справу; змінює захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено. Враховуючи вищенаведене, а також особу порушника, обставини, за яких було вчинено правопорушення, незначний характер даного правопорушення, фактичне визнання позивачем своєї вини, суд вважає за можливе звільнити позивача [PERSON] від адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП і обмежитись усним зауваженням.

Результат розгляду: partial