Рішення адміністративного суду від 2014-03-31 00:00:00+03

Позивач просить визнати протиправною і скасувати постанову про адміністративне правопорушення від 07.03.2016р. про накладення на нього штрафу 425 грн за ч.1 ст.126 КУпАП. У постанові зазначено, що [PERSON] 07.03.2014р., в смт.Чапаєве Кегичівського району Харківської області, керував а/м «Volkswagen Transporter» н/з [NUMBER], не маючи договору про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності, чим порушив вимоги п.2.1 ПДР. Позов подано у межах встановленого строку, територіально він підсудний цьому суду, підлягає розгляду у порядку ст.171-2 КАС, правовідносини врегульовані цим Кодексом та КУпАП. Сторони до суду не з'явились. Позивач надав заяву про те, що позов підтримує, просить справу розглянути без його участі. Відповідачі заперечень проти позову, пояснень, а також доказів не надали. У зв'язку з цим, відповідно до п.2 ч.1, ч.4 ст.128, ч.1 ст. 41, ст.71 КАС України, розгляд справи здійснюється без участі сторін та без технічного фіксування, на основі наявних доказів. У позовній заяві зазначено, що відповідач порушив п.21-1 ст.11 Закону України «Про міліцію» (щодо підстав для зупинення транспортних засобів), п. 21.2 ст.21 Закону «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (що підрозділи МВС здійснюють контроль за наявністю страхових договорів у водіїв під час складання протоколів щодо порушень ПДР та оформленні матеріалів ДТП), інструкцію з питань діяльності підрозділів дорожньо-патрульної служби Державтоінспекції МВС, затверджену наказом МВС України від 27.03.2009 №111 (щодо недотримання працівником ДАІ правил звернення до водія під час зупинки). Вважає, що оскільки, позивач ПДР не порушував, ДТП не скоював, то у відповідача не було підстав для зупинки позивача, перевірки у нього документів та складення матеріалів щодо адміністративного правопорушення. Крім того, відповідач порушив порядок складання постанови, вказавши 07.03.2016р., тобто, дату, яка ще не настала. Дослідивши докази, суд доходить висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав: Згідно з ч.2 ст.7, ст.251 КУпАП, провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі законності, постанова має відповідати вимогам ст. 283 КУпАП. Встановлено, що протокол у справі складено 07.03.2014р., у постанові вказано: 07.03.2016р. Незважаючи на формальний чинник цієї помилки, дата постанови відноситься до суттєвих вимог закону, оскільки, це тягне за собою визначення строків накладення адміністративного стягнення (ст.38 КУпАП), її виконання (ст.307), а також, після закінчення якого строку особа вважається такою, що не була піддана стягненню (ст.39 Кодексу). Їх невизначеність тягне за собою як неможливість виконання, так і спричиняє до порушення прав особи, на яку накладено стягнення. Чинним законодавством не передбачено позасудове вправлення такої помилки та усунення спричиненого нею порушення прав особи. Внесення змін до постанови не є предметом позовних вимог і у судовому порядку не передбачено. Відповідно до ч.1 ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв'язку з адміністративним правопорушенням, інакше як на підставах і в порядку встановленому законом. Оскільки, іншим шляхом усунення допущеного порушення прав позивача є неможливим, воно розглядається судом як підстава для скасування оскарженої постанови. Розглядаючи інші доводи позивача, суд виходить з наступного: Відповідно до п.2.1 «ґ» Правил дорожнього руху, поліс (сертифікат) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності відноситься до переліку документів, які повинен мати при собі водій транспортного засобу, тобто, відсутність такого документу є порушенням цих Правил. Згідно зі ст.ст.126,255,222 КУпАП, відсутність такого документу також є адміністративним правопорушенням, а складання протоколу та розгляд справи у цих випадках віднесено до підвідомчості органу внутрішніх справ. Закон України «Про міліцію», зокрема, його п.21-1 ст.11, надає інспектору право зупиняти транспортні засоби не тільки для перевірки відповідних документів, але й при наявності даних, що свідчать про причетність водія до вчинення адміністративного правопорушення (у даному випадку, передбаченого ст.126 КУпАП). В п.21.2 ст.21 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено право підрозділів МВС здійснювати контроль за наявністю договорів обов'язкового страхування при складанні протоколів щодо порушень правил дорожнього руху (у даному випадку, п.2.1 «ґ» цих правил). Суд визнає встановленим факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ст.126 КУпАП. Тому, розглядаючи доводи про неправомірність дій відповідача щодо зупинення транспортного засобу та перевірки у водія відповідних документів, суд не вважає їх підставами для скасування оскарженої постанови. Також, береться до уваги, що ці дії не є безпосереднім предметом позовних вимог. Виходячи з викладеного,

Результат розгляду: granted