Рішення адміністративного суду від 2014-03-27 00:00:00+02

Позивач, Приватне підприємство «УКРБУД ДРОБМАШ», звернувся до Луганського окружного адміністративного суду з позовом до Державної податкової інспекції в Артемівському районі м. Луганська Головного управління Міндоходів у Луганській області, в якому просить визнати протиправним наказ Державної податкової інспекції в Артемівському районі м. Луганська Головного управління Міндоходів у Луганській області від 30.01.2014 року №34 «Про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки ПП «УКРБУД ДРОБМАШ» та скасувати його; визнати протиправними дії відповідача щодо винесення рішення про призначення перевірки ПП «УКРБУД ДРОБМАШ», які призвели до проведення неправомірної перевірки та скасувати їх; визнати протиправними дії Державної податкової інспекції в Артемівському районі м. Луганська Головного управління Міндоходів у Луганській області щодо порядку проведення перевірки, які призвели до хибних висновків та незаконних висновків та скасувати їх. В обґрунтування вимог позивач посилався на призначення перевірки за відсутності на те підстав, передбачених Податковим кодексом України. Позивач зазначив, що згідно положень статей 75, 78, 79 Податкового кодексу України проведення позапланової перевірки контролюючим органом можливо за умови дотримання податковим органом визначених Податковим кодексом обов'язкових умов, що передують прийняттю рішення про її проведення, а саме: 1) наявність обставин, передбачених статтею 78 Податкового кодексу України, зокрема, виявлення фактів, що свідчать про можливі порушення платником податків законодавства, виявлених за наслідком перевірок; 2) ненадання платником податків пояснень та їх документального підтвердження на запит податкового органу протягом 10 робочих днів з дня його отримання. Відсутність будь-якої з наведених умов виключає проведення документальної позапланової перевірки. Водночас, 22 листопада 2013 року податковим органом направлений позивачу запит № 5666/10/12-33-22-03 із вимогою надати пояснення та копії документів про фінансово-господарську діяльність щодо взаємовідносин товариства позивача із ПП «КФ «Парадігма» за період з 01.08.2009 р. по 31.01.2010 р. На зазначений запит 27 грудня 2013 року позивач надав пояснення. Втім, 10 лютого 2014 року позивач отримав наказ відповідача № 34 від 30 січня 2014 року про призначення документальної позапланової невиїзної перевірки. За змістом викладеного в позові, наведені обставини свідчать про відсутність законодавчо визначених умов задля призначення перевірки, та порушення порядку проведення перевірки, а тому рішення та дії податкової інспекції щодо її призначення та проведення є такими, що не відповідають вимогам чинного законодавства. У наданих до суду додаткових поясненнях від 24 березня 2014 року позивач додатково зауважив на тому, що наказ про призначення перевірки був отриманий після її початку, що також свідчить про порушення відповідачем порядку проведення документальної невиїзної перевірки. Крім того, позивач уточнив позовні вимоги, доповнивши їх пунктом 4, в якому просив зобов'язати відповідача утримуватися від вчинення певних дій, а саме винесення запитів про надання інформації, здійснення перевірок в порушення вимог чинного законодавства (а.с.76-80). Представник відповідача у судовому засіданні зауважував на необґрунтованості заявленого позову та відсутності підстав для його задоволення. У наданих до суду запереченнях в обґрунтування незгоди з позовом відповідач зазначив, що спірний наказ прийнято правомірно, оскільки підприємству надсилався запит про надання інформації та її документального підтвердження від 21.11.2013 р. №5666/10/12-33-22-03, який було направлено позивачу та на який позивачем було надано лише інформацію про установчі дані та підтвердження про здійснення господарських відносин з ПП «КФ «Парадігма» за вказаний період з 01.08.2009 по 31.01.2010 року. Відповідач вважає, що платником податків не виконано свої обов'язки з подання на письмову вимогу ДПІ про надання інформації та її документального підтвердження, в якій зазначено законодавчі підстави для надання платником податків інформації, а також перелічено вичерпний перелік необхідних документів, попередження про можливість проведення позапланової перевірки, у зв'язку з чим проведення перевірки було обґрунтованим і законним. У зв'язку з тим, що умовою проведення документальної позапланової невиїзної перевірки є наказ ДПІ в Артемівському районі м. Луганська та направлення позивачу рекомендованого листа із повідомленням про вручення, які було виконано, а перевірку здійснено 31.01.2014, то посилання на те, що було порушено право платника податку бути повідомленим та обізнаним щодо здійснення по відношенню до нього перевірки є, на думку відповідача, необґрунтованим. Відповідач в запереченнях посилається на інформацію щодо контрагента ПП «КФ «Парадігма», з яким співпрацював позивач - ПП «УКРБУД ДРОБМАШ» та наявність відносно керівника контрагента вироку Ленінського районного суду м. Луганська (а.с.49-54). З урахування викладеного, відповідач просить відмовити в задоволенні позовних вимог. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, представника відповідача, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази, їх достатність і взаємний зв'язок у сукупності, вважає за необхідне зазначити наступне. Позивач - Приватне підприємство «УКРБУД ДРОБМАШ» зареєстровано в якості юридичної особи виконавчим комітетом Луганської міської ради Луганської області та внесено до Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України (а.с.81). З матеріалів справи вбачається, що позивач перебуває на податковому обліку в державній податковій інспекції в Артемівському районі м. Луганська Головного управління Міндоходів у Луганській області (а.с.74). Наказом № 34 від 30 січня 2014 року на підставі пункту 78.1.1 статті 78, статті 79 Податкового кодексу України, підписаного начальником інспекції, призначено проведення документальної позапланової невиїзної перевірки Притваного підприємства «УКРБУД ДРОБМАШ» (а.с.30). Згідно зазначеного наказу термін проведення перевірки 1 робочий день з 31 січня 2014 року. Правомірність прийнятого наказу та наявність підстав для його прийняття є спірною обставиною у межах цієї справи. Згідно пункту 20.1.4 статті 20 Податкового кодексу України органи державної податкової служби мають право проводити перевірки платників податків (крім Національного банку України) в порядку, встановленому цим Кодексом. Зазначене право податкового органу кореспондується із обов'язком платника податків допускати посадових осіб контролюючого органу для проведення перевірок з питань обчислення і сплати податків та зборів у випадках, встановлених цим Кодексом, що закріплений у підпункті 16.1.13 статті 16 Податкового кодексу України. Порядок проведення перевірок визначений статтями 75-86 Податкового кодексу України. Згідно пункту 75.1 статті 75 Податкового кодексу України органи державної податкової служби мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки. Камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом. Підстави, порядок проведення позапланових документальних перевірок визначений статтею 78 Податкового кодексу України. Підпунктом 78.1.1 пункту 78.1 статті 78 Податкового кодексу України визначено, що документальна позапланова перевірка здійснюється у разі, якщо, за наслідками перевірок інших платників податків або отримання податкової інформації виявлено факти, що свідчать про можливі порушення платником податків податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, якщо платник податків не надасть пояснення та їх документальні підтвердження на обов'язковий письмовий запит контролюючого органу, в якому зазначаються можливі порушення цим платником податків податкового, валютного та іншого законодавства протягом 10 робочих днів з дня отримання запиту. Згідно пункту 78.4 статті 78 Податкового кодексу України про проведення документальної позапланової перевірки керівник органу державної податкової служби приймає рішення, яке оформлюється наказом. Право на проведення документальної позапланової перевірки платника податків надається лише у випадку, коли йому до початку проведення зазначеної перевірки вручено під розписку копію наказу про проведення документальної позапланової перевірки. Документальна позапланова невиїзна перевірка здійснюється у порядку, передбаченому статтею 79 цього Кодексу. Статтею 79 Податкового кодексу України передбачено, що документальна невиїзна перевірка здійснюється у разі прийняття керівником органу державної податкової служби рішення про її проведення та за наявності обставин для проведення документальної перевірки, визначених статтями 77 та 78 цього Кодексу. Документальна невиїзна перевірка здійснюється на підставі зазначених у підпункті 75.1.2 пункту 75.1 статті 75 цього Кодексу документів та даних, наданих платником податків у визначених цим Кодексом випадках, або отриманих в інший спосіб, передбачений законом. Як встановлено з наданих сторонами документів, призначенню позапланової невиїзної документальної перевірки позивача передували наступні обставини. 21 листопада 2013 року Державною податковою інспекцією в Артеміському районі м. Луганська Головного управління Міндоходів у Луганській області сформований та направлений на адресу Приватного підприємства «УКРБУД ДРОБМАШ» запит щодо надання пояснень та копій документів про фінансово-господарську діяльність та відносин з ПП «КФ «Парадігма» (код ЄДРПОУ 36006761) за період з 01.08.2009 р. по 31.01.2010 р. (а.с.14-15). Запит був отриманий підприємством позивача 17 грудня 2013 року, що підтверджується штампом вхідної кореспонденції (а.с.15). 27 грудня 2013 року відповідачем сформовано відповідь, яку направлено відповідачу (а.с.32). За дослідженням змісту запиту, відповіді позивача вбачається, що відповідачем не надані до податкової інспекції витребувані документи в повному обсязі. В листі відповіді ПП «УКРБУД ДРОБМАШ» підтверджує, що у вказаний період між ПП «УКРБУД ДРОБМАШ» та ПП «КФ «Парадігма» дійсно відбувалися господарські відносини та зазначає, що «…підприємство може надати запитувану вінформацію за умови, якщо вимоги про їх надання будуть викладені відповідно до вимог чинного законодавства із посиланням настання обставин і підстав, за якими такі документи та пояснення потрібні», втім будь-яких документів, які б підтверджували наведені обставини до податкової інспекції не надавалися. Про необхідність надання документів зазначено в пунктах 1, 2 запиту податкової інспекції. Однак, позивач в якості додаткоів до пояснення надав копію наказу №1 від 14.04.2005 р., копію наказу №15 від 01.06.2007 р., копія договору оренди №25 від 01.12.2008 року. Крім цього, позивачем на вимогу податкової інспекції не надано документів, які б висвітлювали відображення здійснених господарських операцій між позивачем та ПП «КФ «Парадігма». Отже, наявні в матеріалах справи документи, свідчать про те, що підприємством позивача в повному обсязі не були надані витребувані податковою інспекцією документи, що відповідає законодавчо визначеним підставам для проведення позапланової невиїзної перевірки. Крім того, суд зазначає, що сама по собі відповідь на запит податкового органу ще не свідчить про належне виконання вимог, що виключає необхідність призначення відповідної перевірки платника податків, оскільки така відповідь має бути інформативною та містити усі необхідні відомості, що затребувались податковим органом. З огляду на таке, оскаржуваний позивачем наказ № 34 від 30 січня 2014 року, як і дії з його прийняття, вчинені податковим органом у межах наявних повноважень та за наявності законодавчо визначених умов, з огляду на що відсутні підстави для задоволення заявлених позивачем вимог. Доводи позивача про те, що оскаржуваний ним наказ отриманий після початку проведення перевірки судом не приймаються, оскільки факт початку проведення перевірки не впливає на правомірність наказу про призначення перевірки чи дій з її призначення. Окремо суд вважає за необхідне зазначити, що підставою для проведення перевірки за змістом пункту 78.4 статті 78 Податкового кодексу України є прийняття податковим органом відповідного рішення, що виражається не в діях податкового орану, а в прийнятті ним наказу. З огляду на таке, при визначенні у якості предмету позову визнання протиправними дій, що підлягають в призначенні перевірки позивач обрав невірний спосіб захисту права. Щодо визнання незаконними дій податкового органу по проведенню перевірки, за наслідками якої складено акт перевірки, суд дійшов до наступного. Суд зазначає, що дії податкової інспекції з проведення невиїзної перевірки не можуть бути предметом оскарження в адміністративному суді. Адже такі дії є, по суті, процедурним заходом у рамках здійснення податковим органом збору доказової інформації щодо дотримання платником податків податкової дисципліни; ці дії самі по собі не породжують будь-яких правових наслідків для платника, позаяк не змінюють стану його суб'єктивних прав та обов'язків, а відтак не є юридично значущими діями, які можуть виступати предметом оскарження в адміністративному суді. Обов'язковою ознакою рішення, дію чи бездіяльність суб'єкта владних повноважень, як предмета адміністративного спору, є прямий (безпосередній) вплив рішення, дії чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень на правовий статус фізичної чи юридичної особи, тобто обмеження її прав, свобод, покладення на неї обов'язків. Прийняття суб'єктом владних повноважень, як правило, є результатом вчинення ряду дій, зокрема проведення перевірки. З огляду на те, що в правовому регулюванні приймає участь саме рішення суб'єкта владних повноважень, а не окремі дії, вчинені у процесі здійснення владних повноважень, за результатами яких прийнято рішення, ці дії не можуть бути предметом оскарження до адміністративного суду окремо від оскарження рішення. Обставини щодо вчинення цих дій входять до предмету доведення у справі за позовом про скасування рішення суб'єкта владних повноважень, а їх правова оцінка судом на відповідність встановлених законом компетенції суб'єкта владних повноважень та порядку їх вчинення може бути підставою для скасування рішення як протиправного внаслідок вчинення посадовими особами суб'єкта владних повноважень дій не у спосіб та не у порядку, встановлених законом. Суд зазначає, що оскільки правові наслідки оскаржуваних дій за таких обставин є вичерпаними, а отже, задоволення позову не може призвести до відновлення порушених прав платника податків, оскільки після проведення перевірки права платника податків порушують лише наслідки проведення відповідної перевірки. З огляду на викладене, суд приходить до висновку про наявність обґрунтованих підстав для проведення позапланової перевірки, визначених п.п.78.1.1 п.78.1, п.78.1.4 ст.78 ПК України, про дотримання податковим органом вимог ст.79 ПК України під час проведення перевірки, а тому позовні вимоги позивача про визнання протиправним та скасування наказу №34 від 30.01.2014 р. та про визнання дій відповідача протиправними щодо проведення перевірки не підлягають задоволенню. Відмовляючи в задоволенні позову необхідно також зазначити, що видання керівником податкового органу наказу про призначення документальної позапланової виїзної перевірки не створює небезпеки інтересам відповідного платника податків, оскільки сам собою факт проведення перевірки не може безпосередньо заподіяти майнову чи іншу шкоду особі, не призводить до настання невідворотних негативних наслідків. Проведення перевірки є лише процедурою встановлення обставин, які необхідні для контролю за правильністю нарахування і сплати податків та інших обов`язкових платежів. Щодо вимоги позивача зобов'язати ДПІ в Артемівському районі м. Луганська Головного управління Міндоходів у Луганській області утриматися від вчинення певних дій, а саме винесення запитів про надання інформації, здійснення перевірок в порушення вимог чинного законодавства, суд зазначає що зазначені позовні вимоги спрямовані на майбутнє, в той час як нормами чинного законодавства та зокрема КАС України не передбачено захист права на майбутнє, тобто права, яке ще не порушене. Частиною третьою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку. Згідно з частиною першою статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. Відповідно до частини другої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Так, суб'єктом владних повноважень Державною податковою інспекцією в Артемівському районі м. Луганська Головного управління Міндоходів у Луганській області доведено правомірність та обґрунтованість прийняття спірного наказу з урахуванням вимог, встановлених частиною другою статті 19 Конституції України та частиною третьою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, а тому, виходячи з системного аналізу положень законодавства України та доказів, наявних у матеріалах справи, адміністративний позов Приватного підприємства «УКРБУД ДРОБМАШ» не підлягає задоволенню. Згідно із вимогами статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України витрати, що понесла сторона, не на користь якої ухвалено судове рішення, їй не компенсуються.

Результат розгляду: denied