Рішення адміністративного суду від 2014-03-05 00:00:00+02

Тернопільська об'єднана державна податкова інспекція Головного управління Міндоходів у Тернопільській області (далі - Тернопільська ОДПІ Головного управління Міндоходів у Тернопільській області, позивач) звернулася до суду з адміністративним позовом до фізичної особи - підприємця [PERSON] про припинення підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач як платник податків, у порушення вимог підпункту 16.1.3 пункту 16.1 статті 16 Податкового кодексу України (далі - ПК України), не подає до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим законодавством, декларації, звітність та інші документи, пов'язані з обчисленням і сплатою податків та зборів. Згідно зі статтею 46 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців» неподання протягом року органам доходів і зборів податкових декларацій, документів фінансової звітності відповідно до закону є підставою для припинення підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця. На момент звернення до суду у відповідача податковий борг відсутній. Позивач просить припинити підприємницьку діяльність відповідача. Ухвалою судді Тернопільського окружного адміністративного суду від 19.02.2014 року відкрито скорочене провадження в даній адміністративній справі. Копія ухвали про відкриття скороченого провадження в адміністративній справі надіслана відповідачу та вручена 21.02.2014 року, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення (а. с. 12). Проте від відповідача у встановлений судом строк заперечень проти позову або заяви про визнання позову не надійшло, в зв'язку з чим суд вважає можливим розглянути справу в порядку скороченого провадження відповідно до статті 183-2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України). Суд, оцінивши повідомлені позивачем обставини, дослідивши письмові докази, приходить до висновку, що адміністративний позов підлягає до задоволення повністю з таких підстав. Судом встановлено, що 07.06.2007 року державним реєстратором проведено державну реєстрацію фізичної особи - підприємця [PERSON], станом на 03.02.2014 року її підприємницька діяльність у встановленому законом порядку не припинена, що підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців станом на 03.02.2014 року (а. с. 9-10). Відповідач взята на облік як платник податків у Тернопільській ОДПІ Головного управління Міндоходів у Тернопільській області, більше року не подавала податкової звітності до податкової інспекції, про що свідчить довідка Тернопільської ОДПІ Головного управління Міндоходів у Тернопільській області № 2383/7/17-06/21 від 27.01.2014 року (а. с. 3), письмові пояснення представника позивача від 27.02.2014 року № 5881/7/10-16/338 (а. с. 13). Станом на 30.01.2014 року заборгованість у платника податків фізичної особи - підприємця [PERSON] по податках і зборах (обов'язкових платежах), що контролюються органами зборів і доходів, відсутня, що підтверджується довідкою Тернопільської ОДПІ Головного управління Міндоходів у Тернопільській області № 2720/19-11 від 30.01.2014 року (а. с. 8). Відповідач не має боргу по сплаті страхових внесків на загальнодержавне пенсійне страхування згідно з довідкою управління Пенсійного фонду України в місті Тернополі № 1646/02 від 30.01.2014 року (а. с. 5). Відповідно до підпункту 16.1.3 пункту 16.1 статті 16 ПК України від 02.12.2010 року № 2755-VI (з наступними змінами та доповненнями, чинного з 01.01.2011 року), платник податків зобов'язаний подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством, декларації, звітність та інші документи, пов'язані з обчисленням і сплатою податків та зборів. Пунктом 49.2 статті 49 ПК України визначено, що платник податків зобов'язаний за кожний встановлений цим Кодексом звітний період подавати податкові декларації щодо кожного окремого податку, платником якого він є, відповідно до цього Кодексу незалежно від того, чи провадив такий платник податку господарську діяльність у звітному періоді. Підпунктом 20.1.37 пункту 20.1 статті 20 та пунктом 67.2 статті 67 ПК України передбачено право контролюючих органів в установленому законом порядку звертатися до суду про винесення судового рішення щодо припинення юридичних осіб або підприємницької діяльності фізичних осіб - підприємців. Згідно із частиною другою статті 46 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців» від 15.05.2003 року № 755-IV (з наступними змінами та доповненнями) неподання протягом року органам доходів і зборів податкових декларацій, документів фінансової звітності відповідно до закону є підставою для постановлення судового рішення про припинення підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця. Частиною першою статті 49 цього ж Закону визначено, що суд, який постановив рішення про припинення підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця, у тому числі рішення про визнання фізичної особи - підприємця недієздатною або про обмеження її цивільної дієздатності, в день набрання таким рішенням законної сили направляє його копію державному реєстратору за місцем реєстрації фізичної особи - підприємця для внесення до Єдиного державного реєстру запису про судове рішення щодо припинення підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця. Статтею 49 цього Закону також передбачено обов'язок державного реєстратора за місцем реєстрації фізичної особи - підприємця внести запис до Єдиного державного реєстру про судове рішення щодо припинення підприємницької діяльність фізичної особи - підприємця, та вчинити ряд дій, спрямованих на припинення підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця. Враховуючи наведені положення чинного законодавства та встановлені обставини про неподання відповідачем більше як протягом одного року до органів доходів і зборів податкових декларацій, звітності, пов'язаних з обчисленням і сплатою податків та зборів, суд приходить до висновку, що адміністративний позов підлягає до задоволення шляхом прийняття постанови про припинення підприємницької діяльності відповідача з направленням копії постанови в день набрання нею законної сили державному реєстратору для вчинення дій, передбачених статтею 49 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців». Відповідно до частини першої статті 256 КАС України негайно виконуються постанови суду, прийняті в порядку скороченого провадження у адміністративних справах, передбачених пунктами 1, 3, 4, 5 частини першої статті 183-2 цього Кодексу.

Результат розгляду: granted