Рішення адміністративного суду від 2014-03-11 00:00:00+02

У лютому 2014 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача та просив скасувати постанову в справі про адміністративне правопорушення серії АА2 №288339 від 12.02.2014 року та адміністративну справу закрити. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 12.02.2014 року приблизно о 12.35 год. він рухався на своєму автомобілі «Мерседес» д.н. [NUMBER] на перехресті вулиць Лукашевича - Урицького в м. Києві та був зупинений інспектором ВДАІ Солом'янського РУ ГУ МВС України в м. Києві старшим лейтенантом міліції Коваленком О.Ф. Зазначає, що причиною зупинки на думку інспектора, стало порушення позивачем вимог п. 33, 5.16 ПДР України, тобто невиконання д.з. «Напрям руху по смугам», а саме із смуги, яка вказує рух тільки прямо здійснив рух ліворуч, за що передбачена відповідальність згідно ч. 1 ст. 122 КУпАП. На заперечення позивача стосовно того, що він не вчиняв дій, які б порушували ПДР України, а рухався відповідно до цих правил, інспектор ВДАІ Солом'янського РУ ГУ МВС України в м. Києві старший лейтенант міліції Коваленко О.Ф. склав протокол про адміністративне правопорушення серії АБ2 №379729 та в подальшому прийняв рішення про накладення на позивача адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 340,00 грн. та виніс постанову серії АА2 №288339 по справі про адміністративне правопорушення від 12.02.2014 року. Вважає, що притягнення його до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП є незаконним, необґрунтованим та недоведеним з наступних причин. Висновок, про те, що позивачем скоєне адміністративне правопорушення є недоведеним належними доказами. П. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року №14 Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті встановлено, що зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів. Вищевказані вимоги Постанови Пленуму Верховного Суду України інспектором ВДАІ Солом'янського РУ ГУ МВС України в м. Києві старшим лейтенантом міліції Коваленко О.Ф. дотримані не були. На підставі вищевикладеного просив позов задовольнити. Представник позивача в судове засідання не з'явився, про дату та час розгляду справи повідомлений належним чином, надав заяву в якій позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив справу розглядати без його участі. Відповідач інспектор ВДАІ Солом'янського РУ ГУ МВС України в м. Києві старший лейтенант міліції Коваленко О.Ф. в судове засідання не з'явився, про розгляд справи повідомлявся належним чином, про причини своєї неявки не повідомив. Суд, відповідно до ч.4 ст.128 КАС України вважає за можливе розглянути справу у його відсутність на підставі наявних у ній доказів, у разі неприбуття відповідача суб'єкта владних повноважень, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, без поважних причин або без повідомлення ним про причини неприбуття розгляд справи не відкладається і справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів. Суд, врахувавши заяву позивача, вивчивши та дослідивши матеріали справи приходить до висновку, що позов обґрунтований та підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 12.02.2014 року позивач [PERSON] рухаючись на автомобілі «Мерседес» д.н. [NUMBER] на перехресті вулиць Лукашевича - Урицького в м. Києві, був зупинений інспектором ВДАІ Солом'янського РУ ГУ МВС України в м. Києві старшим лейтенантом міліції Коваленком О.Ф., який після перевірки документів склав щодо нього протокол про адміністративне правопорушення серії АБ2 №379729 та виніс постанову в справі про адміністративне правопорушення серії АА2 №288339 від 12.02.2014 року, якою на підставі ч. 1 ст. 122 КУпАП [PERSON] притягнуто до адміністративної відповідальності і накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340,00 грн. З вищевказаної постанови вбачається, що [PERSON] не виконав вимогу д.з. «Напрям руху по смугам» та із смуги, яка вказує рух тільки прямо здійснив поворот ліворуч, на що слід зазначити наступне. Відповідно до ст. 222 Кодексу України про адміністративні правопорушення розгляд справ про правопорушення, передбачені ч. 1 ст. 122 цього Кодексу, покладено на органи внутрішніх справ (міліцію). Згідно ст. 254 КпАП України, про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності. Відповідно до ст. 283 КпАП України, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Статтею ст. 251 КпАП України передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Разом з тим, положення даної статті вказують на те, що належними доказами можуть бути також показання технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Відповідно до ч.1 ст.268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи. Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Як вбачається з матеріалів справи та постанови про адміністративне правопорушення, інспектором ВДАІ Солом'янського РУ ГУ МВС України в м. Києві старшим лейтенантом міліції Коваленком О.Ф., при винесені постанови не було наведено доказів, на яких ґрунтується його висновок про скоєння позивачем адміністративного правопорушення, зокрема не було зафіксовано покази свідків, та не зазначено мотивів відхилення інших доказів, на які посилався [PERSON] Таким чином, на думку суду, винесення постанови по справі про адміністративне правопорушення в даному випадку порушує права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, передбачені ст. 268 КпАП України. П. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року №14 Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 та 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів. Відповідно до ст. 33 КпАП України, при накладенні адміністративного стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особа правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність. Виходячи з тексту постанови, всі ці обставини при визначенні міри адміністративного стягнення інспектором ВДАІ Солом'янського РУ ГУ МВС України в м. Києві старшим лейтенантом міліції Коваленком О.Ф., не досліджувались, а отже - до уваги не брались. Викладене свідчить про порушення прав позивача на справедливий та неупереджений розгляд справи про притягнення його до адміністративної відповідальності. Крім того, з постанови про адміністративне правопорушення вбачається, що відповідачем інспектором ВДАІ Солом'янського РУ ГУ МВС України в м. Києві старшим лейтенантом міліції Коваленком О.Ф. було не вірно зазначено вулиці перехрестя, так як вул. Лукашевича не перетинається з вул. Урицького - остання була перейменована на вул. Василя Липківського та в дійсності вул. Лукашевича межує з Повітрофлотським проспектом. Таким чином, при винесенні постанови від 12.02.2014 р. посадова особа ВДАІ Солом'янського РУ ГУ МВС України в м. Києві припустилась порушень порядку притягнення особи до адміністративної відповідальності. За таких обставин, суд приходить до висновку про необхідність скасування постанови від 12.02.2014 р. інспектором ВДАІ Солом'янського РУ ГУ МВС України в м. Києві старшим лейтенантом міліції Коваленком О.Ф. про притягнення до адміністративної відповідальності [PERSON] за ч.1 ст.122 КпАП України. Разом з тим, позовні вимоги про закриття провадження по адміністративній справі, у зв'язку з відсутністю в діях позивача складу адміністративного правопорушення та зобов'язання відповідача видалити з відповідної бази даних запис про здійснення ним правопорушення, на думку суду, задоволенню не підлягають, оскільки це питання не підлягає вирішенню в порядку адміністративного судочинства. Згідно ч. 2 ст. 171-2 КАС України рішення місцевого загального суду як адміністративного суду у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності є остаточним і оскарженню не підлягає.

Результат розгляду: partial