Рішення адміністративного суду від 2014-02-12 00:00:00+02

[PERSON] звернулася до суду з адміністративним позовом в якому просила визнати рішення Управління пенсійного фонду України в Гірницькому районі м. Макіївки незаконними та зобов'язати відповідача здійснити перерахунок та виплату їй пенсії державного службовця з урахуванням фактично нарахованих та сплачених усіх виплат, з яких сплачено страхові внески в тому числі: суми матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань; матеріальної допомоги на оздоровлення, повної суми індексації заробітної плати, повної суми грошової винагороди за сумлінну безперервну працю в органах місцевого самоврядування. Зобов'язати відповідача врахувати вказані виплати як невід'ємну частину складової заробітної плати при виникненні права на черговий перерахунок пенсії відповідно до чинного законодавства. В обґрунтування позову зазначила, що вона в період з 02 листопада 1991 по 28 березня 2011 року працювала в органах місцевого самоврядування на посадах, віднесених до 7, 5 категорії посадової особи місцевого самоврядування (економіст першої категорії, головний економіст, заступник начальника відділу) та мала 9 ранг посадової особи місцевого самоврядування. Згідно ст.21 ЗУ «Про службу у органах місцевого самоврядування» пенсійне забезпечення посадових осіб місцевого самоврядування здійснюється у порядку, визначеному законодавством України про державну службу. З 29.03.2011 року їй було призначено пенсію за віком як посадовій особі місцевого самоврядування. Відповідачем у справі невірно був визначений розмір її пенсії оскільки при обчисленні розміру її грошового забезпечення з якого повинен обчислюватися належний до виплати розмір пенсії безпідставно не були включені: матеріальна допомога на вирішення соціально-побутових питань, матеріальна допомога на оздоровлення, індексація заробітної плати, грошова винагорода за сумлінну безперервну працю в органах місцевого самоврядування, якій їй були виплачені. З усіх цих виплат були нараховані та сплачені внески на державне соціальне страхування або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування. Оскільки з усіх цих виплат відповідно до діючого законодавства були нараховані та сплачені внески на державне соціальне страхування або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування відповідно, згідно положень ст.33, 37 Закону України «Про державну службу», ст.ст.1, 2 Закону України «Про оплату праці», ст.66 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», ст. 41 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» вони входять до заробітку особи для обчислення пенсії, а тому вони мають бути враховані при перерахунку її пенсії. Всупереч вказаним положенням відповідач призначаючи їй пенсію вказані суми при визначенні розміру її заробітку не врахував. 02 грудня 2013 року вона звернулася до відповідача із заявою про перерахунок призначеної їй пенсії, надавши відповідну довідку про виплачені їй суми допомоги, грошової винагороди та індексації. Рішенням УПФУ в Гірницькому районі м. Макіївки від 10.12.2013 року у перерахунку їй було відмовлено. Вважає таке рішення відповідача незаконним, яке суперечить діючому законодавству. В судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримала, просила його задовольнити. Надала суду пояснення,аналогічні викладеним у позові. Представник відповідача УПФУ в гірницькому районі м. Макіївки Бегоцька У.О., яка діє на підставі довіреності, позов не визнала, просила відмовити у його задоволенні. Зазначила, що дійсно з 29 березня 2011 року позивач перебуває на обліку в управлінні Пенсійного фонду України в Гірницькому районі м. Макіївки та отримує пенсію за віком відповідно до Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування». 02 грудня 2013 року вона звернулася за перерахунком розміру її пенсії, у якому рішенням від 09 грудня 2013 року управлінням їй було відмовлено. Зазначила, що відповідно до положень ст. 21 ЗУ «Про службу в органах місцевого самоврядування» заробітна плата складається з посадових окладів, премій, доплати за ранги, надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок. Матеріальна допомога на оздоровлення, матеріальна допомога на вирішення соціально-побутових питань, індексація заробітної плати не передбачена як складова частина заробітної плати, вказані виплати носять одноразовий, нерегулярний характер, а тому не можуть бути враховані в заробіток, із якого обчислюється пенсія державному службовцю. Заслухавши пояснення позивача, представника відповідача, перевіривши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що [PERSON] перебуває на обліку у УПФ України в Гірницькому районі м. Макіївки та з 29 березня 2011 року позивачці була призначена пенсія відповідно до Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування». 02 грудня 2013 року [PERSON] звернулася до відповідача з завою про перерахунок її пенсії по заробітку, надавши довідку Міського фінансового управління Макіївської міської ради №35/0814/1019 від 27.11.2013 року про складові заробітної плати за період з 01.03.2009 по 28.02.2011 рік про надбавки, премії, а також інші виплати, а саме матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань, індексацію заробітної плати матеріальної допомоги на оздоровлення, грошової винагороди за сумлінну та безперервну працю. Рішенням Управління ПФУ України в Гірницькому районі №321 від 09 грудня 2013 року за результатами розгляду вказаної заяви [PERSON] було відмовлено у перерахунку призначеній їй пенсії по заробітку. В обґрунтування прийнятого рішення відповідачем було зазначено, що відповідно до ст.21 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування» матеріальна допомога на вирішення соціально-побутових питань, на оздоровлення, індексація заробітної плати не передбачена як складова заробітної плати, а тому не може бути врахована в заробіток, з якого обчислюється пенсія державному службовцю. Відповідно до положень ст.21 ЗУ «Про службу в органах місцевого самоврядування» пенсійне забезпечення посадових осіб місцевого самоврядування, які мають стаж служби в органах місцевого самоврядування та/або державної служби не менше 10 років, здійснюється у порядку, визначеному законодавством України про державну службу. Пенсія в частині, що не перевищує розміру пенсії із солідарної системи, що призначається відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" ( 1058-15 ), виплачується за рахунок коштів Пенсійного фонду України. Частина пенсії, що перевищує цей розмір, виплачується за рахунок коштів Державного бюджету України. Згідно ч. 2 ст. 37 Закону України «Про державну службу» пенсія державним службовцям призначається в розмірі 80 відсотків від сум їх заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування ( на час призначення пенсії позивачу у редакції Закону -90 відсотків ). Відповідно до ч. 2 ст. 33 Закону України «Про державну службу», заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплати за ранги, надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок. Відповідно до п. 3 Постанови Кабінету Міністрів України «Про деякі питання вдосконаленні визначення розмірів заробітку для обчислення пенсії» від 31.05.2000 року № 865, посадовий оклад, надбавка за ранг або кваліфікаційні класи, класний чин або спеціальні звання, вислугу років при призначенні пенсії, відповідно до Закону України «Про державну службу», враховуються в розмірах, що виплачуються на день звільнення з роботи, що дає право на відповідний вид пенсії, а, згідно пп. 2 п. 4 цієї ж постанови, посадовий оклад, надбавки за ранг та вислугу років враховуються в розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України на момент виникнення права на перерахунок за відповідною посадою та рангом на момент призначення (перерахунку) пенсії. У частині першій статті 1 Закону України від 24 березня 1995 року №108/95 ВР «Про оплату праці» (далі - Закон №108/95-ВР) встановлено, що заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу. Статтею 2 цього Закону визначено структуру заробітної плати, до якої входить: основна та додаткова заробітна плата, а також заохочувальні та компенсаційні виплати. Основна заробітна плата - це винагорода за виконану роботу відповідно до встановлених норм праці (норми часу, виробітку, обслуговування, посадові обов'язки). Вона встановлюється у вигляді тарифних ставок (окладів) і відрядних розцінок для робітників та посадових окладів для службовців. Додаткова заробітна плата - це винагорода за працю понад установлені норми, за трудові успіхи та винахідливість і за особливі умови праці. Вона включає доплати, надбавки, гарантійні і компенсаційні виплати, передбачені чинним законодавством; премії, пов'язані з виконанням виробничих завдань і функцій. До інших заохочувальних та компенсаційних виплат належать виплати у формі винагород за підсумками роботи за рік, премії за спеціальними системами і положеннями, компенсаційні та інші грошові і матеріальні виплати, які не передбачені актами чинного законодавства, або які провадяться понад встановлені зазначеними актами норми. Частиною другою статті 33 Закону № 3723-XII передбачено, що заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплати за ранги, надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок. Аналіз наведених положень дає підстави для висновку, що матеріальна допомога на оздоровлення та допомога для вирішення соціально-побутових питань, грошова винагорода входила до системи оплати праці державного службовця. Крім того, статтею 66 Закону України від 5 листопада 1991 року №1788-XII «Про пенсійне забезпечення» (далі - Закон № 1788-XII) врегульовано види оплати праці, що враховуються при обчисленні пенсій. Відповідно до частини першої статті 66 цього Закону до заробітку для обчислення пенсії включаються всі види оплати праці (виплат, доходу), на які відповідно до Закону України «Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування» нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, в межах максимальної величини фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, оподатковуваного доходу (прибутку), сукупного оподатковуваного доходу (граничної суми заробітної плати (доходу), з яких справляються страхові внески (збори) до соціальних фондів, що діяла на день одержання зазначеного заробітку (виплат, доходу). Стаття 41 Закону України від 9 липня 2003 року № 1058-IV «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон № 1058-IV) визначає виплати (доходи), що враховуються в заробітну плату (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії. Так, зокрема до такого доходу (заробітної плати) враховуються: суми виплат, отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно з цим Законом були фактично нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески; суми виплат, отримуваних застрахованою особою до набрання чинності цим Законом, у межах сум, на які відповідно до законодавства, що діяло раніше, нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування. За змістом наведених норм отримувані застрахованою особою суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, враховуються в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати. Таким чином, діюче законодавство як загальне, так і спеціальне відносить до складу заробітної плати для призначення пенсії державного службовця усі виплати без винятку, з яких справляється перерахування єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування. Зазначену правову позицію підтримано практикою Верховного суду України у постанові від 20.02.2012 (справа №21-430а11), при вирішенні аналогічних справ за якою отримувані застрахованою особою суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, враховуються в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 244-2 КАС України, рішення Верховного Суду України, прийняте за результатами розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначені норми права, та для всіх судів України. Суди зобов'язані привести свою судову практику у відповідність з рішенням Верховного Суду України. Крім того, відповідно до статті 33 Закону України «Про оплату праці» у період між переглядом розміру мінімальної заробітної плати індивідуальна заробітна плата підлягає індексації згідно з чинним законодавством. Індексація заробітної плати здійснюється на підставі Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» та Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 р. № 1078. Індексація грошових доходів населення - встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг (стаття 1 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення»). Об'єктом індексації грошових доходів населення є оплата праці (грошове забезпечення) як грошовий дохід громадян, одержаний ними в гривнях на території України і який не має разового характеру (частина перша статті 2 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення», пункт 2 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 р. № 1078). Отже, суми виплат, пов'язаних з індексацією заробітної плати працівників, входять до складу фонду додаткової заробітної плати згідно з підпунктом 2.2.7 Інструкції зі статистики заробітної плати, затвердженої наказом Держкомстату України від 13 січня 2004 р. №5, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 27 січня 2004 р. за №114/8713. З огляду на викладене суд вважає, що пенсія позивачки повинна обчислюватися із заробітної плати, яку вона отримувала на день звільнення, в тому числі з урахуванням сум матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань, суми сплаченої індексації, та суми отриманої грошової винагороди які враховуються при обчисленні пенсії та з яких сплачено страхові внески, з урахуванням фактично отриманих сум відповідно до Закону України «Про державну службу» згідно з довідки Міського фінансового управління Макіївської міської ради №35/0814/1019 від 27.11.2013 року про складові заробітної плати за період з 01.03.2009 по 28.02.2011 рік про надбавки, премії, а також інші виплати, а саме матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань, індексацію заробітної плати матеріальної допомоги на оздоровлення, грошової винагороди за сумлінну та безперервну працю. Вказана довідка видана на підставі особових рахунків позивача. На всі виплати, включені в довідку, нараховані страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування. Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що в порушення вимог діючого законодавства, УПФУ в Гірницькому районі м. Макіївки неправомірно було відмовлено позивачу у перерахунку пенсії та при начисленні пенсії не враховано інші виплати, а саме грошову винагороду, матеріальну допомогу на вирішення соціально-побутових питань, індексацію заробітної плати, матеріальну допомогу на оздоровлення з яких проводиться нарахування пенсії [PERSON], та на дані виплати нараховувались страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, а тому і вони мають бути враховані під час перерахунку пенсії державним службовцям. Крім того, частиною 4 ст. 45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» передбачено, що перерахунок пенсії проводиться у такі строки: у разі виникнення права на підвищення пенсії -з першого числа місяця , в якому пенсіонер звернувся за перерахунком пенсії, якщо відповідну заяву з усіма необхідними документами подано до 15 числа включно, і з першого числа наступного місяця, якщо відповідну заяву подано пенсіонером після 15 числа. Таким чином, враховуючи що [PERSON] звернулася до УПФУ в Гірницькому районі м. Макіївки Донецької області 02.12.2013 року суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог позивача, якому відповідач повинен здійснити перерахунок пенсії з 01.12.2013 року. Також, [PERSON] звернулася з вимогою про зобов'язання УПФУ в Гірницькому районі м. Макіївки врахувати суми матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, матеріальної допомоги на оздоровлення, суми індексації заробітної плати, грошову винагороду як невід'ємну частину складової заробітної плати, з якої проводиться нарахування, при виникненні права на черговий перерахунок пенсії відповідно до чинного законодавства, тобто на майбутнє. Водночас суд звертає свою увагу на те, що відповідно до частини 1 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень. Згідно ст. 104 КАС України, до адміністративного суду має право звернутися особа, яка вважає, що порушено її права, свободи чи інтереси у сфері публічно-правових відносин. Отже, необхідною умовою для звернення до суду є обов'язкова наявність порушення прав, свобод чи інтересів цієї особи на час звернення до суду з позовом. Тобто, захисту в судовому порядку підлягає вже порушене право, а не те, яке може бути порушено в майбутньому, і щодо якого невідомо, буде воно порушено, чи ні. Більш того зобов'язання вчиняти певні дії за рішенням суду не може залежати від настання будь-яких умов, які можуть і не настати у майбутньому, оскільки резолютивна частина судового рішення має бути гранично повною, ясною, чіткою та повинна мати вичерпні, чіткі, безумовні і такі, що випливають з встановлених фактичних обставин, висновки по суті розглянутих вимог. Таким чином, позовні вимоги в цій частині задоволенню не підлягають. На підставі наведеного, Законів України «Про пенсійне забезпечення», «;Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», «;Про державну службу», «Про службу в органах місцевого самоврядування» «Про оплату праці»,

Результат розгляду: partial