Рішення адміністративного суду від 2014-02-26 00:00:00+02

14 січня 2014 року [PERSON] звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з позовом до Державної інспекції сільського господарства в Донецькій області про визнання протиправними дій Державної інспекції сільського господарства в Донецькій області в особі державного інспектора Суржко В.Ю. щодо проведення позапланової перевірки земельної ділянки, складання акта обстеження земельної ділянки № 1270-1 від 25 жовтня 2013 року, складання акта перевірки дотримання вимог земельного законодавства № 11/11/13-1359132 від 27 листопада 2013 року, складання припису № 0299 від 27 жовтня 2013 року, та скасування акта обстеження земельної ділянки № 1270-1 від 25 жовтня 2013 року, акта перевірки дотримання вимог земельного законодавства № 11/11/13-1359132 від 27 листопада 2013 року, припису № 0299 від 27 жовтня 2013 року. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що перевірка земельної ділянки [PERSON] проведена відповідачем з чисельними порушеннями вимог Порядку планування та здійснення контрольних заходів з питань перевірки стану дотримання суб'єктами господарювання вимог земельного законодавства, затвердженого наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України від 25.02.2013 N 132, який зареєстровано в Міністерстві юстиції України 14 березня 2013 р. за N 412/22944 (далі - Порядок № 132), а саме: позивач не був повідомлений про проведення позапланового заходу, у направленні на проведення перевірки не зазначено строк її проведення, направлення позивачу пред'явлено не було, підстави для проведення позапланового заходу були відсутні, складений відповідачем акт не відповідає встановленій формі. У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав. Представник відповідача проти позову заперечував, просив у його задоволенні відмовити (а.с. 27-28). З'ясовуючи чи мали місце обставини, якими обґрунтовуються вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються, а також чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, суд встановив таке. 25.10.2013 посадовою особою відповідача, за участю голови Володимирівської сільської ради Артемівського району Донецької області Борщевського М.С., начальника відділу Держземагентства у Артемівському районі Бойченко Л.В., землевпорядника Володимирівської сільської ради Любіч Н.М. складено акт № 1270-1 обстеження земельної ділянки сільськогосподарського призначення (поліпшені пасовища) державної форми власності, яка знаходиться на території Володимирівської сільської ради Артемівського району, площею 77,1823 га та перебуває в оренді позивача на підставі договору оренди № б/н від 06.06.2012. За результатами обстеження виявлено, що на вказаній земельній ділянці знаходяться (вирощуються) озимі культури врожаю 2014 року (а.с. 7-8). 11.11.2013 Державною інспекцією сільського господарства в Донецькій області видано направлення № 11/11/13-135 на проведення позапланової перевірки дотримання вимог земельного законодавства, обстеження земельних ділянок осіб, в тому числі [PERSON] (а.с. 10). У якості підстави для проведення перевірки в цьому направленні зазначено: за дорученням обдержадміністрації від 07.10.2013 № 01-09314-08/01 згідно із дорученням Кабінету Міністрів України від 03.10.2013 № 37114/1/1-13, листа Міністерства аграрної політики та продовольства України від 19.09.2013 № 37-13-5-6/18893 та на підставі доповідної записки начальника управління з контролю за використанням та охороною земель Пастернака А.В. Предмет перевірки: наявність документів, що посвідчують право власності чи право користування на земельну ділянку, самовільно зайнятих земель та використання земельних ділянок за цільовим призначенням, використання власниками земельних ділянок та землекористувачами заходів, передбачених у проектах землеустрою. 14.11.2013 позивачу направлено повідомлення про виклик для надання пояснень у зв'язку з виявленими порушеннями земельного законодавства № 69 (а.с. 57). 27.11.2013 відповідачем складно акт перевірки дотримання вимог земельного законодавства № 11/11/13-1359132, в якому вказано, що станом на день проведення перевірки земельна ділянка площею 77,1823 га, надана [PERSON] в оренду для ведення фермерського господарства за договором оренди від 06.06.2012, використовується для вирощування озимих культур врожаю 2014 року, що порушує п. 4.2 цього договору оренди та вимоги статей 20, 96 Земельного кодексу України (а.с. 9). На підставі цього акту видано припис від 27.11.2013 № 0299 про усунення виявлених порушень земельного законодавства (а.с. 10). Не погодившись із зазначеними вище діями відповідача, позивач звернувся до суду з цим позовом. Вирішуючи справу по суті, суд виходить з такого. Відповідно до ст. 188 Земельного кодексу України (далі - ЗК України) державний контроль за використанням та охороною земель здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері здійснення державного нагляду (контролю) в агропромисловому комплексі. Таким органом є Державна інспекція сільського господарства України (Держсільгоспінспекція України), яка здійснює свої повноваження безпосередньо та через утворені в установленому порядку територіальні органи - державні інспекції сільського господарства в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, районах (пункти 1, 6 Положення про Державну інспекцію сільського господарства України, яке затверджено Указом Президента України від 13 квітня 2011 року N 459/2011). Правові та організаційні засади, основні принципи і порядок здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, повноваження органів державного нагляду (контролю), їх посадових осіб і права, обов'язки та відповідальність суб'єктів господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю) визначені Законом України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" (далі - Закон). Цей Закон є спеціальним у сфері регулювання правовідносин щодо державного нагляду (контролю). Частина 2 статті 2 цього Закону встановлює вичерпний перелік відносин у здійсненні заходів контролю, на який не поширюється дія цього Закону. Правовідносини з контролю, який здійснюється органами Держсільгоспінспекції України до цього переліку не входять, що свідчить про поширення дії означеного Закону на спірні правовідносини. Згідно з абз. 3 ст. 1 Закону заходи державного нагляду (контролю) - планові та позапланові заходи, які здійснюються шляхом проведення перевірок, ревізій, оглядів, обстежень та інших дій. Плановий чи позаплановий захід повинен здійснюватися у присутності керівника або його заступника, або уповноваженої особи суб'єкта господарювання. Перед початком здійснення державного нагляду (контролю) посадова особа органу державного нагляду (контролю) вносить запис до відповідного журналу суб'єкта господарювання (за його наявності) (пункти 11, 12 ст. 4 Закону). Як було зазначено вище, 25.10.2013 відповідачем було проведено обстеження земельної ділянки позивача, за наслідками чого складено акт № 1270-1 (а.с. 7). При цьому обстеження земельної ділянки, поряд з перевіркою, є різновидом державного контролю (абз. 9 ч. 3 ст. 7 Закону, абз. 8 п. 4.3. розділу IV Порядку № 132), а отже, потребує належного оформлення розпорядчих документів, необхідних для його проведення. Так, в силу статті 7 Закону для здійснення планового або позапланового заходу орган державного нагляду (контролю) видає наказ, який має містити найменування суб'єкта господарювання, щодо якого буде здійснюватися захід, та предмет перевірки. На підставі наказу оформляється посвідчення (направлення) на проведення заходу, яке підписується керівником або заступником керівника органу державного нагляду (контролю) (із зазначенням прізвища, ім'я та по батькові) і засвідчується печаткою. У посвідченні (направленні) на проведення заходу зазначаються: найменування органу державного нагляду (контролю), що здійснює захід; найменування суб'єкта господарювання та/або його відокремленого підрозділу або прізвище, ім'я та по батькові фізичної особи - підприємця, щодо діяльності яких здійснюється захід; місцезнаходження суб'єкта господарювання та/або його відокремленого підрозділу, щодо діяльності яких здійснюється захід; номер і дата наказу, на виконання якого здійснюється захід; перелік посадових осіб, які беруть участь у здійсненні заходу, із зазначенням їх посади, прізвища, ім'я та по батькові; дата початку та дата закінчення заходу; тип заходу (плановий або позаплановий); вид заходу (перевірка, ревізія, обстеження, огляд, інспектування тощо); підстави для здійснення заходу; предмет здійснення заходу; інформація про здійснення попереднього заходу (тип заходу і строк його здійснення). Посвідчення (направлення) є чинним лише протягом зазначеного в ньому строку здійснення заходу. Перед початком здійснення заходу посадові особи органу державного нагляду (контролю) зобов'язані пред'явити керівнику суб'єкта господарювання або уповноваженій ним особі посвідчення (направлення) та службове посвідчення, що засвідчує посадову особу органу державного нагляду (контролю), і надати суб'єкту господарювання копію посвідчення (направлення). Аналогічні приписи містить також розділ IV Порядку № 132. Направлення на проведення обстеження земельної ділянки 25.10.2013, як самостійного виду заходу державного контролю, взагалі видано, а отже і пред'явлено позивачу відповідачем не було, що є порушенням наведених вище правових положень. Водночас, згідно з частиною 5 ст. 7 Закону посадова особа органу державного нагляду (контролю) без посвідчення (направлення) на здійснення заходу та службового посвідчення не має права здійснювати державний нагляд (контроль) суб'єкта господарювання. Суб'єкт господарювання має право не допускати посадових осіб органу державного нагляду (контролю) до здійснення заходу, якщо вони не пред'явили документів, передбачених цією статтею. Можливості скористатися цим правом під час проведення обстеження земельної ділянки 25.10.2013 позивач був позбавлений, оскільки цей захід проводився без його повідомлення та за його відсутності. Суд знаходить необґрунтованими доводи представника відповідача про те, що відповідач не повинен був повідомляти позивача про цей захід, оскільки він був позаплановий. Так, пунктом 3.6 Порядку № 132 передбачено, що перед здійсненням позапланового заходу інспекційний орган інформує у разі можливості суб'єкта господарювання про його проведення. Повідомлення про проведення позапланового заходу направляється з використанням засобів факсимільного зв'язку або про його проведення повідомляється телефоном. У разі неможливості своєчасного повідомлення суб'єкта господарювання про проведення позапланового заходу (через обмежені строки на його проведення, відсутність телефонного та факсимільного зв'язку, інформації про номери телефонів та місцезнаходження/місце проживання) захід проводиться без попереднього повідомлення суб'єкта господарювання. Під час розгляду справи судом встановлено, що відповідач мав можливість повідомити позивача про здійснення цього позапланового заходу, оскільки отримав відповідну інформацію про позивача, як орендаря цієї земельної ділянки до початку його проведення. Відсутність обов'язку повідомляти позивача про проведення позапланового заходу відповідач також обґрунтовує тим, що захід 25.10.2013 проводився відносно земельної ділянки, а не відносно позивача. Такі доводи також не заслуговують на увагу, оскільки, як випливає з самої назви Порядку № 132, предметом контрольних заходів є стан дотримання суб'єктами господарювання вимог земельного законодавства, а не земельні ділянки. Відповідно до ч. 3 ст. 70 Кодексу адміністративного судочинства України докази, одержані з порушенням закону, судом при вирішенні справи не беруться до уваги. Таким чином, акт обстеження земельної ділянки від 25.10.2013 № 1270-1 є таким, що не має доказової сили, а тому не може бути прийнятий до уваги судом. Положеннями частини 4 статті 6 Закону передбачено, що строк здійснення позапланового заходу не може перевищувати десяти робочих днів, а щодо суб'єктів малого підприємництва - двох робочих днів, якщо інше не передбачено законом. Продовження строку здійснення позапланового заходу не допускається. У направленні на проведення позапланової перевірки від 11.11.2013 № 11/11/13-135 Держсільгоспінспекцією в Донецькій області зазначено дату початку проведення перевірки - 12 листопада 2013 року, проте, всупереч вимог ст. 7 Закону, не зазначено дату її закінчення (а.с. 10) Виходячи з наведених вище правових норм, ця перевірка повинна була бути закінчена не пізніше 22 листопада 2013 року, проте, відбулась лише 27 листопада 2013 року (а.с. 9), тобто фактично вже за відсутності повноважень на її проведення. Щодо суті виявлених порушень суд зазначає наступне. Відповідно до п. «а» ч. 1 ст. 96 ЗК України землекористувачі зобов'язані забезпечувати використання землі за цільовим призначенням та за свій рахунок приводити її у попередній стан у разі незаконної зміни її рельєфу, за винятком випадків незаконної зміни рельєфу не власником такої земельної ділянки. Згідно з ст. 19 цього Кодексу Землі України за основним цільовим призначенням поділяються на такі категорії: а) землі сільськогосподарського призначення; б) землі житлової та громадської забудови; в) землі природно-заповідного та іншого природоохоронного призначення; г) землі оздоровчого призначення; ґ) землі рекреаційного призначення; д) землі історико-культурного призначення; е) землі лісогосподарського призначення; є) землі водного фонду; ж) землі промисловості, транспорту, зв'язку, енергетики, оборони та іншого призначення. Землями сільськогосподарського призначення визнаються землі, надані для виробництва сільськогосподарської продукції, здійснення сільськогосподарської науково-дослідної та навчальної діяльності, розміщення відповідної виробничої інфраструктури, у тому числі інфраструктури оптових ринків сільськогосподарської продукції, або призначені для цих цілей. До земель сільськогосподарського призначення належать, в тому числі, сільськогосподарські угіддя (рілля, багаторічні насадження, сіножаті, пасовища та перелоги) (частини 1,2 ст. 22 ЗК України). В акті перевірки та приписі від 27.11.2013 відповідачем вказано про порушення позивачем умов пункту 4.2. Договору оренди земельної ділянки від 06.06.2012, щодо використання земельної ділянки не за цільовим призначенням. До такого висновку відповідач дійшов на тій підставі, що, за його твердженням, на земельній ділянці позивача знаходяться (вирощуються) озимі культури врожаю 2014 року. Однак відповідач не довів, що таке є порушенням цільового використання землі сільськогосподарського призначення, яка є у володінні позивача. Так, згідно з п. 3.2. договору орендодавець має право вимагати від орендаря використання земельної ділянки у відповідності до мети, визначеної у пункті 2.1. цього договору. Пунктом 2.1. договору передбачено, що земельна ділянка передається в оренду для ведення фермерського господарства. Орендарю надається право проводити поліпшення стану земельної ділянки, з метою ефективного користування за обраним видом використання. У свою чергу представник третьої особи без самостійних вимог не предмет спору, який виступає на стороні відповідача - голова Володимирівської сільської ради Артемівського району Донецької області Борщевський М.С., пояснив, що поліпшення пасовищ можливо, серед іншого, шляхом посіву озимих культур на зелений корм (журнал від 18.02.2014, 16:49:12 за звукозаписом). До того ж, відповідно до п. 4.1. договору орендар має право власності на посіви і насадження сільськогосподарських та інших культур, на вироблену сільськогосподарську продукцію (а.с. 48, зв. бік). Таким чином, факт порушення позивачем вимог земельного законодавства та умов зазначеного вище договору оренди землі, не знайшов свого підтвердження за наслідками розгляду справи, у зв'язку з чим суд дійшов висновку про безпідставність припису Державної інспекції сільського господарська в Донецькій області від 24 листопада 2013 року № 0299, та, відповідно, обґрунтованість позовних вимог в частині визнання неправомірним та скасування цього припису. Щодо іншої частини вимог (визнання протиправними дій Державної інспекції сільського господарства в Донецькій області в особі державного інспектора Суржко В.Ю. щодо проведення позапланової перевірки земельної ділянки, складання акта обстеження земельної ділянки № 1270-1 від 25 жовтня 2013 року, складання акта перевірки дотримання вимог земельного законодавства № 11/11/13-1359132 від 27 листопада 2013 року, складання припису № 0299 від 27 жовтня 2013 року, та скасування акта обстеження земельної ділянки № 1270-1 від 25 жовтня 2013 року, акта перевірки дотримання вимог земельного законодавства № 11/11/13-1359132 від 27 листопада 2013 року) суд зазначає, що вказані дії та складені акти не зумовлюють виникнення будь-яких прав і обов'язків для позивача, а тому не потребують судового рішення. Актом індивідуальної дії, у розумінні ст. 17 КАС України, є лише припис відповідача від 24 листопада 2013 року № 0299, а тому позивачем обрано неправильний спосіб захисту, що є підставою для відмову у позові в цій частині вимог. Беручи до уваги викладете та

Результат розгляду: partial