Рішення адміністративного суду від 2014-03-26 00:00:00+02

Приватне підприємство «Галам» (ТОВ «Горизонталь Артпелес») звернулося до Окружного адміністративного суду м. Києва з позовом до Державної податкової інспекції у Печерському районі Головного управління Міндоходів у м. Києві про визнання неправомірними дії відповідача по проведенню зустрічної звірки, в результаті якої було складено Акт № 229/26-55-22-07/36386622 від 10.07.2013 року про неможливість проведення зустрічної звірки позивача щодо підтвердження господарських відносин з платниками за період діяльності з 01.04.2013 року по 31.05.2013 року; визнання неправомірними дії відповідача щодо формування в Акті № 229/26-55-22-07/36386622 від 10.07.2013 року про неможливість проведення зустрічної звірки позивача щодо підтвердження господарських відносин з платниками за період діяльності з 01.04.2013 року по 31.05.2013 року висновків: «Перевіркою встановлено порушення, а саме: правочини, укладені з контрагентами порушують публічний порядок, суперечать інтересам держави та суспільства, вчинені удавано з метою ухилення від сплати податків третіх осіб. Перевіркою встановлено порушення вимог п.187 ст.187, п. 198.1 ст.198, п. 198.2, 198.3 та п. 198.6 ст. 198 Податкового кодексу України, що призвело до завищення податкових зобов'язань з податку на додану вартість за період з 01.04.2013 року по 31.05.2013 року; заборону відповідачу на підставі Акту № 229/26-55-22-07/36386622 від 10.07.2013 року про неможливість проведення зустрічної звірки щодо підтвердження господарських відносин з платниками за період діяльності з 01.04.2013 року по 31.05.2013 року, проводити коригування та будь-які зміни в інформаційних базах податкової служби щодо показників податкового кредиту та податкових зобов'язань сформованих позивачем за період діяльності з 01.04.2013 року по 31.05.2013 року; зобов'язання відповідача відновити в електронній базі даних «Автоматизована система співставлення Інформаційної системи Міністерства доходів і зборів України «Податковий блок» показники податкової звітності позивача, зазначених останнім в податкових деклараціях за квітень, травень 2013 року. Постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 08.11.2013 року в задоволенні позову відмовлено. Не погоджуючись з прийнятим судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову суду першої інстанції скасувати, та ухвалити нове судове рішення, яким задовольнити позовні вимоги повністю. В судовому засіданні представник відповідача заперечував проти задоволення апеляційної скарги, зазначав, що судом першої інстанції вірно встановлено обставини справи та вирішено її з належним застосуванням норм матеріального та процесуального права. Представник позивача не з'явився до судового засідання, що не заперечує розгляду справи за його відсутність. Заслухавши суддю-доповідача, учасників судового процесу, які з`явилися у судове засідання, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню. Як встановлено судом першої інстанції, відповідачем 10.07.2013 року були здійснені заходи щодо проведення зустрічної звірки позивача, відповідно до п. 73.5 ст. 73 ПК України, п. 4.4 наказу ДПА України № 236 від 22.04.2011 року «Про затвердження Методичних рекомендацій щодо організації та проведення органами державної податкової служби зустрічних звірок» (далі - Методичні рекомендації) та з урахуванням матеріалів отриманих від ГВПМ ДПІ у Печерському районі міста Києва службовою запискою № 4104/07-06/52 від 04.06.2013 року, а саме: висновку №1491 щодо відсутності факту реального здійснення господарської діяльності позивачем. За результатом проведених заходів відповідачем складено акт № 229/26-55-22-07 від 10.07.2013 року про неможливість проведення зустрічної звірки позивача щодо підтвердження господарських відносин з платниками за період діяльності з 01.04.2013 року по 31.05.2013 року з причин наявності запису у ЄДР про відсутність його за місцезнаходженням (стан платника - 8). Позивач, вважаючи, що відповідачем у ході ініціювання зустрічної звірки та фіксації її наслідків шляхом складання акту не дотримані основні засади податкового контролю виходять за межі його компетенції, звернувся з позовом до суду. Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції при винесенні оскаржуваного рішення невірно застосував норми матеріального та процесуального права, що мають значення для вирішення справи та дійшов невірного висновку, з яким суд апеляційної інстанції не погоджується, виходячи з наступного. З аналізу вимог п. 73.5 ст. 73 Податкового кодексу України, Порядку проведення органами державної податкової служби зустрічних звірок, затвердженої Кабінетом Міністрів України № 1232 від 27.12.2010 року, Методичних рекомендацій щодо організації та проведення органами державної податкової служби зустрічних звірок, затверджених Наказом ДПА України № 236 від 22.04.2011 року, колегія суддів вбачає, що зустрічна звірка проводиться лише з питань взаємовідносин з певним платником податків (відносно якого проводиться основна перевірка, в ході якої виникає необхідність ініціювання зустрічної звірки) та лише у разі наявності у розпорядженні податкового органу первинних документів або отримання від суб'єкта господарювання інформації, визначеної у запиті. Слід зазначити, що Податковим кодексом України чітко визначені вимоги щодо оформлення запиту. Так, згідно із п. 73.3 ст. 73 Податкового кодексу України, контролюючі органи мають право звернутися до платників податків та інших суб'єктів інформаційних відносин із письмовим запитом про подання інформації (вичерпний перелік та підстави надання якої встановлено законом), необхідної для виконання покладених на контролюючі органи функцій, завдань, та її документального підтвердження. Такий запит підписується керівником (заступником керівника) контролюючого органу і повинен містити перелік інформації, яка запитується, та документів, що її підтверджують, а також підстави для надіслання запиту. Письмовий запит про подання інформації надсилається платнику податків або іншим суб'єктам інформаційних відносин, зокрема, у разі проведення зустрічної звірки. З матеріалів справи не вбачається жодного доказу на підтвердження факту надіслання відповідачем на адресу позивача відповідного запиту. Крім того, з метою впровадження єдиного порядку направлення запитів на проведення зустрічних звірок, а також оформлення, передачі та накопичення матеріалів зустрічних звірок органами державної податкової служби наказом Державної податкової адміністрації України № 236 від 22 квітня 2011 року, затверджено Методичні рекомендації щодо організації та проведення органами державної податкової служби зустрічних звірок (далі - Методичні рекомендації). Відповідно до пункту 4.4 Методичних рекомендацій визначено, що у разі встановлення фактів, що не дають змогу провести зустрічну звірку суб'єкта господарювання, зокрема у зв'язку із зняттям з обліку, встановленням відсутності суб'єкта господарювання та/або його посадових осіб за місцезнаходженням (податковою адресою), відповідальний підрозділ не пізніше двох робочих днів від дати надходження запиту складає Акт про неможливість проведення зустрічної звірки суб'єкта господарювання (додаток 3), реєструє його у Журналі реєстрації довідок про результати проведення зустрічної звірки (актів про неможливість проведення зустрічної звірки суб'єкта господарювання, неявки для підписання, відмови від писання Довідки про результати проведення зустрічної звірки) та вживає відповідних заходів, передбачених актами ДПС України. Виходячи з наведеного, вбачається, що податковим органом під час проведення зустрічної звірки та складення Акту не здійснювалося співставлення бухгалтерських та інших документів суб'єкта господарювання, що є порушенням вимог чинного законодавства, оскільки зустрічна звірка можлива лише за результатами такого співставлення. Суд також звертає увагу, що складання податковим органом акта про неможливість проведення зустрічної звірки (у разі неподання платником податків інформації, визначеної у запиті, та її документального підтвердження) здійснюється виключно у разі дотримання податковим органом законодавчо визначеної процедури інформування такого платника податків про необхідність подання інформації та її документального підтвердження шляхом надіслання рекомендованим поштовим відправленням або вручення під розписку відповідного запиту. З огляду на нехтування податковим органом зазначеної вимоги, колегія суддів вважає, що дії відповідача щодо проведення зустрічної звірки, оформленої Актом № 229/26-55-22-07/36386622 від 10.07.2013 року є неправомірними. Оскільки позивачем надано суду переконливі докази того, що господарські відносини між позивачем та контрагентами є реальними, а відповідачем у відповідності до ч. 2 ст. 71 КАС України, не доведена, зокрема, вироком суду стосовно позивача та його контрагентів, нікчемність укладених між ними правочинів, колегія суддів вважає висновки Акту помилковими та викладеними з порушенням норм податкового права. Крім того, судом першої інстанції не враховано, що чинним законодавством передбачено, що висновки податкового органу щодо правильності справляння платником податків сум податків та зборів за відображеними в податковій звітності показниками господарських операцій можуть бути викладені виключно в акті перевірки або довідці зустрічної звірки. В акті про неможливість проведення зустрічної звірки можуть зазначатись лише обставини, що спричинили таку неможливість. В розрізі статті 6 Кодексу адміністративного судочинства України, якою передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановлено цим кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси, позовна вимога про заборону внесення будь-яких змін та коригувань в інформаційних базах спрямована на майбутній захист прав, свобод та інтересів позивача, які на час розгляду справи судом не були порушені, а, отже, не підлягають задоволенню. Щодо вимоги позивача про відновлення в електронній базі даних «Автоматизована система співставлення Інформаційної системи Міністерства доходів і зборів України «Податковий блок» показників податкової звітності позивача, зазначені останнім в податкових деклараціях за квітень, травень 2013 року, колегія суддів вважає, що будь-які зміни до облікових даних платника податків, а також до інформаційних баз, мають визнаватися протиправними, якщо відповідні дані не співпадають із узгодженими сумами (або іншими показниками) податкового обліку. Самі по собі дії відповідача щодо внесення до автоматизованих інформаційних баз податкового органу відомостей про проведення податкової кваліфікації операцій платника податків та його контрагентів на підставі акта про неможливість проведення звірки, не впливає на права позивача у сфері податкових відносин. Оскільки позивачем, у відповідності до ч. 1 ст. 71 КАС України, не надано доказів на підтвердження того, що показники податкової звітності позивача було змінено в електронній базі даних «Автоматизована система співставлення Інформаційної системи Міністерства доходів і зборів України «Податковий блок», вимоги позивача щодо відновлення показників податкової звітності позивача, зазначених останнім в податкових деклараціях за квітень, травень 2013 року задоволенню не підлягають. За таких обставин, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції при винесенні оскаржуваного рішення, невірно застосував норми матеріального та процесуального права, що мають значення для вирішення справи та дійшов висновку, з яким суд апеляційної інстанції не погоджується. Доводи апеляційної скарги частково спростовують висновки суду першої інстанції, викладені у постанові від 08.11.2013 року, та є підставою для її скасування. За таких обставин, відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 202 КАС України, апеляційну скаргу слід задовольнити частково, а постанову суду першої інстанції - скасувати та прийняти нову постанову, якою задовольнити позовні вимоги частково.

Результат розгляду: partial