Рішення адміністративного суду від 2014-02-05 00:00:00+02

Товариство з обмеженою відповідальністю "Сумитеплоенерго" (далі - позивач) звернулось до Сумського окружного адміністративного суду з позовом до Державної податкової інспекції у м. Сумах Головного управління Міндоходів у Сумській області (далі - відповідач) про скасування податкових повідомлень-рішень: - від 15.11.2013 № 0001202203 про зменшення від'ємного значення по податку на додану вартість у розмірі 28 473, 00 грн.; - від 15.11.2013 № 0001192203 про збільшення суми грошового зобов'язання по податку на додану вартість у розмірі 268 326,50 грн., у тому числі за основним платежем - 183 432, 00 грн. та штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) - 84 894, 50 грн.; - від 15.11.2013 № 0001212203 про зменшення суми від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток у розмірі 102 626, 00 грн. Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідачем проведено перевірку Товариства з обмеженою відповідальністю "Сумитеплоенерго", за результатом якої складено акт від 23.10.2013. Актом перевірки встановлено заниження позивачем від'ємного значення по податку на прибуток за 2-4 квартали 2011 року та заниження податку на додану вартість за червень, липень та жовтень 2011 року. На підставі вказаного акту ДПІ у м. Сумах прийнято оскаржувані податкові повідомлення-рішення. Позивач вважає висновки акту перевірки безпідставними, такими, що не відповідають документам, переліченим в акті, та зробленими всупереч вимог діючого законодавства. Податковим органом встановлено, що бухгалтерських документів, які підтверджували б операції з придбання позивачем палива у ТОВ "Пріора" на суму 102 626,00 грн. в III кварталі 2011 року перевіркою не виявлено, в той же час в акті перелічено первинні документи з цих операцій: видаткові накладні, товарно-транспортні накладні, податкові накладні, а також документи, що підтверджують списання палива у виробничих цілях, що були надані на перевірку. На думку позивача, посилання податкового органу на акт перевірки ТОВ "Пріора" від 20.11.2012 № 37/2220/37186808 не може бути підставою для нарахування податків ТОВ "Сумитеплоенерго", крім того відповідно до ухвали Харківського апеляційного адміністративного суду від 15.05.2013 податкові повідомлення рішення, складені на підставі цього акту скасовані, одже акт визнаний недійсним. Таким чином, посилання податкового органу на цей доказ відсутності фактичного отримання паливно-мастильних матеріалів безпідставне. Податковим органом зменшено податковий кредит за червень 2011 року на підставі того, що на момент перевірки у ТОВ "Сумитеплоенерго" відсутня податкова накладна ТОВ "ТТ Пласт" за червень 2011 року, проте позивач зазначає, що вказана податкова накладна була вилучена у підприємства відповідно до протоколу виїмки, що надавався для даної перевірки, але не був врахований при здійсненні висновків про зменшення податкового кредиту. Що стосується зменшення податкового кредиту на вартість паливо-мастильних матеріалів, отриманих від ТОВ "Пріора", то податковий орган наводить ті ж самі аргументи, що і при зменшенні витрат підприємства, які, на переконання позивача, цілком безпідставні та спростовуються ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 15.05.2013. Що стосується зменшення податкового кредиту, отриманого ТОВ "Сумитеплоенерго" внаслідок закупівлі труб у ТОВ "Метарон" на суму 149 262,00 грн. за липень 2013 року, на підставі того, що фактично такі труби ТОВ "Сумитеплоенерго" не отримувало, то такий висновок зроблено податковим органом тільки на підставі акту перевірки ТОВ "Метарон", незважаючи на те, що йому був наданий повний перелік документів про закупівлю, оплату та транспортування труб, що повністю відповідає вимогам законодавства. Позивач наголошує, що жодним законом не передбачено право органу державної податкової служби самостійно, в позасудовому порядку, визнавати нікчемними правочини і дані, вказані платником податків в податкових деклараціях. Враховуючи зазначене, позивач просить скасувати оскаржувані податкові повідомлення-рішення. Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив суд їх задовольнити. Представник відповідача проти позову заперечував, просив відмовити у його задоволенні. У письмовому запереченні, поданому до суду, зазначив, що перевіркою повноти визначення витрат, що враховується при визначенні об'єкта оподаткування за період з 01.07.2011 по 30.12.2011 встановлено їх завищення позивачем по операціям з ТОВ «Пріора». Перевіркою встановлено, що позивачем безпідставно включено до витрат, що враховуються при об'єкті оподаткування за 3-й квартал 2011 року, вартість паливно-мастильних матеріалів, які були нібито отримані від ТОВ «Пріора». При проведенні перевірки було взято до уваги акт ДПІ у м. Сумах від 20.11.2012 № 3791/2220/37186808 «Про результати позапланової виїзної документальної перевірки товариства з обмеженою відповідальністю «Пріора» з питань дотримання вимог податкового законодавства по фінансово-господарським операціям з товариством з обмеженою відповідальністю «Лобос-Трейд» за період з 01.07.2011 по 30.09.2011», згідно якого встановлено відсутність об'єктів оподаткування при продажу товарів (послуг) за період липень-вересень 2011 року по фінансово-господарським операціям з ТОВ «Лобос-Трейд», які підпадають під визначення ст. 22 Податкового Кодексу України. Також, відповідач зазначає, що ТОВ «Сумитеплоенерго» було завищено податковий кредит за рахунок того, що підприємством безпідставно віднесено до податкового кредиту податок на додану вартість, з вартості паливно-мастильних матеріалів, нібито отриманих від ТОВ «Пріора», та які фактично вищевказаним підприємством не постачались. Крім того, позивачем завищено суму податкового кредиту за рахунок віднесення до складу податкового кредиту суми ПДВ без наявності податкової накладної по підприємству ТОВ «ТТ Пласт». На момент проведення перевірки відсутня податкова накладна від 09.06.2011 № 5 на суму 81870,00 грн. в т.ч. ПДВ 13645,00 грн., що дає право підприємству включити вказані суми ПДВ до складу податкового кредиту відповідного податкового періоду. На думку відповідача, ТОВ «Сумитеплоенерго» було завищено податковий кредит за липень 2013 року на суму 149262, 00 грн. за рахунок того, що підприємством безпідставно віднесено до податкового кредиту податок на додану вартість, з вартості куплених матеріалів - труб, нібито отриманих від ТОВ «Метарон», та які фактично вищевказаним підприємством не постачались. Згідно бази податковий блок «Система автоматизованого співставлення податкових зобов'язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів» на рівні ДПА України» встановлено розбіжність ТОВ «Сумитеплоенерго» за період з 01.07.2013 по 31.07.2013 на суму ПДВ 149262, 00 грн. по ТОВ «Метарон». Розбіжність на суму ПДВ 149262,00 грн. виникла на підставі акту перевірки ДПІ у Жовтневому районі м. Дніпропетровськ від 25.09.2013 № 1140/04-63722-03/37071260 «Про результати проведення документальної позапланової певиїзної перевірки товариства з обмеженою відповідальністю «Метарон» з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.07.2013 по 31.07.2013 при придбанні товарів (робіт, послуг) та реалізації їх на ТОВ «Сумитеплоенерго», ТОВ «Промелектроніка, ТОВ «Екс Ім Транс», ТОВ «Агрофірма «Агротіс», яким не підтверджено реальність здійснення господарських відносин із контрагентами, їх вид, обсяг, якість та розрахунки, а саме встановлено дефектність первинних документів і відсутність об'єктів оподаткування та неможливість реального здійснення платником податків операцій по ланцюгу постачання: ТОВ «Метарон» (постачальник) - ТОВ «Сумитеплоенерго», ТОВ «Промелектроніка», ТОВ «Екс їм Транс». ТОВ «Агрофірма «Агротіс» (контрагенти - покупці). Встановлена відсутність об'єктів оподаткування податком на додану вартість при придбанні та продажу товарів (послуг), які підпадають під визначення статей 22, 185, 187, 198 Податкового Кодексу України. Зазначене, як вважає відповідач, підтверджує відсутність доказів фактичного отримання товарів ТОВ «Сумитеплоенерго» за період 01.07.2013 по 31.07.2013 від ТОВ «Метарон». На підставі викладеного, відповідач вважає оскаржувані податкові повідомлення-рішення законними, обгрунтованими та такими, що не підлягають скасуванню. Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов обгрунтований та підлягає задоволенню, виходячи із наступного. З 11.10.2013 по 17.10.2013 посадовими особами ДПІ у м. Сумах проведено документальну позапланову виїзну перевірку Товариства з обмеженою відповідальністю "Сумитеплоенерго" з питань дотримання вимог податкового та іншого законодавства по фінансово-господарським операціям з ТОВ "Пріора", ТОВ "ТТ Пласт" за період з 01.04.2011 по 31.12.2011 та ТОВ "Метарон" за період з 01.07.2013 по 31.07.2013, за результатами якої складено акт від 23.10.2013 № 1433/2203/33698892/136 (а.с. 11-70а, т. 1). Перевіркою встановлено порушення позивачем: - п. 138.1, п. 138.2, п. 138.4 ст.138, п. 14.1 ст.14 Податкового кодексу України, внаслідок чого занижено від'ємне значення по податку на прибуток за 2-4 кв. 2011 року на суму 102 626, 00 грн., у т.ч. за III кв. 2011 року 102 626, 00 грн.; - пп. 14.1.231, пп. 14.1.181 п. 14.1 ст. 14, п. 187.1 ст. 187, п. 198.3, п. 198.2, п. 198.6 ст. 198, п. 200.1, п. 200.2 ст.200, п. 201.1, п. 201.4, п. 201.6, п. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України, в результаті чого занижено податок на додану вартість у сумі 183 432, 00 грн., у тому числі за червень 2011 року 13645, 00 грн., жовтень 2011 року в сумі 20 525,00 грн. за липень 2013 року 14 926, 00 грн. зменшено залишок від'ємного значення по рядку 24 декларації за серпень 2011 року на суму 10256, 00 грн. та вересень 2011 року на суму 18 217, 00 грн. На підставі вказаного акту відповідачем прийнято податкові повідомлення-рішення: - від 15.11.2013 № 0001202203 про зменшення від'ємного значення по податку на додану вартість у розмірі 28 473, 00 грн. (а.с. 8, т. 1); - від 15.11.2013 № 0001192203 про збільшення суми грошового зобов'язання по податку на додану вартість у розмірі 268 326, 50 грн., у тому числі за основним платежем - 183 432, 00 грн. та штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) - 84 894, 50 грн. (а.с. 9, т. 1); - від 15.11.2013 № 0001212203 про зменшення суми від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток у розмірі 102 626, 00 грн. (а.с. 10, т. 1). В акті перевірки зазначено, що ТОВ "Сумитеплоенерго" занижено від'ємне значення по податку на прибуток за 2-4 кв. 2011 року на суму 102 626, 00 грн. та з занижено податок на додану вартість у сумі 183 432, 00 грн. за рахунок того, що підприємством безпідставно віднесено до податкового кредиту податок на додану вартість та обсяг операцій до валових витрат з вартості товарно-матеріальних цінностей по документам нібито отриманими від ТОВ "Пріора", ТОВ "ТТ Пласт" та ТОВ "Метарон", але які фактично вищевказаними суб'єктами господарювання не постачались. Такий висновок акту перевірки зроблено з посиланням на акт перевірки ДПІ у м. Сумах від 20.11.2012 № 3791/2220/37186808 «Про результати позапланової виїзної документальної перевірки товариства з обмеженою відповідальністю «Пріора» з питань дотримання вимог податкового законодавства по фінансово-господарським операціям з товариством з обмеженою відповідальністю «Лобос-Трейд» за період з 01.07.2011 по 30.09.2011» та акт перевірки ДПІ у Жовтневому районі м. Дніпропетровськ від 25.09.2013 № 1140/04-63722-03/37071260 «Про результати проведення документальної позапланової певиїзної перевірки товариства з обмеженою відповідальністю «Метарон» з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.07.2013 по 31.07.2013 при придбанні товарів (робіт, послуг) та реалізації їх на ТОВ «Сумитеплоенерго», ТОВ «Промелектроніка, ТОВ «Екс Ім Транс», ТОВ «Агрофірма «Агротіс» (а.с. 245-254, т. 1), згідно яких встановлено відсутність у контрагентів позивача об'єктів оподаткування при продажу товарів (послуг) за перевіряємий період. Крім того, підставою для висновку податкового органу про безпідставність включення до податкового кредиту сум ПДВ по операціям з ТОВ "ТТ Пласт" стало ненадання позивачем на перевірку податкової накладної від 09.06.2011 № 5 на суму 81870,00 грн., в т.ч. ПДВ 13645, 00 грн. Однак, суд не погоджується із наведеними висновками податкового органу з огляду на наступне. 20.08.2010 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Сумитеплоенерго" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Пріора" укладено договір про придбання паливно-мастильних матеріалів № 20-08/1 (а.с. 127, т.1). Реальність здійснення господарських операцій за вказаним договором підтверджується видатковими накладними від 01.08.2011 № 0000134, від 04.08.2011 № 0000146, від 10.08.2011 № 0000153, від 22.08.2011 № 0000175, від 01.09.2011 № 0000192, від 12.09.2011 № 0000213, від 03.10.2011 3 № 0000233, від 03.10.2011 № 0000234, від 07.10.2011 № 0000245, від 13.10.2011 № № 0000250, від 13.10.2011 № 0000252, від 21.10.2011 № 0000263, від 28.10.2011 № 0000274 (а.с. 136, 139, 142, 145, 148, 151, т. 1, а.с. 6, 8, 10, 11, 13, 15, 17, т. 2), податковими накладними від 01.08.2011 № 1, від 04.08.2011 № 12, від 10.08.2011 № 20, від 22.08.2011 № 44, від 01.09.2011 № 3, від 12.09.2011 № 25, від 03.10.2011 № 1, від 03.10.2011 № 2, від 02.09.2011 № 8, від 07.10.2011 № 14, від 13.10.2011 № 19, від 13.10.2011 № 21, від 28.10.2011 № 44 (а.с. 138, 141, 144, 147, 150, 153, т. 1, а.с. 19-25, т. 2). Оплата за договором здійснювалась шляхом безготівкового розрахунку, що підтверджується платіжними дорученнями від 02.08.2011 № 5048, від 11.08.2011 № 5243, від 22.08.2011 № 5502, від 25.08.2011 № 5576, від 12.09.2011 № 5866, від 15.09.2011 № 5915, від 28.09.2011 № 39 (а.с. 128-134, т. 1) та банківською випискою (а.с. 135, т. 1). На підтвердження транспортування паливно-мастильних матеріалів позивачем надано товарно-транспортні накладні від 01.08.2011 № 0000000149, від 04.08.2011 № 0000000158, від 10.08.2011 № 0000000165, від 22.08.2011 № 0000000187, від 29.08.2011 № 0000000197, від 12.09.2011 № 0000000225, від 03.10.2011 № 0000000246, від 03.10.2011 № 0000000247, від 13.10.2011 № 0000000262, від 13.10.2011 № 0000000264, від 21.10.2011 № 0000000276, від 28.10.2011 №0000000287 (а.с. 137, 140, 143, 146, 149, 152, т. 1, а.с. 7, 9, 12, 14, 16, 18, т. 2). На підтвердження отримання, зберігання та використання у власній господарській діяльності паливно-мастильних матеріалів, придбаних у ТОВ "Пріора", позивачем надано: договір оренди цілісного майнового комплексу від 01.09.2005 № УКМ-047 (а.с. 174-175, т. 1), акт приймання-передачі цілісного майнового комплексу (а.с. 176, т. 1), додатки № 2 та № 13 до акту приймання-передачі договору оренди № УКМ-047 із зазначенням переліку об'єктів комунальної власності, що передаються ТОВ "Сумитеплоенерго" (а.с. 230-232, 233-234, т. 1), звіти про рух ПММ за серпень-вересень 2011 року (а.с. 220, 224, т. 1), картки обліку руху ПММ за серпень-вересень 2011 року (а.с. 221, 225, т. 1), відомості на списання ПММ (а.с. 222, 223, 226, 227, 229, т. 1), вимогу на дизпаливо від 27.09.2011 № 51 (а.с. 228, т. 1), . 01.03.2011 між позивачем та ТОВ "ТТ Пласт" укладено договір купівлі-продажу теплоізольованих труб № 9 (а.с. 4-5, т. 2). На підтвердження реальності виконання умов вказаного договору позивачем надано видаткову накладну від 09.06.2011 № 0000126 (а.с. 99, т. 1), податкову накладну від 09.06.2011 № 5 (а.с. 100, т. 1) та платіжне доручення від 09.06.2011 № 3774 (а.с. 101, т. 1) Використання теплоізоляційних труб у господарській діяльності позивача підтверджується довідкою про вартість виконаних будівельних робіт за червень 2011 року (а.с. 201, т. 1), актом приймання виконаних будівельних робіт за червень 2011 року (а.с. 202-205, т. 1) та підсумковими відомостями ресурсів (а.с. 206-208, т. 1). 23.05.2013 між позивачем та ТОВ "Метарон" укладено договір поставки труб № 70803 (а.с. 102, т. 1). 01.07.2013 до вказаного договору укладено додаткову угоду № 1 (а.с. 103, т. 1). На підтвердження виконання умов договору позивачем надано видаткові накладні від 10.07.2013 № 71008, від 31.07.2013 № 73112, від 27.07.2013 № 72701, від 27.01.2013 № 72702 (а.с. 105, 110, 117, 119, т.1), податкові накладні від 08.07.2013 № 70810, від 18.07.2013 № 71807, від 18.07.2013 № 71806, від 18.07.2013 № 71805 (а.с. 108, 115, 120, 121, т. 1). Оплата за договором здійснювалась шляхом безготівкового розрахунку, що підтверджується платіжними дорученнями від 08.07.2013 № 33, від 15.07.2013 № 1510, від 15.07.2013 № 1509, від 15.07.2013 № 1511 (а.с. 104, 109, 116, 118, т. 1). Транспортування товару підтверджується товарно-транспортною накладною від 10.07.2013, подорожніми листами від 30.07.2013 № 003795, від 31.07.2013 № 003796, від 29.07.2013 № 003794, від 26.07.2013 № 005121 (а.с. 111, 112, 113, 122, т. 1) та договором оренди транспортних засобів від 01.11.2012 № 142 (а.с. 181, т.1). На підтвердження оприбуткування та зберігання товару, отриманого від ТОВ "Метарон", позивач надав картки складського обліку (а.с. 124-126, т. 1), сертифікати якості (а.с. 107, 114, 123, т. 1), договір оренди цілісного майнового комплексу від 01.09.2005 № УКМ-047 (а.с. 174-175, т. 1), акт приймання-передачі цілісного майнового комплексу (а.с. 176, т. 1), додатки № 2 та № 13 до акту приймання-передачі договору оренди № УКМ-047 із зазначенням переліку об'єктів комунальної власності, що передаються ТОВ "Сумитеплоенерго" (а.с. 230-232, 233-234, т. 1). На підтвердження використання у власній господарській діяльності труб, придбаних у ТОВ "Метарон", позивач надав лист ТОВ "Каскад-S" від 15.07.2013 № 48 (а.с. 184, т. 1), довідку про вартість виконаних будівельних робіт за серпень 2013 року (а.с. 185, т. 1), підсумкові відомості ресурсів витрат замовника (а.с. 187, 188, т. 1), акти приймання виконаних робіт за серпень-листопад 2013 року (а.с. 186, 189-199, т. 1). Суд зазначає, що укладені між позивачем та контрагентами договори містять положення щодо найменування, кількості, якості та асортименту, що свідчить про наявність наміру щодо настання реальних наслідків в момент укладення договорів, оскільки, укладаючи угоду, сторони домовлялися щодо істотних умов правочину. Для бухгалтерського обліку, що базується на безперервному документуванні всіх здійснюваних господарських операцій, первинні документи є документальними свідоцтвами, що підтверджують отримання товарно-матеріальних цінностей від постачальника. Такі документи у свою чергу є підставою для внесення записів до облікових бухгалтерських регістрів. Отже до документів, що є підставою для оприбуткування товару належать прибутково-видаткові накладні, які виписуються постачальником та містять кількісно-вартісні відомості про товар, сертифікати, паспорти якості заводу-виробника товару. Згідно зі статтею 1 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" господарською операцією є дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов'язань, власному капіталі підприємства. Таким чином, визначальною ознакою господарської операції є те, що вона повинна спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків. Відповідачем, як суб'єктом владних повноважень не надано суду доказів відсутності у позивача первинних документів. Оцінивши перелічені первинні документи за правилами ст. 86 Кодексу адміністративного судочинства України, суд зазначає, що зміст оглянутих документів містить назву документа (форми), дату та місце складання, назву підприємства, від імені якого складено документ, зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції, особистий підпис особи, яка брала участь у здійсненні господарської операції, первинні документи виписані реально існуючими суб'єктами права. Оглянуті документи не мають дефектів форми, змісту або походження, котрі в силу ст.9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", ст.44 Податкового кодексу України, п. 2.4 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку (затверджено наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 року №88, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 05.06.1995 року за №168/704; далі за текстом - Положення №88) спричиняють втрату первинними документами юридичної сили і доказовості, призвели до зміни в структурі активів платника податків, а відтак сприймаються судом як належні та допустимі докази реальності вчинення господарських операцій. Таким чином, надаючи оцінку наявним в матеріалах справи договорам, податковим накладним, накладним, та іншим первинним документам, якими позивач доводить перед судом реальність здійснення господарських операцій, суд, досліджуючи їх, встановлює наявність обставин реальності здійснення господарських операцій платника податку, на підставі яких таким платником були сформовані дані податкового обліку. У ході розгляду справи судом встановлено, що жодних зауважень чи претензій до правоздатності і дієздатності юридичних осіб, які є сторонами спірних правочинів, до правового статусу сторін договорів як платників ПДВ, відповідності спірних правочинів вимогам закону, належності складання первинних документів за спірним правочином податковим органом ані при проведенні перевірки, ані в ході судового розгляду не має. Мотивом, на підставі якого суб'єкт владних повноважень дійшов висновку про нереальність здійснення господарських операцій є висновки актів перевірок контрагентів позивача про відсутність у них об'єктів оподаткування при продажу товарів (послуг), які підпадають під визначення ст. 22 Податкового Кодексу України. Втім, з цьому приводу суд зазначає, що належними та допустимими в розумінні ст.124 Конституції України, ст.70 Кодексу адміністративного судочинства України доказами факту вчинення платником податків нікчемного правочину або факту відображення в обліку показників господарських операцій, які в дійсності не відбулись, можуть бути або обвинувальний вирок суду по кримінальній справі (бо діяння платника податків по протиправному заволодінню майном іншої особи або ухиленню від сплати податків, тобто вчинення нікчемного правочину, є об'єктивною стороною злочинів, передбачених ст.191 КК України та ст.212 КК України), або рішення суду у справі про стягнення одержаного за нікчемним правочином (бо наслідком вчинення платником податків нікчемного правочину відповідно до ст.ст. 207, 208, 250 Господарського кодексу України є застосування конфіскаційного заходу у вигляді стягнення одержаного за нікчемним правочином), або рішення суду про визнання правочину недійсним (бо відповідно до ч. 3 ст. 228 Цивільного кодексу України вчинення платником податків правочину, котрий суперечить інтересам держави та суспільства, є підставою для звернення до суду з вимогою про визнання такого правочину недійсним). Проте, відповідачем не подано до суду жодних доказів порушення кримінальної справи відносно посадових (службових) осіб товариства позивача або за викладеними у акті фактами діяльності платника податків, наявності обвинувального вироку суду, рішення суду про стягнення одержаного за нікчемним правочином, наявності рішення суду про визнання правочину недійсним. Відповідно до вимог п. 198.2. ст. 198 Податкового Кодексу України визначено, що датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною. За змістом п. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України визначено, що податкова накладна видається платником податку, який здійснює операції з постачання товарів / послуг, на вимогу покупця та є підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту. Згідно з п. 198.6. ст. 198 Податкового кодексу України визначено, що не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу). Таким чином, діюче податкове законодавство пов'язує виникнення права платника податків на податковий кредит з наявністю податкової накладної, що оформлена у відповідності до приписів ст. 201 Податкового кодексу України. Враховуючи вищевикладене, позивачем отримано від контрагентів податкові накладні, які саме і є підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту, та відповідно, зазначені накладні оформлені у повній відповідності до вимог ст. 201 Податкового кодексу України, що не заперечується податковим органом. Крім того, чинним законодавством України не передбачена відповідальність юридичної особи за можливими допущеними порушеннями законодавства інших юридичних осіб. Також, на господарюючих суб'єктів не покладається обов'язок та не надається право контролювати дотримання законодавства платником податків, який виступає контрагентом у господарській операції. Висновок про те, що платник не несе відповідальності за порушення, допущені його контрагентом узгоджується з практикою Європейського Суду (Рішення Європейського Суду від 22 січня 2009 року у справі "Булвес"АД проти Болгарії (заява № 3991/03), відповідно до п. 714 якого, визначено, що компанія-заявник не повинна нести відповідальність за наслідки невиконання постачальником його обов'язків щодо своєчасного декларування ПДВ і, як наслідок, сплачувати ПДВ повторно разом із пенею. Суд вважає, що такі вимоги прирівнюються до надзвичайного обтяження для компанії-заявника, що порушило справедливий баланс, який повинен був підтримуватися між вимогами загальних інтересів та вимогами захисту права власності. Стосовно посилання відповідача на відсутність під час перевірки податкової накладної від 09.06.2011 № 5 на суму 81870,00 грн. в т.ч. ПДВ 13645,00 грн., виданої позивачу ТОВ "ТТ Пласт", як на підставу для визнання незаконним віднесення до складу податкового кредиту суми ПДВ по підприємству ТОВ «ТТ Пласт», суд зазначає, що вказана податкова накладна була вилучена у ТОВ "Сумитеплоенерго" відповідно до протоколу виїмки (а.с. 98, т. 1). Отже, позивач мав право включити вказані суми ПДВ до складу податкового кредиту відповідного податкового періоду. Відповідно до п. 44.1 ст.44 ПК України для цілей оподаткування платники податків зобов'язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов'язаних з визначенням об'єктів оподаткування та/або податкових зобов'язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов'язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством. Відповідно до п.138.1 ст.138 ПК витрати, що враховуються при обчисленні об'єкта оподаткування податком на прибуток, складаються із: витрат операційної діяльності, які визначаються згідно з пунктами 138.4, 138.6 - 138.9, підпунктами 138.10.2 - 138.10.4 пункту 138.10, пунктом 138.11 цієї статті: інших витрат, визначених згідно з пунктом 138.5, підпунктами 138.10.5, 138.10.6 пункту 138.10, пунктами 138.11, 138.12 цієї статті, пунктом 140.1 статті 140 і статтею 141 цього Кодексу; крім витрат, визначених у пунктах 138.3 цієї статті та у статті 139 цього Кодексу. Відповідно до п.138.2 ст.138 ПК України витрати, які враховуються для визначення об'єкта оподаткування податком на прибуток, визнаються на підставі первинних документів, що підтверджують здійснення платником податку витрат, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку, та інших документів, встановлених розділом II цього Кодексу. Враховуючи наведені норми законодавець поставив в залежність право платника податку включити до складу валових витрат звітного періоду, лише ті витрати, які пов'язані з виробничою діяльністю та підтверджені відповідними документальними доказами. Відсутність однієї із зазначених умов (пов'язаності з виробничою діяльністю та наявність документального підтвердження) не дає платникові податків включати суми витрат до валових витрат бази оподаткування податку на прибуток. Однак, при цьому судом встановлено, що досліджені первинні документи свідчать про використання придбаного товару у власній господарській діяльності та, як наслідок, правомірне формування валових витрат. Таким чином, судом встановлено, що позивач виконав всі вимоги Податкового кодексу України щодо документального оформлення податкового обліку, під час перевірок надав всі передбачені діючим законодавством Україні документи. Відповідно до ч. 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Таким чином, суд приходить до висновку, що податкові повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у м. Сумах від 15.11.2013 № 0001202203, № 0001192203 та № 0001212203 є протиправними та такими, що підлягають скасуванню.

Результат розгляду: granted