Рішення адміністративного суду від 2014-02-27 00:00:00+02

позивач звернувся в суд з адміністративним позовом, в якому просить визнати дії відповідача протиправними щодо відмови у призначення пенсії за вислугою років; зобов'язати відповідача призначити пенсію за вислугу років з 16 листопада 2013 року (в межах строку на звернення до адміністративного суду) із врахуванням усіх, передбачених законом надбавок; судовий збір стягнути із відповідача. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що 01.09.1981 була прийняття на посаду викладача-концертмейстера в Городоцькій дошкільній музичній школі. 31.08.2013 позивач звільнилась за власним бажанням з посади викладача хор класу та теоретичних дисциплін Комарніської ДМШ. Згідно з записів трудової книжки педагогічний трудовий стаж позивача складає 31 рік 7,5 місяців та такий спеціальний стаж дає право на пенсію за вислугу років. У листопада 2013 року позивач звернулась до відповідача щодо призначення пенсії, однак, у призначенні відповідної пенсії останній відмовив оскільки, вищезгадані посади не передбачені Переліком посад педагогічних працівників системи позашкільної освіти, а відтак відсутні підстави на призначення пенсії за вислугу років, у відповідності до п.«е» ч.1 ст.55 Закону України «Про пенсійне забезпечення». Просить позов задовольнити. Представник позивача у судовому засіданні позов підтримав та дав пояснення, аналогічні змісту позовної заяви. У судове засідання відповідач не з'явився, хоча належним чином повідомлявся про місце та час розгляду справи; 20.01.2014 подав до суду заперечення на позов у яких обґрунтовує обставини, що вищезгадані посади, які обіймав позивач не відносить до п.6 розділу 1 «Освіта» Перелік закладів і установ освіти, охорони здоров'я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, затверджених постановою КМУ від 04.11.1993 №909, а відтак відсутня підстава на призначення пенсії за вислугу років згідно з п.«е» ч.1 ст.55 ЗУ «Про пенсійне забезпечення», а тому у позові просить відмовити; при цьому суд вважає за можливе провести судове засідання у відсутності осіб, що не з'явились. Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи та з'ясувавши дійсні обставини справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що відповідно до записів трудової книжки позивач працювала з: 01.09.1981 по 04.12.1990 на посаді викладача-концертмайстера в Городоцькій музичній школі; 04.12.1990 по 28.08.1990 на посаді вчителя музики у Звенигородській СШ; 02.09.1991 по 06.12.2012 на посаді викладача хор класу та теоретичних дисциплін Комарнівської ДМШ; 15.01.2013 по 31.08.2013 на посаді викладача хор класу у Комарнівській ДМШ. Згідно з п. «е» ч.1 ст.55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» право на пенсію за вислугу років мають працівники освіти, охорони здоров'я та соціального забезпечення при наявності спеціального стажу роботи від 25 до 30 років за переліком, що затверджується у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України, незалежно від віку. Так, ст.21 Закону України «Про позашкільну освіту» педагогічні працівники позашкільних навчальних закладів мають право за вислугу років за наявності педагогічного стажу роботи не менше ніж 25 років. Відповідно до Переліку закладів і установ освіти, охорони здоров'я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, затвердженого постановою Кабінет Міністрів України від 04.11.1993 № 909 ( далі Перелік) право на пенсію за вислугу років у позашкільних навчальних закладах мають директори, їх заступники з навчально-виховної, навчально-виховної роботи завідуючі відділами (лабораторіями, кабінетами),художні керівники гуртків, секцій, студій та інших форм гурткової роботи. Цією постановою посада викладачів в школі мистецтв не була передбачена. За клопотанням від 01.02.1995 № 01-3/133-02-2 Міністерства соціального захисту населення України Кабінет Міністрів України погодився поширити на викладачів музичних, художніх, хорових, хореографічних шкіл, шкіл мистецтв та інших шкіл естетичного виховання порядок призначення пенсій за вислугу років, передбачених постановою Кабінет Міністрів України від 04.11.1993 №909, без внесення змін до неї. Так, постановою Кабінету Міністрів України від 14.06.2000 № 963 «Про затвердження переліку посад педагогічних та науково-педагогічних працівників» посада викладача всіх спеціальностей включена до переліку посад педагогічних працівників, поза як включена посада викладача в школі мистецтв. Із матеріалів справи вбачається, що Комарнівська дитяча музична школа м.Комарно є комунальним закладом, вид діяльності якого за КВЕД - 80.21.3. Позашкількна освіта. Так, позивач обіймала посади, а саме: викладача-концертмейстера, викладача хор класу та теоретичних дисциплін, які є посадами викладача у школі мистецтв та цю обставину підтвердила представник позивача. Відповідно до ст.48 КЗпП України трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника. У відповідності до вимог ст.62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Із трудової книжки вбачається, що педагогічний трудовий стаж позивача становить 31 рік 10 місяців 20 днів. Ця обставина сторонами не заперечилась, а відтак педагогічний стаж позивача береться судом до уваги та такий становить більше аніж необхідно для призначення пенсії за віком (більше 30 років), у відповідності до п. «е» ч.1 ст.55 ЗУ «Про пенсійне забезпечення». Зважаючи на вищевикладене, суд приходить до переконання, що позов підставний та обґрунтований, оскільки позивач будучи працівником освіти працювала в позашкільному навчальному закладі, який відносяться до Переліку. Період педагогічного трудового стажу позивача з 01.09.1981 по 04.12.1990 та з 15.01.2013 по 31.08.2013, який заперечив відповідач необхідно визнати спеціальним педагогічний трудовим стажем роботи, у сукупності з яким остання має 31 рік 10 місяців 20 днів вказаного стажу, а відтак наявність такого дає право [PERSON] право на призначення пенсії за віком згідно з п. «е» ч.1 ст.55 ЗУ «Про пенсійне забезпечення», а тому, суд приходить до висновку, що дії відповідача щодо відмови в призначенні пенсії за вислугою років необхідно визнати протиправними та зобов'язати останнього призначити позивачу пенсію за вислугу років, починаючи з 16 листопада 2013 року із врахуванням всіх, передбачених законом надбавок, а позов задовольнити повністю. Розподіляючи судові витрати суд виходить із такого. Відповідно до ст.94 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України (або відповідного місцевого бюджету, якщо іншою стороною був орган місцевого самоврядування, його посадова чи службова особа). Таким чином, з Державного бюджету України на користь позивача необхідно стягнути 182,70 грн. судового збору, що підтверджено квитанцією від 16.12.2013 №ПН926. Відповідно до ст.55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та

Результат розгляду: granted