Рішення адміністративного суду від 2014-03-11 00:00:00+02

Приватне акціонерне товариство «ІРОКС» (далі - ПрАТ«ІРОКС») звернулося до Львівського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Державної податкової інспекції у Сихівському районі м.Львова Головного управління Міндоходів у Львівській області (далі - ДПІ у Сихівському районі м.Львова Головного управління Міндоходів у Львівській області), в якій просить суд визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення №0001092210 від 31.10.2013 року. В обгрунтування позовних вимог позивач зазначає, що висновки акта перевірки відповідача №358/22-10/23958651 від 23.10.2013 року, на підставі якого винесено оскаржуване податкове повідомлення-рішення, не відповідають фактичним обставинам фінансово-господарської діяльності позивача. Відповідачем при прийнятті податкового повідомлення-рішення неправильно застосовано норми чинного законодавства. Правочини, які були укладені з контрагентами мають реальний характер, підтверджені первинними документами, тому висновки перевіряючого органу про те, що такі порушують публічний характері суперечать інтересам держави та суспільства не відповідають дійсності. Правомірність укладених правочинів зокрема підтверджується рішенням суду. Тому позивач просить позов задовольнити та скасувати оскаржуване повідомлення-рішення. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, з підстав викладених у позові, просив задовольнити позов. Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечила, з підстав зазначених у акті перевірки та письмових запереченнях. Додатково пояснила, що Державна податкова інспекція у Сихівському районі м. Львова Головного управління Міндоходів у Львівській області при перевірці діяла в межах норм ПК України. Просила суд відмовити у задоволенні позову повністю. Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши подані документи і матеріали, з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно матеріалів справи, ПрАТ «ІРОКС» зареєстроване як юридична особа державним реєстратором виконавчого комітету Львівської міської ради і перебуває на обліку платників податків у ДПІ у Сихівському районі м. Львова. У періоді, що перевірявся, суб'єкт господарювання був платником податків: податку на прибуток підприємства, податку на додану вартість, податку з доходів фізичних осіб, екологічного збору, податку з власників транспортних засобів, збір за спеціальне використання води (крім збору за спеціальне використання води водних об'єктів). У періоді що перевірявся, підприємство було консолідованим платником податку на додану вартість за філією ЖЕК дирекції по будівництву ПрАТ «ІРОКС», як платник ПДВ: свідоцтво від 12.09.1997 року №17816608, видане ДПІ у Галицькому районі м. Львова. Свідоцтво від 30.01.2012 року №200022189 серії НБ №462870, видане ДПІ у Сихівському районі м. Львова, індивідуальний податковий номер платника ПДВ: 239586513044. Основними видами діяльності ПрАТ «ІРОКС» є будівництво будівель, посередництво в торгівлі товарами широкого асортименту, діяльність автомобільного вантажного транспорту, здавання в оренду власного нерухомого майна та дошкільна освіта. Судом встановлено, що на підставі направлення від 10.10.2013 року № 304 виданих ДПІ у Сихівському р-ні м. Львова Міндоходів у Львівській області Мандзюк Мар'яною Богданівною, заступником начальника відділу організації та супроводження перевірок платників податків управління податкового аудиту ДПІ у Сихівському районі м.Львова ГУ Міндоходів у Львівській області та на підставі п.п.20.1.4 п.20.1 ст.20, п.75.1.2 п. 75.1 ст.75, пп.78.1.11 п.78.1 ст. 78Податкового кодексу України від 02.12.2010 року № 2755-УІ, наказу ДПІ у Сихівському районі ГУ Міндоходів у Львівській області від 10 жовтня 2013 року №313 та на виконання постанови від 01.06.2013 року «про призначення позапланової виїзної документальної перевірки ПрАТ«ІРОКС» (код 23958651) проведена позапланова виїзна перевірка з питань своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати в бюджет податку на прибуток та по податку на додану вартість при здійсненні фінансово-господарських операцій з ТОВ «Лідерком» (код ЄДРПОУ 35197074), ТзОВ «Ейс контракшн менеджмент» (код ЄДРПОУ 36757122), ТзОВ «АРС Трейд» ЄДРПОУ 37451200), ТОВ «БК АТР Груп» (код ЄДРПОУ 37241554), ТзОВ «БК «АРС» (код ЄДРПОУ 37264634), ПП «Юридична фірма Фортеця» (код ЄДРПОУ 36520226), ПП «БІКО АГРОТРЕЙД» (код ЄДРПОУ 36677875), ПП «СМУ-600» (код ЄДРПОУ 21687550). За результатами перевірки складено акт від 23.10.2013 року №358/22-10/23958651 (далі - акт перевірки), у висновках якого зафіксовано порушення позивачем вимог податкового законодавства, а саме: -п.85.2 ст.85 Податкового кодексу України від 02.12.2010 року №2755-VI платником податків повторно не надано посадовим особам органів державної податкової служби документів, що належать або пов'язані з предметом перевірки; -п. 198.1, 198.3, 198.6 ст. 198 ПК України, що привело до заниження податку на додану вартість на загальну суму 755275,21 грн. Вирішуючи спір по суті, суд виходив із наступного. Згідно із статтею 6 і частиною 2 статті 19 Конституцією України органи державної влади зобов'язані діяти у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією і законами України. Разом з тим, згідно з ч.3 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбаченіКонституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку. Як встановлено в судовому засіданні перевірка позивача проводилася на підставі пп.78.1.11 п.78.1 ст. 78Податкового кодексу України від 02.12.2010 року № 2755-УІ на виконання постанови слідчого від 01.06.2013 року «про призначення позапланової виїзної документальної перевірки ПрАТ«ІРОКС». Зазначене сторонами не заперечувалося. Згідно акту перевірки перевірка проводилася по взаєморозрахунках з контрагентами за період травень 2011 року - лютий 2012 року. Вказане встановлено в судовому засіданні на підставі акту перевірки (а.с. 20) та сторонами не заперечувалося. За наслідками перевірки відповідачем прийнято оскаржуване податкове повідомлення-рішення №0001092210 від 31.10.2013 року. Суд констатує, що до спірних правовідносин має застосовуватися саме та редакція закону, яка була чинною на момент їх виникнення, оскільки згідно зі ст. 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи (постанова Верховного Суду України від 20 листопада 2012 р. у справі № 3-52гс12) У відповідності до п. 86.9. ст. 86 ПК України (в редакції, що діяла у період, що перевірявся), у разі якщо грошове зобов'язання розраховується органом державної податкової служби за результатами перевірки, призначеної відповідно до кримінального процесуального законодавства або закону про оперативно-розшукову діяльність, податкове повідомлення-рішення за результатами такої перевірки не приймається до дня набрання законної сили відповідним рішенням суду. Матеріали перевірки разом з висновками органу державної податкової служби передаються правоохоронному органу, що призначив перевірку. Статус таких матеріалів перевірки та висновків органу державної податкової служби визначається кримінальним процесуальним законодавством або законом про оперативно-розшукову діяльність. Разом з тим, як було встановлено з пояснень представника відповідача, перевірка проводилась на підставі постанови старшого слідчого з ОВС ГСУ фінансових розслідувань Міністерства доходів і зборів України Мазуркевича В.А. в рамках досудового розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 32012110060000109 від 01.06.201Зр. В той час, як згідно приписів законодавства, податкове повідомлення - рішення приймається виключно після набрання законної сили відповідним рішенням суду (обвинувальний вирок, ухвала про закриття кримінального провадження за нереабілітуючими підставам). Суд звертає увагу на те, що особливий порядок прийняття податкового повідомлення-рішення, передбачений п. 86.9 ст. 86 ПК України, поширюється на всі випадки, коли проведення податкової перевірки було здійснено на підставі постанови слідчого, прийнятої відповідно до кримінально-процесуального закону або закону про оперативно-розшукову діяльність. Тому, у разі, якщо грошове зобов'язання розраховується органом державної податкової служби за результатами перевірки, призначеної відповідно до кримінально-процесуального закону або закону про оперативно-розшукову діяльність, податкове повідомлення-рішення за результатами такої перевірки не приймається до дня набрання законної сили відповідним рішенням суду. Зазначена норма кореспондується також із п. 58.4 ст. 58 ПК України. Згідно із зазначеним пунктом, у разі коли судом за результатами розгляду кримінальної справи про злочини, предметом якої є податки, збори, винесено обвинувальний вирок, що набрав законної сили, або винесено рішення про закриття кримінальної справи за нереабілітуючими підставами, відповідний контролюючий орган зобов'язаний визначити податкові зобов'язання платника податків за податками та зборами, несплата податкових зобов'язань за якимивстановлена рішенням суду, та прийняти податкове повідомлення-рішення про нарахування платнику таких податкових зобов'язань і застосування стосовно нього штрафних (фінансових) санкцій у розмірах, визначених цим Кодексом. Складання та надсилання платнику податків податкового повідомлення-рішення за податковими зобов'язаннями платника податків за податками та зборами, несплата податкових зобов'язань за якими встановлена рішенням суду, забороняється до набрання законної сили рішенням суду у справі або винесення постанови про закриття такої кримінальної справи за нереабілітуючими підставами. Отже, якщо результатами податкової перевірки будуть установлені факти порушення податкового законодавства і ці факти знайдуть відображення в обвинувальному вироку з кримінальної справи чи постанові про закриття кримінальної справи з нереабілітуючих обставин, може бути винесене відповідне податкове повідомлення-рішення. До набрання чинності обвинувальним вироком або до винесення постанови про закриття кримінальної справи за нереабілітуючими обставинами статус матеріалів перевірки та висновків органу державної податкової служби, проведеної з підстав, установлених п. 86.9 ст.86 ПК України, визначається кримінально-процесуальним законом або законом про оперативно-розшукову діяльність. До такого моменту відповідні матеріали не можуть слугувати самостійною підставою для винесення податкових повідомлень-рішень. Оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному та об'єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд прийшов до висновку про те, що податкове повідомлення - рішення є протиправними, оскільки прийняте не у відповідності до закону. Відповідно до ч. 1 статті 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. Частиною 2 статті 71 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Всупереч наведеним вимогам, відповідач як суб'єкт владних повноважень не довів правомірності прийнятого ним податкового повідомлення-рішення. При зазначених обставинах, суд вважає вимоги позивача правомірними та такими, що ґрунтуються на положеннях діючого законодавства, належним чином обґрунтовані, підтверджені матеріалами справи, а тому підлягають задоволенню у повному обсязі. Відповідно до вимог ст. 94 Кодексу адміністративного судочинства України понесені позивачем судові витрати (судовий збір) відшкодовуються йому за рахунок Державного бюджету України.

Результат розгляду: granted