Рішення адміністративного суду від 2014-03-18 00:00:00+02

11 березня 2014 року позивач звернувся до Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська з позовом до Управління Пенсійного фонду України в Жовтневому районі м.Дніпропетровська, в обґрунтування якого зазначив, що він є пенсіонером за віком, перебуває на обліку в управлінні Пенсійного Фонду України в Жовтневому району м.Дніпропетровська. 05 січня 2011 року позивач звернувся до відповідача із заявою про перерахунок пенсії. Управління Пенсійного фонду України в Жовтневому районі м.Дніпропетровська зробило перерахунок пенсії позивачу, але показник, з якого був зроблений перерахунок, був взятий за 2007 рік, а не за 2010 рік. Позивач знов звернувся до відповідача із заявою про перерахунок пенсії згідно показника за 2010 рік, але йому було відмовлено в здійсненні такого перерахунку. На підставі викладеного просив суд визнати дії відповідача щодо перерахунку пенсії з 01 січня 2014 року із застосуванням показника середньої заробітної плати працівників у середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні за 2007 рік протиправними, зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в Жовтневому районі м.Дніпропетровська провести перерахунок розміру пенсії з 01 січня 2011 року із застосуванням показника середньої заробітної плати працівників у середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, з якої сплачено страхові внески та яка враховується для обчислення пенсії з 2010 року, зобов'язати відповідача здійснити виплату різниці між перерахованою пенсією із застосуванням показника середньої заробітної плати працівників у середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні за 2010 рік та фактично виплаченою пенсією, починаючи з 01 січня 2014 року. 09 жовтня 2013 року представник відповідача подав заперечення на позов, в яких зазначено, що позов не підлягає задоволенню, оскільки вимоги чинного законодавства при виплаті пенсії позивачу дотримуються та виплата проводиться в порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України. Судом встановлено, що позивач перебуває на обліку в управлінні Пенсійного Фонду України в Жовтневому районі м.Дніпропетровська з 17 жовтня 2006 року та отримує пенсію за віком, що підтверджується копією пенсійного посвідчення серія [NUMBER] від 13 березня 2007 року. 05 січня 2011 року позивач звернувся до відповідача з заявою про перерахунок пенсії. 09 лютого 2011 року управлінням було прийнято рішення щодо перерахунку пенсії у вигляді розпорядження №186566, який був здійснений із застосуванням показника за 2007 рік. Після чого, позивач звернувся до відповідача із окремою письмовою заявою з проханням здійснити перерахунок пенсії із застосуванням показника за 2008 рік, але йому було відмовлено мотивуючи це тим, що перерахунок пенсії позивачу здійснювався відповідно до норм чинного законодавства. Ч. 4 ст. 42 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» (у редакції, що діяла до 31.12.2007 р.) передбачала, що у разі якщо застрахована особа після призначення пенсії продовжувала працювати, проводиться перерахунок пенсії з урахуванням страхового стажу після призначення пенсії. Кожний наступний перерахунок пенсії проводиться не раніш як через два роки після попереднього перерахунку з урахуванням страхового стажу після призначення пенсії. Перерахунок пенсії здійснюється із заробітної плати (доходу), з якої була обчислена пенсія, або за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону. Законом України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» було внесено зміни до ч. 4 ст. 42 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та передбачено, що у разі якщо застрахована особа після призначення пенсії продовжувала працювати, провадиться перерахунок пенсії з урахуванням не менше ніж 24 місяців страхового стажу після призначення (попереднього перерахунку) пенсії незалежно від перерв у роботі. Перерахунок пенсії здійснюється із заробітної плати (доходу), з якої була обчислена пенсія. За бажанням пенсіонера перерахунок пенсії провадиться із заробітної плати за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати працівників в середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, з якої сплачено страхові внески та яка відповідно до цього Закону враховується для обчислення пенсії, за календарний рік, що передує року перерахунку пенсії. При цьому з періоду, за який враховується заробітна плата (дохід) для перерахунку пенсії, період після призначення пенсії не підлягає виключенню згідно із абзацом третім частини першої статті 40 цього Закону. Рішенням Конституційного Суду України від 22.05.2008 р. зміни, що були внесені до статті 42 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» були визнані неконституційними. Таким чином редакція статті 42 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», дія якої відновлена з 22.05.2008 р. не передбачає застосуванням показника середньої заробітної плати за календарний рік, що передує року перерахунку пенсії, як на цьому наполягає позивач, а навпаки передбачає застосування заробітної плати (доходу), з якої була обчислена пенсія, тобто для позивача - це заробітна плата (доход) за 2002 р. Частина перша статті 42 Закону передбачає, що для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд до 1 липня 2000 року, незалежно від перерв, та за весь період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року. Положення щодо застосування середньої заробітної плати працівників, зайнятих у галузях економіки України, за календарний рік, що передує року звернення за призначенням пенсії міститься у частині другій статті 40 Закону, на яку стаття 42 Закону не посилається. Крім того, як зазначено вище, згаданий показник застосовується при призначенні пенсії, а не при її перерахунку. Аналіз норм Закону ( статей 42-45 ) свідчить про те, що поняття «призначення» та «перерахунок» пенсії не є тотожними, оскільки умови і порядок реалізації права на них розмежовуються Законом. За таких умов відсутні правові підстави застосування для проведення перерахунку пенсії норми, не призначену для цього. При проведенні перерахунком пенсії позивачу з 01.01.2011 року управлінням застосовувалась методика , визначена в спільному листі Міністерства праці та соціальної політики України та Пенсійного фонду України від 11.03.2009 року №20/0/18-09/039, №4096/02-01. відповідно до цієї методики перерахунки пенсії відповідно до підпункту третього пункту 11 постанови Кабінету Міністрів України від 28.05.2008 року №530 проводяться із застосуванням показника заробітної плати (доходу) в середньому на одну особу в цілому по Україні, з якої сплачено страхові внески та яка відповідно до закону враховується для обчислення пенсії за 2007 рік (1197,91 гривень). Зазначена вище правова позиція знайшла відображення і в листі Вищого адміністративного суду від 19.07.2011 №1049/11/13-11 щодо застосування судами статей 40, 42 закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» при розгляді справ за позовами пенсіонерів про перерахунок пенсії із застосуванням показника середньої заробітної плати працівників, зайнятих у галузях економіки України, за календарний рік, що передує року звернення за перерахунком та постанові Пленуму Вищого адміністративного суду України №4 від 20.06.2011. Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Таким чином, суд приходить до висновку, що діями відповідача не порушуються права позивача на пенсійне забезпечення, а перерахунок пенсії позивача є законним та таким що не суперечить вимогам діючого законодавства. Оцінюючи позовні вимоги в частині зобов'язання відповідача в подальшому сплачувати пенсію згідно чинного пенсійного законодавства, суд приходить до висновку про їх безпідставність, оскільки на час розгляду справи неможливо встановити наявність чи відсутність порушення прав позивача з боку відповідача, а також неможливо встановити норми права, які будуть діяти в майбутньому часі, тому в їх задоволенні необхідно відмовити. На підставі викладеного,

Результат розгляду: denied