Рішення адміністративного суду від 2014-02-03 00:00:00+02

11 січня 2014 року Державної податкової інспекції у м. Красному Лучі Головного управління Міндоходів у Луганській області звернулася до суду з позовом, в якому зазначила, що фізична особа-підприємець [PERSON] зареєстрований Краснолуцьким міськвиконкомом та взятий на податковий облік у ДПІ у м. Красному Лучі Головного управління Міндоходів у Луганській області як платник податків і зборів з 01.12.1999 р. Висновком Державної податкової інспекції у м. Красному Лучі Головного управління Міндоходів у Луганській області підтверджено, що податкова звітність не надавалась більш року , а саме з 01.12.1999 р. Податкова заборгованість відсутня. У зв'язку з неподанням відповідачем податкової звітності більше року позивач просить суд припинити підприємницьку діяльність відповідача. У встановлений судом строк відповідачем не подано ні заперечень проти позову, ані заяви про визнання позовних вимог. Розглянувши матеріали справи, суд вважає, що позов слід задовольнити повністю з таких підстав. Судом установлено, підтверджується матеріалами справи, що відповідач [PERSON] зареєстрований виконавчим комітетом Краснолуцької міської ради Луганської області з 01.12.1999 р., як суб'єкт підприємницької діяльності (арк. справи 9). Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 9 Закону України «Про систему оподаткування», який діяв до 01 січня 2011 року, платники податків і зборів (обов'язкових платежів) зобов'язані своєчасно надавати податковим органам декларації про доходи, інші необхідні відомості для нарахування податків та інших обов'язкових платежів. Згідно зі статтею 16 Податкового кодексу України, який набрав чинності 01 січня 2011 року, платник податків зобов'язаний: - вести в установленому порядку облік доходів і витрат, складати звітність, що стосується обчислення і сплати податків та зборів (підпункт 16.1.2 пункту 16.1 статті 16); - подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством, декларації, звітність та інші документи, пов'язані з обчисленням і сплатою податків та зборів (підпункт 16.1.3 пункту 16.1 статті 16); - сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи (підпункт 16.1.4 пункту 16.1 статті 16). Відповідно до підпункту 4.1.4 пункту 4.1 статті 4 Закону України від 21 грудня 2000 року № 2181-III «Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами» (який був чинним на дату виникнення спірних правовідносин) податкові декларації подаються за базовий податковий (звітний) період, що дорівнює: а) календарному місяцю (у тому числі при сплаті місячних авансових внесків), - протягом 20 календарних днів, наступних за останнім календарним днем звітного (податкового) місяця; б) календарному кварталу або календарному півріччю (у тому числі при сплаті квартальних або піврічних авансових внесків), - протягом 40 календарних днів, наступних за останнім календарним днем звітного (податкового) кварталу (півріччя); в) календарному року, крім випадків, передбачених підпунктом «г» підпункту 4.1.4 цього пункту, - протягом 60 календарних днів за останнім календарним днем звітного (податкового) року; г) календарному року для платників податку на доходи фізичних осіб (прибуткового податку з громадян), - до 1 квітня року, наступного за звітним. У відповідності із пунктом 49.18 статті 49 Податкового кодексу України податкові декларації, крім випадків, передбачених цим Кодексом, подаються за базовий звітний (податковий) період, що дорівнює: - календарному місяцю (у тому числі в разі сплати місячних авансових внесків) - протягом 20 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) місяця (підпункт 49.18.1); - календарному кварталу або календарному півріччю (у тому числі в разі сплати квартальних або піврічних авансових внесків) - протягом 40 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) кварталу (півріччя) (підпункт 49.18.2); - календарному року, крім випадків, передбачених підпунктами 49.18.4 та 49.18.5 цього пункту - протягом 60 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) року (підпункт 49.18.3); - календарному року для платників податку на доходи фізичних осіб - до 1 травня року, що настає за звітним (підпункт 49.18.4); - календарному року для платників податку на доходи фізичних осіб - підприємців - протягом 40 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) року (підпункт 49.18.5). Згідно з частини 2 статті 46 Закону України від 15.05.2003 № 755-IV «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців» підставою для постановлення судового рішення про припинення підприємницької діяльності фізичної особи підприємця є неподання протягом року органам державної податкової служби податкових декларацій, документів фінансової звітності відповідно до закону. Висновком Державної податкової інспекції у м. Красному Лучі Головного управління Міндоходів у Луганській області від 24.12.2013 підтверджується, що відповідач не надавав декларацію про отримані доходи до Державної податкової інспекції у м. Красному Лучі Головного управління Міндоходів у Луганській області з моменту реєстрації (арк. справи 5). Відповідно до підпункту 20.1.12 пункту 20.1 статті 20 Податкового кодексу України органи державної податкової служби мають право у випадках, встановлених законом, звертатися до суду щодо припинення юридичної особи та підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця, про визнання недійсними установчих (засновницьких) документів суб'єктів господарювання. Згідно з пунктом 67.2 статті 67 Податкового кодексу України органи державної податкової служби в установленому законом порядку мають право звертатися до суду про винесення судового рішення щодо: - припинення юридичних осіб або підприємницької діяльності фізичних осіб - підприємців; - відміни державної реєстрації припинення юридичних осіб або підприємницької діяльності фізичних осіб - підприємців; - скасування державної реєстрації змін до установчих документів. Відповідно до абзацу 6 частини 1 статті 46 Закону України від 15 травня 2003 року № 755-IV «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців» державна реєстрація припинення підприємницької діяльності фізичної особи-підприємця проводиться у разі постановлення судового рішення про припинення підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця. Оскільки відповідач більше року не подає органам державної податкової інспекції документів фінансової звітності, то це є підставою припинення його підприємницької діяльності. Питання по судових витратах не вирішується, оскільки позивач звільнений від їх сплати у встановленому порядку, а статтею 94 Кодексу адміністративного судочинства України не передбачено їх стягнення у даних випадках. На підставі викладеного,

Результат розгляду: granted