Рішення адміністративного суду від 2014-01-21 00:00:00+02

Приватне підприємство "Агромакс Трейд" звернулося з позовом до Житомирської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Житомирській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 10.12.2013 р. №0004601502. В судовому засіданні представник Позивача, Приватного підприємства "Агромакс Трейд", позовні вимоги підтримав в повному обсязі і зазначив, що відповідно до оскаржуваного податкового повідомлення-рішення до Позивача як платника застосовані фінансові санкції за порушення на сім календарних днів строків сплати суми самостійно визначеного грошового зобов'язання з авансового внеску з податку на прибуток за лютий 2013рік. Як зазначив представник Позивача, такий авансовий внесок в сумі 15194,00грн. був своєчасно сплачений до державного бюджету, що підтверджується платіжним дорученням від 19.02.2013року. На думку представника Позивача, певні неузгодженості із номерами банківських рахунків Управління Державної казначейської служби не можна вважати порушенням строків сплати. Крім цього, представник Позивача зазначив, що зазначену суму не можна вважати узгодженою сумою авансового внеску, так як вона не була задекларована платником в податковій декларації з цього податку за 9 місяців 2012року. Представники Відповідача, Житомирської об'єднаної державної податкової інспекції, проти позову заперечили і пояснили, що в ході камеральної перевірки податкової звітності Позивача з податку на прибуток за 9 місяців 2012року було встановлено порушення строків сплати платником самостійно визначеного грошового зобов'язання з авансового внеску з податку на прибуток за лютий 2013рік. Такий авансовий внесок, на думку представників Відповідача, підлягав сплаті до бюджету в строк до 20.02.2013року, але на відповідний рахунок був зарахований лише 27.02.2013року за відповідною заявою самого платника, а тому оскаржуване податкове повідомлення-рішення від 10.12.2013 р. №0004601502 винесено правомірно. Розглянувши подані сторонами документи та матеріали, заслухавши пояснення представника Позивача та заперечення представників Відповідача, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення на них, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню за таких підстав. Спірні правовідносини між сторонами по даній справі щодо строків сплати узгоджених (самостійно визначених) сум грошових зобов'язань з податку на прибуток, в тому числі авансових внесків, та застосування фінансових санкцій за порушення таких строків регулюються правовими нормами Податкового кодексу України, що були чинні на день виникнення таких відносин. В судовому засіданні встановлено, що 22.11.2013року уповноваженою посадовою особою податкового органу була проведена камеральна перевірка податкової звітності Позивача з податку на прибуток за 3 квартали 2012року, про що був складений відповідний акт перевірки від 22.11.2013року. За результатами такої перевірки було винесено оскаржуване податкове повідомлення - рішення №0004601502 від 10.12.2013року, відповідно до якого на підприємство був накладений штраф в сумі 1510,60грн. Як зазначено в оскаржуваному податковому повідомленні - рішенні №0004601502 від 10.12.2013року, підставою для накладання штрафу в розмірі 10%, тобто в сумі 1510,60грн., стали порушення Позивачем вимог п.57.1 ст.57 Податкового кодексу України, що виразилися в порушення на сім календарних днів строків сплати суми самостійно визначеного грошового зобов'язання з авансового внеску з податку на прибуток за 9 місяців 2012року. За своєю суттю вказане порушення зведене виключно до того, що, на думку податкового органу та його представників в суді, авансовий внесок з податку на прибуток за 9 місяців 2012року в сумі 15194,00грн. є самостійно визначеним грошовим зобов'язанням Позивача та підлягав сплаті в строк до 20.02.2013року, але до державного бюджету був зарахований лише 27.02.2013року, тобто з порушенням строку на сім календарних днів. Такі доводи податкового органу не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні, так як не відповідають обставинам справи та не ґрунтуються на вимогах чинного законодавства, з огляду на наступне. Безспірно, відповідно до вимог п.57.1 ст.57 Податкового кодексу України платник податків, в тому числі Позивач зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом. При цьому слід зазначити, що безпосередньо в частині одинадцятій п.57.1 ст.57 Податкового кодексу України прямо зазначено, що лише у складі річної податкової декларації платником податку подається розрахунок щомісячних авансових внесків, які мають сплачуватися у наступні дванадцять місяців. Визначена в розрахунку сума авансових внесків вважається узгодженою сумою грошових зобов'язань. Визначення платниками, в тому числі Позивачем, сум податкових зобов'язань з податку на прибуток за 9 місяців 2012року відображалося в Податковій декларації з податку на прибуток підприємства, форма якої була затверджена Наказом Міністерства фінансів України від 28.09.2011р. № 1213 (із змінами і доповненнями, внесеними наказом Міністерства фінансів України від 21 грудня 2011 року № 1684). Вказана форма декларації взагалі не містила рядків для заповнення певних показників щодо розрахунків авансового внеску з податку на прибуток. Показники Податкової декларації з податку на прибуток підприємства були доповнені двома новими рядками ( 33 і 34), в яких відображалися розрахунки авансового внеску з податку на прибуток, відповідно до Наказу Міністерства фінансів України від 05.12.2012 №1281, що набрав чинності лише з 22.01.2013року. На підставі викладеного суд приходить до висновку про відсутність у Позивача обов'язку при заповненні показників декларації з податку на прибуток підприємств за три квартали 2012року (9 місяців 2012року) самостійно визначати розмір авансового внеску з цього податку, так як затверджена форма такої декларації ще не містила відповідних рядків. Лише у складі річної податкової декларації за 2012рік Позивач, як платник цього податку, був зобов'язаний подати розрахунок щомісячних авансових внесків, які мають сплачуватися у наступні дванадцять місяців. Вказані обставини в судовому засіданні визнали представники податкового органу. Таким чином, сплачені Позивачем до державного бюджету відповідно до платіжного доручення №177 від 19.02.2013року 15194,00грн. податку на прибуток не можна вважати самостійно визначеним у податковій декларації авансовим внеском з цього податку за 9 місяців 2012року (а.с.14). Крім того, слід врахувати, що за приписами ч.5 ст.45 Бюджетного кодексу України податки і збори (обов'язкові платежі) та інші доходи державного бюджету визнаються зарахованими до державного бюджету з дня зарахування на єдиний казначейський рахунок. Відповідно до дослідженого в судовому засіданні платіжного доручення №177 від 19.02.2013року кошти Позивача в сумі 15194,00грн. вважаються зарахованими до державного бюджету як сплата податку на прибуток з 19.02.2013року. Заперечуючи проти позову, всупереч вимогам ст.71 КАС України представники Відповідача взагалі не надали суду жодного правового обґрунтування винесення оскаржуваного податкового повідомлення - рішення щодо обов'язку Позивача як платника податку на прибуток сплатити до 20.02.2013року авансовий платіж з цього податку за 9 місяців 2012року. Авансовий платіж з податку на прибуток як різновид платежу для платника цього податку введений Законом України "Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо державної податкової служби та у зв'язку з проведенням адміністративної реформи в Україні" від 05.07.2012року. Вказаний Закон набув чинності з 12.08.2012року, а його прикінцеві положення не передбачають можливості врегульовувати відносини, що передували його прийняттю в часі. Як вже зазначалося, відповідно до доповнень до п.57.1 ст.57 Податкового кодексу України, внесених саме цим Законом, лише у складі річної податкової декларації платником податку подається розрахунок щомісячних авансових внесків. Податкова декларація з податку на прибуток підприємств була доповнена двома новими рядками ( 33 і 34), в яких відображалися розрахунки авансового внеску з податку на прибуток, відповідно до Наказу Міністерства фінансів України від 05.12.2012 № 1281, що набрав чинності також лише з 22.01.2013року. Зазначене свідчить, що безпідставно довільне трактування податковим органом положень п.57.1 ст.57 Податкового кодексу України стали підставою для винесення оскаржуваного податкового повідомлення - рішення. На підставі викладеного суд приходить до висновку, що податкове повідомлення - рішення Житомирської об'єднаної державної податкової інспекції від 10.12.2013 р. №0004601502 про накладання на Приватне підприємство "Агромакс Трейд" штрафу в сумі 1510,60грн. винесено не на підставі вимог чинного законодавства та без врахування всіх обставин, що мали значення для його прийняття, а тому є протиправним та підлягає скасуванню. Відповідно до вимог ст.94 КАС України судові витрати Приватного підприємства "Агромакс Трейд" у вигляді 172,06грн. судового збору підлягають відшкодуванню за рахунок державного бюджету.

Результат розгляду: granted