Рішення адміністративного суду від 2014-01-29 00:00:00+02

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві в якому просив враховуючи уточнені позовні вимоги, зобов'язати провести йому перерахунок пенсії. При цьому посилався на те, що він проходив кадрову військову службу в органах Служби безпеки України та був звільнений із служби в запас 30.10.2006 року та з 31.10.2006 року виключений із списків особового складу. Виходячи з вислуги років 27 років позивач має право на призначення пенсії за вислугу років в розмірі 71% від суми розміру грошового забезпечення за останній місяць перед звільненням. Відповідно до постанови Окружного адміністративного суду від 30.05.2008 року відповідач зобов'язаний починаючи з дати звільнення перерахувати пенсію [PERSON] з останнього грошового забезпечення за штатною посадою та виплатити заборгованість, однак рішення суду відповідачем не виконано, в зв'язку з чим він змушений звернутись до суду з даним позовом. Представник позивача в судовому засіданні підтримав вимоги заявленого адміністративного позову та просив їх задовольнити посилаючись на обставини справи викладені в позові та на порушення його прав відповідачем. Представник відповідача Головного Управління Пенсійного фонду України проти позову заперечував. Представник третьої особи вказував на обґрунтованість позовних вимог і просив позов задовольнити. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про задоволення вимог адміністративного позову з наступних підстав. Згідно частини 2 ст. 71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Судом встановлено, що [PERSON] наказом начальника ДСТСЗІ СБУ від 31.10.2006 року № 90-ос у відповідності до п. «б» ст..65 та п. «в» ст..66 «Положення про проходження військової служби за контрактом та кадрової військової служби у Службі безпеки України» звільнений з військової служби в запас Збройних Сил України. (а.с.36). На звернення до Управління безпеки України у м. Києві, Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві та Пенсійного фонду України щодо перерахунку розміру пенсії отримав відмову. Не погодившись з такими діями позивач звернувся з позовом до суду в зв'язку з чим постановою Окружного адміністративного суду м. Києва позов [PERSON] задоволено та визнано зобов'язано Головне управління Пенсійного фонду України в місті Києві перерахувати пенсію [PERSON] відповідно до ч. 3 ст. 43 ЗУ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, виходячи з розміру грошового забезпечення за останньою штатною посадою перед звільненням, враховуючи відповідні оклади за посадою, військовим ( спеціальним ) знанням, процентну надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії у розмірах, установлених законодавством, що перелічені у грошовому атестаті серії [NUMBER]. Вищий адміністративний суд України постановою від 09 серпня 2012 року постанову Окружного адміністративного суду м. Києва залишив в силі. (а.с.24-25). Відповідач в своїх запереченнях посилається на те, що законодавчими актами, що діяли на час звільнення [PERSON] була передбачена виплата саме премії у розмірі 33,3%. Вказує, що премія 2 000,00 грн. та 3 000,00 грн. виплачені [PERSON] за окремою видатковою відомістю є одноразовими та не носять щомісячного характеру. Відповідно до ч. 3 статті 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення військовослужбовців, осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та деяких інших осіб» в редакції Закону України від 04 квітня 2006 року встановлено, що пенсії особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей обчислюються з розміру грошового забезпечення за останньою штатно посадою перед звільненням, враховуючи відповідні оклади за посадою, військовим (спеціальним) званням, процентну надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством. Законом України від 28 грудня 2007 року «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» у статті 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення військовослужбовців, осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та деяких інших осіб» в частині третій слова «за останньою штатною посадою перед звільненням» виключено та доповнено словами «та у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України». Рішенням Конституційного Суду України № 10-рп/2008 від 22 травня 2008 року зміну ч. 3 статті 43 зазначеного Закону визнано неконституційною. Згідно з п.п. 5, 6, 7 зазначеного Рішення Конституційного Суду України положення Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України», визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення. Рішення Конституційного Суду України у цій справі має преюдиціальне значення для судів загальної юрисдикції при розгляді ними позовів у зв'язку з правовідносинами, які виникли внаслідок дії положень Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України», визнаних неконституційними. Рішення Конституційного Суду України є обов'язковим до виконання на території України, остаточним і не може бути оскаржене. Тобто, дія частини 3 статті 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення військовослужбовців, осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та деяких інших осіб» в редакції Закону від 28 грудня 2007 року втратила чинність з дня ухвалення рішення Конституційним Судом України, тобто з 22 травня 2008 року, а тому на час звільнення позивача з військової служби підлягали застосуванню норми статті 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення військовослужбовців, осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та деяких інших осіб» в редакції Закону від 04 квітня 2006 року. Тобто, вимоги позивача щодо визнання протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в м.Києві в частині виключення премії у розмірі 5 935,71 грн. зі складу грошового забезпечення, з якого має здійснюватись нарахування пенсії [PERSON], починаючи з 01.11.2006 року, за вислугу років за останньою штатною посадою перед звільненням з військової служби та зобов'язання Головного управління Пенсійного фонду України в м.Києві здійснити перерахунок пенсії [PERSON] за вислугу років за останньою штатною посадою перед звільненням з військової служби, починаючи з 01.11.2006 року, з урахуванням премії у розмірі 5 935,71 грн., яка входить до складу грошового забезпечення згідно із грошовим атестатом серії [NUMBER] знайшли своє підтвердження доводами позивача а також наявними у матеріалах справи письмовими доказами. При цьому суд відхиляє доводи відповідача про те, що вимоги даного позову уже були предметом судового розгляду, за результатами якого уже була ухвалена чинна на даний час постанова Окружного адміністративного суду м.Києва від 30.05.2008 року у справі №10/247 (а.с. 19-21). Так, у межах вказаного судового провадження вирішувалось питання стосовно того, на підставі якої правової норми має обраховуватись пенсія [PERSON]; відповідач вказував на те, що пенсія позивача має обраховуватись відповідно до статті 40 Закону України «Про Державний бюджет України на 2006 рік», враховуючи останні 24 календарні місяці служби перед звільненням з органів внутрішніх справ осіб офіцерського складу; при цьому позивач вказував на те, що його пенсія має обчислюватись і обраховуватись у порядку, визначеному частиною 3 статті 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення військовослужбовців, осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та деяких інших осіб», за змістом якої пенсії особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей обчислюються з розміру грошового забезпечення за останньою штатно посадою перед звільненням, враховуючи відповідні оклади за посадою, військовим (спеціальним) званням, процентну надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством. Водночас, предметом розгляду даної справи є спірні правовідносини сторін з приводу застосування правової норми, закріпленої частиною 3 статті 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення військовослужбовців, осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та деяких інших осіб», а саме з приводу того, чи підлягає при обчисленні і нарахуванні пенсі врахуванню премія позивача у розмірі 5 935,71 грн., яка входить до складу грошового забезпечення згідно із грошовим атестатом серії [NUMBER]. Відтак, підстави подання позову і предмет розгляду даної справи і наведеної справи Окружного адміністративного суду м.Києва №10/247 є різними. Наведене свідчить про законність і обґрунтованість вимог позивача у цій частині, що свідчить про наявність підстав для зобов'язання Головне управління Пенсійного фонду України в м.Києві здійснити перерахунок пенсії позивачу за вислугу років за останньою штатною посадою перед звільненням з військової служби, починаючи з 01.11.2006 року, з урахуванням премії у розмірі 5 935,71 грн., яка входить до складу грошового забезпечення згідно із грошовим атестатом серії [NUMBER]. Решта вимог залишаються без задоволення. Крім того, підлягають стягненню з Державного бюджету України на користь позивача судові витрати у розмірі 68,82 грн.

Результат розгляду: partial