Рішення адміністративного суду від 2014-01-29 00:00:00+02

Позивачка звернулася до суду з позовною заявою до відповідача про скасування рішення та зобов'язання вчинити певні дії, мотивуючи свої вимоги тією обставиною, що вона виїхала на постійне місце проживання до Ізраїлю та стала на консульський облік в консульському відділі Посольства України в Державі Ізраїль 26.10.2004 р. Позивач працювала на різноманітних посадах та виконувала свої трудової функції. 29.04.2013 р. позивач через свого представника подала до відповідача заяву про призначення пенсії за віком. Однак, відповідачем було прийнято рішення від 29.07.2013 р., в якому позивачу було відмовлено в призначенні пенсії за віком. Вважає, що дане рішення відповідача від 29.07.2013 р. є таким, що грубо порушує права та законні інтереси позивача, прийняте з порушення Конституції та норм чинного законодавства України, та підлягає скасуванню, оскільки усі громадяни України мають право на призначення пенсії за віком після досягнення 55 років та наявності страхового стажу не менше 15 років. На теперішній час позивачу виповнилося 55 років, загальний трудовий стаж становить 34 роки . Просить суд скасувати рішення Управління Пенсійного фонду в Центральному районі м. Сімферополя АРК від 29.07.2013 р., та зобов'язати відповідача прийняти рішення про призначення пенсії за віком позивачу. Позивачка до судового засідання не з'явилася, відповідно до ст. 128 КАСУ України суд вважає за можливе розглянути справу в її відсутність. Представник позивача [PERSON], яка діє на підставі довіреності, належним чином оформленої, в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі, наполягала на їх задоволенні. Представник відповідача до судового засідання не з'явилася, надала заяву щодо слухання справи в її відсутність та письмові заперечення проти позову. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд доходить до висновку, що позовні вимоги задоволенню не підлягають виходячи з наступного. Судом встановлено, що позивачка 29.04.2013 р. звернулася до відповідача з заявою про призначення пенсії. Відповідно до рішення Управління Пенсійного фонду України в Центральному районі м. Сімферополя від 29.07.2013 р. позивачу було відмовлено в призначенні пенсії з тих підстав, що в оригіналі трудової книжки вказано по - батькові « [PERSON]», тоді як в паспорті по - батькові відсутнє, тобто фактично не збігається ім'я , прізвище та по - батькові, вказане в паспорті, з ім'ям прізвищем та - по батькові, яке вказано в трудовій книжці, іншим шляхом встановити факт належності трудової книжки не можливе, оскільки заявник мешкає на території Ізраїлю, відсутній паспорт громадянина України або вид на проживання з інформацією про місце реєстрації на території України. Відповідно до ст. 8 Закону України « Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» право на отримання пенсійних виплат відповідно до цього Закону мають виключно громадяни України. Іноземці та особи без громадянства , які перебувають в Україні на законних підставах, мають право на отримання пенсійних виплат і соціальних послуг із системи загальнообов'язкового державного пенсійного страхування нарівні з громадянами України на умовах та в порядку, передбачених цим Законом, якщо інше не передбачено міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України. Відповідно до рішення Конституційного суду України від 07.10.2009 р. за № 25-рп/2009, справа 1-32/2009 р. визнані неконституційними положення п.2 ч.1 ст.43, другого речення ст. 51 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", положення Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" втрачають силу з дня прийняття Конституційним судом України вказаного рішення. Рішення Конституційного суду України є обов'язковим для виконання на території України, остаточним та не може бути оскаржено, тобто в даному випадку усі особи, без усяких обмежень, які відпрацювали свій трудовий стаж на території України, та досягли пенсійного віку, мають право на отримання пенсій, при цьому угода між Україною та іншою державою про взаємне пенсійне забезпечення як головна умова для отримання пенсії із України громадянами іншої держави, тепер не є обов'язковою. Згідно ст. 6 Конституції України органи виконавчої влади здійснюють свої повноваження у встановлених Конституцією межах і відповідно до законів України. Відповідно до ч.1 ст.26 Закону України « Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 55 років та наявності страхового стажу не менш 15 років. Відповідно до ч.2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Так, на думку суду, відповідачем доведена та обставина, що він діяв в межах своїх повноважень, коли відмовив позивачу в призначені пенсії, оскільки фактично у документах, які були подані позивачем є розбіжності, а саме ім'я прізвище та - по батькові, які вказані в паспорті, не збігаються з ім'ям прізвище та по - батькові, які вказані в трудовій книжці, а саме в трудовій книжці позивач зазначений по батькові «[PERSON]», в паспорті по - батькові не зазначено. Відповідно до п. 26 Порядку підтвердження наявного трудового стажу при призначенні пенсії або при відсутності трудової книжки чи відповідних записів в неї, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 р. № 637, якщо ім'я , по - батькові, прізвище , які вказані в документі, який підтверджує трудовий стаж, не співпадають з іменем, по - батькові, прізвищем особи за паспортом або свідоцтву про народження, факт належності цього документу може бути встановлений в судовому порядку. Таким чином, оскільки позивачем не доведений факт належності трудової книжки, інших документів на підтвердження страхового стажу, позивачем не надано, то підстав для скасування відмовного рішення відповідача від 29.07.2013 р. та зобов'язання відповідача прийняти рішення про призначення пенсії за віком позивачу не має. На підставі ст. 8, 22, 24 Конституції України, ст. 4, 44, 72 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування»,

Результат розгляду: denied