Рішення адміністративного суду від 2014-01-28 00:00:00+02

В липні 2012 року УПФУ у м. Білій Церкві Київської області звернулося до Київського окружного адміністративного суду із позовом до ПАТ «Техмашремонт» в якому просило стягнути заборгованість по відшкодуванню фактичних витрат на виплату до доставку пенсій, призначених на пільгових умовах за списком № 1 у сумі 102 484,90 грн. Постановою Київського окружного адміністративного суду від 26 жовтня 2012 року в задоволенні позову відмовлено. Позивач, не погоджуючись з прийнятим рішенням суду, звернувся з апеляційною скаргою, в якій зазначає, що оскаржувана постанова суду не відповідає вимогам матеріального та процесуального права, а саме, судом першої інстанції неповно з'ясовано та не доведено обставини, що мають значення для справи, висновки суду першої інстанції не відповідають обставинам справи, в зв'язку з чим просить скасувати постанову суду та прийняти нове рішення, яким позов задовольнити. Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників процесу, які з'явилися в судове засідання, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково з наступних підстав. Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 202 КАС України, підставами для скасування постанови або ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання, а так само розгляд і вирішення справи неповноважним судом; участь в ухваленні постанови судді, якому було заявлено відвід на підставі обставин, які викликали сумнів у неупередженості судді, і заяву про його відвід визнано судом апеляційної інстанції обґрунтованою; ухвалення чи підписання постанови не тим суддею, який розглянув справу. Як вбачається з матеріалів справи, Публічне акціонерне товариство «Техмашремонт» є юридичною особою. Як платник внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування перебуває на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України у м. Білій Церкві. Позивачем на підставі розрахунків фактичних витрат на виплату і доставку пенсій, призначених відповідно до пункту «а» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» (крім працівників, безпосередньо зайнятих повний робочий день на підземних роботах з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт та рудників), відповідно до частини другої Прикінцевих положень Закону України від 09.07.2003 № 1058-IV «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» визначено розмір витрат, які підлягають відшкодуванню позивачем за жовтень 2011 року в сумі 25 276,07 грн., за листопад 2011 року в сумі 25 385,49 грн., за грудень 2011 року в сумі 25 008,87 грн. та за січень 2012 року в сумі 26 814,47 грн., всього в розмірі 102 484,90 грн. Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не доведено суду правомірності стягнення з відповідача витрат позивача на виплату та доставку пільгових пенсій в сумі 102 484,90 грн. З таким висновком суду колегія суддів частково не може погодитися, виходячи з наступного. Порядок застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затверджений наказом Міністерства праці та соціальної політики України 18.11.2005 № 383, зареєстрований в Міністерстві юстиції України 01 грудня 2005 р. за № 1451/11731 (далі - Порядок), встановлює порядок обчислення пільгового стажу. В п.п. 3 зазначено, що при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.1992 та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.1992. Пунктом 6 зазначеного Порядку передбачено, що працівникам спеціалізованих підприємств і організацій (ремонтних, ремонтно-будівельних, монтажних та ін.), зайнятим повний робочий день на роботах із шкідливими умовами праці безпосередньо у виробничих структурних підрозділах інших підприємств та організацій за професіями та на посадах, передбачених Списками, до стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, зараховуються періоди роботи, відпрацьовані на цих підприємствах або в організаціях, за результатами атестації відповідних робочих місць. Відповідно до п.п. 7 Порядку, у разі неритмічної роботи підприємства чи організації підрахунок пільгового стажу здійснюється в такому порядку: загальна кількість днів, протягом яких працівник повний робочий день був зайнятий на роботах із шкідливими умовами праці, ділиться на 25,4 - при шестиденному робочому тижні і на 21,2 - при п'ятиденному робочому тижні. Цей же порядок застосовується при обчисленні пільгового стажу працівників, зазначених у пункті 6 цього Порядку. Всупереч вимогам цього пункту позивачем зараховано до пільгового стажу усіх, без винятку, осіб всі робочі дні від дня прийняття на роботу на робочі місця в шкідливих умовах до дня звільнення з роботи. Відповідач надав копії наказів по підприємствах, які свідчать про неритмічну роботу та значні перерви і простої. Порушивши порядок обчислення пільгового стажу позивач безпідставно збільшив стаж і, відповідно, розмір пенсії, вніс завищені показники до розрахунків та включив їх до позовних вимог. Згідно п.п 10 Порядку, для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та, у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену пунктом 20 Порядку № 637. Пунктом 20 Розділу «Особливості підтвердження трудового стажу окремих категорій працівників» «Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 р. № 637, визначено, що у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників згідно додатку № 5. Отже, держава покладає обов'язок відшкодування витрат Пенсійного фонду України на виплату та доставку пільгових пенсій на підприємства і організації, або їх правонаступників, які мають робочі місця з шкідливими та важкими умовами праці, стимулюючи таким чином покращення умов праці або ж ліквідацію таких робочих місць. Як вбачається із матеріалів справи та встановлено судами у справах щодо відповідача, ПАТ «Техмашремонт» не є правонаступником підприємств, на робочих місцях з шкідливими умовами праці на яких працювали особи, внесені в розрахунки. Із копій трудових книжок, подань, уточнюючих довідок, що містяться в матеріалах справи, вбачається, що всі вони працювали на робочих місцях в цехах вулканізації та підготовчих шинних заводів №1 та №2 заводу азбесто-технічних виробів, заводу гумово-технічних виробів, Білоцерківського виробничого комбінату шин та гумово-азбестових виробів, перейменованого в Білоцерківське виробниче об'єднання шин та гумово-азбестових виробів, яке перейменоване в Білоцерківське виробниче об'єднання «Білоцерківшина», яке, в свою чергу, перетворене в 1996 році у ВАТ «РОСАВА». ПАТ «Техмашремонт» створене за наказом ФДМУ № 1-АТ від 04.06.1993 шляхом перетворення із Білоцерківського орендного ремонтного підприємства, юридичної особи, код ЄДРПОУ 05495590 та зареєстроване в відповідності з рішенням виконкому Білоцерківської міської ради № 1-3-149 від 10.06.1993. Білоцерківське орендне ремонтне підприємство не є правонаступником жодної із юридичних осіб. Зазначені обставини підтверджуються доданими до заперечень документами: копією статуту Білоцерківського орендного ремонтного підприємства, випискою із статуту ПАТ «Техмашремонт», рішенням № 401 виконкому Білоцерківської міської ради «Про державну реєстрацію малих підприємств та орендного ремонтного підприємства», а також довідкою відділу державної реєстрації Білоцерківської міської ради № 1194/ю/04-11 від 04.11.2010 зі змісту якої вбачається, що Білоцерківське орендне ремонтне підприємство не є правонаступником прав та обов'язків будь-якої юридичної особи (а.с.209-220, том І). Дана обставина досліджувалась в постанові Київського окружного адміністративного суду від 17 лютого 2011 року в адміністративній справі № 2а-4443/10/1070 за позовом Управління Пенсійного фонду України у м. Білій Церкві до ВАТ «Техмашремонт» про стягнення заборгованості по відшкодуванню фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, яка залишена без змін, ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 14 липня 2011 року. Відповідно до частини першої статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Таким чином, колегія суддів зазначає, що у відповідача відсутній обов'язок щодо відшкодування пільгових пенсій, оскільки останній не є правонаступником підприємств на якому працювали особи, які внесені у список. Відповідно до Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 29.07.1993 № 58, трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника. Згідно п. 2.14 част. «в» - внесення відомостей про роботу - у графі 3 розділу «Відомості про роботу» як заголовок пишеться повне найменування підприємства. Під цим заголовком у графі 1 ставиться порядковий номер запису, що вноситься, у графі 2 зазначається дата прийняття на роботу. У графі 3 пишеться: Прийнятий або призначений до такого-то цеху, відділу, підрозділу, на дільницю, виробництво» із зазначенням його конкретного найменування, а також роботи, професії або посади і присвоєного розряду. Записи про найменування роботи, професії або посади на яку прийнятий працівник, виконуються для робітників та службовців відповідно до найменування професій і посад, зазначених у «Класифікаторі професій». Як вбачається із копій трудових книжок осіб, внесених в розрахунки, вони були прийняті на роботу до Білоцерківського виробничого об'єднання шин і гумо-азбестових виробів, в цех капітальних ремонтів централізованого ремонтного виробництва, або ж працювали в Білоцерківському виробничому об'єднанні «Білоцерківшина», в цеху капітальних ремонтів централізованого ремонтного виробництва. З огляду на те, що ні цех капітальних ремонтів, ні ремонтне виробництво не могли бути і не були підприємствами, таким підприємством виступало Білоцерківське виробниче об'єднання шин і ГАВ, яке пізніше було перейменовано в виробниче об'єднання «Білоцерківшина», яке, в свою чергу, перетворене у ВАТ «Росава». Правонаступництво ВАТ «Росава» за Білоцерківським виробничим об'єднанням «Білоцерківшина» підтверджується випискою із статуту ВАТ «Росава». Також із матеріалів справи вбачається, що всі особи працювали на робочих місцях з особливо важкими і особливо шкідливими умовами праці безпосередньо в підрозділах (цехи підготовчий та вулканізації) ВАТ «Росава» і жодна із осіб, окрім Григор`єва О. В., не набула пільгового стажу на робочих місцях, розташованих у виробничих підрозділах ПАТ «Техмашремонт», або які б належали ПАТ «Техмашремонт». Пенсійне законодавство України не покладає обов'язок відшкодування витрат Пенсійного фонду України на виплату та доставку пільгових пенсій на підприємство за наявності єдиного факту - надання уточнюючої довідки цим підприємством. Судовою практикою підтверджується, що підприємство може та зобов'язане за наявності трудової книжки або первинних документів надати уточнюючу довідку про роботу особи на інших підприємствах, а також за періоди роботи задовго до створення підприємства, яке видає уточнюючу довідку. На підтвердження зазначеного в матеріалах справи містяться копії рішень Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 07 квітня 2009 року № 2-2078 2009 рік, від 29 березня 2010 року № 2-251 2010, що набрали законної сили та якими зобов'язано відповідача надати позивачам уточнюючі довідки про роботу на інших підприємствах та за періоди до створення юридичної особи відповідача. Відповідно до роз'яснення Міністерства праці і соціальної політики та Пенсійного фонду України на звернення підприємства з приводу видачі уточнюючих довідок та обов'язку відшкодування витрат на виплату та доставку пільгових пенсій у випадках, коли працівники спеціалізованого підприємства-підрядника (як ПАТ «Техмашремонт») виконують роботи безпосередньо в підрозділах підприємства-замовника (як ВАТ «Росава») на робочих місцях з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, підписаним керівниками Мінпраці та ПФУ, визначено обов'язок підприємств-замовників надавати уточнюючі довідки та відшкодовувати витрати на виплату та доставку пільгових пенсій особам, які працювали в шкідливих умовах в їх підрозділах і на їхніх робочих місцях. Отже, позивач необґрунтовано пов'язує обов'язок відшкодування витрат на виплату та доставку пільгових пенсій з наявністю трудових відносин та фактом надання відповідачем уточнюючих довідок. Надаючи оцінку копіям документів із пенсійних справ, осіб зазначених у розрахунку фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за жовтень-грудень 2011 року та січень 2012 року, колегія суддів зазначає, що згідно трудових книжок, де зазначено підприємства та організації, до яких приймались робітники, майже всі прийняті на в/о Білоцерківшина, окрім [PERSON] Отже, враховуючи, що ПАТ «Техмашремонт» ніколи не належали робочі місця з шкідливими умовами праці, на яких працювали особи, внесені в розрахунки (окрім [PERSON]), відсутність обов'язку відшкодування витрат на виплату та доставку пільгових пенсій підприємствами та організаціями, які не мали і не мають у своїх виробничих підрозділах робочих місць із шкідливими умовами праці, що особи, які мали трудові відносини з відповідачем, працювали безпосередньо в виробничих підрозділах інших підприємств, колегія суддів приходить до висновку, що позовні вимоги по відшкодуванню витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених 22 особам (окрім [PERSON] - 1 681,14 грн.) в сумі 100 803,76 грн. є необґрунтованими. Вказане не заперечувалося і представником відповідача в судовому засіданні суду апеляційної інстанції. Крім того, колегія суддів зазначає, що матеріалами справи не підтверджені суми та стаж, внесені до розрахунків. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. Наявні матеріали справи свідчать, що позивачем не доведено належними та достатніми доказами розміру та складу фактичних витрат позивача на виплату та доставку пенсій, а також правомірності їх нарахування. В той же час, відповідач надав детальні розрахунки, які дозволяють відокремити від загальної суми витрат позивача на виплату і доставку пенсій, витрати, які підлягають відшкодуванню, а саме, на виплату і доставку пенсії, окрім [PERSON] Згідно зі ст. 159 КАС України, судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що постанова суду першої інстанції частково не відповідає нормам матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги частково спростовують висновки суду першої інстанції, викладені у зазначеній постанові, у зв'язку з чим є підстави для її скасування з ухваленням нової постанови задоволення позовних вимог в цій частині. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 198 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати її та прийняти нову постанову суду.

Результат розгляду: partial