Рішення адміністративного суду від 2014-01-29 00:00:00+02

[PERSON] звернулася до суду з позовом до Великомитницької сільської ради Хмільницького району Вінницької області про скасування як незаконного рішення 24 сесії 5 скликання Великомитницької сільської ради від 13 листопада 2009 року. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначила, що оскаржуваним рішенням сільської ради їй було передано безоплатно у приватну власність земельні ділянки площею 0,25 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд та 0,32 га для ведення особистого селянського господарства за адресою [ADDRESS]. Однак, відповідно до витягу із погосподарських книг, до 2004 року площа належної їй земельної ділянки становила 0,61 га. Таким чином позивач вважає, що своїм рішенням від 13 листопада 2009 року Великомитницька сільська рада порушила її права та незаконно і протиправно вилучила частину земельної ділянки площею 0,04 га по [ADDRESS], а тому просить скасувати дане рішення. У судовому засіданні представник позивача заявлені позовні вимоги підтримав, уточнивши при цьому сам предмет позову, вказавши на протиправність рішення Великомитницької сільської ради від 13 листопада 2009 року саме в частині, що стосується передачі земельної ділянки [PERSON] Представник відповідача - сільський голова Великомитницької сільської ради Хмільницького району Вінницької області проти позову заперечив. Зазначив, що жодного вилучення земельної ділянки в [PERSON] не було і остання користується тими земельними ділянками, які ще в 1994 році були передані їй та її матері [PERSON], це зокрема земельні ділянки в [ADDRESS] площею 0,37 га та по [ADDRESS] площею 0,20 га. При цьому розбіжність в площі земельної ділянки по [ADDRESS] зумовлена проведенням її реального виміру, які до того часу фактично не здійснювалися, а записи в погосподарських книгах лише переписувалися. Крім того звертає увагу суду, що починаючи з 1994 року позивач право власності ні на земельні ділянки ні на житловий будинок, який знаходиться на одній із цих ділянок, не оформляла належним чином та державного акта не отримувала, а тому вимоги про порушення її законного права власності на землю є безпідставними. За наведених вище обставин представник відповідача просить відмовити у задоволенні позову. Заслухавши пояснення учасників процесу, вивчивши матеріали справи та оцінивши наявні у ній докази в своїй сукупності судом встановлено, що рішенням 24 сесії 5 скликання Великомитницької сільської ради Хмільницького району Вінницької області "Про внесення змін до 2 сесії сільської ради 22 скликання від 17 жовтня 1994 року" гр. [PERSON] передано безоплатно у приватну власність земельну ділянку площею 0,57 га, з яких для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд площею 0,25 га та для ведення особистого селянського господарства площею 0,32га. Як зазначив у судовому засіданні представник відповідача та випливає із обставин справи, загальна площа 0,57 га складається із двох земельних ділянок в [ADDRESS] площею 0,37 га (0,25га + 0,12 га) та по [ADDRESS] площею 0,20 га. На переконання позивача, оскаржуваним рішенням сільської ради від 13.11.2009 року було вилучено 0,04 га земельної ділянки, яка розташована по [ADDRESS], шляхом порушення меж її земельної ділянки суміжним землекористувачем [PERSON], та якою в подальшому було отримано Державний акт на право власності на земельну ділянку. Однак, вказані доводи позивача свого підтвердження в ході судового розгляду справи не знайшли. Так, як вбачається із матеріалів справи рішенням 13 сесії 21 скликання Великомитницької сільської ради Хмільницького району від 04 березня 1994 року позивачу [PERSON] передано безоплатно у приватну власність земельну ділянку площею 0,24 га в [ADDRESS]. Цим же ж рішенням також було передано у приватну власність матері [PERSON] - [PERSON] земельну ділянку площею 0,37 га в [ADDRESS]. За змістом статей 125, 126 Земельного кодексу України (в редакції станом на час винесення вищезазначеного рішення) право власності на земельну ділянку виникає після одержання її власником документа, що посвідчує право власності, та його державної реєстрації. Документом, що посвідчує право власності на земельну ділянку, є державний акт про право власності на земельну ділянку. У відповідності до ч. 2 ст. 152 ЗК України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою. Теж саме зазначено і в пункті 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 16.04.2004 року "Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ". Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється згідно з частиною третьою статті 152 ЗК України. Судом встановлено, що із того часу, коли в позивача виникло право на земельну ділянку і по даний час [PERSON] права власності на неї не набула та державного акта не отримувала. Маючи у користуванні земельну ділянку позивач всупереч п. 6 Перехідних положень ЗК України не переоформила у встановленому порядку право власності на землю, передану згідно рішенням сільської ради від 04.03.1994р. Згідно з ч. 1 ст. 116 ЗК України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону. Розмір земельних ділянок, що передаються безоплатно громадянам становить: для ведення особистого селянського господарства - не більше 2,0 гектара, для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд у селах - 0,25 га (ст. 121 ЗК України). На виконання Постанови Кабінету Міністрів України № 844 від 05.08.2009 року "Деякі питання реалізації права власності на землю громадянам України у 2009 році", Великомитницькою сільською радою Хмільницького району Вінницької області 13.11.2009 року прийнято оскаржуване рішення та визначено список громадян, яким безоплатно передаються у приватну власність земельні ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд та для ведення особистого селянського господарства. За даним рішенням [PERSON] передана земельна ділянка загальною площею 0,57 га. Вказана площа земельної ділянки відповідає площі - 0,57 га, яка рахується за позивачем починаючи із 2005 року згідно погосподарських книг по Великомитницькій сільській раді (а.с. 43-45) та земельно-кадастрової книги за 1959-2013 роки (а.с. 60), оригінали яких були оглянуті в судовому засіданні. Крім того, згідно наявних у матеріалах справи Актів від 05.05.2010р., 17.05.2010р., 22.06.2010р. складених комісію в складі представників Хмільницької районної ради, Управління Держкомзему у Хмільницькому районі та Великомитницької сільської ради вбачається, що після проведення контрольних вимірів та співставлення їх з планово-картографічними матеріалами встановлено, що площі земельної ділянки [PERSON] відповідають промірам цієї ділянки, а межі не порушені (а.с. 63-65). Відповідно, твердження позивача про те, що оскаржуваним рішенням Великомитницької сільської ради від 13.11.2009 року було вилучено частину земельної ділянки площею 0,04 га не відповідає дійсності, так як земельна ділянка площею 0,57 га і до цього часу рахувалася за позивачем. Що ж до наявних записів у погосподарських книгах, згідно яких до 2004 року за домогосподарством [PERSON] значилась земельна ділянка площею 0,61 га, то суд вважає за необхідне відмітити, що в цілому відомості погосподарських книг не замінюють собою правовстановлюючих документів, на підставі яких набувається право власності на землю. У відповідності до чинних на той час нормативних документів, а саме п. 39 Інструкції по веденню погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затвердженої Наказом Міністерства статистики України № 48 від 22.02.1995р., яка діяла до 08.08.2000р., та п. 33 Інструкції з ведення погосподарського обліку в сільських (селищних) радах, затвердженої Наказом Держкомстату № 234 від 17.07.2000р., яка діяла по 01.01.2006р., дані в погосподарських книгах (розділ ІV) про розмір наданих земель виписуються з відповідного розділу земельнокадастрових книг, Державного акта, що засвідчує право володіння землею, рішення районної ради, договорів оренди землі. Згідно відомостей земельно-кадастрової книги за 1959-2013 роки по Великомитницькій сільській раді, за гр. [PERSON] спочатку рахувалась земельна ділянка площею 0,24 га. В подальшому, як зазначив сільський голова Лоїк О.І., на [PERSON] після смерті її матері [PERSON] була записана земельна ділянка останньої площею 0,37 га, однак, у зв'язку із проведенням замірів цим земель, площа земельної ділянки по [ADDRESS] з 0,24 га була уточнена до 0,2 га, у зв'язку з чим загальна площа визначена в розмірі 0,57 га, якою [PERSON] фактично користується по даний час (а.с. 38). Згідно з пунктом 34 частини першої статті 26 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", ст. 12 ЗК України до питань місцевого значення належить регулювання сільськими, селищними, міськими радами земельних відносин відповідно до закону, в тому числі розпорядження землями територіальних громад, передача земельних ділянок у власність громадян, тощо. В силу ч. 1 статті 9 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Відповідно до статей 11, 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а суд згідно статті 86 цього Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Належних та допустимих доказів, які б свідчили про правомірність заявлених позовних вимог позивачем не надано. У зв'язку з цим порушень її прав на земельну ділянку, які підлягають захисту в порядку ст. 152 ЗК України, не встановлено. За наведених вище обставин, підстав для скасування рішення 24 сесії 5 скликання Великомитницької сільської ради від 13 листопада 2009 року в частині, що стосується передачі [PERSON] земельної ділянки площею 0,57 га, суд не вбачає.

Результат розгляду: denied