Рішення адміністративного суду від 2014-03-05 00:00:00+02

До Київського окружного адміністративного суду звернулось Управління Пенсійного фонду України у Баришівському районі Київської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрофірма Поділля" про стягнення заборгованості з відшкодування витрат на виплату та доставку пенсій в сумі 21148 грн. 14 коп. В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що згідно даних особового рахунку страхувальника, у відповідача утворився борг з відшкодування фактичних витрат на виплату і доставку пенсій, призначених на пільгових умовах праці та роботах із особливо важкими умовами праці за списком № 2, відповідно до пунктів «б»- «з» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» за жовтень - листопад 2013 року у розмірі 21148 грн. 14 коп. Посилаючись на пункт 2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058-IV , позивач просить суд стягнути суму заборгованості з відповідача. У судовому засіданні представник позивача Сірик О.М. позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив суд позов задовольнити, підтвердив обставини, викладені у позовній заяві. Відповідачем позов не визнано, заперечення надано суду у письмовій формі. В обґрунтування заперечень зауважено, що до розрахунків фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій включено осіб, які не мають право на пенсії, призначені на пільгових умовах праці та роботах із особливо важкими умовами праці за списком № 2, відповідно до пунктів «б»- «з» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення». Так, за поясненнями відповідача, такі особи повинні отримувати пенсію відповідно до пунктів «в»- «е» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення». Відтак, на думку відповідача, розрахунки витрат складено невірно, адже до розрахунку включено осіб, щодо яких відповідач не має обов'язку відшкодовувати витрати на виплату і доставку пенсій. У зв'язку з цим відповідач просив суд відмовити у задоволенні позову. Представник відповідача Бордаченко О.В. у судовому засіданні позов не визнав, просив суд відмовити у задоволенні позову, з підстав, зазначених у письмових запереченнях на позов. Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вислухавши представників сторін, суд вважає встановленими наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Агрофірма Поділля» є юридичною особою, зареєстрованою Баришівською районною державною адміністрацією Київської області 03.03.2000 року, що підтверджується Свідоцтвом про державну реєстрацію юридичної особи Серії А00 №532738. Судом також встановлено, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Агрофірма Поділля» зареєстровано в Управлінні Пенсійного фонду України у Баришівському районі Київської області. Як вбачається з матеріалів справи, протягом жовтня - листопада 2013 року витрати Управління Пенсійного фонду України у Баришівському районі Київської області на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах за списком № 2 працівникам відповідача, становили 21148, 14 грн., що підтверджується наявними у матеріалах справи розрахунками фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених відповідно до частини 2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» в частині пенсій, призначених відповідно до пунктів "б"-"з" статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» за жовтень - листопад 2013 року . Позивачем відповідно до розрахунків фактичних витрат на виплату і доставку пенсій, на підставі пунктів "б" - "з" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" (список № 2), згідно з вимогами частини другої Прикінцевих положень Закону України від 09.07.2003 № 1058-IV "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", визначено розмір витрат, які підлягають відшкодуванню за рахунок відповідача у зв'язку з виплатою та доставкою пенсій 9 громадянам: [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] за період жовтень - листопад 2013 року на загальну суму 21148 грн. 14 коп. Вказані пенсіонери працювали на підприємстві відповідача і отримали право на пенсію на пільгових умовах, перебувають на пенсійному обліку у позивача, що підтверджується довідками, розрахунками стажу, розпорядженнями, які надані позивачем суду та містяться в матеріалах справи. Відповідачем відшкодування витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах згідно списку № 2 за жовтень - листопад 2013 року, у строки, встановлені законодавством, не здійснено. Відтак, судом встановлено, що у відповідача утворилася заборгованість перед Управлінням Пенсійного фонду України у Баришівському районі Київської області з відшкодування фактичних витрат на виплату і доставку пільгових пенсій за списком № 2 у загальному розмірі 21148, 14 грн., а тому позивач просить стягнути суму заборгованості з відповідача у судовому порядку. Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами щодо відшкодування фактичних витрат з виплати та доставки пенсій, призначених на пільгових умовах, суд зазначає таке. Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов'язкового державного пенсійного страхування визначаються Законом України від 09.07.2003 №1058-ІV «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» (надалі - Закон України від 09.07.2003 №1058-ІV), зокрема: принципи та структура системи загальнообов'язкового державного пенсійного страхування; коло осіб, які підлягають загальнообов'язковому державному пенсійному страхуванню; платники страхових внесків, їх права та обов'язки; порядок нарахування, обчислення та сплати страхових внесків, стягнення заборгованості за цими внесками тощо. Відповідно до частини третьої статті 18 Закону України від 09.07.2003 № 1058-IV, страхові внески є цільовим загальнообов'язковим платежем, який справляється на всій території України в порядку, встановленому цим Законом. Страхові внески, згідно зі статтею першою вказаного Закону - це кошти відрахувань на соціальне страхування та збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, сплачені згідно із законодавством, що діяло раніше; кошти, сплачені на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування відповідно до цього Закону. Приписами пункту 2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058-IV далі - Закон України № 1058-IV) встановлено, що пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком N 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком N 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди. Коло осіб, які мають право на пенсію за віком на пільгових умовах, незалежно від місця останньої роботи за списком № 1 і за списком № 2, визначено, зокрема підпунктами "а", "б", "з" частини першої статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 № 1788-XII. До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами Закону України № 1058-IV в разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбаченого Законом України № 1788-XII. У цьому випадку розміри пенсій визначаються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 Закону України № 1058-IV. При цьому зберігається порядок покриття витрат на виплату і доставку цих пенсій, що діяв до набрання чинності цим Законом. Отже, із набранням чинності з 1 січня 2004 року Законом України № 1058-IV порядок компенсації фактичних витрат Пенсійного фонду України на виплату і доставку пенсій не змінився. Згідно пункту 1 статті 1 та пункту 1 статті 2 Закону України від 26.06.1997 № 400/97-ВР, для суб'єктів підприємницької діяльності незалежно від форм власності, їх об'єднань, бюджетних, громадських та інших установ та організацій, об'єднань громадян та інших юридичних осіб, а також фізичних осіб - суб'єктів підприємницької діяльності, які використовують працю найманих працівників, об'єктом оподаткування є також фактичні витрати на виплату і доставку пенсій, призначених відповідно до пунктів «б»-«з» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» до досягнення працівниками пенсійного віку, передбаченого статтею 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення». Згідно статті 1 Закону України № 1058-IV, страхові внески - це кошти відрахувань на соціальне страхування, збір на обов'язкове державне пенсійне страхування та страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, сплачені (які підлягають сплаті) згідно із законодавством, що діяло раніше; надходження від сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, що спрямовуються на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування. Відтак, грошові кошти, які сплачуються суб'єктами господарювання на відшкодування фактичних витрат на виплату і доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до пунктів "б"-"з" статті 13 Закону України № 1788-XII, є страховими внесками, у розумінні Закону України № 1058- IV. Порядок відшкодування витрат на виплату і доставку пенсій, призначених на пільгових умовах, визначається розділом 6 Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, затвердженої постановою правління Пенсійного фонду України від 19.12.2003 № 21-1 (надалі - Інструкція). Пунктом 6.4 розділу 6 Інструкції встановлено, що розмір сум до відшкодування на поточний рік визначається відділами доходів органів Пенсійного фонду України щорічно у розрахунках фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до частини 2 Прикінцевих положень Закону України № 1058-IV (згідно з додатками 6 та 7), які надсилаються підприємствам до 20-го січня поточного року та протягом 10 днів з новопризначених (перерахованих) пенсій. У разі призначення пенсій на пільгових умовах особам, які мають необхідний стаж роботи не за місцем призначення цієї пенсії, орган Пенсійного фонду за місцем призначення пенсії надсилає повідомлення згідно з додатками, зазначеними у пункті 6.4 цієї Інструкції для зазначених підприємств, у двох примірниках через орган Пенсійного фонду за місцезнаходженням цього підприємства. Відшкодування сум фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах, у таких випадках здійснюється підприємством на рахунки органу Пенсійного фонду за місцем його реєстрації (пункт 6.9 розділу 6 Інструкції). Згідно пункту 6.8 розділу 6 Інструкції, підприємства щомісяця до 25-го числа вносять до Пенсійного фонду зазначену в повідомленні місячну суму фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах. Таким чином, підставою для відшкодування підприємством органам Пенсійного фонду витрат на виплату та доставку пільгових пенсій є розрахунки фактичних витрат на виплату і доставку пільгових пенсій за відповідний період. Як свідчать наявні матеріали справи, відповідно до розрахунків фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених відповідно до пункту 2 Прикінцевих положень Закону України № 1058-IV в частині пенсій, призначених відповідно до пунктів «б»-«з» статті 13 Закону України № 1788-XII, загальний розмір фактичних витрат, що підлягає відшкодуванню відповідачем за період з жовтня по листопад 2013 року, становить 21148 грн. 14 коп. Щодо посилання відповідача на неправомірність включення до розрахунків фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій осіб, які не мають право на пенсії, призначених на пільгових умовах праці та роботах із особливо важкими умовами праці за списком № 2, оскільки такі особи повинні отримувати пенсію відповідно до пунктів «в»- «е» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», суд зауважує таке. Як то встановлено судом, підприємством отримано розрахунки Управління Пенсійного фонду фактичних витрат на виплату та доставку пенсій 05.10.2013 року та 09.11.2013 року, що підтверджується копіями повідомлень про вручення поштового відправлення . Дослідивши доводи та пояснення відповідача, якими обґрунтовано заперечення на позов, суд дійшов висновку, що фактично відповідачем висловлюється незгода із правомірністю призначення пенсій на пільгових умовах. Поряд із цим суд наголошує, що предметом спору у даній справі є саме відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, а не встановлення факту правильності призначення пенсії на пільгових умовах особам згідно розрахунків позивача. Підтвердження факту понесення позивачем витрат на виплату та витрат на доставку пільгових пенсій кореспондується з обов'язком відповідача відшкодувати такі витрати. Відтак, з моменту отримання відповідних розрахунків сума фактичних витрат, що підлягає відшкодуванню відповідачем, є узгодженою, а оскільки таких розрахунків відповідачем не оскаржено, - вони є обов'язковим для виконання. Суд зауважує, що належних та допустимих доказів неправомірності визначення розміру та складу фактичних витрат позивача на виплату та доставку пенсій, призначених за списком № 2, а також їх нарахування суду не надано, як і не надано доказів оскарження дій позивача щодо призначення пенсії працівникам відповідача саме у відповідності до пунктів "б"-"з" статті 13 Закону України № 1788-XII. На підставі викладеного судом встановлено, що у відповідача утворилася та наявна заборгованість по відшкодуванню фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах за списком № 2 у вказаному вище розмірі. Склад витрат та факт їх понесення позивачем підтверджується доказами, наявними у матеріалах справи: розрахунками по відшкодуванню фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених за списком № 2 та карткою особового рахунку відповідача. Суд зауважує, що відповідно до частини дванадцятої статті 20 Закону України № 1058-IV, страхові внески підлягають сплаті незалежно від фінансового стану платника і мають пріоритет перед всіма іншими зобов`язаннями, у тому числі із сплати податків та інших обов`язкових платежів. Відповідно до статті 11 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і доведенні перед судом їх переконливості. В силу положень статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. За таких обставин, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, беручи до уваги ту обставину, що суму заборгованості до Управління Пенсійного фонду України у Баришівському районі Київської області у розмірі 21148, 14 грн. відповідачем у встановлені законодавством строки не сплачено; наявність у нього вказаної заборгованості підтверджується доказами, що знаходяться у матеріалах справи; доказів погашення відповідачем зазначеної заборгованості на день винесення рішення не надано, - суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог та вважає їх такими, що підлягають задоволенню. Оскільки спір вирішено на користь суб'єкта владних повноважень, звільненого від сплати судового збору, а також за відсутності витрат позивача - суб'єкта владних повноважень, пов'язаних із залученням свідків та проведенням судових експертиз, судові витрати (судовий збір) стягненню з відповідача не підлягають.

Результат розгляду: granted