Рішення адміністративного суду від 2014-01-09 00:00:00+02

06.12.2013 до Київського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов Спільного підприємства у формі товариства з обмеженою відповідальністю «Транс-Груп» (далі - позивач, Товариство, СП ТОВ «Транс-Груп») до Броварської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Київській області (далі - відповідач, Податковий орган) про визнання неправомірним та скасування податкового повідомлення-рішення форми «Р» №0000122202 від 21.01.2013, яким збільшено суму грошового зобов'язання з податку на додану вартість на суму 301600,00 грн., у тому числі за основним платежем 252755,00 грн., штрафні (фінансові) санкції - 48845,00 грн. В обгрунтування позовних вимог позивач зазначає, що не погоджується з висновками Акту «Про результати планової виїзної перевірки СП TOB Транс-Груп» з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.07.2010 по 30.09.2012, валютного та іншого законодавства за період 01.07.2010 по 30.09.2012» №980/222/31256942 від 21.12.2012 (далі - Акт перевірки), який став підставою для прийняття оскаржуваного податкового повідомлення-рішення. Позивач зазначає, що первинні фінансово-господарські документи щодо здійснення торгівельних операцій між СП ТОВ «Транс-Груп» та ТОВ «Союз Маркет Лайн», ТОВ Транс-Транзит-Захід» та TOB «САНА ЮГ» оформлені у відповідності до норм чинного податкового законодавства та норм ведення бухгалтерського обліку та звітності. При цьому, на думку позивача, Податковим органом безпідставно проігноровано факт наявності оригіналів податкових накладних та описано наявність лише їх копій. Відповідач проти адміністративного позову заперечив, просив відмовити у його задоволенні, пославшись на обставини, викладені в Акті перевірки, та зазначив, що порушення позивачем п.198.6 ст. 198, п. 201.1 ст. 201 Податкового кодексу України було виявлено у зв'язку з тим, що СП ТОВ «Транс Груп» отримано та включено до податкового кредиту суми податку на додану вартість, отриманих від ТОВ «Союз Маркет Лайн», ТОВ «Транс-Транзит-Захід» та від ТОВ «САНА ЮГ» по ксерокопіям податкових накладних. Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення представників сторін, з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, враховуючи принцип рівності сторін, суд дійшов наступних висновків. Відповідно до Свідоцтва про державну реєстрацію юридичної особи серії А00 №092365 від 12.01.2001 та Довідки з ЄДРПОУ серії АА №626388, товариство з обмеженою відповідальністю «Транс-Груп», код за ЄДРПОУ 31256942, зареєстроване як суб'єкт господарювання 12.01.2011 виконавчим комітетом Броварської міської ради Київської області. Відповідно до Свідоцтва форми №2-Р №13634135 НБ№148440 від 25.01.2001 Товариство як платник податку на додану вартість перебуває у Броварській ОДПІ. З 05.11.2012 по 14.12.2012 на підставі направлень від 05.11.2012 №1048/222, № 980/232, від 27.11.2012 №1063/22-3, №1062/22-3, №1066/17-2, виданих Броварською ОДПІ Київської області ДПС, посадовими особами Податкового органу згідно з пп. 20.1.4. п. 20.1 ст. 20, пп. 75.1.2 п. 75.1 ст.75, ст. 77 Податкового кодексу України, відповідно до плану-графіка проведення планових виїзних перевірок суб'єктів господарювання, була проведена виїзна планова перевірка Спільного підприємства Товариства з обмеженою відповідальністю «Транс Груп» з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.07.2010 по 30.09.2012, валютного та іншого законодавства за період з 01.07.2010 по 30.09.2012, за результатом якої складено Акт перевірки №980/222/31256942 від 21.12.2012. Відповідно до висновків, викладених в Акті перевірки, перевіркою встановлено, зокрема, порушення Товариством п.198.6 ст. 198, п. 201.1 ст. 201 Податкового кодексу України: СП ТОВ «Транс Груп» занижено податок на додану вартість на суму 252755,0 грн., в тому числі: за липень 2011 року на суму 57390,00 грн., за листопад 2011 року на суму 15000,00 грн., за грудень 2011 року на суму 16667,00 грн., за січень 2012 року на суму 27000,00 грн., за березень 2012 року на суму 10078,00 грн., за квітень 2012 на суму 70262,00 грн., за травень 2012 року на суму 5683,00 грн., за червень 2012 року на суму 31050,00 грн., за липень 2012 року на суму 9850,00 грн., за серпень 2012 року на суму 9 775,00 грн. До вказаних висновків Податковий орган дійшов у зв'язку з наступними викладеними в Акті перевірки обставинами: «За період з 01.07.2010 по 30.09.2012 СП ТОВ «Транс-Груп» задекларовано податкового кредиту по податку на додану вартість у сумі 1309983 грн. Перевіркою повноти визначення податкового кредиту за період з 01.07.2010 30.09.2012 встановлено його завищення всього на суму 252755 грн., в тому числі: за липень 2011 на суму 57390 грн.; за листопад 2011 року на суму 15000 грн.; за грудень 2011 року на суму 16667 грн.; за січень 2012 року на суму 27000 грн.; за березень 2012 року на суму 10078 грн.; за квітень 2012 року на суму 70262 грн.; за травень 2012 року на суму 5683грн.; за червень 2012 року на суму 31050 грн.; за липень 2012 року на суму 9850грн.; за серпень 2012 року на суму 9775 грн. В ході перевірки встановлено, що між СП ТОВ «Транс Груп» та ТОВ «Союз Маркет Лайн» укладено договір №11-824 від 02.11.2011. Аналіз істотних умов договору № 11-821 від 02.11.2011: Покупець (СП ТОВ «Транс Груп», в особі директора Семигайло Ю.А.) та Продавець ( ТОВ «Союз Маркет Лайн », в особі директора Дейнеко О.В.) Сторони уклали договір про наступне: п. 1.1. передати у власність запасні частини, номерні агрегати, аксесуари для автомобілів, товар. П. 2.1. прийняти та оплати згідно цін вказаних у накладних Продавця. п. 2.4 відвантаження товару шляхом передачі покупцю, або іншій особі, вказаній Покупцем, зкомплектованого за попередньою заявкою Товару. До перевірки надано документи: ксерокопії податкових накладних (вибіркові, за наведеною таблицею), видаткові накладні, документи, що засвідчують оплату. Також в ході перевірки встановлено, що між СП ТОВ «Транс Груп» та ТОВ «Транс Транзит Захід» (код за ЄДРПОУ 37413379) укладено договір №325 від 01.07.2011 щодо поставки запчастин (автошин) та договір із ТОВ «Сана-Юг» (код за ЄДРПОУ 34192651) №368 від 02.04.2012 щодо надання послуг будівельної бригади. СП ТОВ «Транс Груп» отримано та включено до податкового кредиту суми за ксерокопіями податкових накладних від ТОВ «Союз Маркет Лайн» (на суму ПДВ 68745,00 грн.), ТОВ «Транс-Транзит-Захід» (на суму ПДВ 57390,00 грн.) та від ТОВ «САНА ЮГ» (на суму ПДВ 126620,00 грн.). В порушення пункту 198.6 статті 198 Податкового кодексу України СП ТОВ «Транс Груп» суми податку на додану вартість за зазначеними податковими накладними включило до податкового кредиту та відобразило у реєстрах отриманих податкових накладних, чим завищено податковий кредит в загальній сумі 252755грн. Розрахунки між СП ТОВ «Транс Груп» та ТОВ «Союз Маркет Лайн», ТОВ «Транс-Транзит-Захід», TOB «САНА ЮГ» проводились у безготівковій формі через розрахунковий рахунок. Пояснення головного бухгалтера не надавались. Відповідальними за фінансово-господарську діяльність, в період встановлених порушень, були: директор СП ТОВ «Транс Груп» Семигайло Ю.А., головний бухгалтер Кавуніченко О.І.» Судом встановлено, що Акт перевірки був підписаний керівником Товариства Семигайло Ю.А. та головним бухгалтером Кавуніченко О.І. без зауважень та заперечень. Заперечення на Акт перевірки в порядку, встановленому п. 86.7. ст. 86 Податкового кодексу України, Товариством не подавались. На підставі Акту перевірки Податковим органом прийнято оскаржуване податкове повідомлення-рішення форми «Р» №0000122202 від 21.01.2013, яким збільшено суму грошового зобов'язання з податку на додану вартість на суму 301600,00 грн., у тому числі за основним платежем 252755,00 грн., штрафні (фінансові) санкції - 48845,00 грн. Не погоджуючись із вказаним податковим повідомленням-рішенням, позивач звернувся до суду. Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами, суд виходив з наступного. Частина 2 статті 19 Конституції України встановлює, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Згідно з частиною 3 статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, серед іншого, чи прийняті (вчинені) вони, зокрема, на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Відповідно до положень пункту 198.6 статті 198 Податкового Кодексу України, не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними або оформлені з порушенням вимог чи не підтверджені митними деклараціями (іншими подібними документами згідно з пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу). У разі якщо на момент перевірки платника податку органом державної податкової служби суми податку, які попередньо віднесені до податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними цим пунктом документами, платник податку несе відповідальність відповідно до закону. Згідно з п. 201.1 ст. 201 Податкового кодексу України платник податку зобов'язаний надати покупцю (отримувачу) на його вимогу підписану уповноваженою платником особою та скріплену печаткою (за наявності) податкову накладну. Пунктами 201.4, 201.6 ст. 201 Податкового кодексу України встановлено, що податкова накладна складається у двох примірниках у день виникнення податкових зобов'язань продавця. Один примірник видається покупцю, а другий залишається у продавця. У разі складання податкової накладної у паперовому вигляді покупцю видається оригінал, а копія залишається у продавця. У відповідності до п. п. 201.6, 201.7 ст. 201 Податкового кодексу України податкова накладна є податковим документом і одночасно відображається у податкових зобов'язаннях і реєстрі виданих податкових накладних продавця та реєстрі отриманих податкових накладних покупця. Податкова накладна складається на кожне повне або часткове постачання товарів/послуг, а також на суму коштів, що надійшли на поточний рахунок як попередня оплата (аванс). Відповідно до п. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України податкова накладна видається платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, на вимогу покупця та є підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту. Вимоги до підтвердження даних, визначених у податковій звітності, встановлені статтею 44 Податкового кодексу України. Так, для цілей оподаткування платники податків зобов'язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов'язаних з визначенням об'єктів оподаткування та/або податкових зобов'язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов'язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством (абз. 1 п. 44.1 ст. 44 Податкового Кодексу України). Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту (абз. 2 п. 44.1 ст. 44 Податкового Кодексу України). Платники податків зобов'язані забезпечити зберігання документів, визначених у пункті 44.1 цієї статті, а також документів, пов'язаних із виконанням вимог законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, не менш як 1095 днів з дня подання податкової звітності, для складення якої використовуються зазначені документи, а у разі її неподання - з передбаченого цим Кодексом граничного терміну подання такої звітності (абз. 1 п. 44.3 ст. 44 Податкового Кодексу України). У разі втрати, пошкодження або дострокового знищення документів, зазначених в пунктах 44.1 і 44.3 цієї статті, платник податків зобов'язаний у п'ятиденний строк з дня такої події письмово повідомити контролюючий орган за місцем обліку в порядку, встановленому цим Кодексом для подання податкової звітності, та контролюючий орган, яким було здійснено митне оформлення відповідної митної декларації (абз. 1 п. 44.5 ст. 44 Податкового Кодексу України). Повідомлення про втрату або знищення податкових накладних №45310 від 25.07.2011, №41 від 14.11.2011, №88 від 14.12.2011, №117 від 30.01.2012, №224 від 29.03.2012, №83 від 28.04.2012, №82 від 28.04.2012, №207 від 30.05.2012, №97 від 27.06.2012, №118 від 31.07.2012 та №153 від 31.08.2012 (далі - Податкові накладні) Товариством до Податкового органу направлено не було. В той час, як під час проведення перевірки оригінали цих Податкових накладний Товаристовом надано не було. При цьому, відповідно до п. 85.2 ст. 85 Податкового кодексу України платник податків зобов'язаний надати посадовим (службовим) особам контролюючих органів у повному обсязі всі документи, що належать або пов'язані з предметом перевірки. Такий обов'язок виникає у платника податків після початку перевірки. Відповідно до п. 86.7 ст. 86 Податкового Кодексу України у разі незгоди платника податків або його законних представників з висновками перевірки чи фактами і даними, викладеними в акті (довідці) перевірки, вони мають право подати свої заперечення до контролюючого органу за основним місцем обліку такого платника податків протягом п'яти робочих днів з дня отримання акта (довідки). Такі заперечення розглядаються контролюючим органом протягом п'яти робочих днів, що настають за днем їх отримання (днем завершення перевірки, проведеної у зв'язку з необхідністю з'ясування обставин, що не були досліджені під час перевірки та зазначені у зауваженнях), та платнику податків надсилається відповідь у порядку, визначеному статтею 58 цього Кодексу для надсилання (вручення) податкових повідомлень-рішень. Платник податку (його уповноважена особа та/або представник) має право брати участь у розгляді заперечень, про що такий платник податку зазначає у запереченнях. У разі якщо посадова особа контролюючого органу, яка здійснює перевірку, відмовляється з будь-яких причин від врахування документів, наданих платником податків під час проведення перевірки, платник податків має право до закінчення перевірки надіслати листом з повідомленням про вручення та з описом вкладеного або надати безпосередньо до контролюючого органу, який призначив проведення перевірки, копії таких документів (засвідчені печаткою платника податків (за наявності печатки) та підписом платника податків - фізичної особи або посадової особи платника податків - юридичної особи) (абз. 1 п. 44.7 ст. 44 Податкового Кодексу України). Протягом п'яти робочих днів з дня отримання акта перевірки платник податків має право надати до контролюючого органу, що призначив перевірку, документи, які підтверджують показники, відображені таким платником податків у податковій звітності (абз. 2 п. 44.7 ст. 44 Податкового Кодексу України). Як зазначалось, заперечень на Акт перевірки в порядку п. 86.7 ст. 86 Податкового кодексу України, а також оригіналів Податкових накладних в порядку п. 44.7 ст. 44 Податкового кодексу України, позивач до Податкового органу не направляв. У судове засідання, призначене на 09.01.2014, представник позивача оригіналів Податкових накладних не надав, пояснивши неможливість їх надання перебуванням головного бухгалтера Товариства у відпустці. При цьому судом враховано положення п. 44.6 ст. 44 Податкового кодексу України, відповідно до яких у разі якщо до закінчення перевірки або у терміни, визначені в абзаці другому пункту 44.7 цієї статті платник податків не надає посадовим особам контролюючого органу, які проводять перевірку, документи (незалежно від причин такого ненадання, крім випадків виїмки документів або іншого вилучення правоохоронними органами), що підтверджують показники, відображені таким платником податків у податковій звітності, вважається, що такі документи були відсутні у такого платника податків на час складення такої звітності. Суд звертає увагу, що в Акті перевірки чітко вказано, що до перевірки були надані ксерокопії Податкових накладних (а.с. 41). При цьому головний бухгалтер пояснень з даного приводу не надав (а.с. 42). Водночас, як було зазначено вище, Акт перевірки був підписаний директором Товариства Семигайло Ю.А. та головним бухгалтером Кавуніченко О.І., чим останні підтвердили, що первинні, бухгалтерські та інші документи, використані при проведенні перевірки, достовірні, надані в повному обсязі, а додаткові (інші) документи, що свідчать про діяльність суб'єкта господарювання за період, що перевірявся, відсутні (а.с. 62). Підпунктом 54.3.2 пункту 54.3 ст. 54 Податкового кодексу України встановлено, що контролюючий орган зобов'язаний самостійно визначити суму грошових зобов'язань, зменшення (збільшення) суми бюджетного відшкодування та/або зменшення (збільшення) від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток або від'ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством, якщо дані перевірок результатів діяльності платника податків, крім електронної перевірки, свідчать про заниження або завищення суми його податкових зобов'язань, суми бюджетного відшкодування та/або від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток або від'ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, заявлених у податкових (митних) деклараціях, уточнюючих розрахунках. За таких обставин, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку про те, що Податковий орган діяв в межах наданих повноважень та у спосіб, передбачений законодавством, та правомірно збільшив суму грошового зобов'язання з податку на додану вартість і застосував суму штрафних санкцій оскаржуваним податковим повідомленням-рішенням, отже суд не знаходить передбачених законодавством України підстав для задоволення адміністративного позову. Відповідно до частини другої статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони - суб'єкта владних повноважень, суд присуджує з іншої сторони всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати, пов'язані із залученням свідків та проведенням судових експертиз. Відповідач не надав суду доказів понесення ним судових витрат, тому підстави для присудження на його користь судових витрат відсутні. Позивачем під час звернення до адміністративного суду судовий збір був сплачений у повному обсязі, відтак положення ч. 3 ст. 4 Закону України від 08.07.2011 №3674-VI «Про судовий збір» зі змінами, внесеними Законом України від 19.09.2013 №590-VII, застосуванню не підлягають.

Результат розгляду: denied