Рішення адміністративного суду від 2014-03-13 00:00:00+02

Правові, організаційні та фінансові основи загальнообов'язкового державного соціального страхування громадян на випадок тимчасової втрати працездатності, у зв'язку з вагітністю та пологами, у разі смерті, а також надання послуг із санаторно-курортного лікування та оздоровлення застрахованим особам та членам їх сімей визначені Законом України від 18.01.2001 року № 2240-III «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням» (далі по тексту - Закон № 2240). Статтею 1 Закону № 2240 встановлено, що загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням, передбачає матеріальне забезпечення громадян у зв'язку з втратою заробітної плати (доходу) внаслідок тимчасової втрати працездатності (включаючи догляд за хворою дитиною, дитиною-інвалідом, хворим членом сім'ї), вагітності та пологів, часткову компенсацію витрат, пов'язаних із смертю застрахованої особи або членів її сім'ї, а також надання соціальних послуг за рахунок бюджету Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, що формується шляхом сплати страхових внесків роботодавцем, громадянами, а також за рахунок інших джерел, передбачених цим Законом. Суб'єктами загальнообов'язкового державного соціального страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням, згідно із статтею 2 Закону є: застрахована особа або інша особа у випадках, передбачених статтями 45, 47 цього Закону, страхувальник та страховик. Застрахованою особою є найманий працівник, а у випадках, передбачених цим Законом, також інші особи (громадяни України, іноземці, особи без громадянства та члени їх сімей, які проживають в Україні, якщо інше не передбачено міжнародним договором України, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України), на користь яких здійснюється загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням. Страхувальник відповідно до цього Закону - це: а) роботодавець - для осіб, зазначених у частині першій статті 6 цього Закону; б) особи, зазначені у частинах другій та третій статті 6 цього Закону. Страховиком є Фонд соціального страхування з тимчасової втрати працездатності. Пунктом 3 частини 1 статті 13 Закону № 2244 встановлено, що виконавча дирекція фонду здійснює матеріальне забезпечення та надає соціальні послуги за цим Законом. Згідно з частиною 2 статті 27 Закону страхувальник зобов'язаний, зокрема, надавати та оплачувати застрахованим особам у разі настання страхового випадку відповідний вид матеріального забезпечення та соціальних послуг відповідно до цього Закону; допускати посадових осіб органів Фонду, органу державного нагляду, інших контролюючих органів до перевірок правильності використання страхових коштів, надавати їм необхідні документи та пояснення з питань, що виникають під час перевірок; надавати виконавчій дирекції відділення Фонду відомості про матеріальне забезпечення та соціальні послуги відповідно до цього Закону в порядку, встановленому правлінням Фонду. Серед прав страховика статтею 28 Закону № 2244 визначено, зокрема право проводити перевірку правильності використання страхових коштів на підприємствах, в установах і організаціях незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання, у фізичних осіб, які використовують працю найманих працівників; накладати фінансової санкції та адміністративні штрафи, передбачені цим Законом та іншими актами законодавства; порушувати відповідно до законодавства питання про притягнення посадових осіб до відповідальності за порушення законодавства у сфері загальнообов'язкового державного соціального страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням, вимагати надання інформації про вжиті заходи; Відповідно до частини 1 статті 30 страхувальники та інші отримувачі страхових коштів у разі порушення порядку використання страхових коштів відшкодовують Фонду в повному обсязі неправомірно витрачену суму страхових коштів та/або вартість наданих соціальних послуг і сплачують штраф у розмірі 50 відсотків такої суми. Як вбачається з матеріалів справи, 21.05.2013 року позивачем проведена планова перевірка по коштах загальнообов'язкового державного соціального страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності ТОВ «Века», за результатами якої складено Акт №03-3-822 від 21.05.2013 року. Проведеною документальною плановою перевіркою по коштах Фонду з 01.05.2010 року по 31.03.2013 року було виявлено, що путівка на санаторно-курортне лікування видана працівнику позивача [PERSON] без довідки форми № 070/о, що й відображено в акті № 03-3-822. Згідно висновків зазначеної перевірки встановлено: - порушення порядку використання страхових коштів (надання соціальних послуг) (після 01.01.2011) на суму 4200 грн. Не погодившись з зазначеним актом, позивач 23.05.2013 оку за вих. № 04/05 подав до відповідача заперечення, які залишенні без задоволення. Відповідачем 30.05.2013 прийнято рішення № 03-05-170 про повернення коштів Фонду та застосування фінансових санкцій за порушення законодавства про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності (далі Рішення). Згідно зазначеного рішення відповідач

Результат розгляду: granted