Рішення адміністративного суду від 2014-03-03 00:00:00+02

Державна податкова інспекція у м. Хмельницькому звернулась до суду з позовною заявою до Фізичної особи-підприємця [PERSON] про стягнення податкового боргу в сумі 961,59 грн. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що у відповідача існує податковий борг по єдиному податку з фізичних осіб на суму 961,59 грн., який підтверджується розрахунком заборгованості та довідкою про суми податкового боргу та ін. Відповідачу було надіслано ухвалу про відкриття скороченого провадження, за адресою зазначеною у Витязі з ЄДР, проте на адресу суду повернувся коверт із відміткою "за закінченням терміну зберігання". Суд вважає, що справу можна розглядати згідно вимог ст. 183-2 КАС України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що адміністративний позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що станом на 11.02.2014 року за відповідачем рахується податковий борг на суму 961,59 грн. по єдиному податку з фізичних осіб, який виник відповідно до розрахунку заборгованості та довідки про суми податкового боргу та ін. На виконання вимог ст.59 ПК України, у разі, коли платник податків не сплачує узгодженої суму грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, орган державної податкової служби надсилає (вручає) йому податкову вимогу, тому 02.10.2013 року відповідачу надіслано податкову вимогу №19555/10/17-4. У зв'язку із несплатою податкового боргу в добровільному порядку, позивачем подано позов до суду. Відповідно до пп. 14.1.175. п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України (далі - Кодекс), податковий борг - сума грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), самостійно узгодженого платником податків або узгодженого в порядку оскарження, але не сплаченого у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання. В силу п. 15.1. ст. 15 Кодексу, платниками податків визнаються фізичні особи (резиденти і нерезиденти України), юридичні особи (резиденти і нерезиденти України) та їх відокремлені підрозділи, які мають, одержують (передають) об'єкти оподаткування або провадять діяльність (операції), що є об'єктом оподаткування згідно з цим Кодексом або податковими законами, і на яких покладено обов'язок із сплати податків та зборів згідно з цим Кодексом. Відповідно до п. 16.1.4. ст. 16 Податкового кодексу України, платник податків зобов'язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом. Згідно п. 87.1 ст. 87 Податкового Кодексу джерелами самостійної сплати грошових зобов'язань або погашення податкового боргу платника податків є будь-які власні кошти, у тому числі ті, що отримані від продажу товарів (робіт, послуг), майна, випуску цінних паперів, зокрема корпоративних прав, отримані як позика (кредит), та з інших джерел, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею, а також суми надміру сплачених платежів до відповідних бюджетів. Сплата грошових зобов'язань або погашення податкового боргу платника податків з відповідного платежу може бути здійснена також за рахунок надміру сплачених сум такого платежу (без заяви платника) або за рахунок помилково та/або надміру сплачених сум з інших платежів (на підставі відповідної заяви платника) до відповідних бюджетів. Відповідно п. 87.1 ст. 87 Податкового Кодексу орган стягнення звертається до суду з позовом про стягнення суми податкового боргу платника податку - фізичної особи. Стягнення податкового боргу за рішенням суду здійснюється державною виконавчою службою відповідно до закону про виконавче провадження. Оскільки відповідач добровільно узгоджений податковий борг не сплачує, суд вважає вимоги позивача є обґрунтованими та повністю доведеними, тому зазначені вимоги підлягають задоволенню.

Результат розгляду: granted