Рішення адміністративного суду від 2014-01-10 00:00:00+02

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом, у якому просить суд поновити строк на оскарження та скасувати постанову начальника ВДАІ Андрушівського району Лінецького Геннадія Богдановича від 04.11.2013 року, по справі про адміністративне правопорушення, якою на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу на суму 1020 грн. В обґрунтування своїх вимог зазначив, що з даної постанови вбачається, що позивач будучи відповідальною особою за утримання вул. Корольова м. Андрушівка порушив норми, стандарти, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, чим порушив вимоги п. 1.5 ПДР. Про наявність такої постанови дізнався лише 16.11.2013 року коли отримав вказану постанову в ВДАІ, просить суд поновити строк на оскарження та скасувати постанову начальника ВДАІ Андрушівського РВ УМВС Лінецького Геннадія Богдановича № 267029 від 04.11.2013 року, так як позивачу не було вручено копію протоколу та не повідомлено про час та місце розгляду даної справи, в наслідок чого були порушені його права та право на захист, а також вказана справа була розглянута після спливу строку, згідно ст. 277 КУпАП. До суду від позивача надійшла заява в якій він свій позов підтримав, просив його задоволити та справу розглянути в його відсутність. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, будучи належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи. Про причини неявки суду не повідомив. Судом встановлено, що 04 листопада 2013 року винесено постанову начальником ВДАІ Андрушівського району Лінецьким Геннадієм Богдановичем по справі про адміністративне правопорушення, якою на позивача накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу на суму 1020 грн. за скоєння адміністративного правопорушення, яке передбачено ч. 1 ст. 140 КУпАП України, а саме, що [PERSON] будучи відповідальною особою за утримання вул. Корольова м. Андрушівка порушив норми, стандарти, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, чим порушив вимоги п. 1.5 ПДР (а.с.4). Проаналізувавши матеріали справи, суд вважає, що вищезгадана постанова підлягає скасуванню, а адміністративна справа закриттю з наступних підстав. Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Судом встановлено, що необхідних доказів порушення [PERSON] ч.1 ст.140 Кодексу про адміністративні правопорушення України в матеріалах справи немає, а відповідач, на якого покладено обов'язок доказування правомірності свого рішення, в судове засідання не з'явився та доказів не надав. Згідно ст. 268 ч.1 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи. Як видно з матеріалів справи , позивач не був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, копія постанови йому направлена поштою. Як наслідок, він був позбавлений можливості скористатись правами, наданими йому законом. Частина 1 ст.140 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за порушення правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху при утриманні автомобільних доріг і вулиць. Суб"єктом правопорушення є посадова особа. В постанові про притягненняпозивача до адміністративної відповідальності не вказано, які саме норми, стандарти порушені ним, в чому це проявилось, тобто об'єктивна сторона правопорушення не розкрита. Тобто суд вважає, що позивачу пред'явлені неконкретні звинувачення у скоєнні адміністративного правопорушення. А суд не може вийти за межі вказаних у постанові обставин. Таким чином відповідач не надав доказів, що підтверджують правомірність винесення постанови в справі про адміністративне правопорушення вчинене позивачем, а також того, що позивач є посадовою особою відповідальною за утримання вулиць, тобто є суб'єктом вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 140 КУпАП. При цьому в постанові навіть відсутня посада та місце роботи позивача. Відсутність у діях позивача правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 140 КУпАП, підтверджується матеріалами справи і в порушення вимог ч. 2 ст. 71 КАС України не доказано відповідачем. За таких обставин суд вважає, що при накладені адміністративного стягнення на [PERSON] порушено вимоги адміністративного законодавства і вказана постанова підляга скасуванню.

Результат розгляду: granted