Рішення адміністративного суду від 2014-01-31 00:00:00+02

[PERSON] (далі - позивач, [PERSON]) звернувся до Херсонського окружного адміністративного суду з позовом до Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Херсонській області (далі - відповідач, Інспекція ДАБК), у якому, з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог від 06.01.2014р. та заяви про зменшення позовних вимог від 31.01.2014р., просить - - визнати протиправними дії по проведенню позапланової перевірки, по складанню акту перевірки від 24.10.2013р. та припису про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності від 24.10.2013р.; - визнати протиправними дії по проведенню повторної позапланової перевірки, по складанню акту перевірки від 13.01.2014р. та припису про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності від 13.01.2014р.; - скасувати приписи про усунення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності від 24.10.2013р. та від 13.01.2014р.; - стягнути 1000,00грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що Інспекцією ДАБК у Херсонській області були проведені позапланова перевірка 24.10.2013р. та повторна позапланова перевірка 13.01.2014р. з порушенням норм діючого законодавства, а саме: відповідач не мав правових підстав для проведення позапланових перевірок, під час проведення позапланових перевірок порушено їх порядок проведення; 24.10.2013р. перевірка проведена за відсутності позивача чи його уповноваженого представника; акт перевірки від 24.10.2013р., протокол про правопорушення у сфері містобудівної діяльності та припис про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил від 24.10.2013р. відповідачем на адресу позивача не направлялися, чим порушено його права. В судовому засіданні представники позивача підтримали позовні вимоги з підстав викладених у позовній заяві та просили їх задовольнити. Представник Інспекції ДАБК в судовому засіданні проти позову заперечував в повному обсязі та просив суд відмовити в задоволенні позову, але вмотивованого та обґрунтованого письмового заперечення на адміністративний позов не надав. Відповідач заперечував проти неправомірності своїх дій та зазначив, що Інспекція ДАБК при проведенні перевірки діяла в порядок та спосіб передбачений законодавством, а тому відсутні підстави для задоволення адміністративного позову. Розглянувши надані сторонами документи, заслухавши в судовому засіданні пояснення представників сторін, з'ясувавши фактичні обставини справи, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду спору по суті, проаналізувавши норми законодавства які регулюють спірні відносини та їх застосування сторонами, суд приходить до висновку про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог. Судом встановлено, що 03.10.2013р. за вх. № 7/21-07-02-17/517-р Інспекцією ДАБК у Херсонській області зареєстровано звернення гр. [PERSON], у якому міститься вимога щодо здійснення перевірки законності будівництва позивачем в дворі загального користування приміщення гаражу та порушено питання про його знесення. На підставі наказу Інспекції ДАБК у Херсонській області №92 від 01.07.2013р. та звернення № 7/21-07-02-17/517-р від 03.10.2013р. видано направлення на проведення позапланової перевірки додержання вимог містобудівного законодавства за адресою: м.Херсон, вул. Комунарів, буд. 11 від 03.10.2013р. № 1505. 24.10.2013р. посадовими особами відповідача, у присутності дружини та дочки [PERSON], проведено позапланову перевірку дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил, якою встановлено порушення п.1 ст. 376 Цивільного кодексу України, про що складено акт від 24.10.2013р. За результатами позапланової перевірки 24.10.2013р. Інспекцією ДАБК винесено припис про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил, яким позивача зобов'язано привести документацію на капітальний гараж у відповідність до вимог чинного законодавства або до рішення Херсонської міської ради від 17.01.1995р. № 10. Крім цього, 13.01.2014р. на адресу Інспекції ДАБК надійшов лист Департаменту містобудування та землекористування Херсонської міської ради від 13.01.2014р. №01-40-5 про проведення повторної перевірки. На підставі наказу Інспекції ДАБК у Херсонській області №02 від 08.01.2014р. та листа від 13.01.2014р. №01-40-5 видано направлення на здійснення позапланової перевірки від 13.01.2014р. №67. 13.01.2014р. посадовими особами відповідача, у присутності уповноваженої особи за довіреністю [PERSON], проведено позапланову перевірку дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил [PERSON], якою встановлено порушення ст. 29 Закону України "Про планування та забудову території", ст. 34 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності", про що складено акт від 13.01.2014р. За результатами позапланової перевірки 13.01.2014р. Інспекцією ДАБК винесено припис про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил, яким позивача зобов'язано привести документацію на капітальний гараж у відповідність до вимог чинного законодавства або до рішення Херсонської міської ради від 17.01.1995р. № 10. Даючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд враховує наступні норми чинного законодавства. Відповідно до частин 1 та 2 ст. 41 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" від 17.02.2011 №3038-VI (далі - Закон України №3038-VI) державний архітектурно-будівельний контроль - сукупність заходів, спрямованих на дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил. Державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється органами державного архітектурно-будівельного контролю в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Постановою Кабінету Міністрів України від 23 травня 2011 року №533 затверджений Порядок здійснення державного архітектурно-будівельного контролю (далі - Порядок №533), який визначає процедуру здійснення заходів, спрямованих на дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил та ліцензійних умов провадження господарської діяльності, пов'язаної з будівництвом об'єкта архітектури, який за складністю архітектурно-будівельного рішення та (або) інженерного обладнання належить до IV і V категорії складності. Відповідно до п.5 Порядку №533 державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється за територіальним принципом (у межах областей) у порядку проведення планових та позапланових перевірок. Позаплановою перевіркою вважається перевірка, яка не передбачена планом роботи інспекції. Підставами для проведення позапланової перевірки є, зокрема, звернення фізичних чи юридичних осіб про порушення суб'єктом містобудування вимог містобудівного законодавства. Під час проведення позапланової перевірки посадова особа інспекції зобов'язана пред'явити службове посвідчення та направлення для проведення позапланової перевірки (п.7 Порядку №533). Як вбачається з матеріалів справи, підставою для проведення позапланової перевірки вимог містобудівного законодавства відповідачем стало звернення гр. [PERSON] від 01.10.2013р. за вх. № 7/21-07-02-17/517-р. Відповідно до вимог ч.1 ст.1 Закону України "Про звернення громадян" від 02.10.1996р. № 393/96-ВР (далі - Закон України № 393/96-ВР) громадяни України мають право звернутися до органів державної влади, місцевого самоврядування, об'єднань громадян, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, засобів масової інформації, посадових осіб відповідно до їх функціональних обов'язків із зауваженнями, скаргами та пропозиціями, що стосуються їх статутної діяльності, заявою або клопотанням щодо реалізації своїх соціально-економічних, політичних та особистих прав і законних інтересів та скаргою про їх порушення. Частиною 1 ст.3 Закону України № 393/96-ВР визначено, що під зверненнями громадян слід розуміти викладені в письмовій або усній формі пропозиції (зауваження), заяви (клопотання) і скарги. За правилами ст.5 Закону України № 393/96-ВР звернення адресуються органам державної влади і місцевого самоврядування, підприємствам, установам, організаціям незалежно від форм власності, об'єднанням громадян або посадовим особам, до повноважень яких належить вирішення порушених у зверненнях питань. У зверненні має бути зазначено прізвище, ім'я, по батькові, місце проживання громадянина, викладено суть порушеного питання, зауваження, пропозиції, заяви чи скарги, прохання чи вимоги. Звернення може бути усним (викладеним громадянином і записаним посадовою особою на особистому прийомі) чи письмовим, надісланим поштою або переданим громадянином до відповідного органу, установи особисто чи через уповноважену ним особу, якщо ці повноваження оформлені відповідно до чинного законодавства. Звернення може бути подано як окремою особою (індивідуальне), так і групою осіб (колективне). Письмове звернення повинно бути підписано заявником (заявниками) із зазначенням дати. Звернення, оформлене без дотримання цих вимог, повертається заявникові з відповідними роз'ясненнями не пізніш як через десять днів від дня його надходження, крім випадків, передбачених частиною першою статті 7 цього Закону. Згідно ч.1 ст.8 Закону України № 393/96-ВР письмове звернення без зазначення місця проживання, не підписане автором (авторами), а також таке, з якого неможливо встановити авторство, визнається анонімним і розгляду не підлягає. З аналізу норм чинного законодавства та виходячи з матеріалів справи вбачається, що датований 01.10.2013р. лист гр. [PERSON] не відповідає вимогам до звернення, встановлених правилами ст.5 Закону України "Про звернення громадян", а саме: не містить зазначення ім'я, по батькові та місця проживання гр. [PERSON] - зазначення власної посади не звільняє скаржника від обов'язку дотримання встановлених вимог до звернення. Жодних підтверджень, що скаржник дійсно має відповідне доручення на звернення від мешканців будинку №11 по вул. Комунарів та яких саме до листа не додано, у той час як повноваження особи на передачу звернень повинні бути оформлені відповідно до чинного законодавства. Доказів протилежного відповідачем суду не надано. Суд не приймає до уваги пояснення представника відповідача з приводу того, що Інспекція ДАБК у Херсонській області не здійснює перевірку скарг (звернень) на відповідність законодавству, що регулює порядок розгляду звернень громадян, так як відповідно до Положення інспекція ДАБК у своїй діяльності керуються, у тому числі, Конституцією України та Законами України. Таким чином, суд вважає, що у зв'язку з недотриманням встановлених вимог щодо звернення у відповідача не було жодних правових підстав приймати та розглядати лист гр. [PERSON] та, відповідно, здійснювати позапланову перевірку дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності позивачем. Відповідно до абзацу першого пункту 9 Порядку №553 державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється у присутності суб'єктів містобудування або їх представників, які будують або збудували об'єкт будівництва. Згідно п.12 Порядку №553 посадові особи інспекцій під час здійснення державного архітектурно-будівельного контролю зобов'язані у повному обсязі, об'єктивно та неупереджено здійснювати державний архітектурно-будівельний контроль у межах повноважень, передбачених законом. Суд критично ставиться до відомостей зазначених у акті перевірки від 24.10.20.13р. з приводу здійснення позапланової перевірки 24.10.2013р. у присутності дружини та доньки позивача, про що об'єктивно свідчить і той факт, що вказаний документ не містить навіть прізвища, ім'я та по-батькові зазначених осіб. Доводи відповідача щодо здійснення перевірки 24.10.2013р. за участю уповноваженого представника позивача, а саме його доньки, яка діє на підставі довіреності нічим не обґрунтовані та спростовуються наявною в матеріалах справи довіреністю, посвідченою нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу [PERSON] лише 18.12.2013р., тобто вже після проведення позапланової перевірки. Згідно п.16 Порядку №533 за результатами державного архітектурно-будівельного контролю посадовою особою інспекції складається акт перевірки відповідно до вимог, установлених цим Порядком. У разі виявлення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, крім акта перевірки, складається протокол разом з приписом усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил або приписом про зупинення підготовчих та будівельних робіт, які виконуються без повідомлення, реєстрації декларації про початок їх виконання або дозволу на виконання будівельних робіт (п.17 Порядку №533). Як вбачається з актів перевірок від 24.10.2013р. та 13.01.2014р., відповідач встановив, що за адресою: вул. Комунарів, 11, м.Херсон, збудована капітальна споруда, цегляний гараж, без отримання дозвільної документації, що вважається самочинним будівництвом. Згідно рішення виконавчого комітету Херсонської міської ради народних депутатів від 17.01.1995р. №10 "Про дозвіл на встановлення та експлуатацію гаражів" [PERSON] надано дозвіл на встановлення та експлуатацію металевого гаражу. Відповідно до ч. 1 ст. 376 Цивільного кодексу України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил. Однак, згідно з Актом обстеження гаражу на прибудинкової території жилого комплексу по вул. Комунарів, 11 від 10.12.2013р. та 26.06.2013р., складеним Інспекцією з нагляду за станом житлового фонду Департаменту житлово-комунального господарства Херсонської міської ради, гараж, який експлуатується Компанієць В.В, не є об'єктом нерухомого майна, оскільки не має фундаменту, оглядової ями чи підвалу, а отже, не відповідає ознакам нерухомих речей, наведених у ст.181 ЦК України. Крім того, приміщення гаражу експлуатується позивачем за призначенням, порушень будівельних, санітарних чи пожежних норм в ході неодноразових перевірок не виявлено. Допитана у судовому засіданні свідок інспектор Шмельова Н.Б. підтвердила факти викладені у акті обстеження Інспекції з нагляду за станом житлового фонду Департаменту житлово-комунального господарства міської ради від 10.12.2013р. та 26.06.2013р. та додатково вказала на конструктивні елементи приміщення гаражу, а саме у останнього відсутній фундамент, оглядова яма та підвал, приміщення розташоване на кам'яній вирівнюючій подушці з метою вирівнювання уклону ґрунту, внутрішнє оздоблення стін гаражу складається із металу, ззовні приміщення гаражу з метою утеплення будівлі, виключення перепаду температур, а також у зв'язку із частковим пошкодженням металу обкладено у 1/4 цегли. Однозначно вказала, що приміщення гаражу, яке експлуатується позивачем не може вважатись капітальним та не є об'єктом нерухомого майна. Доводи відповідача про наявність у спірного приміщення фундаменту, який виявлено інспектором Якименок Є.Є. виключно з візуального огляду документально не підтверджені. Отже, суд вважає, що приписи про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил від 24.10.2013р. та 13.01.2014р., якими позивача зобов'язано привести документацію на капітальний гараж у відповідність до вимог чинного законодавства або до рішення Херсонської міської ради від 17.01.1995р. №10 підлягають скасуванню. Щодо позовних вимог про відшкодування моральної шкоди, суд зазначає наступне. Відповідно до ст. 23 Цивільного кодексу України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Згідно зі ст. 1167 Цивільного кодексу України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала: 1) якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки; 2) якщо шкоди завдано фізичній особі внаслідок її незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування як запобіжного заходу тримання під вартою або підписки про невиїзд, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту або виправних робіт; 3) в інших випадках, встановлених законом. Відповідно до п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 р. №4 "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров'я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. Позивач не навів суду докази, які б підтвердили заподіяння йому відповідачем моральної шкоди, не довів чим підтверджується факт заподіяння моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, якими діяннями вони заподіяні, у чому саме полягає вина заподіювача, тому вимоги про стягнення моральної шкоди є необґрунтованими та не підлягають задоволенню. Враховуючи вищевикладене та оцінюючи наявні у матеріалах справи докази в сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги [PERSON] належить задовольнити частково.

Результат розгляду: partial