Рішення адміністративного суду від 2014-04-04 00:00:00+03

28.02.2014 року позивач звернувся в суд з адміністративним позовом до відповідача про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення. На обґрунтування зазначено, що згідно постанови ПС 1 № 358199 від 18.02.2014 року на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 255 грн. за порушення п 12.4 ПДР України, за що передбачена адміністративна відповідальність по ч.1 ст. 122 КУпАП. Відповідно до постанови та протоколу про адміністративне правопорушення 18. 02.2014 року о 8:10 год., в м. Кіровограді по вул. Г. Сталінграда біля ринку Європейський, керуючи автомобілем ВАЗ 211540, д/н [NUMBER], перевищив встановлену швидкість руху. При цьому зазначив в протоколі про адміністративне правопорушення , що рухався зі швидкістю 84 кмгод. Тому, посилаючись на вказані обставини, просить суд визнати незаконною та скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення, а провадження по справі про адміністративне правопорушення закрити, в зв"язку із відсутністю в його діях складу адмінправопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП. До судового засідання позивач надав заяву про розгляд справи у його відсутність та повне підтримання позовних вимог ( а.с.16 ). Відповідача повідомлено в порядку ч.9 ст. 35 КАС України (а.с. 15), в судове засідання не з»явився, причини неявки суду не вказано, заяви про відкладення розгляду справи не надано. Згідно ст. 128 КАС України, у разі неприбуття відповідача, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, без поважних причин або без повідомлення ним про причини неприбуття , розгляд справи не відкладається і справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів. Вважаючи, що відповідач повідомлений належним чином, суд ухвалив справу розглядати на підставі наявних у ній доказів за даної явки . Судом встановлено наступні факти і відповідні їм правовідносини. Згідно постанови ПС 1 № 358199 від 18.02.2014 року на позивача накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 255 грн. за порушення п 12.4 ПДР України, за що передбачена адміністративна відповідальність по ч.1 ст. 122 КУпАП. Відповідно до постанови та протоколу про адміністративне правопорушення 18. 02.2014 року о 8:10 год., в м. Кіровограді по вул.. Г. Сталінграда біля ринку Європейський, керуючи автомобілем ВАЗ 211540, д/н [NUMBER], перевищив встановлену швидкість руху. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав. Позивач ( особа, до якої було застосовано адміністративне стягнення посадовою особою ДАЇ, ОВС, в компетенції яких було вирішення питання щодо накладення адмінстягнення) має можливість звернутися з адміністративним позовом до цієї особи про визнання неправомірним притягнення до адмінвідповідальності, який повинен розглядатися за нормами КАС України. Статтею 289 КУпАП передбачено, що скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови. Суд вважає, що оскаржувана постанова прийнята з порушеннями порядку, передбаченого Законами України « Про міліцію», « Про дорожній рух», ПДР України, КУпАП, Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення, Інструкції з питань діяльності підрозділів дорожньо-патрульної служби Державтоінспекції МВС, а тому не підлягає скасуванню. У доданому до постанови протоколі про адміністративне правопорушення інспектором ДПС зазначено, як було виявлене правопорушення, якими доказами підтверджується факт порушення позивачем ПДР України. Правопорушення, передбачені ч.1 ст. 122 КУпАП тягнуть за собою накладення штрафу від п»ятнадцяти до двадцяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян. Відповідно до п.12.4 ПДР України у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 60 км/год. Згідно ст.55 Конституції України, кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Згідно ч.1, 3 ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, прокурорським наглядом, правом оскарження, іншими встановленими законом способами. Згідно ч.2 ст.33 КУпАП при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність. Згідно ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності. Згідно ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, що встановлюються протоколом, про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Згідно ч.2 ст.71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Згідно п.1.11. Розпорядження МВС України № 466 від 21.05.2009р. «Про організацію роботи підрозділів ДАІ з профілактики правопорушень із застосуванням засобів фото- і кінозйомки, відеозапису» передбачено, що працівники Державтоінспекції під час винесення постанови про накладення стягнення за адміністративне правопорушення повинні неухильно дотримуватися вимог статей 33, 34 Кодексу України про адміністративні правопорушення. З огляду на встановлені в судовому засіданні обставини та визначені відповідно до них правовідносини, суд дійшов висновку щодо відмови в задоволенні позову у зв»язку з його необгрунтованістю та безпідставністю, оскільки факт вчинення правопорушення підтверджується поясненнями самого водія в протоколі про правопорушення та жодним доказом не спростовуються. На підставі вищевикладеного та

Результат розгляду: denied