Рішення адміністративного суду від 2014-02-20 00:00:00+02

В січні 2014 року [PERSON] звернувся до Кіровського районного суду м. Кіровограда з адміністративним позовом до інспектора ДПС ВС роти ДПС при УДАІ УМВС України в Кіровоградській області Левченко С.П. про визнання дій протиправними та скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення. В обґрунтування вимог зазначив, що 25.01.2014 року о 09 год. 30 хв. керуючи автомобілем Опель Комбо д/н [NUMBER] рухаючись по вул. Ж.Революції повертаючи на вул. Дзержинського не надав дорогу пішоходам на нерегульованому перехресті, на що був зупинений інспектором, який склав протокол та виніс постанову про притягнення до адміністративної відповідальності та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 425 грн. за те, що позивач при повороті на перехресті не надав дорогу пішоходам, які проходили проїжджу частину, чим порушив п.16.2 ПДР . В судове засідання [PERSON] не з»явився, надав до суду заяву про розгляд справи без його участі. Відповідач в судове засідання не з»явився, надав до суду заперечення та диск. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 25.01.2014 року о 09 год. 30 хв. відповідачем складений протокол про адміністративне правопорушення відносно позивача, за те, що останній 25.01.2014 року о 09год. 30 хв. керуючи автомобілем Опель Комбо д/н [NUMBER] рухаючись по вул. Ж.Революції повертаючи на вул. Дзержинського не надав дорогу пішоходам на нерегульованому перехресті. Адміністративна справа відповідачем розглянута на місці, винесена постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП, та накладений штраф в розмірі 425 грн. Адміністративна відповідальність за ч. 2 ст. 122 КУпАП настає в разі порушення водіями транспортних засобів правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, ненадання переваги в русі маршрутним транспортним засобам, порушення правил обгону і зустрічного роз'їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування водієм під час руху транспортного засобу засобами зв'язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди. Позивач зазначає, що вимог п. 16.2 ПДР України не порушував, оскільки коли він повертав праворуч пішохід не знаходився на проїзній частині на яку він повертав. Пунктом 16.2 ПДР України передбачено, що на регульованих та нерегульованих перехрестях водій, повертаючи праворуч або ліворуч, повинен дати дорогу пішоходам, які переходять проїзну частину, на яку він повертає. Відповідач в запереченнях стверджує, що позивач не надав дорогу пішоходу на нерегульованому перехресті. Інспектором наданий диск, із записом фіксуванням правопорушення скоєного позивачем. З відеозапису на диску вбачається, що автомобіль під керуванням позивача повертає праворуч на вулицю Дзержинського в м. Кіровограді і на проїзній частині, на яку він повертає відсутні пішоходи. Вже після виконання повороту на відео зафіксований пішохід, які тільки почав перетинати проїзну частину, на яку повертав позивач. Відповідно до ст. 69 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні данні наявність або відсутність, на підставі яких суд встановлює обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. В судовому засіданні переглянутий відеозапис, з якого вбачається, що керуючи автомобілем Опель Комбо д/н [NUMBER] позивач не порушував вимоги ПДР. Виходячи із положень ст. 247 КУпАП закриття провадження в справі відноситься до компетенції органу, котрий приймає рішення про притягнення до адміністративної відповідальності і повинно здійснюватись в межах того провадження. Тому позовні вимоги в частині закриття провадження в справі задоволенню не підлягають. На підставі вищевикладеного, суд дійшов висновку щодо часткового задоволення позовних вимог адміністративного позову та скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення.

Результат розгляду: partial