Рішення адміністративного суду від 2014-02-27 00:00:00+02

У травні 2013 року фізична особа - підприємець [PERSON] пред'явив позов до управління Пенсійного фонду України в Совєтському районі м. Макіївки Донецької області про визнання дій управління Пенсійного фонду України в Совєтському районі м. Макіївки Донецької області (далі - УПФ в Совєтському районі м. Макіївки Донецької області) щодо нарахування недоїмки зі сплати єдиного внеску у сумі 5766, 45 гривень протиправними; скасування вимоги УПФ в Совєтському районі м. Макіївки Донецької області про сплату недоїмки зі сплати єдиного внеску № Ф 13/46 від 22 квітня 2013 року на суму 5766, 45 грн.; стягнення судових витрат на його користь з державного бюджету. Постановою Донецького окружного адміністративного суду від 20 червня 2013 року, залишеною без змін ухвалою Донецького апеляційного адміністративного суду від 17 липня 2013 року, позов задоволено частково. Скасовано вимогу УПФ в Совєтському районі м. Макіївки Донецької області про сплату боргу № Ф 13/46 від 22 квітня 2013 року на суму 5766,45 грн.. Стягнуто з Державного бюджету України на користь [PERSON] судові витрати у розмірі 57,35 грн.. В задоволені позовних вимог в іншій частині відмовлено. Не погоджуючись із прийнятими рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій в частині відмови в задоволенні позовних вимог, скаржник оскаржив їх. У касаційній скарзі [PERSON], посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду апеляційної інстанції та змінити рішення суду першої інстанції, визнати дії УПФ в Совєтському районі м. Макіївки Донецької області щодо нарахування недоїмки зі сплати єдиного внеску у сумі 5766, 45 гривень протиправними та стягнути з державного бюджету на його користь понесені судові витрати, пов'язані з розглядом справи, у розмірі 189 (сто вісімдесят дев'ять) грн. 25 коп.. Касаційна скарга підлягає задоволенню частково із огляду на наступне. Встановлено, що [PERSON] є фізичною особою-підприємцем, платником єдиного податку, перебуває на спрощеній системі оподаткування з 01 січня 2012 року та отримує пенсію за віком на пільгових умовах, призначену відповідно до статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення». УПФ в Совєтському районі м. Макіївки Донецької області 22 квітня 2013 року було прийнято вимогу про сплату недоїмки № Ф 13/46, якою встановлено наявність заборгованості зі сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування в сумі 5766,45 грн. Задовольняючи позовні вимоги в частині скасування вимоги УПФ в Совєтському районі м. Макіївки Донецької області про сплату недоїмки зі сплати єдиного внеску № Ф 13/46 від 22 квітня 2013 року, суд першої інстанції дійшов висновку, що оскільки позивач є пенсіонером та отримує пенсію за віком на пільгових умовах, призначену відповідно до статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», він звільняється від сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а тому вимога УПФ в Совєтському районі м. Макіївки Донецької області є незаконною. Суд першої інстанції прийшов до висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог в частині визнання дій УПФ в Совєтському районі м. Макіївки Донецької області щодо нарахування недоїмки зі сплати єдиного внеску протиправними з тих підстав, що скасування вимоги про сплату боргу № Ф 13/46 від 22 квітня 2013 року на суму 5766,45 грн. є достатнім та повним захистом прав позивача. Суд апеляційної інстанції погодився із висновками суду першої інстанції та залишив постанову Донецького окружного адміністративного суду від 20 червня 2013 року без змін. Колегія суддів Вищого адміністративного суду України з правовою позицією судів першої та апеляційної інстанцій не погоджується із огляду на наступне. Частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Закон України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» визначає правові та організаційні засади забезпечення збору та обліку єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, умови та порядок його нарахування і сплати та повноваження органу, що здійснює його збір та ведення обліку. Згідно з пунктом 4 частини 1 статті 4 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» платниками єдиного внеску є, зокрема, фізичні особи - підприємці, в тому числі ті, які обрали спрощену систему оподаткування, та члени сімей цих осіб, які беруть участь у провадженні ними підприємницької діяльності. Відповідно до частини 4 статті 4 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» особи, зазначені у пункті 4 частини першої цієї статті, які обрали спрощену систему оподаткування, звільняються від сплати за себе єдиного внеску, якщо вони є пенсіонерами за віком або інвалідами та отримують відповідно до закону пенсію або соціальну допомогу. Такі особи можуть бути платниками єдиного внеску виключно за умови їх добровільної участі у системі загальнообов'язкового державного соціального страхування. Позивачу призначена пенсія за віком із зниженням пенсійного віку на підставі статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», а тому фізична особа-підприємець [PERSON] є пенсіонером та отримує пенсію за віком та звільнений від сплати єдиного внеску і у відповідача відсутні правові підстави для прийняття вимоги про сплату недоїмки від 22 квітня 2013 року № Ф 13/46. У зв'язку з цим дії УПФ в Совєтському районі м. Макіївки Донецької області щодо нарахування позивачу недоїмки зі сплати єдиного внеску у сумі 5766, 45 гривень є протиправними. Враховуючи зазначене, колегія суддів Вищого адміністративного суду України вважає, що постанова Донецького окружного адміністративного суду від 20 червня 2013 року та ухвала Донецького апеляційного адміністративного суду від 17 липня 2013 року в частині відмови в задоволенні позовних вимог про визнання протиправними дій УПФ в Совєтському районі м. Макіївки Донецької області щодо нарахування [PERSON] недоїмки зі сплати єдиного внеску у розмірі 5766,45 грн. підлягає скасуванню із прийняттям нового рішення про задоволення позовних вимог в цій частині. Відповідно до частини 1 статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України (або відповідного місцевого бюджету, якщо іншою стороною був орган місцевого самоврядування, його посадова чи службова особа). Оскілки позовні вимоги [PERSON] задоволенні в повному обсязі Вищий адміністративний суд України приходить до висновку про наявність підстав для стягнення з Державного бюджету України всіх судових витрат, за виключенням тих, що були стягненні судом першої інстанції. Відповідно до статті 229 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції має право скасувати судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій та ухвалити нове рішення, якщо обставини справи встановлені повно і правильно, але суди першої та апеляційної інстанцій порушили норми матеріального чи процесуального права, що призвело до ухвалення незаконного судового рішення. Оскільки при ухваленні рішень судами першої та апеляційної інстанцій було допущено порушення норм матеріального права, ухвалені рішення підлягають скасуванню частково з ухваленням нового про задоволення позовних вимог.

Результат розгляду: partial