Рішення адміністративного суду від 2014-03-25 00:00:00+02

[PERSON] звернувся в Берегівський районний суд Закарпатської області із адміністративним позовом до першого заступника начальника інспекції державного архітектурно-будівельного контролю в Закарпатській області Шеби Олександра Васильовича, про визнання поважними причини пропуску строку для звернення до суду та скасування постанови по справі про адміністративне правовопорушення №41 від 29 січня 2014 року про накладеня адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 5 100 грн. за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 188-42 КУпАП. Позовні вимоги позивачем мотивовано тим, що 16 липня 2013 року головним державним інспектором інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Закарпатській області Товт Антоном Антоновичем проведено позапланову перевірку дотримання ним вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, державних будівельних норм, стандартів і правил за місцезнаходженням належного йому на праві приватної власності житлового будинку, який складається з двох квартир, за адресою: [ADDRESS], в ході якої було встановлено, що на час проведення перевірки реконструкція житлового будинку не здійснюється; на будівництво гаражу є дозвіл б/н від 15 квітня 2002 року, виданий на підставі рішення виконавчого комітету Берегівської міської ради Закарпатської області від 27 березня 2002 року № 135; гараж в експлуатацію не прийнятий, у зв"язку з чим видано припис, яким вимагається ввести в експлуатацію гараж, що знаходиться за вищевказаною адресою до 25 грудня 2013 року. Однак, для того аби прийняти в експлуатацію закінчений будівництвом гараж йому спочатку необхідно було оформити право власності або право користування на земельну ділянку, на якій воно споруджене, а тому виконання припису інспекції ДАБК у Закарпатській області № 386-П від 16 липня 2013 року щодо прийняття в експлуатацію гаража до 25 грудня 2013 року було неможливим з незалежних від нього об'єктивних причин, про що 13 грудня 2013 року він звернувся до інспекції ДАБК у Закарпатській області з заявою про встановлення додаткового строку для виконання припису. Однак, 27 січня 2014 року головним державним інспектором інспекції ДАБК у Закарпатській області Желізник Світланою Анатолівною було проведено позапланову перевірку виконання вимог вищевказаного припису № 386-П від 16 липня 2013 року та встановлено, що зазначені в приписі порушення не усунено, про що складено відповідний акт, та в цей же день останньою складено протокол про адміністративне правопорушення, на підставі якого 29 січня 2014 року першим заступником начальника інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Закарпатській області Шеба Олександром Васильовичем винесено постанову № 41 по справі про адміністративне правопорушення, якою притягнуто його до адміністративної відповідальності за ч. 1 статті 18842 КУпАП та накладено відносно нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 5 100 грн.. Вважаю таку постанову незаконною, оскільки в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, такою, що винесена з грубим порушенням норм матеріального та процесуального права, та такою, що підлягає скасуванню. Крім того, про існуваення вказаної постанови він дізнався тільки 18 лютого 2014 року. А тому вважає, що пропустив строк звернення до суду для оскарження вищевказаної постанови з поважних причин, тому такий підлягає поновленню. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позовні вимоги свого довірителя підтримав, з підстав, зазначених в позовній заяві, просив позов задоволити. Відповідач - перший заступник начальника інспекції державного архітектурно-будівельного контролю в Закарпатській області Шеба О. В. в судове засідання повторно не з'явився, про день, час та місце судового розгляду справи був належним чином повідомлений, про причини своєї неявки суд не повідомив, заяв про відкладення судового розгляду справи чи про розгляд справи за його відсутності від нього не надходило (а.с.1 34, 49-50). Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, з'ясувавши повно і всебічно обставини, на які позивач посилався, як на підставу своїх вимог, оцінивши докази сторони на ствердження цих обставин в їх сукупності, суд вважає поновити позивачу процесуальний строк на оскарження постанови в справі про адміністративне правопорушення, як такий, що пропущений з поважних причин, а адміністративний позов задовольнити, виходячи з наступного. Згідно ст. 289 КУпАП, скарга на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подана протягом десять днів з дня її винесення. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу. Враховуючи, те що позивач довідався по існування оскаржуваної постанови 18 лютого 2014 року, суд вважає, що останній пропустив строк звернення з позовом до суду з поважних причин, а тому вважає поновити такий. Згідно акту перевірки дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил від 16 липня 2013 року, в ході проведення головним державним інспектором інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Закарпатській області Товт Антоном Антоновичем за місцезнаходженням належного [PERSON] на праві приватної власності житлового будинку, за адресою: [ADDRESS], було виявлено, що на час проведення перевірки реконструкція житлового будинку не здійснюється; на будівництво гаражу є дозвіл б/н від 15 квітня 2002 року, виданий на підставі рішення виконавчого комітету Берегівської міської ради Закарпатської області від 27 березня 2002 року № 135; гараж в експлуатацію не прийнятий (а.с. 24). Крім того, 16 липня 2013 року головним державним інспектором інспекції ДАБК у Закарпатській області Товт А. А. винесено припис про усунення вищевказаних порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил № 386-П від 16 липня 2013 року, яким вимагається ввести в експлуатацію гараж, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] до 25 грудня 2013 року (а.с. 25). Відповідно до частини першої статті 27 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» забудова присадибних, дачних і садових земельних ділянок може здійснюватися на підставі будівельного паспорта забудови земельної ділянки. Будівельний паспорт визначає комплекс містобудівних та архітектурних вимог до розміщення і будівництва індивідуального (садибного) житлового будинку, садового, дачного будинку не вище двох поверхів (без урахування мансардного поверху) з площею до 300 квадратних метрів, господарських будівель і споруд, гаражів, елементів благоустрою та озеленення земельної ділянки. Загальні засади прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів визначені статтею 39 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», частиною першою якої встановлено, що прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів, що належать до I-III категорій складності, та об'єктів, будівництво яких здійснювалося на підставі будівельного паспорта, здійснюється шляхом реєстрації органом державного архітектурно-будівельного контролю на безоплатній основі поданої замовником декларації про готовність об'єкта до експлуатації. Форма декларації про готовність об'єкта до експлуатації, порядок її подання і реєстрації визначаються Кабінетом Міністрів України. Таким чином, виходячи з вищенаведеного, прийняття в експлуатацію індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків не вище двох поверхів (без урахування мансардного поверху) площею до 300 кв. метрів, господарських будівель і споруд, зокрема гаражів, які розташовані на присадибних, дачних і садових земельних ділянках та споруджувались на підставі будівельного паспорта здійснюється шляхом реєстрації органом державного архітектурно-будівельного контролю декларації про готовність об'єкта до експлуатації. Процедура подання декларації про готовність об'єкта до експлуатації та її форма визначені Порядком прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 461 від 13 квітня 2011 року. Пунктом 2 Порядку встановлено, що прийняття в експлуатацію об'єктів, що належать до I-III категорії складності, та об'єктів, будівництво яких здійснено на підставі будівельного паспорта, проводиться шляхом реєстрації Державною архітектурно-будівельною інспекцією та її територіальними органами поданої замовником декларації про готовність об'єкта до експлуатації. Як вбачається з пункту 111 декларації про готовність об'єкта до експлуатації, в ньому зазначається інформація про документ, що посвідчує право власності чи користування земельною ділянкою, або договір суперфіцію чи договір про встановлення права земельного сервітуту щодо будівництва об'єктів інженерно-транспортної інфраструктури. Відтак, у випадку здійснення будівництва на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, тобто без оформлення права власності чи права користування на земельну ділянку, прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів шляхом реєстрації декларації про готовність об'єкта до експлуатації є неможливим. Згідно ж з пунктом 29 Порядку в разі виявлення Інспекцією недостовірних даних (встановлення факту, що на дату реєстрації декларації інформація, яка зазначалася в ній, не відповідала дійсності, та/або виявлення розбіжностей між даними, зазначеними у декларації), наведених у зареєстрованій декларації, які є підставою вважати об'єкт самочинним будівництвом, зокрема, якщо він збудований або будується на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без документа, який дає право виконувати будівельні роботи, чи належно затвердженого проекту або будівельного паспорта, реєстрація такої декларації підлягає скасуванню Інспекцією. Отже для того, щоб прийняти в експлуатацію закінчений будівництвом гараж спочатку необхідно оформити право власності або право користування на земельну ділянку, на якій воно споруджене. Так, як ствердив судовому засіданні представник позивача [PERSON], [PERSON] 15 серпня 2013 року звернувся до Берегівської міської ради Закарпатської області з заявою про передачу йому в оренду земельної ділянки під квартирами № 1 та № 2 (в тому числі під гаражем) по [ADDRESS]. Рішенням Берегівської міської ради від 15 листопада 2013 року № 1524 [PERSON] надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки на умовах оренди по [ADDRESS], орієнтованою площею 0,1000 га, - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (а.с. 26). Відповідно до ч. 1 ст. 123 Земельного кодексу України,- надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування здійснюється Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування. Рішення зазначених органів приймається на підставі проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок, зокрема в разі формування нової земельної ділянки (крім поділу та об'єднання). Виготовлення зазначеного проекту землеустрою [PERSON] було замовлено у Малого приватного підприємства «Зеніт», ідентифікаційний код юридичної особи: 13589543 (а.с. 28). Разом з тим, відповідно до пункту «г» ч. 2 ст. 28 Закону України «Про землеустрій»,- максимальний строк складання документації із землеустрою становить до шести місяців з моменту укладення договору на розробку технічної документації із землеустрою. Згідно з ч. 6 ст. 123 ЗК України,- відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого моврядування у двотижневий строк з дня отримання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, а в разі необхідності здійснення обов'язкової державної експертизи землевпорядної документації згідно із законом - після отримання позитивного висновку такої експертизи приймає рішення про надання земельної ділянки у користування. Таким чином, після розроблення документації із землеустрою така повинна бути затверджена органом місцевого самоврядування, у даному випадку - Берегівською міською радою Закарпатської області, яка приймає рішення про надання земельної ділянки у користування, і лише після цього стане можливим укладення договору оренди вищевказаної земельної ділянки та введення в експлуатацію гаража. Як встановлено з матеріалів справи, 13 грудня 2013 року [PERSON] звернувся до інспекції ДАБК у Закарпатській області з заявою про встановлення додаткового строку для виконання припису (а.с. 29). 27 січня 2014 року головним державним інспектором інспекції ДАБК у Закарпатській області Желізник Світланою Анатоліївною проведено позапланову перевірку виконання вимог вищевказаного припису № 386-П від 16 липня 2013 року та встановлено, що зазначені в приписі порушення не усунено, про що складено відповідний акт (а.с. 30), на підставі якого, останньою в цей же день складено протокол про адміністративне правопорушення відносно [PERSON], на підставі якого 29 січня 2014 року першим заступником начальника інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Закарпатській області Шеба Олександром Васильовичем винесено постанову № 41 по справі про адміністративне правопорушення, згідно якої [PERSON] притягуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 188-42 КУпАП та накладено відносно нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 5 100 грн. (а.с. 31-33). За таких обставин, суд приходить до висновку, що виконання припису інспекції ДАБК у Закарпатській області № 386-П від 16 липня 2013 року щодо прийняття в експлуатацію гаража до 25 грудня 2013 року було неможливим з незалежних від позивача [PERSON] об'єктивних причин. ч. 1 ст. 188-42 КУпАП встановлено, що невиконання законних вимог (приписів) посадових осіб центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю, - тягне за собою накладення штрафу від трьохсот до чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Враховуючи те, що з метою виконання припису №386-П від 16 липня 2013 року про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил, позивач [PERSON] звертався до Берегівської міської ради Закарпатської області з заявою про передачу йому в оренду земельної ділянки під житловим будинком (в тому числі під гаражем ), на підставі чого останньою прийнято рішення від 15 листопада 2013 року №1524, яким [PERSON] надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення вказаної земельної ділянки на умовах оренди, на що останній замовив виготовлення проекту землеустрою, однак законом встановлений шестимісячний строк для складання документації із землеустрою, а тому не міг виконати припис від 16 липня 2013 року щодо прийняття в експлуатацію гаража у встановлений в такому строк, тобто до 25 грудня 2013 року, з незалежних від нього об'єктивних причин, а тому діях останнього відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 188-42 КУпАП. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги і заперечення, а в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Крім того, суд враховує, що відповідач не надав суду доказів на спростування позовних вимог позивача, не навів суду докази законності та обґрунтованості притягнення позивача до адміністративної відповідальності та накладення відносно останнього адміністративного стягнення. А тому суд вважає позовні вимоги обгрунтованими і такими, що підлягають задоволенню. На підставі вищевикладеного,

Результат розгляду: granted