Рішення адміністративного суду від 2014-03-03 00:00:00+02

[PERSON] звернулась до суду з позовною заявою до Головного управління Міндоходів у Львівській області, Міністерства доходів та зборів України та просить: - визнати нечинним рішення ГУ Міндоходів у Львівській області про залишення первинної скарги без розгляду № 10007/10/10-8005/572 від 09.09.2013 року; - визнати нечинним рішення Міндоходів України № 4806/К/99-99-10-01-03-14 від 30.09.2013 року; - зобов»язати відповідачів вчинити дії щодо надання можливості позивачу здійснити процедуру адміністративного оскарження. Позивач обґрунтовує свої позовні вимоги тим, що звернувся до відповідачів зі скаргами на податкове повідомлення-рішення №009411710 від 14.08.2013 року, так як таке було винесено без врахування обставин виникнення у позивача інвестиційних збитків, понесених у 2013 році, до податкового повідомлення-рішення не додано розрахунку. Однак такі скарги були залишені без розгляду з підстав, що не розглядаються повторні звернення до одного і того самого органу від однієї і тієї самої особи з одного і того самого питання, якщо попереднє вирішено по суті. Вважає такі рішення протиправними та просить їх скасувати, так як позивач не оскаржував раніше податкове повідомлення-рішення №009411710 від 14.08.2013 року. Позивач та представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримали з підстав наведених в позові, просили задоволити. Відповідач - Головне управління Міндоходів у Львівській області, явку повноважного представника в судове засідання не забезпечив, заперечення на позов не подав, про день та час розгляду справи належно повідомлений, про причини неявки суд не повідомив. Представник відповідача - Міністерства доходів та зборів України, в судовому засіданні позов не визнав з підстав зазначених у заперечені на позовну заяву. Послався на п.6 Положення про порядок подання та розгляду скарг платників податків органами державної податкової служби, у якому зазначено, що не розглядаються повторні звернення до одного і того самого органу державної податкової служби від однієї і тієї самої особи з одного і того самого питання, якщо перше вирішено по суті. Так як, по податковому повідомленні-рішенні №009411710 від 14.08.2013 року грошове зобов»язання було предметом розгляду в судовому порядку, воно не підлягає повторному розгляду. Дослідивши матеріали справи, заслухавши представників сторін, оцінивши докази, які мають значення для справи, суд виходив з наступного: 27 серпня 2013 року позивачем на адресу Головного управління Міндоходів у Львівській області скеровано скаргу на податкове повідомлення-рішення №009411710 від 14.08.2013 року, з підстав, що при його винесені не враховано понесені нею у 2013 році інвестиційні збитки від продажу інвестиційних активів в сумі 304000 грн. 09.09.2013 року Головним управлінням Міндоходів у Львівській області скеровано позивачу рішення № 10007/10/10-8005/572 про залишення первинної скарги без розгляду. У даному рішенні відповідач посилається на те, що постановою Львівського окружного адміністративного суду від 18.05.10 року скасовано податкове повідомлення-рішення ДПІ у Залізничному районі м.Львова від 22.04.09 р. № 0005361710/0 в частині 27631,05 грн. податкового зобов»язання по податку з доходів фізичних осіб. Ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 18.07.13 року залишено без змін вищевказану постанову. На підставі п.3.4 Порядку направлення (вручення) органом державної податкової служби податкових повідомлень-рішень платникам податків направлено позивачу податкове повідомлення-рішення №009411710 від 14.08.2013 року на зменшену суму податкового зобов»язання. Відповідно до п.6 Положення про порядок подання та розгляду скарг платників податків органами державної податкової служби, не розглядаються повторні звернення до одного і того самого органу державної податкової служби від однієї і тієї самої особи з одного і того самого питання, якщо перше вирішено по суті. Так як, по податковому повідомленні-рішенні №009411710 від 14.08.2013 року грошове зобов»язання було предметом розгляду в судовому порядку, воно не підлягає повторному розгляду. Позивачем на адресу Міністерства доходів та зборів України скеровано скаргу на рішення Головного управління Міндоходів у Львівській області, у якій просить скасувати податкове повідомлення-рішення №009411710 від 14.08.2013 року. 30.09.2013 року Міністерством доходів та зборів України скеровано рішення у формі листа №4806/К/99-99-10-01-03-14, яким залишено без змін рішення Головного управління Міндоходів у Львівській області № 10007/10/10-8005/572 від 09.09.2013 року про залишення первинної скарги без розгляду та залишено скаргу без рогляду. Відповідно до ст. 6 Конституції України органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження в установлених Конституцією України межах і відповідно до законів України. Органи державної влади, їх посадові особи, згідно зі ст. 19 Конституції України, зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Згідно п. 56.1 - 56.2 ст. 56 Податкового кодексу України, рішення, прийняті контролюючим органом, можуть бути оскаржені в адміністративному або судовому порядку. У разі коли платник податків вважає, що контролюючий орган неправильно визначив суму грошового зобов'язання або прийняв будь-яке інше рішення, що суперечить законодавству або виходить за межі повноважень контролюючого органу, встановлених цим Кодексом або іншими законами України, він має право звернутися до контролюючого органу вищого рівня із скаргою про перегляд цього рішення. Згідно п. 56.3 ст. 56 Податкового кодексу України, скарга подається до контролюючого органу вищого рівня у письмовій формі (за потреби - з належним чином засвідченими копіями документів, розрахунками та доказами, які платник податків вважає за потрібне надати з урахуванням вимог пункту 44.6 статті 44 цього Кодексу) протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання платником податків податкового повідомлення-рішення або іншого рішення контролюючого органу, що оскаржується. Відповідно до п. 56.6 Податкового кодексу України у разі коли контролюючий орган приймає рішення про повне або часткове незадоволення скарги платника податків, такий платник податків має право звернутися протягом 10 календарних днів, наступних за днем отримання рішення про результати розгляду скарги, зі скаргою до контролюючого органу вищого рівня. Відповідно до п. 56.8 Податкового кодексу України контролюючий орган, який розглядає скаргу платника податків, зобов'язаний прийняти вмотивоване рішення та надіслати його протягом 20 календарних днів, наступних за днем отримання скарги, на адресу платника податків поштою з повідомленням про вручення або надати йому під розписку. Порядок подання та розгляду органами державної податкової служби скарг платників податків при оскарженні в адміністративному порядку податкових повідомлень-рішень про визначення сум грошових зобов'язань платника податків або будь-яких інших рішень органів державної податкової служби визначено Положенням про порядок подання та розгляду скарг платників податків органами державної податкової служби ( далі Положення), затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 19.11.2012, № 1203 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 07.12.12 р. №2046/22358, що було чинне на час здійснення правовідносин. Відповідно до п. 2 Положення, органи державної податкової служби розглядають скарги платників податків на податкові повідомлення-рішення про визначення сум грошових зобов'язань платника податків або будь-які інші рішення органів державної податкової служби щодо податків, зборів, які справляються до бюджетів та державних цільових фондів, а також стосовно законодавства, контроль за дотриманням якого покладається на органи державної податкової служби, крім мита, акцизного податку, податку на додану вартість та інших податків, зборів, які відповідно до податкового законодавства справляються у разі ввезення (пересилання) товарів і предметів на митну територію України або територію вільної митної зони або вивезення (пересилання) товарів і предметів з митної території України або з території вільної митної зони. Орган державної податкової служби зобов'язаний прийняти вмотивоване рішення та надіслати його протягом двадцяти календарних днів, що настають за днем отримання скарги платника податків, на адресу платника податків поштою з повідомленням про вручення або надати йому під розписку ( п.13 Положення). Згідно з п.14 Положення, орган державної податкової служби при розгляді скарги платника податків перевіряє правомірність нарахування, здійсненого органом державної податкової служби, у випадках, визначених Податковим кодексом України, або прийняття будь-якого рішення органу державної податкової служби, що оскаржується, і приймає одне з таких рішень: а) залишає податкове повідомлення-рішення про визначення суми грошового зобов'язання платника податків або будь-яке інше рішення органу державної податкової служби, яке оскаржується, без змін, а скаргу без задоволення; б) скасовує у певній частині податкове повідомлення-рішення про визначення суми грошового зобов'язання платника податків або будь-яке інше рішення органу державної податкової служби, яке оскаржується, і не задовольняє скарги платника податків у певній частині; в) скасовує податкове повідомлення-рішення про визначення суми грошового зобов'язання платника податків або будь-яке інше рішення органу державної податкової служби, яке оскаржується, і задовольняє скаргу платника податків повністю; г) збільшує суму грошового зобов'язання або податкового боргу; ґ) залишає у випадках, передбачених статтею 8 Закону України "Про звернення громадян", скаргу без розгляду та повертає автору. Не розглядаються повторні звернення до одного і того самого органу державної податкової служби від однієї і тієї самої особи з одного і того самого питання, якщо перше вирішено по суті ( п.6 Положення). Відповідно до п.3.4 Порядку направлення органами державної податкової служби податкових повідомлень-рішень платникам податків", затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 28.11.2012, № 1236, якщо за результатами адміністративного або судового оскарження грошове зобов'язання, зменшення (збільшення) суми бюджетного відшкодування та/або зменшення від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток або від'ємного значення суми податку на додану вартість зменшується, то до платника податків направляється податкове повідомлення-рішення, яке містить зменшену суму грошового зобов'язання, якому присвоюється номер та яке вноситься до відповідного реєстру податкових повідомлень-рішень у порядку, передбаченому пунктом 3.3 цього розділу. Згідно з п.58.1 ст.58 ПК України до податкового повідомлення-рішення додається розрахунок податкового зобов'язання та штрафних (фінансових) санкцій. Як вбачається із матеріалів справи, позивач у своїх скаргах оскаржує податкове повідомлення-рішення №009411710 від 14.08.2013 року з тих підстав, що при його винесені не враховано збитки, що були понесені у 2013 році та не додано розрахунку. Суд вважає, що відповідачами при винесенні рішень про залишення скарг без розгляду не враховані вищевказані обставини, які не були підставою для оскарження грошового зобов»язання, визначеного податковим повідомленням-рішенням від 22.04.2009 року №0005361710/0. У своїх рішеннях відповідачі неповно перевірили правомірність нарахування грошового зобов»язання, а тому суд вважає, що такі рішення слід визнати протиправними та скасувати. Щодо позовної вимоги про зобов»язання відповідачів вчинити дії щодо надання можливості позивачу здійснити процедуру адміністративного оскарження, то суд вважає, що таку слід задоволити шляхом зобов»язання Головного управління Міндоходів у Львівській області розглянути скаргу [PERSON] від 27.08.2013 року по суті та надати відповідь, так як пунктом 9.1 Положення про порядок подання та розгляду скарг платників податків органами державної податкової служби визначено, що у разі якщо орган державної податкової служби приймає рішення про повне або часткове незадоволення скарги, платник податків має право звернутися протягом десяти календарних днів, що настають за днем отримання рішення про результати розгляду скарги, з повторною скаргою до органу державної податкової служби вищого рівня. Виходячи з вищенаведеного, суд вважає, що позовні вимоги позивача є підставними та підлягають до задоволення. Щодо судових витрат, то у відповідності до ст.94 КАС України слід стягнути з Державного бюджету України на користь позивача.

Результат розгляду: granted