Рішення адміністративного суду від 2014-02-20 00:00:00+02

28 січня 2014 року Алчевська об'єднана Державна податкова інспекція Головного управління Міндоходів у Луганській області звернулась до суду з позовом до Луганського обласного комунального спеціалізованого теплозабезпечуючого підприємства «Луганськтеплокомуненерго» про стягнення податкового з земельного податку з юридичних осіб у сумі 82904,11 грн. за рахунок майна боржника згідно з актом опису майна. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що станом на 09.12.2013 за відповідачем обліковується заборгованість з земельного податку з юридичних осіб за період з 30.11.2011 по 09.12.2013 у сумі 82904,11 грн. 03.12.2013 року податковим органом - Алчевською об'єднаною Державною податковою інспекцією Головного управління Міндоходів у Луганській області проведено опис активів, на які поширюється право податкової застави Луганського обласного комунального спеціалізованого теплозабезпечуючого підприємства «Луганськтеплокомуненерго». На підставі викладеного, позивач просить суд надати дозвіл на погашення усієї суми податкового боргу Луганського обласного комунального спеціалізованого теплозабезпечуючого підприємства «Луганськтеплокомуненерго» у розмірі 82904,11 грн. за рахунок майна, що перебуває у податковій заставі. Представник позивача у судове засідання не прибув. Про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлявся належним чином. Надав суду заяву в якій просив розглянути справу за його відсутністю. Представник відповідача у судове засідання не прибув. Про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлявся належним чином. Причини неприбуття суду не повідомив. 18.02.2014 у судовому засіданні представник відповідача надав суду пояснення, в яких позовні вимоги визнав та проти погашення податкового боргу за рахунок майна підприємства, яке знаходиться у податковій заставі, не заперечував. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що Луганське обласне комунальне спеціалізоване теплозабезпечуюче підприємство «Луганськтеплокомуненерго» (і.к. 03340529) є юридичною особою, зареєстроване Виконавчим комітетом Луганської міської ради 22.12.2004 року. Станом на 09.12.2013 року відповідач має податкову заборгованість перед бюджетом з земельного податку з юридичних осіб за період з 30.11.2011 по 09.12.2013 у сумі 82904,11 грн., який складається з самостійно узгоджених зобов'язань та нарахованих податковим органом зобов'язань, що підтверджується: - податковим розрахунком № 706 від 27.01.2010; - уточнюючим розрахунком № 5369 від 25.05.2010; - податковим повідомленням - рішенням № 0001921501 від 20.11.2012; - податковим повідомленням - рішенням № 0001931501 від 20.11.2012; - обліковою карткою платника; - розрахунком податкового боргу. 03.12.2013 року податковим органом проведено опис майна, на яке поширюється право податкової застави Луганського обласного комунального спеціалізованого теплозабезпечуючого підприємства «Луганськтеплокомуненерго», а саме автомобіля OPEL SINTRA, реєстраційний номер ВВ 0501 АВ, інв. № 36001 та автомобіля УАЗ 31519, реєстраційний номер 00425 АР, інв. № 31219. Запис про податкову заставу внесено до Державного реєстру обтяжень рухомого майна. Відповідно до п.п. 16.1.4 п. 16.1 ст. 16 Податкового кодексу України, платник податків зобов'язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи. Відповідно до п. 14.1.175 ст. 14 Податкового кодексу України, податковий борг - це сума грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), самостійно узгодженого платником податків або узгодженого в порядку оскарження, але не сплаченого у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання. Відповідно до п. 38.1 ст. 38 Податкового кодексу України, виконанням податкового обов'язку визнається сплата в повному обсязі платником відповідних сум податкових зобов'язань у встановлений податковим законодавством строк. Відповідно до п. 54.1 ст. 54 Податкового кодексу України, крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов'язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Відповідно до п5 4.3 ст. 54 Податкового кодексу України, Контролюючий орган зобов'язаний самостійно визначити суму грошових зобов'язань, зменшення (збільшення) суми бюджетного відшкодування та/або зменшення від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток або від'ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством, якщо: 54.3.1. платник податків не подає в установлені строки податкову (митну) декларацію; 54.3.2. дані перевірок результатів діяльності платника податків свідчать про заниження або завищення суми його податкових зобов'язань, заявлених у податкових (митних) деклараціях, уточнюючих розрахунках; 54.3.3. згідно з податковим та іншим законодавством особою, відповідальною за нарахування сум податкових зобов'язань з окремого податку або збору, застосування штрафних (фінансових) санкцій та пені, у тому числі за порушення у сфері зовнішньоекономічної діяльності, є контролюючий орган; 54.3.4. рішенням суду, що набрало законної сили, особу визнано винною в ухиленні від сплати податків; 54.3.5. дані перевірок щодо утримання податків у джерела виплати, в тому числі податкового агента, свідчать про порушення правил нарахування, утримання та сплати до відповідних бюджетів податків і зборів, передбачених цим Кодексом, у тому числі податку на доходи фізичних осіб таким податковим агентом; 54.3.6. результати митного контролю, отримані після закінчення процедури митного оформлення та випуску товарів, свідчать про заниження або завищення податкових зобов'язань, визначених платником податків у митних деклараціях. Згідно п. 49.16 ст. 49 Податкового кодексу України, незалежно від наявності відмови у прийнятті податкової декларації платник податків зобов'язаний погасити податкове зобов'язання, самостійно визначене ним у такій податковій декларації, протягом строків, установлених цим Кодексом Відповідно до п. 95.3 ст. 95 Податкового кодексу України, стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше, ніж через 60 календарних днів з дня надіслання такому платнику податків податкової вимоги. Виходячи з вказаних вимог закону відповідачу були направлені перша податкова вимога №1/14 від 09.03.2010 року та друга податкова вимога №2/27 від 24.05.2010 року. Відомостей щодо оскарження податкової вимоги суду не надано. Відповідно до п. 95.1 ст. 95 Податкового кодексу України, орган державної податкової служби здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі. Відповідно до п. 95.3 ст. 95 Податкового кодексу України, стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання органам державної податкової служби, у розмірі суми податкового боргу або його частини. Орган державної податкової служби звертається до суду щодо надання дозволу на погашення усієї суми податкового боргу за рахунок майна платника податків, що перебуває у податковій заставі. Рішення суду щодо надання вказаного дозволу є підставою для прийняття органом державної податкової служби рішення про погашення усієї суми податкового боргу. Рішення органу державної податкової служби підписується його керівником та скріплюється гербовою печаткою органу державної податкової служби. Перелік відомостей, які зазначаються у такому рішенні, встановлюється центральним органом державної податкової служби. Відповідно до п. 95.4 та 95.5 Податкового кодексу України, орган державної податкової служби на підставі рішення суду здійснює стягнення коштів у рахунок погашення податкового боргу за рахунок готівки, що належить такому платнику податків. Стягнення готівкових коштів здійснюється у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Вилучені відповідно до цієї статті готівкові кошти вносяться посадовою особою органу державної податкової служби до банку в день їх стягнення для перерахування до відповідного бюджету чи державного цільового фонду в рахунок погашення податкового боргу платника податків. У разі неможливості внесення зазначених коштів протягом того самого дня їх необхідно внести в банк наступного робочого дня. Забезпечення збереження зазначених коштів до моменту їх внесення в банк здійснюється відповідним органом державної податкової служби. Із зазначених норм випливає, що орган державної податкової служби насамперед здійснює заходи щодо погашення податкового боргу платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, лише в разі недостатності коштів - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі. На підтвердження неможливості погашення податкового боргу платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності позивачем надано інкасові доручення, повернуті без виконання від 10.12.2013 за №№ 2177-12, 2151-12, 2153-12, 2149-12 та від 14.10.2013 за №№ 2175-12, 2162-12, 2158-12, 2154-12, 2155-12, 2156-12, 2178-12, 2177-12, 2151-12, 2153-12, 2149-12, 2150-12. Як зазначалось, наявність податкового боргу в сумі 82904,11 грн. відповідачем не заперечувалась та надано згоду на реалізацію майна Луганського обласного комунального спеціалізованого теплозабезпечуючого підприємства «Луганськтеплокомуненерго» за рахунок погашення податкової заборгованості. Крім того відповідач визнав позовні вимоги в повному обсязі. Відповідно до ст. 136 КАС України позивач може відмовитися від адміністративного позову, а відповідач - визнати адміністративний позов протягом всього часу судового розгляду, зробивши усну заяву. Якщо відмову від адміністративного позову чи визнання адміністративного позову викладено в адресованій суду письмовій заяві, ця заява приєднується до справи. Судове рішення у зв'язку з відмовою від адміністративного позову, визнанням адміністративного позову чи примиренням сторін ухвалюється за правилами, встановленими статтями 112, 113 цього Кодексу. Згідно ч. 3 ст. 112 КАС України у разі повного визнання відповідачем адміністративного позову і прийняття його судом приймається постанова суду про задоволення адміністративного позову. На підставі вищевикладеного у суду немає підстав для неприйняття визнання адміністративного позову, так як дії відповідача не суперечать закону та не порушують чиї-небудь права, свободи або інтереси. З огляду на вищенаведене, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Питання по судових витратах не вирішується, оскільки позивач звільнений від їх сплати у встановленому порядку, а ст. 94 Кодексу адміністративного судочинства України не передбачено їх стягнення у даних випадках.

Результат розгляду: granted