Рішення адміністративного суду від 2014-01-16 00:00:00+02

[PERSON] подала позов, в якому просить зобов'язати управління ДАІ УМВС України в Черкаській області здійснити державну реєстрацію права власності [PERSON] та поставити на облік за [PERSON] 1/2 частину автомобіля DAEWOO Lanos, номерний знак [NUMBER], кузов № [NUMBER]. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 3 грудня 2012 року у справі за 2-4006/11 було визнано за [PERSON] право власності на 1/2 частину автомобіля DAEWOO Lanos, номерний знак [NUMBER], кузов № [NUMBER]. Цим рішенням визнано недійсним договір купівлі-продажу автомобіля DAEWOO Lanos, номерний знак [NUMBER], кузов № [NUMBER], укладений 18 листопада 2009 року та посвідчений товарною біржею "Черкаська Транспортна" між [PERSON] та [PERSON] , а саме автомобіль визнано спільною власністю подружжя [PERSON] та [PERSON]. Отримавши рішення суду позивач звернувся до державної виконавчої служби та до Управління ДАІ УМВС України у Черкаській області із вимогою зареєструвати за нею право власності на Ѕ частину вищевказаного автомобіля, однак відповідач листом від 14.11.2013 року надав відповідь про те, що у відповідності до п. 6 постанови КМУ від 07.09.1998 року за № 1388 "Про затвердження Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, мотоциклів усіх типів, марок і мопедів, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів", транспортні засоби, що належать декільком фізичним або юридичним особам (співвласникам), за їх письмовою заявою реєструються за однією з таких осіб. У разі відсутності одного із співвласників державна реєстрація транспортних засобів проводиться на підставі його письмової заяви. Органи державної виконавчої служби не можуть примусити [PERSON] надати згоду у формі письмової заяви на перереєстрацію транспортного засобу на нового власника. Сам [PERSON] до управілння ДАІ у Черкаській області для вчинення дій щодо перереєстрації автомобіля не з'являється, примусового приводу особи в такій ситуації законодавством України не передбачено. 09 січня 2014 року позивач подав заяву про зміну позовних вимог, в якій просить зобов'язати Управління ДАІ УМВС України в Черкаській області зняти з обліку автомобіль DAEWOO Lanos, номерний знак [NUMBER], кузов № [NUMBER], зареєстрований за [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу автомобіля DAEWOO Lanos, номерний знак [NUMBER], кузов № [NUMBER], укладеного 18.11.2009 року та посвідченого товарною біржею "Черкаська Транспортна" та зобов'язати Управління ДАІ УМВС України в Черкаській області здійснити державну реєстрацію та поставити на облік за [PERSON] автомобіль DAEWOO Lanos, номерний знак [NUMBER], кузов № [NUMBER]. Додатково до викладених в позовній заяві обґрунтувань позивач зазначив, що в ході виконавчого провадження було реалізовано рухоме майно [PERSON] - 1/2 частину автомобіля DAEWOO Lanos, номерний знак [NUMBER], кузов № [NUMBER], що належала [PERSON], на праві власності згідно рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 03.12.2012 рок у справі № 2-4006/11. 21.10.2013 відбувся аукціон, на якому позивач придбав Ѕ частину вищевказаного автомобіля, а тому позивач фактично є власником всього автомобіля, що підтверджується рішенням суду та протоколом продажу автомобіля з аукціону. Представник позивача в судовому засіданні адміністративний позов, з урахуванням заяви про зміну позовних вимог, підтримав повністю та просив його задовольнити. В письмових запереченнях на адміністративний позов відповідач просив в його задоволенні відмовити повністю, зазначивши при цьому, що згідно п. 6 постанови КМУ від 07.09.1998 року за № 1388 "Про затвердження Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, мотоциклів усіх типів, марок і мопедів, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів", транспортні засоби, що належать декільком фізичним або юридичним особам (співвласникам), за їх письмовою заявою реєструються за однією з таких осіб. У разі відсутності одного із співвласників державна реєстрація транспортних засобів проводиться на підставі його письмової заяви. Крім того, позивач не подавав заяву до Черкаського ВРЕР ДАІ про надання послуг з реєстрації автомобіля DAEWOO Lanos, номерний знак [NUMBER], кузов № [NUMBER], а на вказаний автомобіль Придніпровським районним судом м. Черкаси накладено арешт, що не дозволяє здійснювати будь-які реєстраційні операції з даним транспортним засобом. В письмових запереченнях на заяву про зміну позовних вимог відповідач зазначив, що позивач вимагає провести реєстрацію двох часток автомобіля DAEWOO Lanos, номерний знак [NUMBER], кузов № [NUMBER], однак зазначене неможливо здійснити у зв'язку з тим, що відповідно до вимог Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, затвердженого постановою Кабінетів Міністрів України від 07.09.1998 № 1388, транспортні засоби реєструються за юридичними та фізичними особами в реєстраційно-екзаменаційних підрозділах Державтоінспекції в цілому, а не частками, і за одним документом, а не за декількома. Разом з цим, таку дію по реєстрації двох часток автомобіля по різних документах неможливо здійснити, так як програмне забезпечення НАІС ДДАІ не розроблялось для проведення такої операції. Крім цього, позивач не подавав заяву до Черкаського ВРЕР ДАІ про надання послуг з реєстрації вказаного ТЗ в цілому і на підставі постанови ДВС. Також на вказаний автомобіль Придніпровським районним судом м. Черкаси накладено арешт, що не дозволяє здійснювати будь-які реєстраційні операції з даним ТЗ. Представник відповідача в судовому засіданні проти задоволення позову заперечив повністю з підстав, викладених в письмових запереченнях. Заслухавши пояснення представників сторін, повно, всебічно, об'єктивно дослідивши надані у справі докази, надавши їм юридичну оцінку, суд дійшов до такого висновку. Рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 03 грудня 2012 року у справі № 2-4006/12 визнано недійним договір купівлі-продажу автомобіля DAEWOO Lanos, номерний знак [NUMBER], укладений 18 листопада 2009 року та посвідчений товарною біржею "Черкаська Транспортна" між [PERSON] та [PERSON]; визнано автомобіль DAEWOO Lanos, номерний знак [NUMBER], спільною сумісною власністю подружжя [PERSON] та [PERSON]; визнано за [PERSON] право власності на 1/2 частину автомобіля DAEWOO Lanos, номерний знак [NUMBER]. 13 листопада 2013 року позивач звернувся до управління державної автомобільної інспекції управління Міністерства внутрішніх справ України в Черкаській області з заявою, в якій просив здійснити реєстрацію права приватної власності [PERSON] на 1/2 частину автомобіля DAEWOO Lanos, номерний знак [NUMBER], кузов № [NUMBER], з посиланням на вищевказане судове рішення. Крім того, у заяві позивач просив виконати рішення суду та здійснити перереєстрацію права власності на 1/2 частину автомобіля DAEWOO Lanos, номерний знак [NUMBER], кузов № [NUMBER], з [PERSON] на [PERSON]. Листом від 14.11.2013 № 13/14-706 відповідач повідомив позивача про те, що відповідно до рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 03 грудня 2012 року у справі № 2-4006/12 про визнання права власності за громадянами [PERSON] та [PERSON], автомобіль DAEWOO Lanos, номерний знак [NUMBER], буде перереєстровано на вказаних громадян за умови виконання пункту 6 постанови КМУ від 07.09.1998 року за № 1388 "Про затвердження Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, мотоциклів усіх типів, марок і мопедів, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів". Вирішуючи спір по суті, суд зазначає, що єдина на території України процедура державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів (далі - транспортні засоби), оформлення та видачі реєстраційних документів і номерних знаків встановлена Порядком державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 07 вересня 1998 року № 1388 (далі - Порядок). Згідно пункту 2 Порядку цей Порядок є обов'язковим для всіх юридичних та фізичних осіб, які є власниками транспортних засобів, виробляють чи експлуатують їх. Представники власників транспортних засобів виконують обов'язки та реалізують права таких власників у межах наданих їм повноважень. Пунктом 6 Порядку визначено, що транспортні засоби реєструються за юридичними та фізичними особами в реєстраційно-екзаменаційних підрозділах Державтоінспекції. Транспортні засоби, що належать декільком фізичним або юридичним особам (співвласникам), за їх письмовою заявою реєструються за однією з таких осіб. У разі відсутності одного із співвласників державна реєстрація транспортних засобів проводиться на підставі письмової заяви. Справжність підпису такого співвласника засвідчується нотаріально. У графі "Особливі відмітки" свідоцтва про реєстрацію або тимчасового реєстраційного талону транспортних засобів щодо іншого співвласника може бути зроблено запис: прізвище, ім'я, по батькові, має право керувати (експлуатувати) та є співвласником. Згідно пункту 8 Порядку державна реєстрація транспортних засобів проводиться на підставі заяв власників, поданих особисто, і документів, що посвідчують їх особу, підтверджують правомірність придбання, отримання, ввезення, митного оформлення транспортних засобів, відповідальність конструкції транспортних засобів установленим вимогам безпеки дорожнього руху, а також вимогам, які є підставою для внесення змін до реєстраційних документів. Документами, що підтверджують правомірність придбання транспортних засобів, їх складових частин, що мають ідентифікаційні номери, є: засвідчені підписом відповідної посадової особи, що скріплені печаткою: довідка-рахунок за формою згідно з додатком 1, видана суб'єктом господарювання, діяльність якого пов'язана з реалізацією транспортних засобів та їх складових частин, що мають ідентифікаційні номери; договори та угоди, укладені на товарних біржах на зареєстрованих у Департаменті Державтоінспекції бланках, інші засвідчені в установленому порядку документи, що встановлюють право власності на транспортні засоби; копія рішення суду, засвідчена в установленому порядку, із зазначенням юридичних чи фізичних осіб, які визнаються власниками транспортних засобів, марки, моделі, року випуску таких засобів, а також ідентифікаційних номерів їх складових частин; довідка органу соціального захисту населення або управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань, що виділили автомобіль або мотоколяску; акт приймання-передачі транспортних засобів за формою згідно з додатком 6, виданий підприємством-виробником або підприємством, яке переобладнало чи встановило на транспортний засіб спеціальний пристрій згідно із свідоцтвом про погодження конструкції транспортного засобу щодо забезпечення безпеки дорожнього руху, із зазначенням ідентифікаційних номерів такого транспортного засобу та конкретного одержувача; вантажна митна декларація на паперовому носії або електронна вантажна декларація, або видане митним органом посвідчення про реєстрацію в підрозділах Державтоінспекції транспортних засобів чи їх складових частин, що мають ідентифікаційні номери; договір фінансового лізингу; акт про проведений аукціон або постанова та акт про передачу майна стягувачу в рахунок погашення боргу, видані органом державної виконавчої служби. Як свідчать матеріали справи, позивач подав до управління державної автомобільної інспекції управління Міністерства внутрішніх справ України в Черкаській області заяву щодо державної реєстрації 1/2 частини автомобіля DAEWOO Lanos, номерний знак [NUMBER], яка належить йому на праві власності згідно рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 03 грудня 2012 року у справі № 2-4006/12. Разом з тим, суд зазначає, що Порядком не передбачено можливості державної реєстрації Ѕ частини автомобіля, чи будь-якої іншої його частини. Державна реєстрація здійснюється на весь автомобіль, при цьому для її проведення заявникам необхідно подати відповідні документи, передбачені Порядком. Позивач також посилається на те, що він фактично є власником всього автомобіля DAEWOO Lanos, номерний знак [NUMBER], підтвердженням чого є рішення суду про визнання права власності, а також протокол проведення аукціону щодо продажу майна боржника. Однак, як свідчать матеріали справи, позивач не подавав заяву до відповідача про надання послуг з реєстрації всього автомобіля DAEWOO Lanos, номерний знак [NUMBER], заява подана лише щодо реєстрації 1/2 частини автомобіля DAEWOO Lanos, номерний знак [NUMBER], яка належить позивачу на праві власності згідно рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 03 грудня 2012 року у справі № 2-4006/12. Крім того, суд зазначає, що відповідно до пункту 41 Порядку забороняється зняття з обліку та/або перереєстрація на нового власника транспортних засобів, стосовно яких є ухвала суду про накладення арешту або заборону зняття з обліку чи постанова державного виконавця про накладення арешту. Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 22 грудня 2011 року на автомобіль DAEWOO Lanos, номерний знак [NUMBER], кузов № [NUMBER], накладено арешт, та згідно даних наданої відповідачем облікової картки арешт з вказаного автомобіля станом на час розгляду справи не знятий. З урахуванням зазначеного, суд вважає, що відповідач обґрунтовано відмовив позивачу у державній реєстрації 1/2 частини автомобіля DAEWOO Lanos, номерний знак [NUMBER], кузов № [NUMBER]. Відповідно до частин 1, 2 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення; в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Суд при вирішенні спору враховує приписи статті 2 цього Кодексу, відповідно до якої у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, обґрунтовано, добросовісно, розсудливо та безсторонньо, пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення. За вказаних обставин, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що викладені в позовній заяві доводи позивача є необґрунтованими, а вимоги такими, в задоволенні яких необхідно відмовити. Враховуючи викладене,

Результат розгляду: denied