Рішення адміністративного суду від 2014-03-26 00:00:00+02

13 березня 2014 року [PERSON] звернувся до суду з вищевказаним адміністративним позовом у зв'язку з тим, що не погодився із постановою серії ПС1 №071913 від 21 лютого 2014 року про накладення на нього адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 255 грн. за вчинення правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП). Прохає скасувати оскаржувану постанову та прийняти рішення про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення, посилаючись на порушення відповідачем його процесуальних прав під час розгляду справи та відсутність доказів на підтвердження його винуватості у вчиненні адміністративного правопорушення. Позивач [PERSON] був повідомлений про час і місце розгляду справи, в судове засідання не з'явився. У відповідній письмовій заяві, поданій до суду, вказав про те, що він підтримує заявлені вимоги по тих підставах, які ним були викладені в позовній заяві (а.с.19,21,26). Відповідач - інспектор ДПС Коростелев О.О. був повідомлений про час і місце розгляду справи, в судове засідання не з'явився, заяви про визнання позову, заперечень проти позову або письмових пояснень судові не надав (а.с.22). Дана справа розглянута судом відповідно до ч.4 ст.122, ч.6 ст.128 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) в порядку письмового провадження. У відповідності до вимог ч.1 ст.41 КАС України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось через неявку у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, та через розгляд справи в порядку письмового провадження. Суд, з'ясувавши позицію сторін, фактичні обставини справи, дослідивши та оцінивши наявні у матеріалах справи докази, які мають значення для вирішення спору по суті, прийшов до висновку про те, що позов підлягає частковому задоволенню. Так, право позивача [PERSON] на оскарження рішення відповідача, який згідно змісту п.7 ст.3 КАС України є суб'єктом владних повноважень, уповноважений на складання протоколу про адміністративне правопорушення та прийняття рішення за наслідками його розгляду, безпосередньо передбачено ст.287 КУпАП та визначено стст.4,6, п.1 ч.1 ст.17 КАС України. Предметом спору в даній справі є з'ясування правомірності винесення відповідачем рішення в справі про адміністративне правопорушення. [PERSON] за захистом порушених прав звернувся до адміністративного суду 13 березня 2014 року, а саме після спливу строку, передбаченого ст.289 КУпАП. Ухвалою суду від 17 березня 2014 року позивачу поновлено строк для звернення до суду з даним адміністративним позовом (а.с.2-5,11). Частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Відповідно до стст.222,255 КУпАП органи внутрішніх справ (міліція) розглядають справи про адміністративні правопорушення, зокрема, про порушення правил дорожнього руху, в тому числі, передбачені частиною 1 статті 122 цього Кодексу. Від імені органів внутрішніх справ (міліції) протоколи про такі правопорушення, а також розглядати такі справи і накладати адміністративні стягнення мають право працівники Державтоінспекції Міністерства внутрішніх справ України, які мають спеціальні звання. Згідно частини 3 статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку. Суд дійшов висновку про те, що інспектором ДПС Коростелевим О.О. рішення, яке оспорюється позивачем, прийнято з порушенням встановлено законом порядку. У пункті 12.4 розділу 12 «Швидкість руху» Правил дорожнього руху України, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306 (далі - ПДР) встановлено, що у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 60 км/год. Перевищення водіями транспортних засобів встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на 20 км/год тягне за собою накладення штрафу від п'ятнадцяти до тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (від 255 до 510 гривень відповідно). З матеріалів справи вбачається, що 21 лютого 2014 року о 10 год. 55 хв. [PERSON] на 174 км автошляху «Донецьк - Маріуполь» в с.Бугас Волноваського району Донецької області керував автомобілем «Фольксваген» реєстраційний номерний знак [NUMBER], при цьому під час руху в населеному пункті перевищив встановлену швидкість руху, а саме рухався зі швидкістю 97 кілометрів на годину (далі - км/год) при дозволеній 60 км/год, чим, на думку відповідача, допустив порушення п.12.4 ПДР. Дане порушення зафіксовано відповідачем шляхом складання протоколу про адміністративне правопорушення серії АВ2 №914061 від 21 лютого 2014 року (а.с.7,24). Зі складеним протоколом позивач [PERSON] ознайомлений не був та не отримав його копію. Зазначення у протоколі про адміністративне правопорушення про відмову правопорушника - позивача [PERSON] підписувати його не відповідає встановленим судом обставинам у справі та спростовується дослідженими доказами (а.с.7,10,24). Того ж дня відповідачем була винесена постанова серії ПС1 №071913 в справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.122 КУпАП, відповідно до якої водія [PERSON] піддано адміністративному стягненню у виді штрафу в розмірі 255 гривень. Після винесення постанови водій її копію в місці розгляду справи про адміністративне правопорушення не отримував (а.с.6,25). Відповідно до ч.1 ст.277 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається у п'ятнадцятиденний строк з дня одержання органом (посадовою особою), правомочним розглядати справу, протоколу про адміністративне правопорушення та інших матеріалів справи. З матеріалів справи вбачається, що 21 лютого 2014 року відповідач - інспектор ДПС Коростелев О.О. після складання протоколу про адміністративне правопорушення відносно позивача - водія [PERSON] призначив розгляд справи в цей самий день на 11 год. 05 хв., тобто відразу після складання протоколу, однак у встановленому законом порядку не повідомив [PERSON] про час і місце розгляду справи про адміністративне правопорушення (а.с.7,24). Відповідно до ч.1 ст.268 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи. В порушення даної норми Закону інспектор ДПС Коростелев О.О., за відсутності даних про своєчасне сповіщення правопорушника - водія [PERSON] про місце і час розгляду справи, достовірно знаючи про те, що останній оспорював факт порушення ПДР, розглянув справу та прийняв 21 лютого 2014 року постанову, якою визнав [PERSON] винним у вчиненні адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст.122 КУпАП, та наклав на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 255 грн. (а.с.6,25). Достовірно знаючи про те, що [PERSON] заперечував проти складеного протоколу, відповідач фактично позбавив особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, під час розгляду справи можливості давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання, користуватись юридичною допомогою. Таким чином, відповідачем істотно порушено встановлений законом порядок розгляду справ про адміністративні правопорушення, у зв'язку з чим постанова про накладення на [PERSON] адміністративного стягнення винесена передчасно. Відповідно до частини 2 статті 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Відповідач не надав будь-яких обґрунтованих заперечень проти позову [PERSON]. Суд, у відповідності до положень статті 293 КУпАП, перевіривши законність і обґрунтованість постанови, винесеної відповідачем, вважає наявними підстави для скасування такої постанови як протиправної. Крім того, вважає необхідним вийти за межі позовних вимог та,

Результат розгляду: partial