Рішення адміністративного суду від 2014-02-05 00:00:00+02

У серпні 2013 року Всеукраїнська громадська організація "Комітет конституційно-правового контролю України" звернулась до суду з адміністративним позовом до директора Феодосійського політехнічного інституту Національного університету кораблебудування імені адмірала Макарова [PERSON] про визнання протиправними дій директора, голови приймальної комісії Феодосійського політехнічного інституту Національного університету кораблебудування імені адмірала Макарова [PERSON], що полягає у ненаданні відповіді на запит на інформацію позивача та у ненаданні інформації на запит позивача. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 06 березня 2013 року Управління контролю державних органів та закладів сфери освіти і науки, яке є структурним підрозділом позивача, направило розпоряднику інформації, директору Феодосійського політехнічного інституту Національного університету кораблебудування імені адмірала Макарова [PERSON] запит на інформацію з проханням надати належним чином засвідчені копії документів та вчинити визначені в запиті дії, проте відповідь надано не було. Постановою Окружного адміністративного суду АР Крим від 28 листопада 2013 року в задоволенні позовних вимог відмовлено. Не погоджуючись з постановою суду, ВГО подала апеляційну скаргу, в якій зазначається, що вказана постанова ухвалена з порушенням норм матеріального та процесуального права, внаслідок чого підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про задоволення позовних вимог в повному обсязі. Вислухавши представника позивача, розглянувши матеріали справи та перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав. Судом першої інстанції встановлено, що 06 березня 2013 року начальник Управління контролю державних органів та закладів сфери освіти в науки ВГО (далі Управління) Снігир Т.В. листом за № 184/1-13 направила директору Феодосійського політехнічного інституту Національного університету кораблебудування імені адмірала Макарова [PERSON] запит на інформацію, зокрема надіслати: Статут ВНЗ; свідоцтво про реєстрацію ВНЗ; довідку про включення ВНЗ до Державного реєстру ВНЗ України з додатками; ліцензію ВНЗ та додатки до неї; довідку з ЄДРПОУ; правила прийому до ВНЗ у 2013 році; положення про приймальну комісію ВНЗ; наказ про затвердження складу приймальної комісії ВНЗ; план роботи та графік засідань приймальної комісії ВНЗ; дислокацію приміщень, які задіяні для підготовки та проведення прийому абітурієнтів до ВНЗ; встановлені квоти прийому до ВНЗ різних категорій осіб. Також просила забезпечити запрошення представників від ВГО та Управління на засідання приймальної комісії та на інші заходи пов'язані з проведенням приймальної кампанії до ВНЗ, а також надіслати перепустки на ім'я осіб, зазначених у запиті, забезпечити розміщення на інформаційних стендах відповідача інформації громадської організації та інше. Розглянувши зазначений запит, ФПІ НУК своїм листом № 34 від 14.03.2013 року повідомив позивача, що не володіє зазначеною інформацією, оскільки розпорядником інформації є юридична особа - НУК імені адмірала Макарова, та рекомендував звернутися до його керівництва. Зазначаючи про неотримання від відповідача ані відповіді, ані запитуваних документів, позивач звернувся з даним позовом до суду. Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що ФПІ НУК імені адмірала Макарова є структурним підрозділом НАК імені адмірала Макарова, та не є юридичною особою, проректор з науково-педагогічної, адміністративної роботи та розвитку, який на момент звернення позивача з інформаційним запитом (станом на 11.03.2013 року) виконував обов'язки керівництва інституту, не є особою, якій Законом «Про доступ до публічної інформації» (далі Закон № 2939) делеговані повноваження суб'єктом владних повноважень, не може вважатися розпорядником публічної інформації, оскільки відповідним суб'єктом у даному випадку є ректор Національного університету кораблебудування імені адмірала Макарова. Вказані обставини, серед іншого, були відображені у листі ФПІ НУК ім. адмірала Макарова вих. № 34 від 14.03.2013 року, який був відправлений на адресу позивача, що підтверджується реєстром на відправлені рекомендовані (прості) листи та бандеролі № 17 від 15.03.2013 року та відомість відправлень простої кореспонденції. Крім того, ФПІ НУК ім. адмірала Макарова не може вважатися вищим навчальним закладом, оскільки є структурним підрозділом. З таким висновком суду першої інстанції частково погоджується колегія суддів, виходячи з наступного. Відповідно до ст.1 Закону публічна інформація - це відображена та задокументована будь-якими засобами та на будь-яких носіях інформація, що була отримана або створена в процесі виконання суб'єктами владних повноважень своїх обов'язків, передбачених чинним законодавством, або яка знаходиться у володінні суб'єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом. Згідно до п.1 ст.3 Закону право на доступ до публічної інформації гарантується, зокрема, обов'язком розпорядників інформації надавати та оприлюднювати інформацію, крім випадків, передбачених законом; доступом до засідань колегіальних суб'єктів владних повноважень, крім випадків, передбачених законодавством. Положеннями ст.5 Закону встановлено, що доступ до інформації забезпечується шляхом надання інформації за запитами на інформацію. Крім того, ч.1 ст.14 Закону передбачено обов'язок розпорядників інформації надавати достовірну, точну та повну інформацію, а також у разі потреби перевіряти правильність та об'єктивність наданої інформації. Відповідно до ст.12 Закону України "Про доступ до публічної інформації" (далі Закон) суб'єктами відносин у сфері доступу до публічної інформації є запитувачі інформації - фізичні, юридичні особи, об'єднання громадян без статусу юридичної особи, крім суб'єктів владних повноважень. Згідно положень ст.1 Закону України "Про громадські об'єднання" громадське об'єднання - це добровільне об'єднання фізичних осіб та/або юридичних осіб приватного права для здійснення та захисту прав і свобод, задоволення суспільних, зокрема економічних, соціальних, культурних, екологічних, та інших інтересів. Статтею 13 Закону України "Про громадські об'єднання" встановлено, що громадське об'єднання зі статусом юридичної особи може мати відокремлені підрозділи, які утворюються за рішенням відповідного керівного органу громадського об'єднання згідно із статутом. Змістом пункту 1.1 Положення про Управління ВГО передбачено, що Управління є консультативно-дорадчим структурним підрозділом ВГО і створюється з метою здійснення громадського контролю, моніторингу, взаємодії та налагодження співпраці з державними органами та закладами сфери освіти і науки. Пунктом 4.3 наведеного Положення встановлено, що Управління має право надсилати запити на інформацію та отримувати інформацію від державних органів та закладів сфери освіти і науки, їх посадових та службових осіб. Таким чином, Управління володіє всіма ознаками, притаманними запитувачам інформації, а також наділено ВГО відповідними повноваженнями для подання запиту на інформацію та отримання відповідей. Як вірно встановлено судом першої інстанції, ФПІ НУК ім. адмірала Макарова є структурним підрозділом НУК ім. адмірала Макарова та не має статусу юридичної особи, що вбачається з довідки з Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України (а.с. 102), п. 5.2 Статуту НУК ім. адмірала Макарова (а.с. 62). В той же час колегія суддів зазначає, що судом першої інстанції не враховано приписи частини 3 статті 22 Закону України «Про доступ до публічної інформації», згідно якої розпорядник інформації, який не володіє запитуваною інформацією, але якому за статусом або характером діяльності відомо або має бути відомо, хто нею володіє, зобов'язаний направити цей запит належному розпоряднику з одночасним повідомленням про це запитувача. Таким чином, оскільки, як вбачається з листа на запит позивача, його було повідомлено, що ФПІ НУК ім. адмірала Макарова не володіє зазначеною інформацією, оскільки розпорядником інформації є юридична особа - НУК імені адмірала Макарова, відповідачу було відомо, хто володіє даною інформацією, він повинен був направити запит керівництву НУК ім. адмірала Макарова, про що повідомити позивача. Колегія суддів також зазначає, що запитувана ВГО "Комітет конституційно-правового контролю України" інформація стосується сфери надання освітніх послуг. Виходячи з визначення розпорядника інформації, що міститься в пункті 3 частині 1 статті 13 Закону № 2939, розпорядником інформації є особи, якщо вони виконують делеговані повноваження суб'єктів владних повноважень згідно з законом чи договором, включаючи надання освітніх, оздоровчих, соціальних або інших державних послуг, - стосовно інформації, пов'язаної з виконанням їхніх обов'язків. При цьому законодавець не повязує , на відміну від пункту 2 частини 1 даної статті статус розпорядника з наявністю у особи статусу юридичної особи. Як вбачається з наказів № 1012-к від 17.10.2012 року та № 337-к від 04.04.2013 року, [PERSON] був звільнений від виконання обов'язків директора ФПІ згідно його заяви, керівництво ФПІ з 17.10.2012 року по 4.04.2013 року було покладено в обов'язок проректору з науково-педагогічної, адміністративної роботи та розвитку [PERSON]. Таким чином, на момент звернення позивача з інформаційним запитом станом на 11.03.2013 року обов'язки керівника інституту виконувалися [PERSON], який є належним відповідачем у даній справі, оскільки [PERSON] був звільнений від виконання обов'язків директора ФПІ з 16.10.2012 року. Таким чином, [PERSON] не є належним відповідачем за даним позовом і в позові до нього належить відмовити. Виходячи з викладеного та з врахуванням статті 11 КАСУ, колегія суддів приходить до висновку, що запит щодо надання публічної інформації Управлінню безпідставно не був направлений належному розпоряднику інформації з повідомленням про це позивача, а тому позовні вимоги є частково обґрунтованими та такими, що підлягають частковому задоволенню. Приймаючи до уваги наведені положення діючого законодавства, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції, при ухвалені постанови припустився порушень норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи. З урахуванням викладеного, судове рішення підлягає скасуванню з постановленням по справі нової постанови про часткове задоволення позовних вимог.

Результат розгляду: partial