Рішення адміністративного суду від 2014-02-04 00:00:00+02

Позивач звернувся в суд з наведеним адміністративним позовом, посилаючись на те, що постановою серії АА2 № 521412 від 24.10.2013 року він визнаний винним в тому, що 24.10.2013 року о 16 год. 04 хв. на а/д Доманове-Ковель-Чернівці-Тереблячче 332 км, керуючи т/з Дачія Логан, д.н.з [NUMBER], поза межами населеного пункту не включив ближнє світло фар, чи ходові вогні, чим порушив п.9.8 д ПДР. В зв'язку із наведеним позивача накладено штраф у розмірі 425 грн. за вчинення правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 2 ст. 122 КУпАП. Пояснив, що його інспектор притягнув до відповідальності за неіснуюче правопорушення, відповідальність за яке не передбачена ч. 2 ст. 122 КУпАП. Тому просив скасувати постанову про накладення на нього адміністративного стягнення. Позивач в судовому засіданні вимоги позову підтримав повністю з мотивів наведених в ньому. Представник Відділу ДАІ УМВС України в Тернопільській області та Інспектор дізнання ВДАІ МГБ Тернопільського РВ Прокопович О.Я. в судове засідання не з'явились, однак до суду надійшли письмові заперечення проти позову від відділу ДАІ МГБ Тернопільського РВ УМВС України в Тернопільській області, в яких вказано, що постанова винесена правомірно, з дотриманням норм КУпАП, а вимоги позивача про її скасування є безпідставними. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, судом встановлено, що між сторонами виник публічно-правовий спір щодо правомірності притягнення інспектором водія транспортного засобу до адміністративної відповідальності та накладення адміністративного стягнення за вчинення правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 2 ст. 122 КУпАП. Згідно оскаржуваної постанови в справі про адміністративне правопорушення серії АА2 № 521412 від 24.10.2013 року (а.с.5) інспектором ВДАІ МГБ Тернопільського РВ Прокоповичем О.Я. встановлено, що [PERSON] 24.10.2013 року о 16 год. 04 хв. на а/д Доманове-Ковель-Чернівці-Тереблячче 332 км, керуючи т/з Дачія Логан, д.н.з [NUMBER], поза межами населеного пункту не включив ближнє світло фар, чи ходові вогні, чим порушив п.9.8 д ПДР. У зв'язку з цим на позивача накладено штраф у розмірі 425 грн. за вчинення правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 2 ст. 122 КУпАП. Статтею 280 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, чого в даному випадку інспектором дотримано не було. Відповідно до ч. 2 ст. 122 КУпАП порушення водіями транспортних засобів правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз'їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування водієм під час руху транспортного засобу засобами зв'язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди тягнуть за собою накладення штрафу від двадцяти п'яти до тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Однак порушення [PERSON] Правил дорожнього руху, яке проявилось у не ввімкненні ним поза межами населеного пункту ближнього світла фар, чи ходових вогнів, не передбачене диспозицією ч. 2 ст. 122 КУпАП, а тому притягнення його до адмінвідповідальності та накладення нього штрафу і розмірі визначеному санкцією даної статті є безпідставним. Згідно вимог ч. 1 ст. 11 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, окрім цього, згідно ч. 1 ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу, а також ч. 4 ст. 70 КАС України, обставини, які за законом повинні бути підтвердженні певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування, крім випадків, коли щодо таких обставин не виникає спору. У спірних правовідносинах відповідачем було порушено принцип обґрунтованості рішення суб'єкта владних повноважень, так як не було всебічно, повно і об'єктивно з'ясовано обставин справи, та не вирішено її в точній відповідності з законом. Враховуючи ту обставину, що відповідач не виконав покладеного на нього згідно вимог ч. 2 ст. 71 КАС України обов'язку доказування правомірності свого рішення, суд дійшов висновку про відсутність належних та достатніх доказів для констатування факту вчинення позивачем правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 2 ст. 122 КУпАП. Тому слід скасувати постанову про притягнення до адміністративної відповідальності позивача за адміністративне правопорушення, відповідальність за яке полягає у накладенні адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 грн. Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення. Враховуючи що в судовому засіданні доведено факт відсутності в діях позивача складу адміністративного правопорушення, суд приходить до переконання, що провадження по даній адміністративній справі слід закрити. Щодо решти позовних вимог, суд звертає увагу на те, що задоволенню в адміністративному процесі підлягають лише ті вимоги, які поновлюють порушене право особи в публічно-правових відносинах. Наслідком відповідних дій відповідача стало конкретне рішення - постанова в справі про адміністративне правопорушення серії АА2 № 521412 від 24.10.2013 року про притягнення позивача до адміністративної відповідальності і накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 грн., яка, як встановлено судом, підлягає скасуванню, оскільки внаслідок її прийняття було порушено права позивача. Відтак, задоволення позовної вимоги про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення серії АА2 № 521412 від 24.10.2013 року є достатнім і належним способом захисту порушених прав позивача в сфері публічно-правових відносин з відповідачами. Тому, в задоволенні позовної вимоги про визнання незаконними дій інспектора ВДАІ щодо накладення штрафу на позивача слід відмовити. На підставі наведеного, відповідно до ст. ст. 11, 71, 128 КАС України, ст. ст. 247, 251, 280, 288, 293 КУпАП,

Результат розгляду: partial