Рішення адміністративного суду від 2014-01-31 00:00:00+02

[PERSON] (далі - позивач) звернувся у Черкаський окружний адміністративний суд з позовом до виконуючого обов'язки голови Монастирищенського районного суду Черкаської області Ротаєнко Д.С. (далі - відповідач 1), в якому просив зобов'язати відповідача видати копію наказу голови районного суду про призначення [PERSON] ([INFO], освіта середня) секретарем Монастирищенського районного суду Черкаської області. Ухвалою суду від 29.01.2014 залучено до участі у справі в якості другого відповідача Монастирищенський районний суд Черкаської області (далі - відповідач 2). Позов мотивований тим, що відповідач листом необґрунтовано відмовив позивачу у наданні копії наказу на призначення [PERSON] на посаду секретаря Монатирищенського районного суду та інформації про її освіту, відповідно до Законів України «Про звернення громадян» та «Про доступ до публічної інформації», оскільки такі відомості необхідні для підтвердження свідчень останньої, які вона надавала в рамках кримінального провадження. Тому просив суд зобов'язати відповідача 1 надати копію наказу про призначення [PERSON] на посаду секретаря Монатирищенського районного суду. Відповідачі надали письмові заперечення проти позову, в якому зазначили, що відмовили позивачу у наданні копій документів про призначення [PERSON] на посаду секретаря канцелярії суду, оскільки такий наказ міститься в особовій справі державного службовця, матеріали якої є документами для службового користування, доступ до якої обмежений. Тому просили відмовити у задоволенні позову в повному обсязі. Третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, - [PERSON] в письмовому запереченні зазначила, що інформація, яку просить отримати позивач, є її персональними даними, згода на надання яких нею не надавалась. Тому просила відмовити в задоволенні позову в повному обсязі. У зв'язку з надходженням суду заяв всіх учасників спору про розгляд справи без їх участі, суд дійшов висновку про необхідність розгляду цієї справи в порядку письмового провадження на підставі вимог ч.4 ст.122 КАС України. Дослідивши подані документи і матеріали, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного. З матеріалів справи суд встановив, що 27.11.2013 позивач звернувся із запитом-клопотанням до голови Монастирищенського районного суду Черкаської області Бурлаки М.В., в якому просив: надати виписку із трудової книжки [PERSON] про її трудову діяльність у Монастирищенському районному суді; надати копію наказу про призначення її на посаду секретаря канцелярії суду та копію документа про освіту на час призначення її секретарем. Листом від 28.11.2013 №7473/13 за підписом відповідача 1 відмовлено позивачу у наданні запитуваних документів, посилаючись на те, що вони є персональними даними особи, поширення яких можливе лише у разі згоди суб'єкта таких даних, або у випадку національної безпеки чи економічного добробуту; а також роз'яснено, що з приводу отримання запитуваних документів відповідач може звернутися безпосередньо до [PERSON] Надаючи правову оцінку вказаним обставинам суд виходив з наступного. Відповідно до ч.2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Згідно з ч.ч.1-2 ст. 34 Конституції України кожному гарантується право на свободу думки і слова, на вільне вираження своїх поглядів і переконань; кожен має право вільно збирати, зберігати, використовувати і поширювати інформацію усно, письмово або в інший спосіб - на свій вибір. Відносини щодо створення, збирання, одержання, зберігання, використання, поширення, охорони, захисту інформації, здійснення та забезпечення права кожного на доступ до інформації, що знаходиться у володінні суб'єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації врегульовані законами України від 2 жовтня 1992 року №2657-XІІ "Про інформацію" (далі - Закон №2657-XІІ), «Про доступ до публічної інформації» від 13 січня 2011 року №2939-VІ (далі - Закон №2939-VІ) та іншими нормативно-правовими актами. Ч.1 ст.3 Закону №2657-XІІ встановлює право кожного на вільне одержання, використання, поширення, зберігання та захист інформації, необхідної для реалізації своїх прав, свобод і законних інтересів. Згідно зі ст.1 Закону №2939-VІ публічна інформація - це відображена та задокументована будь-якими засобами та на будь-яких носіях інформація, що була отримана або створена в процесі виконання суб'єктами владних повноважень своїх обов'язків, передбачених чинним законодавством, або яка знаходиться у володінні суб'єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом. Ч.2 вказаної статті передбачено, що публічна інформація є відкритою, крім випадків, встановлених законом. Ч.1 ст. 6 Закону №2939-VІ встановлено види публічної інформації з обмеженим доступом, зокрема: конфіденційна, таємна та службова. П.1 абз.3 розділу 1 Порядку ведення особових справ державних службовців в органах виконавчої влади, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 травня 1998 року №731 (далі - Порядок №731), передбачено, що наказ про призначення на посаду державного службовця додається до його особової справи. Згідно з абз.1 розділу 5 вказаного порядку особові справи державних службовців є документами для службового користування. Відповідно до наказу голови Монастирищенського районного суду від 04.05.2012 №12-АД накази голови суду є документами, що містять службову інформацію. Тому суд дійшов висновку, що накази голови відповідача 2 з особового складу є службовими документами, а отже - з обмеженим доступом, власником яких є державний орган, а не його окрема посадова особа. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 5 Закону №2939-VІ доступ до інформації забезпечується шляхом надання інформації за запитами на інформацію. Ч.2 Ст. 22 Закону №2939-VІ закріплено, що розпорядник інформації має право відмовити в задоволенні запиту на отримання інформації у разі, якщо інформація, що запитується, належить до категорії інформації з обмеженим доступом відповідно до ч.2 ст.6 цього Закону. Згідно з п.1 ч.1 ст.13 Закону №2939-VІ розпорядниками інформації для цілей цього Закону визнаються суб'єкти владних повноважень - органи державної влади, інші державні органи, органи місцевого самоврядування, органи влади Автономної Республіки Крим, інші суб'єкти, що здійснюють владні управлінські функції відповідно до законодавства та рішення яких є обов'язковими для виконання. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що позовна вимога про зобов'язання відповідача 1, який є лише посадовою особою державного органу, що тимчасово виконує обов'язки керівника, видати копію наказу голови Монастирищенського районного суду про призначення [PERSON] ([INFO], освіта середня) секретарем цього суду є необґрунтованою та не підлягає задоволенню. Посилання відповідача 1 у листі від 28.11.2013 №7473/13 на можливість позивача звернутися для отримання копій документів, видавником є державний орган, безпосередньо до [PERSON] не відповідає у повній мірі вимогам вищевказаного законодавства, оскільки вона не є розпорядником такої інформації. Крім того, суд звернув увагу, що відповідь на запит позивача не містить жодної інформації про те, чи взагалі вказана особа є працівником цього органу, що порушує право позивача на звернення і обґрунтовується наступним. Інформація стосовно того чи працює на посаді секретаря у Монастирищенському районному суді Черкаської області [PERSON] не може бути обмежена з огляду на таке. Відповідно до ч.2 ст. 21 Закону №2657-XІІ конфіденційною є інформація про фізичну особу, а також інформація, доступ до якої обмежено фізичною або юридичною особою, крім суб'єктів владних повноважень. До конфіденційної інформації про фізичну особу належать, зокрема, дані про її національність, освіту, сімейний стан, релігійні переконання, стан здоров'я, а також адреса, дата і місце народження (ч.2 ст.11 Закону № 2657-XІІ). Конституційний Суд України в абз.1 п.1 резолютивної частини рішення від 30 жовтня 1997 року № 5-зп відніс до конфіденційної інформацію про фізичну особу ще й відомості про її майновий стан та інші персональні дані. Згідно з правовою позицією Конституційного Суду України, відображеною у рішенні від 20.01.2012 №2-рп/2012, інформація про особисте та сімейне життя особи (персональні дані про неї) - це будь-які відомості чи сукупність відомостей про фізичну особу, яка ідентифікована або може бути конкретно ідентифікована, а саме: національність, освіта, сімейний стан, релігійні переконання, стан здоров'я, матеріальний стан, адреса, дата і місце народження, місце проживання та перебування тощо, дані про особисті майнові та немайнові відносини цієї особи з іншими особами, зокрема членами сім'ї, а також відомості про події та явища, що відбувалися або відбуваються у побутовому, інтимному, товариському, професійному, діловому та інших сферах життя особи, за винятком даних стосовно виконання повноважень особою, яка займає посаду, пов'язану зі здійсненням функцій держави або органів місцевого самоврядування, посадових або службових повноважень. Вирішуючи питання щодо конфіденційності інформації про особу, яка займає посаду, пов'язану зі здійсненням функцій держави або органів місцевого самоврядування, Конституційний суд України виходив з того, що перебування особи на посаді, пов'язаній зі здійсненням функцій держави або органів місцевого самоврядування, передбачає не тільки гарантії захисту прав цієї особи, а й додаткові правові обтяження. Публічний характер як самих органів - суб'єктів владних повноважень, так і їх посадових осіб вимагає оприлюднення певної інформації для формування громадської думки про довіру до влади та підтримку її авторитету у суспільстві. Звернення позивача до Монастирищенського районного суду Черкаської області про надання йому копій документів стосовно [PERSON] має характер клопотання відповідно до ч.3 ст.3 Закону України «Про звернення громадян» від 02.10.1996 №393/96-ВР. Оскільки працівники апарату судів загальної юрисдикції є державними службовцями відповідно до п.1 розпорядження Кабінету міністрів України «Про віднесення посад працівників апарату судів загальної юрисдикції до відповідних категорій посад державних службовців» від 24 лютого 2003 року №88-р, суд дійшов висновку, що позивач має право отримати інформацію стосовно виконання повноважень особою, яка займає посаду, пов'язану зі здійсненням функцій держави, посадових або службових повноважень. Враховуючи право позивача на отримання інформації, передбачене ст.34 Конституції України та ч.1 ст.3 Закону №2657-XІІ, взявши до уваги, що наказ про призначення [PERSON] на посаду державного службовця є службовим документом, доступ до якого обмежений, а також, що розпорядником такої інформації є саме Монастирищенський районний суд Черкаської області, суд дійшов висновку про необхідність виходу за межі позовних вимог для повного захисту прав, свобод та інтересів позивача на підставі ч.2 ст.11 КАС України, та зобов'язати останнього надати позивачу інформацію про те, чи працює [PERSON] на посаді секретаря у Монастирищенському районному суді Черкаської області.

Результат розгляду: partial