Рішення адміністративного суду від 2014-02-26 00:00:00+02

Товариство з обмеженою відповідальністю "Інджой Едвертайзінг" (далі - позивач, ТОВ "Інджой Едвертайзінг") звернулося до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Міністерства доходів і зборів України (далі - відповідач, Міндоходів України), третя особа - державна податкова інспекція у Шевченківському районі Головного управління Міндоходів у м. Києві (далі - ДПІ у Шевченківському р-ні ГУ Міндоходів у м. Києві) з наступними позовними вимогами: - визнати протиправними дії Міндоходів України щодо відмови у реєстрації податкових накладних ТОВ "Інджой Едвертайзінг" (код ЄДРПОУ 37819116) від 06.10.2013 № 2, від 16.10.2013 № 3, 4, 5, від 29.11.2013 № 3, 4, 5, від 10.12.2013 № 1, 2, від 19.12.2013 № 3, 4, 5, від 25.12.2013 № 7 в Єдиному реєстрі податкових накладних; - зобов'язати Міндоходів України зареєструвати податкові накладні ТОВ "Інджой Едвертайзінг" (код ЄДРПОУ 37819116) від 06.10.2013 № 2, від 16.10.2013 № 3, 4, 5, від 29.11.2013 № 3, 4, 5, від 10.12.2013 № 1, 2, від 19.12.2013 № 3, 4, 5, від 25.12.2013 № 7 в Єдиному реєстрі податкових накладних. Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 11.02.2014 відкрито провадження в адміністративній справі № 826/1528/14. Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 11.02.2014 закінчено підготовче провадження в адміністративній справі № 826/1528/14 і призначено справу до судового розгляду. В судове засідання 25.02.2014 прибули представник позивача та представник відповідача. Представник третьої особи в судове засідання 25.02.2014 не прибув, хоча належним чином був повідомлений про дату, час і місце судового розгляду. Згідно частини 6 статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта. Враховуючи положення частини 6 статті 128 КАС України, беручи до уваги відсутність потреби заслухати свідка чи експерта, в судовому засіданні 25.02.2014 колегія суддів ухвалила перейти до розгляду справи в письмовому провадженні. Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд міста Києва встановив наступне. ТОВ "Інджой Едвертайзінг" є юридичною особою та перебуває на обліку в ДПІ у Шевченківському р-ні ГУ Міндоходів у м. Києві. Як вбачається з матеріалів справи, 01.04.2013, 13.06.2013, 03.09.2013, , 15.11.2013 та 18.11.2013 між ТОВ "Інджой Едвертайзінг" (Продавець) та товариством з обмеженою відповідальністю "Панасонік Україна Лтд" (далі - ТОВ "Панасонік Україна Лтд") (Покупець) було укладено договори про надання послуг. Предметом вказаних договорів були послуги рекламного характеру. ТОВ "Інджой Едвертайзінг" виписало на адресу ТОВ "Панасонік Україна Лтд" податкові накладні № 2 від 16.10.2013 на загальну суму 347 251,20 грн., в т.ч. ПДВ - 57 875,20 грн.; № 3 від 16.10.2013 на загальну суму 84 700,00 грн., в т.ч. ПДВ - 14 116,67 грн.; № 4 від 16.10.2013 на загальну суму 97 015,40 грн., в т.ч. ПДВ - 16 169,23 грн.; № 5 від 31.10.2013 на загальну суму 62 816,40 грн., в т.ч. ПДВ - 10 469,40 грн.; № 3 від 29.11.2013 на загальну суму 277 801,20 грн., в т.ч. ПДВ - 46 300,20 грн.; № 4 від 29.11.2013 на загальну суму 97 015,40 грн., в т.ч. ПДВ - 16 169,23 грн.; № 5 від 29.11.2013 на загальну суму 103 510,00 грн., в т.ч. ПДВ - 17 251,67 грн.; № 1 від 10.12.2013 на загальну суму 214 205,00 грн., в т.ч. ПДВ - 35 700,83 грн.; № 2 від 10.12.2013 на загальну суму 83 752,00 грн., в т.ч. ПДВ - 13 958,67 грн.; № 3 від 19.12.2013 на загальну суму 277 801,20 грн., в т.ч. ПДВ - 46 300,20 грн.; № 4 від 19.12.2013 на загальну суму 116 050,00 грн., в т.ч. ПДВ - 19 341,67 грн.; № 5 від 19.12.2013 на загальну суму 97 015,40 грн., в т.ч. ПДВ - 16 169,23 грн.; № 7 від 25.12.2013 на загальну суму 135 584,00 грн., в т.ч. ПДВ - 22 597,33 грн. З метою реєстрації вказаних податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних ТОВ "Інджой Едвертайзінг" направлено в електронному вигляді вказані податкові накладні до Міндоходів України: - податкові накладні № 2 від 16.10.2013, № 3 від 16.10.2013 та № 4 від 16.10.2013 направлено 31.10.2013; - податкову накладну № 5 від 31.10.2013 направлено 14.11.2013; - податкові накладні № 3 від 29.11.2013, № 4 від 29.11.2013 та № 5 від 29.11.2013 направлено 04.12.2013; - податкову накладну № 1 від 10.12.2013 направлено 16.12.2013; - податкову накладну № 2 від 10.12.2013 направлено 17.12.2013; - податкові накладні № 3 від 19.12.2013, № 4 від 19.12.2013 та № 5 від 19.12.2013 направлено 20.12.2013; - податкову накладну № 7 від 25.12.2013 направлено 27.12.2013. Як вбачається з квитанцій № 1, відповідачем не прийнято вказані податкові накладні ТОВ "Інджой Едвертайзінг" у зв'язку з виявленою помилкою - місцезнаходження юридичної особи продавця товарів/послуг, вказане у документі, не відповідає інформації Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців. Позивач вважає протиправними дії Міндоходів України щодо відмови у реєстрації вказаних податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних, тому звернувся до суду за зобов'язанням відповідача зареєструвати вказані податкові накладні в Єдиному реєстрі податкових накладних. Оцінивши за правилами статті 86 КАС України надані сторонами докази та пояснення, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, Окружний адміністративний суд міста Києва частково погоджується з позовними вимогами ТОВ "Інджой Едвертайзінг", виходячи з наступних мотивів. Згідно пункту 201.1 статті 201 Податкового кодексу України (далі - ПК України) платник податку зобов'язаний надати покупцю (отримувачу) на його вимогу підписану уповноваженою платником особою та скріплену печаткою (за наявності) податкову накладну, складену за вибором покупця (отримувача) в один з таких способів: а) у паперовому вигляді; б) в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та умови реєстрації податкової накладної у Єдиному реєстрі податкових накладних. У такому разі складання податкової накладної у паперовому вигляді не є обов'язковим. У податковій накладній зазначаються в окремих рядках такі обов'язкові реквізити: а) порядковий номер податкової накладної; б) дата виписування податкової накладної; в) повна або скорочена назва, зазначена у статутних документах юридичної особи або прізвище, ім'я та по батькові фізичної особи, зареєстрованої як платник податку на додану вартість, - продавця товарів/послуг; г) податковий номер платника податку (продавця та покупця); ґ) місцезнаходження юридичної особи - продавця або податкова адреса фізичної особи - продавця, зареєстрованої як платник податку; д) повна або скорочена назва, зазначена у статутних документах юридичної особи або прізвище, ім'я та по батькові фізичної особи, зареєстрованої як платник податку на додану вартість, - покупця (отримувача) товарів/послуг; е) опис (номенклатура) товарів/послуг та їх кількість, обсяг; є) ціна постачання без урахування податку; ж) ставка податку та відповідна сума податку в цифровому значенні; з) загальна сума коштів, що підлягають сплаті з урахуванням податку; и) вид цивільно-правового договору; і) код товару згідно з УКТ ЗЕД (для підакцизних товарів та товарів, ввезених на митну територію України); ї) номер та дата митної декларації, за якою було здійснено митне оформлення товару, ввезеного на митну територію України. Відповідно до пункту 201.10 статті 201 ПК України при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов'язаний надати покупцю податкову накладну та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних. Підтвердженням продавцю про прийняття його податкової накладної та/або розрахунку коригування до Єдиного реєстру податкових накладних є квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі, яка надсилається протягом операційного дня. Датою та часом надання податкової накладної та/або розрахунку коригування в електронному вигляді до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, є дата та час, зафіксовані у квитанції. Якщо надіслані податкові накладні та/або розрахунки коригування сформовано з порушенням вимог, передбачених відповідно пунктом 201.1 статті 201 та/або пунктом 192.1 статті 192 цього Кодексу, протягом операційного дня продавцю надсилається квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі про неприйняття їх в електронному вигляді із зазначенням причин. Пунктом 1 Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1246 від 29.12.2010 (далі - Порядок № 1246), встановлено, що цей Порядок визначає механізм внесення відомостей, що містяться у податковій накладній та/або розрахунку коригування кількісних і вартісних показників до неї (далі - податкова накладна та/або розрахунок коригування), до Єдиного реєстру податкових накладних (далі - Реєстр) платників податку на додану вартість - продавців товарів (послуг), звіряння даних, що містяться у виданих платникам такого податку - покупцям товарів (послуг) податковій накладній та розрахунку коригування з відомостями, які містяться у Реєстрі. Згідно пунктів 7 та 8 Порядку № 1246 після надходження податкової накладної та/або розрахунку коригування в електронній формі до Державної податкової служби здійснюється їх розшифрування, перевіряється електронний цифровий підпис, визначається відповідність електронного документа формату (стандарту), затвердженому Державною податковою службою, та проводиться їх реєстрація. Для підтвердження прийняття податкової накладної та/або розрахунку коригування до реєстрації продавцю видається квитанція в електронній формі у текстовому форматі, у якій зазначаються реквізити зазначених документів, відповідність електронного документа формату (стандарту), затвердженому Державною податковою службою, результати перевірки електронного цифрового підпису, інформація про продавця, дата та час прийняття, реєстраційний номер, податковий період, за який подається податкова накладна та/або розрахунок коригування. Квитанція, на яку накладається електронний цифровий підпис Державної податкової служби, підлягає шифруванню та надсилається продавцеві засобами телекомунікаційного зв'язку. Примірник квитанції в електронній формі зберігається в Державній податковій службі. Відповідно до пункту 9 Порядку № 1246 причиною відмови у прийнятті податкової накладної та/або розрахунку коригування до реєстрації є: 1) наявність помилок; 2) відсутність в Реєстрі відомостей, що містяться у податковій накладній, яка коригується; 3) факт реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування з такими ж реквізитами. Таким чином, ПК України визначено виключний перелік реквізитів, які повинна містити податкова накладна, одним з яких визначено місцезнаходження юридичної особи - продавця або податкова адреса фізичної особи - продавця, зареєстрованої як платник податку, та встановлено, що податкові накладні підлягають реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних, при цьому у прийнятті податкової накладної до реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути відмовлено у випадку формування її з порушенням вимог, передбачених пунктом 201.1 статті 201 та/або пунктом 192.1 статті 192 ПК України, про що платник податків повідомляється в електронному вигляді у текстовому форматі квитанцією про неприйняття податкової накладної в електронному вигляді із зазначенням причин. Відповідно до отриманих позивачем квитанцій № 1, копії яких наявні в матеріалах справи, підставою для відмови у прийнятті вищевказаних податкових накладних позивача є виявлення помилки, а саме - місцезнаходження юридичної особи продавця товарів/послуг, вказане у документі, не відповідає інформації Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців. Частиною 1 статті 1 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців" від 15.05.2003 № 755-IV (далі - Закон № 755-IV) передбачено, що Єдиний державний реєстр юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців - автоматизована система збирання, накопичення, захисту, обліку та надання інформації про юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців; місцезнаходження юридичної особи - адреса органу або особи, які відповідно до установчих документів юридичної особи чи закону виступають від її імені. Згідно частини 1 статті 18 Закону № 755-IV якщо відомості, які підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, були внесені до нього, то такі відомості вважаються достовірними і можуть бути використані в спорі з третьою особою, доки до них не внесено відповідних змін. Відповідно до пункту 45.2 статті 45 ПК України податковою адресою юридичної особи (відокремленого підрозділу юридичної особи) є місцезнаходження такої юридичної особи, відомості про що містяться у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців. Стосовно податкових накладних № 3 від 19.12.2013, № 4 від 19.12.2013, № 5 від 19.12.2013, № 7 від 25.12.2013 колегія суддів зазначає наступне. Згідно спеціального витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців № 18242816 станом на 26.02.2014 стосовно ТОВ "Інджой Едвертайзінг" місцезнаходженням юридичної особи є: 01033, м. Київ, Голосіївський район, вулиця Володимирська, будинок 97/37. В податкових накладних № 3 від 19.12.2013, № 4 від 19.12.2013, № 5 від 19.12.2013, № 7 від 25.12.2013, у прийнятті яких позивачеві було відмовлено, місцезнаходженням (податковою адресою) продавця - ТОВ "Інджой Едвертайзінг" зазначено - "Україна, 01033, м. Київ, вул. Володимирська, буд. № 97/37". Таким чином, місцезнаходження (податкова адреса), вказане позивачем в податкових накладних № 3 від 19.12.2013, № 4 від 19.12.2013, № 5 від 19.12.2013, № 7 від 25.12.2013, та інформація про місцезнаходження позивача, внесена до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, повністю співпадають. Враховуючи наведене, колегія суддів вважає доцільним зазначити, що висновки відповідача про наявність у поданих 20.12.2013 позивачем податкових накладних № 3 від 19.12.2013, № 4 від 19.12.2013 та № 5 від 19.12.2013 та у поданій 27.12.2013 позивачем податковій накладній № 7 від 25.12.2013 помилки - "місцезнаходження юридичної особи продавця товарів/послуг, вказане у документах, не відповідає інформації Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців" є необґрунтованими та спростовуються наявними в матеріалах справи доказами. Інших доказів та обґрунтувань на підтвердження наявності підстав для відмови у прийнятті поданих позивачем 20.12.2013 податкових накладних № 3 від 19.12.2013, № 4 від 19.12.2013 та № 5 від 19.12.2013 та 27.12.2013 податкової накладної № 7 від 25.12.2013 до реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних, крім посилань на помилку - "місцезнаходження юридичної особи продавця товарів/послуг, вказане у документах, не відповідає інформації Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців", відповідачем суду надано не було. Відтак, колегія суддів дійшла до висновку про відсутність у відповідача правових підстав для відмови у прийнятті поданих позивачем 20.12.2013 податкових накладних № 3 від 19.12.2013, № 4 від 19.12.2013 та № 5 від 19.12.2013 та 27.12.2013 податкової накладної № 7 від 25.12.2013 до реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних. Разом з тим, для належного захисту порушеного права позивача колегією суддів прийнято до уваги лист Вищого адміністративного суду України від 24.10.2013 № 1486/12/13-13, зі змісту якого вбачається, що вимоги про зобов'язання податкового органу прийняти податкову накладну, визнання протиправним рішення, дії, бездіяльності податкового органу, визнання поданої накладної зареєстрованою тощо варто розглядати як вимогу про визнання протиправним неприйняття податкової накладної для реєстрації протягом операційного дня, коли таку накладну було надіслано для реєстрації в ЄДРПН. Тому суди повинні розглянути питання щодо протиправності неприйняття податкової накладної для реєстрації, незважаючи на те, в якій словесній формі сформульовані позовні вимоги позивачем, якщо зі змісту таких вимог вбачається, що вони спрямовані на оновлення прав платника податків, порушених внаслідок такого неприйняття. Крім цього, в даному листі зафіксовано, що резолютивна частина постанови адміністративного суду про задоволення позовних вимог у справі, предметом оскарження в якій є протиправність неприйняття податкової накладної для реєстрації, з урахуванням вимог п. 1 ч. 2 ст. 162 КАС України повинна містити висновок про визнання протиправним неприйняття податкової накладної для реєстрації, а також зазначення того, що податкову накладну потрібно вважати прийнятою та зареєстрованою протягом операційного дня, коли її було надіслано платником податку (із зазначенням дати). Аналогічна позиція викладена в ухвалі Київського апеляційного адміністративного суду від 05.12.2013 у справі № 826/14756/13-а (колегія суддів у складі головуючого Літвінової Н.М., суддів Коротких А.Ю., Хрімлі О.Г.). З огляду на викладене, суд дійшов до висновку про часткове задоволення позову стосовно визнання протиправними дій Міндоходів України щодо відмови у реєстрації податкових накладних № 3 від 19.12.2013, № 4 від 19.12.2013, № 5 від 19.12.2013, № 7 від 25.12.2013 в Єдиному реєстрі податкових накладних та зобов'язання відповідача зареєструвати вказані податкові накладні в Єдиному реєстрі податкових накладних. Стосовно податкових накладних № 2 від 16.10.2013, № 3 від 16.10.2013, № 4 від 16.10.2013, № 5 від 31.10.2013, № 3 від 29.11.2013, № 4 від 29.11.2013, № 5 від 29.11.2013, № 1 від 10.12.2013, № 2 від 10.12.2013 колегія суддів зазначає наступне. Колегією суддів встановлено, що у податкових накладних № 2 від 16.10.2013, № 3 від 16.10.2013, № 4 від 16.10.2013, № 5 від 31.10.2013, № 3 від 29.11.2013, № 4 від 29.11.2013, № 5 від 29.11.2013, № 1 від 10.12.2013, № 2 від 10.12.2013 місцезнаходженням (податковою адресою) продавця - ТОВ "Інджой Едвертайзінг" зазначено - "вул. Золотоустівська, будинок № 30, м. Київ, 01135, Україна". Разом з тим, як вже зазначалось вище, згідно спеціального витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців № 18242816 станом на 26.02.2014 стосовно ТОВ "Інджой Едвертайзінг" місцезнаходженням юридичної особи є: 01033, м. Київ, Голосіївський район, вулиця Володимирська, будинок 97/37. Згідно статуту позивача місцезнаходженням товариства є також наступна адреса: 01033, Україна, м. Київ, Голосіївський район, вулиця Володимирська, будинок 97/37. З наведеного вбачається, що у поданих 31.10.2013 позивачем податкових накладних № 2 від 16.10.2013, № 3 від 16.10.2013 та № 4 від 16.10.2013, у поданій 14.11.2013 податковій накладній № 5 від 31.10.2013, у поданих 04.12.2013 податкових накладних № 3 від 29.11.2013, № 4 від 29.11.2013 та № 5 від 29.11.2013, у поданій 16.12.2013 податковій накладній № 1 від 10.12.2013, у поданій 17.12.2013 податковій накладній № 2 від 10.12.2013 фактично наявна помилка - "місцезнаходження юридичної особи продавця товарів/послуг, вказане у документах, не відповідає інформації Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців", підтвердженням чого є наявні в матеріалах справи вказані податкові накладні, що і стало перешкодою для реєстрації вказаних податкових накладних відповідачем. Враховуючи вищевказане, колегія суддів дійшла висновку, що позовні вимоги в частині визнання протиправними дій Міндоходів України щодо відмови у реєстрації податкових накладних № 2 від 16.10.2013, № 3 від 16.10.2013, № 4 від 16.10.2013, № 5 від 31.10.2013, № 3 від 29.11.2013, № 4 від 29.11.2013, № 5 від 29.11.2013, № 1 від 10.12.2013, № 2 від 10.12.2013 в Єдиному реєстрі податкових накладних та зобов'язання відповідача зареєструвати вказані податкові накладні в Єдиному реєстрі податкових накладних задоволенню не підлягають. Частиною 3 статті 94 КАС України передбачено, що якщо адміністративний позов задоволено частково, судові витрати, здійснені позивачем, присуджуються йому відповідно до задоволених вимог, а відповідачу - відповідно до тієї частини вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Результат розгляду: partial