Рішення адміністративного суду від 2014-03-19 00:00:00+02

11.03.2014р. позивач [PERSON] звернулась до суду з адміністративним позовом до Управління пенсійного фонду України в Червоногвардійському районі міста Макіївки (далі - УПФУ) про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії. В обґрунтування своїх позовних вимог зазначила, що вона має статус судді у відставці і з 16.04.2008р. перебуває на обліку в УПФУ та отримує довічне грошове утримання у розмірі 90 % грошового утримання судді з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування. Довічне грошове утримання їй було призначено на підставі положень ст. 43 ЗУ «Про статус судді» в редакції від 15.12.1992 р. із наступними змінами та доповненнями. У зв'язку з підвищенням розміру заробітної плати працюючих суддів згідно з довідками Територіального управління Державної судової адміністрації України в Донецькій області (далі - ТУДСА), вона звернулась до УПФУ, щодо перерахунку щомісячного розміру довічного грошового утримання судді у відставці, однак всупереч діючим нормам закону, їй було відмовлено в цьому. Відмова УПФУ вмотивована тим, що чинним законодавством не передбачено проведення перерахунку щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці судів загальної юрисдикції Пенсійним фондом. З відмовою УПФУ позивач не згодна, та вважає її неправомірною та такою, що не відповідає діючому законодавству, оскільки вона суперечить нормам Закону України «Про судоустрій і статус суддів», яким встановлена гарантія матеріального забезпечення судді у відставці та Рішенню Конституційного Суду України від 03.06.2013р. № 3-рп/2013. Вважає, що оскільки положенням ст. 43 Закону України «Про статус суддів» в редакції 1992р., так і положенням Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 7.07.2010р., розмір щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці встановлений від відсотків грошового утримання працюючого судді на відповідній посаді, то розмір щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці повинен збільшуватися в разі підвищення заробітної плати працюючого судді. Ст. 129 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», якою визначені розміри посадового окладу та доплати за вислугу років відповідного судді набрала чинності з 1.01.2012р. Таким чином, заробітна плата працюючого на відповідній посаді судді змінилася у бік підвищення, вважає, що вона, як суддя у відставці має право на перерахунок щомісячного довічного грошового утримання залежно від розміру грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді. Просить суд визнати неправомірними дії УПФУ, щодо відмови у перерахунку та виплати їй щомісячного довічного грошового утримання з 01.01.2013р. у розмірі 90 % заробітку працюючого на відповідній посаді судді за довідкою ТУДСА від 09.01.2013р, та щодо відмови у перерахунку та виплати їй щомісячного довічного грошового утримання з 01.12.2013р. у розмірі 90 % заробітку працюючого на відповідній посаді судді за довідкою ТУДСА від 05.12.2013р. Зобов'язати УПФУ здійснити їй з 01.01.2013р. перерахунок та виплату щомісячного довічного утримання як судді у відставці у розмірі 90 % заробітку працюючого на відповідній посаді судді за довідкою ТУДСА від 09.01.2013р., з 01.12.2013р. перерахунок та виплату щомісячного довічного утримання як судді у відставці у розмірі 90 % заробітку працюючого на відповідній посаді судді за довідкою ТУДСА від 05.12.2013р., без обмеження розміру щомісячного грошового утримання, з урахуванням проведених виплат. Представник позивача [PERSON], який діє на підставі довіреності в судове засідання не з?явився, але надав суду заяву в якій позовні вимоги позивача підтримав в повному об?ємі та просив суд їх задовольнити, справу розглянути за його відсутності. Представник відповідача Управління пенсійного фонду України в Червоногвардійському районі міста Макіївки - Маркін О.О., який діяв на підставі довіреності у судовому засіданні заперечував проти задоволення позовних вимог [PERSON] та просив суд відмовити в їх задоволенні, про що також суду були надані письмові заперечення (а.с.20-22). Суд, заслухавши пояснення представника відповідача, дослідивши матеріали справи, матеріали пенсійної справи, вважає що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Матеріалами справи встановлено та не оспорюється сторонами, що [PERSON] працювала на посаді судді (голови) Червоногвардійського районного суду міста Макіївки Донецької області та згідно наказу голови суду №20-к від 15.04.2008р., на підставі постанови Верховної Ради України №242-У1 від 20.03.2008р., була звільнена у відставку. Має стаж суддівської роботи більше 24 років, перебуває на обліку УПФУ з 16.04.2008р. та отримує щомісячне грошове довічне утримання суддям у відставці. 04.03.2014р. позивач звернулась до відповідача із заявою щодо перерахунку довічного грошового утримання з 01.01.2013р. з розрахунку окладу діючого судді Червоногвардійського районного суду міста Макіївки Донецької області. Згідно відповіді УПФУ в Червоногвардійському районі міста Макіївки від 04.03.3014р. за № 20/м-39-01-04, [PERSON] відмовлено у здійсненні перерахунку та виплаті щомісячного довічного утримання з 01.01.2013р. із розрахунку окладу діючого судді Червоногвардійського районного суду міста Макіївки Донецької області, відповідно до ч.4 ст. 138 ЗУ «Про судоустрій та статус суддів». Нормативно-правовими актами, що визначають правовий статус, осіб які працюють на посаді судді, та статус суддів у відставці, є Конституція України та Закон України «Про судоустрій та статус суддів». Відповідно до ст. 130 Конституції України, держава забезпечує фінансування та належні умови для функціонування судів і діяльність судів. У Державному бюджеті України окремо визначаються видатки на утримання суддів. Особливості забезпечення функціонування судової влади визначені ст. 40 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», відповідно до якої фінансування та належні умови функціонування судів і діяльності суддів забезпечуються державою відповідно до Конституції України. Забезпечення функціонування судової влади передбачає: 1) визначення в Державному бюджеті України видатків на фінансування судів не нижче рівня, що забезпечує можливість повного і незалежного здійснення правосуддя відповідно до закону; 2)законодавче гарантування повного і своєчасного фінансування судів; 3) гарантування достатнього рівня соціального забезпечення суддів. Згідно з ч. 1 ст. 138 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» суддя, який вийшов у відставку, після досягнення чоловікам 62 роки, жінкам - пенсійного віку, встановленого ст. 26 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», виплачується пенсія на умовах, передбачених ст. 37 Закону України «Про державну службу», або за його вибором щомісячне довічне грошове утримання. Відповідно до ч. 3 та ч. 5 ст. 138 Закону України «Про судоустрій та статус суддів», щомісячне грошове утримання виплачується у розмірі 80 відсотків грошового утримання судді з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 01.01.2011р. - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, який працює на відповідній посаді. Максимальний розмір щомісячного довічного грошового утримання суддів у відставці (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткових пенсій, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати та надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність. Рішенням Конституційного Суду України № 3-рп/2013 від 3.06.2013р. у справі за конституційним поданням Верховного Суду України щодо відповідності Конституції України (конституційності) окремих положень ст.2, абз.2 п. 2 розділу 2 «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи», ст. 138 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» права щодо змін умов виплати пенсій і щомісячного довічного грошового утримання суддів у відставці було встановлено, що ч.3 ст. 138 Закону України № 2453 до внесених Законом № 3668 змін передбачала: «Щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у розмірі 80 відсотків грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки заробітку, але не більше ніж 90 відсотків заробітної плати судді, без обмеження граничного розміру щомісячного довічного грошового утримання». Таким чином, визначений Законом 2453 порядок нарахування щомісячного довічного грошового утримання було змінено Законом 3668, внаслідок чого зменшено розмір щомісячного довічного грошового утримання суддів. Залишивши незмінним зміст права на щомісячне довічне грошове утримання суддів, Закон 3668 звузив обсяг цього права, встановивши обмежену базу для нарахування суддям щомісячного довічного грошового утримання, та скасував право суддів на одержання щомісячного довічного грошового утримання без обмеження граничного розміру, чим знизив досягнутий рівень гарантій незалежності суддів. Отже, ч.3 ст.138 Закону України 2453 не узгоджується з конституційним положенням про недопустимість звуження змісту чи обсягу гарантій незалежності суддів, а тому суперечить ст. 126 Основного Закону України. Цим же рішенням Конституційного Суду України встановлено порядок його виконання, а саме: - підлягають застосуванню ч.1, 2 ст. 138 Закону № 2453 у редакції Закону № 3668 як такі, що не суперечать Конституції України; ч.3 ст.138 Закону № 2453 у редакції Закону України № 3668, яка суперечить Конституції України не підлягає застосуванню як така, що втратила чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення. Натомість підлягає застосуванню ч. 3 ст. 138 Закону України № 2453 в редакції до змін, внесених Законом № 3668, а саме: «Щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у розмірі 80 відсотків грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки заробітку, але не більше ніж 90 відсотків заробітної плати судді, без обмеження граничного розміру щомісячного довічного грошового утримання. Перше, друге, трете речення ч. 5 ст. 138 Закону № 2453 у редакції Закону № 3668, що суперечать Конституції України, не підлягають застосуванню як такі, що втратили чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення. Проте підлягають застосуванню перше речення ч. 5 ст.138 Закону № 2453 в редакції до змін, внесених Законом № 3668, а саме: «Пенсія або щомісячне довічне грошове утримання судді виплачується незалежно від заробітку (прибутку), одержуваного суддею після виходу у відставку»‚ та четверте речення ч. 5 ст.138 Закону № 2453 зі змінами, внесеними Законом № 3668, а саме: «Довічне грошове утримання суддям виплачується органами Пенсійного фонду України за рахунок коштів Державного бюджету України. Дія ст. 2 Закону № 3668 не поширюється на Закон № 2453. Дія абз. 2 п. 2 розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 3668 не поширюється на правовідносини щодо виплати суддям пенсії (щомісячного довічного грошового утримання)». Виходячи з вищенаведеного, обчислення щомісячного довічного утримання суддів у відставці повинно здійснюватися у відсотковому відношення до розміру грошового утримання працюючих суддів, тому, у разі зміни розміру грошового утримання суддів, що працюють на відповідній посаді, органи Пенсійного фонду здійснюють відповідний перерахунок раніше призначеного грошового утримання судді у відставці. В зв'язку з зазначеним та вищевикладеним, відмова відповідача у проведенні перерахунку розміру щомісячного грошового утримання судді у відставці є неправомірною. Порядок видачі документів для призначення і виплати щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці, органами Пенсійного Фонду України, затвердженого Правлінням Пенсійного Фонду України 25.01.2008р. не можуть регулювати порядок знаходження судді у відставці і обмежувати права осіб, які отримали право на відставку та перерахунок щомісячного довічного грошового утримання раніше, оскільки Конституція України, як зазначено в її ст. 8 має найвищу юридичну силу, а її норми є нормами прямої дії, тому Управління Пенсійного Фонду України в Червоногвардійському районі м. Макіївки зобов'язано керуватися Конституцією України як актом прямої дії. Як вбачається з наданої Територіальним управлінням держаної судової адміністрації України в Донецькій області довідки № 08-23/112 від 09.01.2013р. про заробітну плату для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, заробітна плата працюючого на відповідній посаді судді, яка враховується при призначенні /перерахунку/ довічного грошового утримання суддям у відставці з 01.01.2013р. складає 18352 грн. (а.с. 9). Як вбачається з наданої Територіальним управлінням держаної судової адміністрації України в Донецькій області довідки № 08-23/1641 від 05.12.2013р. про заробітну плату для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, заробітна плата працюючого на відповідній посаді судді, яка враховується при призначенні /перерахунку/ довічного грошового утримання суддям у відставці з 01.12.2013р. складає 19488 грн. (а.с. 10). Ч.ч. 1 та 2 ст. 71 КАС України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Суд вважає, що відмовляючи позивачу у перерахунку сум довічного грошового утримання судді у відставці, УПФУ в Червоногвардійському районі м. Макіївки діяло неправомірно, оскільки нормами Закону України «Про судоустрій і статус суддів» та Рішенням Конституційного Суду України № 3-рп/2013 від 03.06.2013р. встановлено порядок, за яким визначаються суми зазначеного грошового утримання, а відсутність прямої вказівки у законодавстві про необхідність здійснення перерахування таких сум у випадку збільшення розміру грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді, не звільняє суб'єкта владних повноважень від цього обов'язку оскільки відповідно до п. 3 Положення про Пенсійний фонд України, затвердженого Указом Президента України від 06.04.2011р. №384/2011, та з урахуванням пп. 3 п. 2.1 Положення про управління Пенсійного фонду України в районах, містах і районах у містах, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 30.04. 2002р. №8-2 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України від 25.02.2008р. №5-5), основним завданням Пенсійного фонду України та управлінь Пенсійного фонду в районах, містах, районах у містах є, зокрема, забезпечення призначення (перерахунку) пенсій, щомісячного довічного утримання суддям у відставці та підготовка документів для їх виплати. Крім того відповідно до додатка № 2 до Порядку подання документів для призначення і виплати щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці органами Пенсійного фонду України, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.01.2008р. № 3-1, затверджено зразок Довідки про заробітну плату для обчислення щомісячного довічного утримання судді у відставці, у якому зокрема зазначено відомості що його (її) заробітна плата, яка враховується при призначенні (перерахунку) щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці. Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України основним завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними управлінських функцій на основі законодавства, у тому числі на виконання делегованих повноважень. У зв'язку з цим судам необхідно враховувати, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень належить перевіряти, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, із якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку. З огляду на зазначену норму під час розгляду спорів щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень суди незалежно від підстав, наведених у позовній заяві, повинні перевіряти їх відповідність усім зазначеним вимогам (п. 2 Постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України «Про практику застосування адміністративними судами окремих положень Кодексу адміністративного судочинства України під час розгляду адміністративних справ» від 06.03.2008р. №2). За приписами п.п. 1, 2 ч. 2 ст. 162 КАС України у разі задоволення адміністративного позову суд може прийняти постанову про: визнання протиправними дій суб'єкта владних повноважень та зобов'язання відповідача вчинити певні дії. Враховуючи викладе, оцінивши дії відповідача, як суб'єкта владних повноважень, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для визнання таких дій неправомірними та з огляду на наведені вище норми процесуального права та відповідні спеціальні законодавчі акти, які підлягають застосуванню у справах із соціальних правовідносин, що носять публічно-правовий характер, суд вважає за необхідне визнати дії відповідача протиправними та зобов'язати провести перерахування та виплату належних позивачеві сум відповідно до закону. Разом з тим, згідно ч.2 ст.5 КАС України, провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи. Відповідно до ст. 99 КАС України (редакція, що діяла на момент звернення позивача до суду) строк на звернення до суду з адміністративним позовом встановлено в шість місяців. Оскільки позовні вимоги стосуються періодичних виплат, тобто системних, право на які у позивача виникло із встановленням відповідного статусу, то строк коли вона мала дізнатись про порушення своїх прав наступав з моменту отримання таких виплат. Позивач повинен був і міг (мав реальну можливість) знати про порушення свого права з дати опублікування Рішення КСУ № 3-рп/2013 від 03.06.2013р. Правова необізнаність особи не може бути визнана поважною причиною для пропущення строку звернення до суду, як і підставою для його поновлення, оскільки закони і інші нормативно-правові акти друкуються в періодичних виданнях та є доступними необмеженому колу осіб. За приписами ч.4 ст. 45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» перерахунок призначеної пенсії проводиться у разі виникнення права на підвищення пенсії - з першого числа місяця, в якому пенсіонер звернувся за перерахунком пенсії, якщо відповідну заяву з усіма необхідними документами подано ним до 15 числа включно, і з першого числа наступного місяця, якщо заяву з усіма необхідними документами подано ним після 15 числа. Таким чином, враховуючи звернення позивача до суду з даним позовом лише 11.03.2014р. позовні вимоги за період з 01.01.2013р. по 31.08.2013р. включно, судом повинні бути залишені без розгляду у відповідності до приписів ст.100 КАС України. На підставі викладеного,

Результат розгляду: partial