Рішення адміністративного суду від 2014-02-12 00:00:00+02

19 листопада 2013 року Приватно - орендне сільськогосподарське підприємство "Грунти Полісся" (далі - ПОСП "Грунти Полісся") звернулося до суду з позовом до управління Пенсійного фонду України в м. Коростені та Коростенському районі Житомирської області в якому просило визнати недійсним та скасувати повідомлення управління Пенсійного фонду України в м. Коростень та Коростенському районі № 89 від 8 жовтня 2013 року. В обґрунтування позову зазначає, що позивач не повинен відшкодовувати кошти затрачені відповідачем на виплату пільгової пенсії громадянці [PERSON] в сумі 18721,74 грн, оскільки управління вчасно не зверталося з відповідними розрахунками до підприємства. Позивач в судовому засіданні позов підтримав, просив його задовольнити. Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнав просив відмовити в його задоволенні. Заперечення обґрунтував тим, що позивач відповідно до Закону України "Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування" та Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" зареєстрований як платник внесків в управлінні Пенсійного фонду України в м. Коростені та Коростенському районі Житомирської області. Вказав, що управлінням було призначено та виплачено працівнику позивача [PERSON] пенсію за віком на пільгових умовах з 11 листопада 2005 року відповідно до п. "б" - "з" ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення". Законом України "Про збір на обов'язкове державне страхування" відшкодування коштів затрачених на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах згаданій особі покладене на позивача. У зв'язку з тим, що ПОСП "Грунти Полісся" витрати на пільгову пенсію відшкодовані управлінню не були, то спірне повідомлення № 289 від 8 жовтня 2013 року є законним. Вислухавши представників сторін, перевіривши матеріали справи, вирішивши питання чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин, суд дійшов висновку про те, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що позивач відповідно до Закону України "Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування" та Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" зареєстрований як платник внесків в управлінні Пенсійного фонду України в м. Коростені та Коростенському районі Житомирської області. Судом встановлено, що управління Пенсійного фонду України в м. Коростені та Коростенському районі Житомирської області за період з 11 листопада 2005 року по жовтень 2013 року здійснювало виплату і доставку працівнику позивача [PERSON] пенсію, призначену на пільгових умовах на підставі пункту "б"-"з" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення". 8 жовтня 2013 року позивачу управлінням було направлено повідомлення № 289 про визначення суми зобов'язання ПОСП "Грунти Полісся" за списком 2 перед Пенсійним фондом України у розмірі 18721,74 грн (а.с. 9), який відповідач отримав 17 жовтня 2013 року (а.с. 8). Вказана сума зобов'язання підтверджується розрахунком фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, на пільгових умовах на підставі пункту "б"-"з" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення", що є в матеріалах справи (а.с. 10). Статтею 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" 05.11.1991 № 1788-XII (далі - Закон № 1788) визначено, що на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи, зокрема: працівники зайняті повний робочий день на роботах за списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць (пункт "а" ст. 13 Закону), за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць (пункт "б" ст. 13 Закону) та інші (пункти "в"- "з" ст. 13 Закону). Відповідно до п. 2 "Прикінцевих положень" Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 №1058-VI (далі - Закон №1058) до запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди зберігається порядок покриття витрат на виплату і доставку пенсій, призначених на пільгових умовах, що діяв до набрання чинності цим Законом, тобто до 1 січня 2004 року. При цьому згідно з ч. 16 "Прикінцевих положень" вказаного Закону до приведення законодавства України у відповідність із цим Законом закони України та інші нормативно-правові акти застосовуються в частині, що не суперечить цьому Закону. Положення Закону №1788 застосовуються в частині визначення права на пенсію за віком на пільгових умовах і за вислугу років. Відповідно до абз. 4 п.п. 1 п. 2 "Прикінцевих положень" Закону № 1058 підприємства та організації з коштів, призначених на оплату праці, вносять до Пенсійного фонду плату, що покриває фактичні витрати на виплату і доставку пенсій особам, які були зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, крім тих, що були безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт та рудників за списком робіт і професій, затвердженим Кабінетом Міністрів України, починаючи з дня набрання чинності цим Законом, у розмірі 20 відсотків з наступним збільшенням її щороку на 10 відсотків до 100-відсоткового розміру відшкодування фактичних витрат на виплату і доставку цих пенсій до набуття права на пенсію за віком відповідно до цього Закону. Відповідно до Закону № 1058 та Закону України "Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування" від 26.06.1997 № 400/97-ВР постановою правління Пенсійного фонду від 19 грудня 2003 року № 21-1 затверджено Інструкцію про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України. Вказана Інструкція визначає процедуру добровільної участі осіб у системі загальнообов'язкового державного пенсійного страхування, стягнення заборгованості зі сплати внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, сплати збору на обов'язкове державне пенсійне страхування з окремих видів господарських операцій та інших платежів до бюджету Пенсійного фонду України, нарахування і сплати фінансових санкцій та пені, а також відшкодування підприємствами витрат Пенсійного фонду України на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах. Пункт 6 Інструкції регулює питання відшкодування підприємствами витрат Пенсійного фонду України на виплату і доставку пенсій, призначених на пільгових умовах, відповідно до частини 2 "Прикінцевих положень" Закону № 1058. Згідно з п.п. 6.1. п. 6 Інструкції ці розміри становлять: - для платників, зазначених у підпункті 2.1.1 пункту 2.1 цієї Інструкції (крім тих, які є платниками фіксованого сільськогосподарського податку), - 100 відсотків фактичних витрат на виплату і доставку пенсій, призначених відповідно до абзацу першого частини 2 Прикінцевих положень Закону застрахованим особам, які працювали або працюють на роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком N 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах; - для платників, зазначених у підпункті 2.1.1 пункту 2.1 цієї Інструкції, - фактичні витрати на виплату і доставку пенсій працівникам, зайнятим повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, крім працівників, що були безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт та рудників за списком робіт і професій, затвердженим Кабінетом Міністрів України, у таких розмірах: 100 відсотків від фактичних витрат на виплату і доставку цих пенсій, призначених та/або виплачених з 2012 року. Відповідно до п.п. 6.4 п. 6 Інструкції розмір сум до відшкодування на поточний рік визначається відділами надходження доходів органів Пенсійного фонду України щорічно у розрахунках фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до частини 2 "Прикінцевих положень" Закону № 1058, які надсилаються підприємствам до 20-го січня поточного року та протягом 10 днів з новопризначених (перерахованих) пенсій. Пунктом 6.8 Інструкції передбачено, що підприємства щомісяця до 25-го числа вносять до Пенсійного Фонду зазначену в повідомленні місячну суму фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах. У разі зміни розміру пенсії або настання обставин, які впливають на суму відшкодування (смерть пенсіонера, зміна місця проживання та ін.), органи Пенсійного фонду повідомляють про це підприємства в місячний термін з моменту виникнення цих обставин. Відповідно до пункту 6.10 Інструкції, відшкодування сум і фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах, здійснюється підприємством на рахунки органу Пенсійного Фонду за місцем його реєстрації. Обов'язок відшкодування відповідачем коштів пов'язаний виключно з фактом понесення певних витрат Пенсійним фондом України. Оскільки в судовому засіданні представником відповідача доведено та як підтверджується матеріалами справи, що громадянка [PERSON] дійсно працювала у підприємстві позивача, і управлінням з 2005 року сплачувалась їй пільгова пенсія, тому з врахуванням приписів чинного законодавства у ПОСП "Грунти Полісся" існує обов'язок відшкодовувати пенсійному органу ці витрати. Відповідно до частини 15 статті 106 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", строк давності щодо стягнення недоїмки, пені та штрафів не застосовується. Згідно з частиною 2 статті 106 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", суми страхових внесків, своєчасно не нараховані та/або не сплачені страхувальниками у строки, визначені статтею 20 цього Закону, у тому числі обчислені територіальними органами Пенсійного фонду у випадках, передбачених частиною 3 статті 20 цього Закону, вважаються простроченою заборгованістю із сплати страхових внесків (далі - недоїмка) і стягуються з нарахуванням пені та застосуванням фінансових санкцій. Суд вказує, що заборгованість з відшкодування фактичних витрат на виплату і доставку пенсій, призначених на пільгових умовах не підпадає під визначення поняття "недоїмка". Із матеріалів справи видно, що до суми, визначеної у спірному повідомленні, ввійшли суми заборгованості за період з 1 січня 2012 року по 31 жовтня 2013 року, однак спірне повідомлення надіслав позивачу лише у жовтні 2013 року. Оскільки управлінням Пенсійного фонду в м. Коростишеві та Коростишівському районі Житомирської області позивачу надіслано у жовтні 2013 року спірне повідомлення про стягнення грошового зобов'язання за період з січня 2012 року по жовтень 2013 року то суд дійшов висновку що в частині стягнення грошового зобов'язання за період з січня 2012 року по березень 2013 року на суму 12637,47 грн відповідач звернувся до позивача з пропуском шестимісячного строку і в цій частині позов підлягає до задоволення. Стосовно відшкодування ПОСП "Грунти Полісся" грошового зобов'язання за квітень 2013 року - жовтень 2013 року суд вважає спірне повідомлення в цій частині правомірним. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС) завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень. Слід також зазначити, що згідно з п.п. 1, 9 ч. 3 статті 2 КАС у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Зважаючи на встановлені у справі обставини, а також враховуючи приписи чинного податкового законодавства, яке регулює спірні правовідносини, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Результат розгляду: partial