Рішення адміністративного суду від 2014-01-14 00:00:00+02

Звернувшись до суду з адміністративним позовом та уточнивши позовні вимоги, [PERSON] просить скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення серії СВ № 033610 від 13 вересня 2009 року, винесену інспектором ІДПС Менського взводу ДПС ДАІ Чернігівської області Пузій В.А., пояснивши, що 13 вересня 2009 року 07 годині 10 хвилин він, керуючи автомобілем ВАЗ-21053 державний номер [NUMBER], рухався по дільниці автотраси Чернігів-Гремяч в с.Киселівка і був зупинений інспектором ДПС Пузій В.А., який пояснив, що він перевищив швидкість руху. В якості доказу відповідач показав йому прилад "Радіс", на дисплеї якого висвічувалися показники швидкості і час, коли вони були зафіксовані, а саме - швидкість 83 км/год., час- 07 год. 02 хв. Він впевнений, що прилад зафіксував швидкість не його автомобілю, оскільки його автомобіль рухався з меншою швидкістю, а попереду - на відстані 30-40 метрів від нього в тому же напрямку рухався інший автомобіль, швидкість якого і зафіксував прилад "Радіс". Інспектор ДПС Пузій В.А. не став слухати його заперечення і склав відносно нього протокол про адміністративне правопорушення та постанову в справі про адміністративне правопорушення , де зазначив ,що він скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ст. 122 ч. 1 КУпАП, у зв'язку з чим на нього було накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 260 грн. Окрім того, прилад "Радіс", яким проводився нагляд за дорожнім рухом з метою фіксації порушень ПДР, не є автоматичним засобом фото- чи відео фіксації, фото-фіксація його автомобілю не виконувалася. Вважає дану постанову необгрунтованою, оскільки фактично вказане адміністративне правопорушення він не допускав. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримав і просив їх задовольнити в повному обсязі. В обґрунтування своїх вимог послався на підстави наведені в адміністративному позові. В останнє судове засідання не з'явився, надавши суду заяву, в якій просить продовжити розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач - суб'єкт владних повноважень - інспектор ДПС Менського взводу ДПС ДАІ Чернігівського області Пузій В.А., будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце судового розгляду, без поважних причин у судове засідання не прибув, про причини неприбуття суд не повідомив, заперечень суду не надав, тому на підставі ч.4 ст. 128 КАС України суд вирішує справу на підставі наявних у ній доказів. Суд, вислухавши пояснення позивача, дослідивши всі обставини у справі та перевіривши їх доказами, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що постановою серії СВ № 033610 від 13 вересня 2009 року, винесеною інспектором ДПС Менського взводу ДПС ДАІ Чернігівськогої області Пузій В.А. за скоєння правопорушення, передбаченого ст. 122 ч. 1 КУпАП на [PERSON] накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 260 грн. Підставою для притягнення позивача до адміністративної відповідальності став протокол про адміністративне правопорушення від 13 вересня 2009 року СВ №043451. У постанові серії СВ № 033610 від 13 вересня 2009 року вказано, що 13.09.2009 р. в 07 год. 02 хв. в с.Киселівка автодороги Чернігів-Гремяч [PERSON] , керуючи автомобілем ВАЗ 21053 державний номер [NUMBER], рухався зі швидкістю 83 км/год , тобто перевищив швидкість на 23 км/год., чим скоїв адміністративне правопорушення ,передбачене ч.1 ст. 122 КУпАП. Відповідно до ст. 19 ч.2 Конституції України - органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Згідно ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення, повинен з'ясувати: чи винна дана особа в його вчиненні, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Відповідно до статті 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Основним і єдиним доказом при складанні постанови по справі про адміністративне правопорушення СВ № 033610 від 13 вересня 2009 року є фіксація швидкості приладом «РАДІС №2080». Оцінивши даний доказ у відповідності до ст. 252 КУпАП, враховуючи, що прилад «РАДІС №2080» не відображає, швидкість якого саме автомобіля ним зафіксовано, а також приймаючи до уваги, показання позивача, який вказував, що у час фіксування перевищення швидкості руху, на дорозі були й інші автомобілі, суд приходить до висновку, що фіксація швидкості приладом «РАДІС №2080», не може бути єдиним доказом у даній справі. Крім того, як вбачається з зазначеного протоколу заявник не погодився зі змістом протоколу, а також з виміром швидкості приладом «РАДІС №2080», ані свідки, ані поняті, не засвідчили факт скоєння [PERSON] адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.122 КпАП України. Будь яких об'єктивних даних: фотографій, схем або іншого, щоб свідчило про перевищення [PERSON] швидкості руху, суду не надано. Відповідно до положень пункту 7.6 Інструкції з питань діяльності підрозділів дорожньо-патрульної служби Державної автомобільної інспекції Міністерства внутрішніх справ України, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 27 березня 2009 року №111 працівники підрозділів Державної патрульної служби мають право використовувати технічні засоби та технічні прилади для виявлення та фіксації порушень правил дорожнього руху. Отримані фактичні дані направляються за належністю чи використовуються при складанні адміністративних матеріалів. Пунктами 20.1. 20.2, 20.4 та 20.5. Інструкції з питань діяльності підрозділів дорожньо-патрульної служби Державної автомобільної інспекції Міністерства внутрішніх справ України, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 27 березня 2009 року №111, чинної на час існування спірних правовідносин, встановлено, що технічні засоби для визначення швидкості руху, фіксації порушень правил, норм та стандартів у сфері безпеки дорожнього руху, прилади для виявлення підробок у документах застосовуються згідно з інструкціями та методичними рекомендаціями про порядок їх використання. Працівники підрозділів ДПС, яким видані технічні засоби та прилади, персонально відповідають за їх цілісність та працездатність. Забороняється застосування технічних засобів та приладів, які не сертифіковані, не сертифіковані в Україні та які не пройшли метрологічної повірки або мають свідоцтво про таку повірку, термін дії якого минув, а також передавати такі прилади для користування безпосередньо на маршруті патрулювання без здійснення контролю командиром підрозділу результатів роботи приладу за зміну. На кожний технічний засіб чи прилад, який використовується підрозділом ДПС, заводиться окремий журнал обліку використання технічних приладів та технічних засобів. Він заповнюється командиром підрозділу ДПС, що видав прилад досвідченому підлеглому працівнику в справному стані. Керівництвом підрозділу ДПС щозміни проводиться звірка інформації електронного носія спеціального технічного засобу вимірювання швидкості руху з фактичною кількістю складених протоколів та постанов по справі про адміністративне правопорушення за перевищення встановленої швидкості руху. Прилад для вимірювання швидкості «РАДІС №2080» є вимірювальною технікою, саме за виміром цього приладу, було нібито встановлено порушення [PERSON] правил дорожнього руху, однак суду не надано будь яких доказів, що даний прилад є сертифікованим, своєчасно пройшов відповідну повірку і калібрування, а також доказів, що могли підтвердити правильність використання вимірювань зазначеного приладу, які він має межі відхилення (хибності). Враховуючи положення ч.2 ст. 71 КАС України, відповідно до якої в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок, щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, приймаючи до уваги що суду не надано жодного доказу перевищення позивачем встановленої Правилами дорожнього руху швидкості, суд вважає, що позовні вимоги є законними та обґрунтованими, постанова СВ № 033610 від 13 вересня 2009 року підлягає скасуванню з закриттям провадження у справі. На підставі викладеного,

Результат розгляду: granted