Рішення адміністративного суду від 2014-01-24 00:00:00+02

[PERSON] звернувся до суду із вказаним позовом в якому просив визнати неправомірною дії УПФУ в Жовтневому районі м. Маріуполя, зобов'язати відповідача провести перерахунок його щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, виходячи з заробітної плати діючого судді з 01.01.2013р. по 01.12.2013р., сплатити різницю між належною та фактично перерахованою сумами та зобов'язати відповідача проводити виплату довічного грошового утримання щомісячно, виходячи з 90% заробітної плати діючого судді у тому ж місяці, довічно В обґрунтування позовних вимог [PERSON] зазначив, що тривалий час він займав посаду судді, на яку його було обрано безстроково. 01.02.2007 року позивача звільнено із займаної посади у зв'язку із виходом у відставку у відповідності до п.п.2 та 9 ч.5 ст.126 Конституції України. При цьому позивачу було призначено довічне грошове утримання, як судді Жовтневого районного суду м. Маріуполя у відставці, що пропрацював на вказаній посаді більше ніж 20 років. Постановою Донецького апеляційного адміністративного суду від 31.07.2013 року позовні вимоги [PERSON] було задоволено: визнано неправомірними дії УПФУ в Жовтневому районі м. Маріуполя та зобов'язано відповідача зробити перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці у розмірі 90% суддівської винагороди, відповідно до ст.129, 138 Закону № 2453-VІ, діючого судді, який працює на відповідній посаді, без обмеження граничного розміру щомісячного довічного грошового утримання з 05.08.2012 року та зобов'язано виплачувати позивачеві щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці у розмірі 90% суддівської винагороди, визначеної ст.129 Закону №2453-VІ, діючого судді, який працює на відповідній посаді, без обмеження граничного розміру щомісячного довічного грошового утримання з 05.08.2012 року. УПФУ в Жовтневому районі було виконано вказану постанову Донецького апеляційного адміністративного суду та здійснено відповідний перерахунок на підставі довідки ТУ ДСА в Донецькій області від 09.07.2012 року. В подальшому позивач звернувся до відповідача з заявою про здійснення перерахунку щомісячного грошового утримання судді у відставці на підставі довідки ТУ ДСА в Донецькій області від 09.01.2013 року. Проте, відповідно до листа УПФУ в Жовтневому районі м. Маріуполя від 11.10.2013 року №25238/10, позивачу було відмовлено у здійсненні вказаного перерахунку з посиланням на той факт, що постановою суду від 31.07.2013р. не передбачено проведення перерахунків щомісячного грошового утримання позивача у зв'язку із зміною заробітної плати працюючого судді. Таку відмову позивач вважав неправомірною та такою, що порушує норми діючого законодавства, у зв'язку з чим звернувся до суду із даним адміністративним позовом. Постановою Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 20 листопада 2013 року позов [PERSON] задоволений, внаслідок чого дії відповідача визнані неправомірними та зобов'язане Управління Пенсійного фонду України в Жовтневому районі м. Маріуполя здійснити [PERSON] перерахунок та виплату щомісячного довічного утримання як судді у відставці з 01 січня 2013 року, відповідно до ч.3 ст.138 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», у розмірі 90% заробітної плати (грошової винагороди) судді Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області, що працює на відповідній посаді, за довідкою Територіального управління Державної судової адміністрації України в Донецькій області від 09 січня 2013 року №08-23/90, але не більш десяти прожиткових мінімумів, встановлених для осіб, які втратили працездатність, з урахуванням проведених виплат, без обмеження розміру щомісячного грошового утримання. Стягнуто з державного бюджету на користь позивача судовий збір у розмірі 34,41 грн. Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідачем подана апеляційна скарга, в якій він просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою відмовити в задоволенні позову [PERSON] у повному обсязі. Обґрунтовуючи доводи апеляційної скарги, відповідач вказує, що під час розгляду справи суд першої інстанції припустився порушень норм матеріального права. Вказує, що п.4 ст.138 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» передбачає проведення перерахунку раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання лише суддям Конституційного Суду України та ці положення не розповсюджуються на суддів місцевих загальних судів у відставці. Перерахунок щомісячного довічного грошового утримання здійснюється з усієї суми заробітної плати діючих суддів Конституційного Суду України з дня виникнення права на відповідний перерахунок. Виплата щомісячного грошового утримання на період роботи на посадах, які дають право на його призначення або право на призначення пенсії в порядку та на умовах, передбачених Законами України «Про прокуратуру», «Про наукову і науково-технічну діяльність», «Про статус народного депутата України», «Про державну службу», припиняється. На цей період призначається і виплачується пенсія відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» Максимальний розмір щомісячного довічного грошового утримання суддів у відставці не може перевищувати 10 прожиткових мінімумів, встановлених для осіб, які втратили працездатність. Довічне грошове утримання суддям виплачується органами Пенсійного фонду за рахунок коштів Державного бюджету України. З огляду на викладене відповідач вважає, що Законом України «Про судоустрій і статус суддів» від 07.07.2010 року обмежено відсотковий розмір грошового утримання судді, яке використовується при призначенні довічного грошового утримання суддів у відставці (80 %); максимальний розмір щомісячного довічного грошового утримання суддів у відставці (10 прожиткових мінімумів, встановлених для осіб, які втратили працездатність). Позивач та представник відповідача в судове засідання не з'явилися, хоча належним чином були повідомлені про час та місце розгляду справи, що підтверджується поштовим повідомленням про вручення, що дає суду право розглянути справу у відсутність сторін в порядку письмового провадження відповідно до ст.197 ч.1 п.2 КАС України. Колегія суддів, дослідивши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судами першої та апеляційної інстанції встановлено, що відповідно до копії посвідчення, виданого Головою Верховної Ради України, [PERSON] є суддею у відставці, перебуває на обліку в УПФУ в Жовтневому районі м. Маріуполя. Постановою Донецького апеляційного адміністративного суду від 31.07.2013 року у справі за заявою [PERSON] про перегляд за ново виявленими обставинами постанови Донецького апеляційного адміністративного суду від 16.05.2013 року, вказану постанову було скасовано: визнано неправомірними дії УПФУ в Жовтневому районі м. Маріуполя та зобов'язано відповідача зробити перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці [PERSON] у розмірі 90% суддівської винагороди, відповідно до ст. 129, 138 Закону №2453-VІ, діючого судді, який працює на відповідній посаді, без обмеження граничного розміру щомісячного довічного грошового утримання з 05.08.2012 року та зобов'язано виплачувати позивачеві щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці у розмірі 90% від суддівської винагороди, визначеної ст.129 Закону № 2453-VІ, діючого судді, який працює на відповідній посаді, без обмеження граничного розміру щомісячного довічного грошового утримання з 05.08.2012 року. Згідно із довідкою ТУ ДСА в Донецькій області від 09.01.2013 року №08-23/90 про заробітну плату для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, заробітна плата працюючого на відповідній посаді судді, яка враховується при призначенні (перерахунку) довічного грошового утримання суддям у відставці за період січня-листопада 2013 року, згідно із ст. 129 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» склала 18352 грн (з них оклад 11470 грн; 60% надбавки за вислугу років 6882 грн.) Згідно із відповіддю УПФУ в Жовтневому районі м. Маріуполя від 11.10.2013 року №25238/10 на звернення [PERSON], з 01.02.2007 року позивач є одержувачем довічного грошового утримання судді у відставці. Постановою Жовтневого районного суду м. Маріуполя від 07.03.2013 року визнано неправомірними дії УПФУ в Жовтневому районі м. Маріуполя, зобов'язано УПФУ в Жовтневому районі м. Маріуполя здійснити перерахунок щомісячного довічного грошового утримання без обмеження граничного розміру щомісячного довічного грошового утримання з 01.01.2012 року з урахуванням проведених виплат. Відповідно до постанови Донецького апеляційного адміністративного суду від 31.07.2013 року УПФУ в Жовтневому районі м. Маріуполя зобов'язано здійснювати вказаний перерахунок з 05.08.2012 року. Враховуючи викладене, УПФУ в Жовтневому районі м. Маріуполя повідомляє, що розмір щомісячного грошового утримання [PERSON] було перераховано з 05.08.2012 року на підставі довідки, виданої ТУ ДСА України в Донецькій області 09.07.2012 року. У наведеній відповіді зазначено, що вказаною постановою суду не передбачено проведення перерахунку щомісячного грошового утримання [PERSON] у зв'язку із наступними змінами заробітної плати працюючого на відповідній посаді судді, враховуючи викладене УПФУ в Жовтневому районі м. Маріуполя відмовлено [PERSON] у перерахунку щомісячного грошового утримання на підставі довідки ТУ ДСА України в Донецькій області від 09.01.2013 року. Наведені обставини підтверджуються й довідкою УПФУ в Жовтневому районі м.Маріуполя від 19.11.2013 року, з якою вбачається, що позивачу дійсно було здійснено перерахунок довічного утримання судді у відставці у серпні 2013 року з урахуванням розміру заробітної плати працюючого на відповідній посаді судді у розмірі 12 665 грн. Вказані обставини не заперечуються сторонами. Спірним питанням у даній справі є наявність правових підстав для перерахунку щомісячного довічного грошового утримання позивача, як судді у відставці, у зв'язку з підвищенням заробітної плати судді, працюючого на відповідній посаді згідно з довідкою Територіального управління Державної судової адміністрації в Донецькій області № 08-23/90 від 09.01.2013 року. Відповідно до ч.2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень, та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Однією з гарантій забезпечення незалежності суддів, закріплених у ч.1 ст. 126 Конституції України, є надання їм за рахунок держави матеріального і соціального захисту: заробітної плати, пенсії, щомісячного довічного грошового утримання тощо, надання їм у майбутньому статусу судді у відставці, право якого на пенсійне та щомісячне довічне грошове утримання є гарантією незалежності працюючих суддів. Досліджуючи правове поняття «щомісячне довічне грошове утримання судді», Конституційний Суд України у мотивувальній частині рішення від 14.12.2011р. №18-рп/2011 вказав, що щомісячне довічне грошове утримання - це особлива форма соціального забезпечення суддів, зміст якої полягає у гарантованій державою щомісячній звільненій від сплати податків грошовій виплаті, що слугує забезпеченню їх належного матеріального утримання, в тому числі після звільнення від виконання обов'язків. Щомісячне довічне грошове утримання судді є самостійною гарантією незалежності судді та складовою його правового статусу, а правова природа щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці та щомісячного грошового утримання діючого судді однакова, а самі ці поняття однорідні та взаємопов'язані, ідентичні, відрізняються лише за способом фінансування: судді у відставці цю виплату сплачує Пенсійний фонд України за рахунок коштів Державного бюджету України, діючому судді виплачується виключно з Державного бюджету України. У цьому ж рішенні Конституційний Суд України вказав про неможливість звуження змісту та об'єму гарантій незалежності суддів, а відповідно, матеріального та соціального забезпечення. 01.01.2012р. набрала чинності ст.129 Закон України «Про судоустрій і статус суддів» від 07.07.2010р., яка регулює заробіток суддів, Зазначеним Законом врегульований статус судді у відставці: закріплено зберігання звання судді у відставці, принципи недоторканості суддів, вихід у відставку. Залишилися аналогічними принципи призначення щомісячного довічного грошового утримання: наявність стажу роботи на посаді судді не менше 20 років, відсоткове відношення від грошового утримання працюючого судді, який працює на відповідній посаді, згідно ч.3 ст.138 цього Закону. Відповідно до ч.2 ст.138 вказаного Закону (в редакції від 31.12.2011 року), суддя у відставці, який не досяг пенсійного віку, отримує неоподатковуване щомісячне довічне грошове утримання. При досягненні таким суддею пенсійного віку за ним зберігається право на одержання щомісячного довічного грошового утримання або, за його вибором, призначається пенсія на умовах, передбачених статтею 37 Закону України «Про державну службу». Відповідно до ч.3 ст. 138 вказаного Закону, щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у розмірі 80 відсотків грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки заробітку, але не більше ніж 90% заробітної плати судді, без обмеження граничного розміру щомісячного довічного грошового утримання. Пунктом 11 Перехідних положень Закону України «Про судоустрій та статус суддів» від 07.07.2010р. врегульовано, що за суддями, призначеними чи вибраними, на посаду до набрання чинності цим Законом сили, зберігаються визначення стажу роботи на посаді судді відповідно до законодавства, що діяло на день набрання чинності цим Законом. Після набрання чинності Законом України від 08.07.2011р. №3668-УІ «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» ч.3 ст.138 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» була викладена у наступній редакції: щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у розмірі 80% грошового утримання судді з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, який працює на відповідній посаді. З 01 січня 2012 року система оплати праці суддів змінилася, оскільки ст.129 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» щодо суддівської винагороди була введена в дію саме з цієї дати. Відповідно до ст. 129 вказаного Закону, суддівська винагорода складається з посадового окладу та доплат за: вислугу років; перебування на адміністративній посаді в суді; науковий ступінь; роботу, яка передбачає доступ до державної таємниці. Посадовий оклад судді місцевого суду з 01 січня 2012 року встановлюється у розмірі 8, а з 01 січня 2013 року - 10 мінімальних заробітних плат. Щомісячна доплата за вислугу років виплачується суддям за наявності стажу роботи більше до 5 років - 15%, більше 5 років - 20%, більше 10 років - 30%. більше 15 років - 40%, більше 20 років - 50%, більше 25 років - 60%, більше 30 років - 70%, більше 35 років - 80% посадового окладу. Рішенням Конституційного Суду України від 03.06.2013р. №3-рп/2013 частина третя, перше, друге. третє речення частини п'ятої ст.138 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 07.07.2010р. №2453-УІ у редакції Закону України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» від 08.07.2011р. №3668-УІ, стаття 2 Закону України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» від 08.07.2011р. №3668-УІ в частині поширення її дії на Закон України «Про судоустрій і статус суддів» від 07.07.2010р. №2453-УІ, абзац другий пункту 2 розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» від 08.07.2011р. №3668-УІ визнані такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), та втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення. Конституційний Суд України в черговий раз вказав, що однією з гарантій незалежності суддів є заборона при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів звужувати зміст і обсяг визначених Конституцією України таких гарантій. Конституційний Суд України встановив, що щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у розмірі 80 відсотків грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки заробітку, але не більше ніж 90 відсотків заробітної плати судді, без обмеження граничного розміру щомісячного довічного грошового утримання, оскільки вважає, що положення третього речення частини п'ятої статті 138 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 07.07.2010р. №2453-УІ, статті 2 Закону України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» від 08.07.2011р. №3668-УІ стосовно встановлення максимального розміру пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) суддів суперечать Основному Закону України. Також Конституційний Суд України встановив, що дія статті 2 Закону України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» від 08.07.2011р. №3668-УІ не поширюється на Закон України «Про судоустрій і статус суддів» від 07.07.2010р. №2453-УІ, а дія абзацу другого пункту 2 розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про заходи щодо законодавчої о забезпечення реформування пенсійної системи» від 08.07.2011р. №3668-УІ не поширюється на правовідносини щодо виплати суддям пенсії (щомісячного довічного грошового утримання). Таким чином, Конституційним Судом України підтверджено право суддів у відставці на перерахунок щомісячного довічного грошового утримання у разі збільшення матеріального забезпечення працюючих суддів без обмеження граничного розміру щомісячного довічного грошового утримання з 03 червня 2013 року, а до зазначеної дати - з обмеженням граничного розміру щомісячного довічного грошового утримання у вигляді 10 прожиткових мінімумів, встановлених для осіб, які втратили працездатність. Колегія суддів вважає, що розмір щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці [PERSON] з 01.01.2013р. повинен становити 90% заробітної плати (грошової винагороди) судді Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області, що працює на відповідній посаді, за довідкою Територіального управління Державної судової адміністрації України в Донецькій області від 09 січня 2013 року №08-23/90, але не більш десяти прожиткових мінімумів, встановлених для осіб, які втратили працездатність,а з 03 червня 2013 року має складати 90% заробітної плати (грошової винагороди) судді Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області, що працює на відповідній посаді, за довідкою Територіального управління Державної судової адміністрації України в Донецькій області від 09 січня 2013 року №08-23/90, без обмеження граничного розміру щомісячного довічного грошового утримання. Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно встановив предмет спору та обставини справи, але неправильно застосував до спірних правовідносин норми матеріального права. Окрім того, суд першої інстанції задовольнив такі позовні вимоги позивача [PERSON], які ним у позовній заяви не вказувалися, тобто порушив норми процесуального права. Вийшовши за межі позовних вимог, суд першої інстанції це належним чином не обґрунтував. Колегія суддів вважає, що позовні вимоги [PERSON] є частково обґрунтованими. В той же час, не можуть бути задоволені позовні вимоги, які спрямовані на майбутнє, оскільки в цьому випадку порушень прав позивача, яки б потребували судового захисту, ще не відбулося. В даному випадку, на підставі ст.11 ч.2 КАС України, з метою повного захисту прав, свобод та інтересів позивача, колегія суддів вважає за можливе вийти за межі позовних вимог, задовольнити позовні вимоги [PERSON] про визнання дій відповідача неправомірними та зобов'язати відповідача здійснити перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці з 01.01.2013р. по 02.06.2013р. в розмірі 90% заробітної плати (грошової винагороди) судді Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області, що працює на відповідній посаді, за довідкою Територіального управління Державної судової адміністрації України в Донецькій області від 09 січня 2013 року №08-23/90, але не більш десяти прожиткових мінімумів, встановлених для осіб, які втратили працездатність, а з 03 червня 2013 року у розмірі 90% заробітної плати (грошової винагороди) судді Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області, що працює на відповідній посаді, за довідкою Територіального управління Державної судової адміністрації України в Донецькій області від 09 січня 2013 року №08-23/90, без обмеження граничного розміру щомісячного довічного грошового утримання. Враховуючи вищенаведене, судова колегія прийшла до висновку, що постанова суду першої інстанції винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права, у зв'язку з чим відповідно до приписів ст.202 КАС України, - підлягає скасуванню з постановленням нового рішення про часткове задоволення позовних вимог.

Результат розгляду: partial