Рішення адміністративного суду від 2014-03-20 00:00:00+02

Позивач звернулась до суду з позовом, в якому просить визнати протиправними дії інспектора Державної інспекції сільського господарства в Житомирській області Поліщука Дмитра Сергійовича, скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення №05029 від 01.10.2012 року та повернути незаконно стягнуті кошти в сумі 442 грн. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що відповідачем по справі протокол про адміністративне правопорушення та постанова про притягнення до адміністративної відповідальності винесені з порушенням вимог законодавства. Зокрема, земельна ділянка якою фактично користується позивач не є самовільно зайнятою. В судовому засіданні позивач підтримала позов з підстав, викладених у ньому. Відповідача позовні вимоги не визнав та просив в їх задоволенні відмовити. Представник третьої особи в судовому засіданні позовні вимоги не визнала та просила в їх задоволенні відмовити. Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши докази в їх сукупності, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що державним інспектором сільського господарства Житомирської області Поліщуком Д.С. здійснено позапланову перевірку з питань дотримання вимог земельного законодавства [PERSON] при використанні земельної ділянки за адресою: [ADDRESS] відповідно до доручення прокуратури м. Житомира, за наслідками якої складено акт перевірки дотримання вимог земельного законодавства від 27.08.2012 року №05038. Актом перевірки зафіксовано, що [PERSON] відповідно до рішення виконавчого комітету Житомирської міської ради від 23.02.1954 року №139 та рішення народного суду Корольовського району м. Житомира від 1981 року справа №2-4/81 використовує земельну ділянку в [ADDRESS] площею 0,0625 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд. В акті перевірки вказано, що на момент перевірки правовстановлюючі документи на вказану земельну ділянку, передбачені ст. 126 Земельного кодексу України у [PERSON] відсутні, що є порушенням ст. 125 цього кодексу та свідчить про використання земельної ділянки без правовстановлюючих документів. 27.08.2012р. було видано припис №05023 про усунення порушень земельного законодавства, а саме оформити правовстановлюючі документи на земельну ділянку, про що повідомити до 26.09.2012р. Вказаний припис було надіслано по пошті. 01.10.2012р. було складено акт №05066 перевірки дотримання земельного законодавства та встановлено, що [PERSON] вимоги припису №05023 від 27.08.2012р. не виконала, правовстановлюючі документи на земельну ділянку по [ADDRESS] не виготовлено. 01.10.2012 року державним інспектором сільського господарства Житомирської області Поліщуком Д.С. складено протокол про адміністративне правопорушення № 05029 відносно [PERSON] про порушення ст. 144 Земельного кодексу України, а саме не усунуто порушення вимог земельного законодавства, відповідальність за що передбачено ст. 188-5 КУпАП та пунктом б ч.1 ст.211 ЗК України. Відповідно до постанови державного інспектора сільського господарства Житомирської області Поліщука Д.С. № 05029 від 01.10.2012 року [PERSON] притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 185-5 КУпАП та застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 221 грн. Згідно ч.1 ст. 144 ЗК України, у разі виявлення порушення земельного законодавства державний інспектор сільського господарства, державний інспектор з охорони довкілля складає протокол про порушення та видає особі, яка допустила порушення, вказівку про його усунення у 30-денний строк. Якщо особа, яка допустила порушення земельного законодавства, не виконала протягом зазначеного строку вказівки державного інспектора щодо припинення порушення земельного законодавства, державний інспектор сільського господарства, державний інспектор з охорони довкілля відповідно до закону накладає на таку особу адміністративне стягнення та повторно видає вказівку про припинення правопорушення чи усунення його наслідків у 30-денний строк. Згідно ст. 188-5 КУпАП, невиконання законних розпоряджень чи приписів, інших законних вимог посадових осіб органів, які здійснюють державний контроль у галузі охорони навколишнього природного середовища, використання природних ресурсів, радіаційної безпеки або охорону природних ресурсів, ненадання їм необхідної інформації або надання неправдивої інформації, вчинення інших перешкод для виконання покладених на них обов'язків - тягнуть за собою накладення штрафу на громадян від дев'яти до п'ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб - від п'ятнадцяти до сорока п'яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Згідно ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. З матеріалів справи вбачається, що в приписі від 27.08.2012р. надавався строк його виконання до 26.09.2012р., при цьому, припис було надіслано поштою, при цьому будь-які відомості про дату його отримання відповідачем надано не було. В акті від 01.10.12р. та в протоколі від 01.10.12р. про адміністративне правопорушення не вказано яким чином відповідач встановив невиконання позивачем вимог припису. Згідно ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Згідно ст. 33 КУпАП, стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність. Як вбачається з матеріалів справи, на позивача було накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 221грн., що становить 13 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, при цьому санкція статті 188-5 КУпАП передбачає мінімальний розмір штрафу в 9 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, а максимальний - 15. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що при накладанні адміністративного стягнення не було враховано, що [PERSON], є людиною похилого віку, 1925 року народження, отримує мінімальну пенсію, не є обізнаною в питаннях порядку оформлення правовстановлюючих документів на земельну ділянку, не враховано, що припис надсилався по пошті, що зменшує і так не достатній 30-ти денний строк на усунення недоліків, оскільки, згідно чинного законодавства, для виготовлення правовстановлюючих документів передбачено один місяць. За таких обставин, суд вважає, що до позивача було застосовано занадто суворе адміністративне стягнення, та вважає, що є всі підстави для звільнення позивача від адміністративної відповідальності за малозначимістю адміністративного правопорушення та вважає за можливе обмежитися усним зауваженням. Таким чином, постанову державної інспекції сільського господарства в Житомирській області №05029 від 01.10.2012р. слід скасувати, а [PERSON] зробити усне зауваження та звільнити від адміністративної відповідальності за статтею 22 КУпАП, що є підставою для закриття справи про притягнення до адміністративної відповідальності. Вимоги про повернення 442грн. задоволенню не підлягають, оскільки були стягнуті в дохід Державного бюджету України і не підлягають стягненню з відповідача. Питання повернення коштів не може бути вирішено в даному провадженні.

Результат розгляду: partial