Рішення адміністративного суду від 2014-02-27 00:00:00+02

До Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом звернулася Харківська об'єднана державна податкова інспекція Головного управління Міндоходів у Харківській області (далі по тексту - позивач, ХОДПІ) до Товариства з обмеженою відповідальністю "Гермес Фарм" (далі по тексту - відповідач, ТОВ "Гермес Фарм"), в якому просить суд стягнути суму податкового боргу з податку на додану вартість в розмірі 7140, 00 грн. на користь Державного бюджету України. Свої вимоги позивач мотивує тим, що відповідач включений до ЄДР юридичних та фізичних осіб-підприємців відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців № 18019684 станом на 24.01.2014 року та є платником податків і зборів. Позивачем на підставі актів перевірки виносилися податкові повідомлення-рішення згідно яких відповідачу донараховано штрафних (фінансових) санкцій (штрафів), та які направлялося відповідачу засовами поштового зв'язку. Вказані податкові повідомлення - рішення відповідачем в адміністративному та судовому порядку не оскаржувались, а отже визначені у них суми є узгодженими та такими, що підлягають стягненню. Крім того, позивач зазначає, що ним на адресу відповідача у встановленому законом порядку надсилалася податкова вимога на суму 1020 , 00 грн. Просить стягнути з ТОВ "Гермес Фарм" на користь Державного бюджету України суму податкового боргу з податку на додану вартість в розмірі 7140, 00 грн. Від позивача надійшло клопотання про слухання справи без участі його представника, позов підтримав у повному обсязі (а.с. 33, 34). Відповідач в судове засідання не з'явився, про день, час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Конверт із поштовим відправлення на адресу відповідача останнім місцем реєстрації, яке містить копії ухвали про відкриття провадження у справі, копію ухвали про закінчення підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду, інформацію про процесуальні права та обов'язки, судову повістку повернулося до суду із довідкою про повернення з позначкою «за закінченням терміну зберігання» (а.с. 35-36). Згідно ч. 11 ст. 35 КАСУ у разі повернення поштового відправлення із повісткою, яка не вручена адресату з незалежних від суду причин, вважається, що така повістка вручена належним чином. Згідно ч. 4 ст. 128 КАС України у разі неприбуття відповідача, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, без поважних причин розгляд справи може не відкладатися і справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів. Тому суд визнає можливим справу розглянути без участі в судовому засіданні представника відповідача на підставі наявних у ній доказів. Відповідно до ч. 6 ст. 128 КАС України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта. Відповідно до вимог ч. 6 ст. 12 та ч. 1 ст. 41 КАС України під час судового розгляду справи в судовому засіданні забезпечується повне фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу, крім випадків неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи у разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності осіб, які беруть участь у справі (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження). Перевіривши матеріали справи і оцінивши докази в їх сукупності, суд визнає, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. ТОВ "Гермес Фарм" зареєстроване як юридична особа виконавчим комітетом Харківської міської ради 16.09.2010 р. та включене до Єдиного державного реєстру юридичних та фізичних осіб-підприємців відповідно до копії витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців № 18019684 станом на 24.01.2014 року (а.с. 4-6), перебуває на обліку в ХОДПІ, що підтверджується довідкою про взяття на облік латника податків № 637 від 15.11.2011 р. (а.с. 7) та є платником податків і зборів, передбачених Податковим кодексом України від 02.12.2010 р. №2755-VІ. Судом встановлено, що ХОДПІ було проведено перевірку відповідача, за результатами якої було складено акт про результати камеральної перевірки даних, задекларованих у податковій звітності з податку на додану вартість від 18.05.2012 р. № 563/153/37263232 (а.с. 11) на підставі якого позивачем було винесено податкове повідомлення-рішення № 0000950153 від 18.05.2012 року на суму 1020, 00 грн. (а.с. 10). Також, ХОДПІ було проведено перевірку відповідача, за результатами якої було складено акт про результати камеральної перевірки податкової звітності з податку на додану вартість від 05.10.2012 р. № 1464/153/37263232 (а.с. 16-17) на підставі якого позивачем було винесено податкове повідомлення-рішення № 0002810153 від 23.11.2012 року на суму 4080, 00 грн. (а.с. 13). Крім того, ХОДПІ було проведено перевірку відповідача, за результатами якої було складено акт про результати камеральної перевірки податкової звітності з податку на додану вартість від 23.11.2012 р. № 2019/153/37263232 (а.с. 24-25) на підставі якого позивачем було винесено податкове повідомлення-рішення № 0000060153 від 21.01.2013 року на суму 2040, 00 грн. (а.с. 20). Згідно з п. 56.17. ст. 56 Податкового кодексу України день закінчення процедури адміністративного оскарження вважається днем узгодження грошового зобов'язання платника податків. Пунктом 57.3 статті 57 розділу II Кодексу визначено, що у разі визначення грошового зобов'язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов'язаний сплатити нараховану суму грошового зобов'язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу. Згідно ст. 36 Податкового кодексу України обов'язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи, визнається податковим обов'язком, відповідальність за невиконання якого несе платник податків. Позивачем на адресу відповідача у встановленому законом була винесена податкова вимога на суму 1020, 00 грн. від 01.06.2012 р. № 104, яка була направлена відповідачу засобами поштового зв'язку (а.с. 29). Пунктом 59.1. ст. 59 Податкового кодексу України зазначено, що у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, орган державної податкової служби надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення. Відповідно до п. 59.3. ст. 59 Податкового кодексу України податкова вимога надсилається не раніше першого робочого дня після закінчення граничного строку сплати суми грошового зобов'язання. Податкова вимога надсилається також платникам податків, які самостійно подали податкові декларації, але не погасили суми податкових зобов'язань у встановлені цим Кодексом строки, без попереднього надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення (п. 59.4. ст. 59 Податкового кодексу України). Відповідно до п. 59.5 ст. 59 Податкового кодексу України, у разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення. У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається). Вищий адміністративний суд у своєму інформаційному листі від 12.04.2012, № 1044/11/13-12 "Щодо строків звернення до адміністративного суду у справах, що виникають із податкових відносин у сфері погашення податкового боргу" зазначив наступне - якщо розмір податкового боргу збільшився після надсилання податкової вимоги, то податковий орган не повинен надсилати нову податкову вимогу незалежно від того, з якого саме податку збільшився податковий борг - із того, що зазначений у податковій вимозі, чи з іншого. При цьому, далі зазначається у листі, заявник (позивач) не повинен подавати до суду доказів, що підтверджують надсилання повторних податкових вимог у разі, якщо податковий борг збільшився після надсилання податкової вимоги. Як вбачається з матеріалів справи, розмір податкового боргу відповідача збільшився та є таким, що не переривався, докази щодо зворотнього в матеріалах справи відсутні. Крім того, сума наявність податкового боргу у відповідача також підтверджується довідкою про наявність заборгованості (а.с. 9), зворотнім боком облікової картки платника (а.с. 26-28). Підпунктом 14.1.175. п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України визначено, що податковий борг - це сума узгодженого грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання. Згідно з пунктом 95.1. ст. 95 Податкового кодексу України орган державної податкової служби здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі. Підпунктом 20.1.34 п. 20.1 ст. 20 Податкового кодексу України, органи державної податкової служби мають право звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, обслуговуючих такого платника, на суму податкового боргу або його частини. Згідно з пунктом 95.3 статті 95 Податкового кодексу України стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання органам державної податкової служби, у розмірі суми податкового боргу або його частини. Суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні (стаття 86 КАС України). За наведених обставин, суд дійшов висновку, що вимоги стосовно стягнення податкового боргу обґрунтовані, підтверджуються матеріалами справи, не спростовані відповідачем, а відтак підлягають задоволенню.

Результат розгляду: granted