Рішення адміністративного суду від 2014-01-17 00:00:00+02

22 грудня 2010 р. позивач звернувся до суду з позовом до Управління Пенсійного фонду України в м. Кіровограді (далі -відповідач) та просив визнати дії відповідача неправомірними, зобов'язати відповідача нарахувати і виплатити позивачу недоплачену щомісячну соціальну допомогу за попередні шість місяців 2010 року з урахуванням підвищення в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком. Постановою Кіровського районного суду м. Кіровограда від 01 вересня 2011 року адміністративний позов в порядку скороченого провадження задоволено, визнано дії відповідача протиправними, зобов'язано відповідача нарахувати та виплати позивачу недоплачену щомісячну державну соціальну допомогу відповідно до ст. 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" за період з 22.05.2010 р. по 22.11.2010 р. Не погодившись з постановою суду Управління Пенсійного фонду України в м. Кіровограді звернулось з апеляційною скаргою, в якій просило скасувати постанову суду першої інстанції та винести рішення яким позивачу в позові відмовити повністю. Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість постанови суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених позовних вимог, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що позивач є особою, на яку поширюється дія абз. 1 ч. 1 ст. 1 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" від 18.11.2004 року №2195-ІV (далі -Закон №2195-ІV) та має статус "дитини війни", що підтверджується копією пенсійного посвідчення. Згідно ст.6 Закону №2195-ІV (чинна з 01.01.2006 року) дітям війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищується на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком. Редакція цієї статті набрала чинності з 1 вересня 2006 року. Згідно з частиною 1 статті 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 року, №1058-IV мінімальний розмір пенсії за віком встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом. Суд апеляційної інстанції вважає за необхідне прийняти у своїх висновках поняття "мінімальна пенсія за віком", про яке йдеться в ст. 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", оскільки саме це правове визначення застосовується виключно в діях відповідача під час визначення пенсій громадянам та їх призначення. Положення ст. 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" не є перешкодою для застосування даної величини (мінімального розміру пенсії за віком) до обрахування інших пенсій чи доплат пов'язаних з мінімальною пенсією за віком, оскільки чинним законодавством не встановлено іншого, крім передбаченого частиною першою статті, мінімального розміру пенсії за віком. Колегія суддів апеляційної інстанції не погоджуєтсья з висновком суду першої інстанціїї стосовно періоду задоволення позовних вимог. Відповідно до ст. 99 Кодексу адміністративного судочинства України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст.100 Кодексу адміністративного судочинства України адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд за заявою особи, яка його подала, не знайде підстав для поновлення строку, про що постановляється ухвала. Відповідно до конверту, який міститься в матеріалах справи (а.с 13) позивач звернувся до суду 22.12.2010 р., та просив задовольнити позов за попередні шість місяців 2010 р. Таким чином з урахуванням того, що порушене право позивача, щодо недотримання відповідних виплат, підлягає захисту, судова колегія вважає що порушені вимоги заявлені за період з 22.06.2010 р. по 22.12.2010 р. підлягають задоволенню. З урахуванням того, що суд першої інстанції допустив помилку в визначені періоду за який задоволено позов, постанова суду від 01 вересня 2011 р. відповідно до вимог ст. 202 КАС України підлягає скасуванню з прийняттям нового рішення.

Результат розгляду: partial