Рішення адміністративного суду від 2014-02-24 00:00:00+02

Позивач [PERSON] звернулася до суду з даним позовом до управління праці та соціального захисту населення Томашпільської районної державної адміністрації мотивуючи свої вимоги тим, що їй з 19 серпня 2013 року по [INFO] року згідно витягу із наказу від 16 серпня 2013 року за №195 було надано відпустку по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, як особі застрахованій у системі загальнообов'язкового державного соціального страхування. Рішенням управління праці та захисту населення Томашпільської районної державної адміністрації від 30 вересня 2013 року їй було призначено допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку в розмірі 130 грн. 4 лютого 2014 року з отриманого листа позивач дізналася, що державна допомога, яка їй виплачувалася була не в повному розмірі, оскільки вона отримувала допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку в розмірі 54,52 грн. (серпень 2013 року); 130 грн. (вересень 2013 року по січень (включно) 2014 року) Позивач працювала та була застрахованою особою, тому вважає, що відповідно до вимог ЗУ «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням» допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку надається застрахованій особі у розмірі не меншому прожиткового мінімуму, встановленого законом. Зазначила, що згідно ЗУ «Про державний бюджет на 2013 рік» прожитковий мінімум на дітей до 6 років становить: з 1 січня 2013 року 972 грн., з 1 січня 2014 року 1032 грн. Невиплата відповідачем їй допомоги у вказаних розмірах порушує її законне право на отримання допомоги у визначеному законом розмірі. 31 січня 2014 року позивач звернулась із заявою до управління праці та соціального захисту населення Томашпільської районної державної адміністрації з проханням провести перерахунок отримуваної допомоги, проте листом від 4 лютого 2014 №399 року отримала відмову з посиланням на Закон України "Про державну допомогу сім'ям з дітьми", що на її думку суперечить вимогам ст. 43 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням». Тому, просить суд визнати неправомірними дії управління праці та соціального захисту населення Томашпільської районної державної адміністрації та зобов'язати провести перерахунок допомоги по догляду за дитиною, виплатити недоотриману допомогу з серпня 2013 р. по січень 2014 р. та по час припинення виплати такої допомоги. Ухвалою Томашпільського районного суду від 11 лютого 2014 року за даним позовом було відкрито скорочене провадження в адміністративній справі. Від управління праці та соціального захисту населення Томашпільської районної державної адміністрації надійшло заперечення на позовну заяву [PERSON] в якій вони позовні вимоги не визнають, вказують на те, що відповідно до Закону України «Про державну допомогу сім'ям з дітьми» допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку виплачується у розмірі, що дорівнює різниці між прожитковим мінімумом, встановленого для працездатних осіб, та середньомісячним сукупним доходом сім'ї в розрахунку на одну особу за попередні шість місяців, але не менше 130 гривень. Відповідно до п 22 постанови КМУ № 1751 від 27.12.2001 року «Про затвердження Порядку призначення і виплати державної допомоги сімям з дітьми» допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку виплачується у розмірі, що дорівнює різниці між: з 1 січня 2008 року - 50 відсотками, 1 січня 2009 року- 75 відсотками, з 1 січня 2010 року - 100 відсотками прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб, та середньомісячним сукупним доходом сім'ї в розрахунку на одну особу за попередні шість місяців, але не менше як 130 грн. Даний пункт постанови передбачає, що для призначення допомоги у розмірі, що перевищує мінімальний, подається в установленому порядку довідка про склад сім'ї та декларація про доходи та майновий стан. Так як позивачем не було надано довідки про доходів сім'ї, допомога їй призначена у розмірі 130 грн. Суд, вивчивши та дослідивши матеріали адміністративної справи, оцінивши повідомлені позивачем обставини та надані відповідачем заперечення проти позову, дослідивши усі зібрані у справі докази в їх сукупності та давши їм оцінку прийшов до наступних висновків. Судом встановлено, що 16 серпня 2013 року інспектором відділу кадрів комунальної установи «Томашпільський районний медичний центр первинної медико-санітарної допомоги» було видано наказ № 195, згідно якого [PERSON] надано відпустку по догляду за дитиною віком до трьох років з 19 серпня 2013 року по [INFO] року. Позивач звернулась з заявою до управління праці та соціального захисту населення Томашпільської районної державної адміністрації про призначення допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку. Відповідно до рішення від 30.09.2013 року їй призначена така допомога в розмірі 130 гривень, відповідно до Закону України «Про державну допомогу сім'ям з дітьми» (далі - Закон № 2811-XII) (а.с.12). Статтею 46 Конституції України громадянам гарантовано право на соціальний захист, що включає, зокрема, право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом. До 1 січня 2008 року - дати набрання чинності Законом України "Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України" -правовідносини щодо виплати допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку регулювалися Законом України "Про державну допомогу сім'ям з дітьми", дія якого поширювалася на осіб, не застрахованих в системі загальнообов'язкового державного соціального страхування (стаття 13) та Законом України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням", який поширював свою дію на застрахованих у зазначеній системі осіб. Розмір допомоги також визначався цими законами. Зокрема, статтею 43 Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням" було передбачено, що допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку надається застрахованій особі у розмірі, що встановлюється правлінням Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, але не менше розміру прожиткового мінімуму, встановленого законом. Пунктами 23, 25 розділу ІІ Закону України "Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України" були внесені відповідні зміни до Закону України "Про державну допомогу сім'ям з дітьми" та Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням". Зокрема, змінами до статті 13 Закону України "Про державну допомогу сім'ям з дітьми" його дію поширено на застрахованих осіб, а із Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням" було виключено статті 40-44. Рішенням Конституційного Суду України від 22 травня 2008 року № 10-рп/2008 визнано неконституційними низку положень Закону України "Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України", в тому числі й пункт 25 розділу II цього Закону щодо виключення статей 40-44 Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням". Пунктом 2 розділу ІІІ Закону України "Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України" було передбачено, що розділ II цього Закону діє до 31 грудня 2008 року. Таким чином, з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення № 10-рп/2008 відновили свою дію вищезазначені положення Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням", а з 1 січня 2009 року - статті 13, 15 Закону України "Про державну допомогу сім'ям з дітьми". Водночас частиною третьою статті 45 Закону України "Про Державний бюджет України на 2010 рік" від 27 квітня 2010 року № 2154-VI було визначено, що допомога при народженні дитини та по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку відповідно до Закону України "Про державну допомогу сім'ям з дітьми" та Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням" призначається і здійснюється в розмірах і порядку, визначених Кабінетом Міністрів України. Порядок призначення і виплати державної допомоги сім'ям з дітьми (далі -Порядок) був затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 27 грудня 2001 року № 1751 саме на виконання Закону України "Про державну допомогу сім'ям з дітьми"(пункт 1 Порядку). Новий акт Уряду на виконання статті 45 Закону України "Про Державний бюджет України на 2011 рік" не приймався. За змістом пункту 17 цього Порядку право на виплату допомоги мають особи, зазначені в статті 13 Закону України "Про державну допомогу сім'ям з дітьми", яка на час виникнення спірних відносин поширювала свою дію щодо виплати допомоги лише на незастрахованих осіб. Розміри і порядок виплати допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням" на виконання статті 45 Закону України "Про Державний бюджет України на 2010 рік" Кабінет Міністрів України не визначав. Така правова позиція висловлена була й Верховним Судом України у рішенні від 25.12.2012 року по справі за аналогічним позовом (в реєстрі за № 28332590) за наслідками перегляду судових рішень з підстав, передбаченої пунктом 1 частини першою статті 237 Кодексу адміністративного судочинства України. Відповідно до ст. 244-2 КАС України, рішення Верховного суду України, прийняте за результатами розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначені норми права, та для всіх судів України. Суди зобов'язані привести свою судову практику у відповідність з рішенням Верховного Суду України. Окрім того, ні законом України «Про державний бюджет» на 2013-2014 роки, ані іншими законами, не встановлювалось на 2013-2014 роки інший, ніж у Законі України «Про державну допомогу сім'ям з дітьми» розмір допомоги та не надавалось Кабінету Міністрів України право визначати розміри такої допомоги. Враховуючи, що позивач є застрахованою особою, відповідно на правовідносини щодо виплати їй допомоги по догляду за дитиною [PERSON] до досягнення нею трирічного віку, поширюються норми спеціального Закону, яким є Закон України від 18 січня 2001 року № 2240-ІІІ «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням», відповідно до статті 43 якого, допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку надається застрахованій особі у розмірі, що встановлюється правлінням фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, але не менше розміру прожиткового мінімуму, встановленого законом. Що стосується вимоги позивачки про зобов'язання відповідача виплачувати кошти на дитину по час припинення виплати такої допомоги, тобто на майбутнє, суд вважає що в цій частині позов безпідставний, оскільки така вимога заявлена позивачем передчасно. З огляду на викладене та у відповідності до вимог ч.2 ст. 162 КАС України, суд в межах наданих повноважень, дійшов до переконання, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. Вирішуючи питання судових витрат суд керується нормами ст. 94 КАС України, тому враховуючи те, що позов задоволено частково на користь позивача з Державного бюджету України слід стягнути судові витрати у розмірі 36,54 грн. На підставі викладеного,

Результат розгляду: partial