Рішення адміністративного суду від 2014-03-27 00:00:00+02

Позивач Управління Пенсійного фонду України в місті Світловодську та Світловодському районі звернувся до суду з позовом до Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Кіровоградській області та просить визнати дії старшого державного виконавця щодо винесення постанови про накладення штрафу від 04.05.2012 року та вимоги державного виконавця від 04.05.2012 року неправомірними, скасувати постанову про накладення штрафу та вимогу від 04.05.2012 року. Свої вимоги обґрунтовує тим, що старшим державним виконавцем Красною А.О. була винесена постанова про відкриття виконавчого провадження від 15.02.2012 року щодо виконання виконавчого листа, виданого Світловодським міськрайонним судом 12.08.2011 року у справі № 2-а-2346/11 про зобов'язання здійснити перерахунок та виплату пенсії [PERSON] 30.03.2012 року на адресу відділу примусового виконання рішень було направлено лист про виконання рішення суду щодо проведення перерахунку пенсії [PERSON] з урахуванням резулятивної частини постанови, а саме: "постанова підлягає негайному виконанню". Рішення було виконано в частині нарахування та виплати відповідних коштів стягувачу за період 09.03.2011 р. по 09.04.2011 р. Борг в сумі 346,18 грн. включено у відомості на лютий 2012 р. Не зважаючи на це 09.04.2012 року старшим державним виконавцем винесено постанову про накладення штрафу на управління в розмірі 1020,00 грн., тому 28.04.2012 р. управлінням ПФУ в м. Світловодську та Світловодськомц районі подано адміністративний позов про визнання дій неправомірними та скасування постанови від 09.04.2012р. 04.05.2012 р. державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Кіровоградській області винесено постанову про накладання штрафу на боржника УПФУ за невиконання без поважних причин рішення суду встановлений державним виконавцем строк, у розмірі 2040,00 грн. 11.05.2012 р. управлінням отримано постанову про накладення штрафу, та вимогу від 04.05.2012 року якою він вимагає протягом трьох днів з моменту отримання вимоги виконати рішення суду. Позивач вважає постанову державного виконавця про накладення штрафу та вимогу про виконання рішення неправомірною з огляду на те, що державний виконавець з власної ініціативи або за заявою сторони, ні сама заінтересована сторона не звернулися до суду ії заявою про заміну сторони виконавчого провадження її правонаступником, тобто управлінням ПФУ в м. Світловодську та Світловодському районі. Представник позивача у судове засідання не з'явився надавши до суду заяву про розгляд справи без його участі та зазначив, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідач у судове засідання не з'явився, надавши до суду письмові заперечення де зазначає, що позовні вимоги не визнає у повному обсязі та вказує на те, що позивач не виконав рішення без поважних причин. При цьому посилається на вимоги ст. 89 Закону України "Про виконавче провадження", та зазначає, що у разі невиконання рішення суду без поважних причин боржник несе відповідальність у виді штрафу. В даному випадку вважає, що рішення суду не виконане боржником і причину по якій воно не виконане державний виконавець визнав неповажною. З'ясувавши обставини справи, перевіривши докази суд приходить до такого висновку. Судом встановлено, що постановою державного виконавця Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Кіровоградській області від 04.05.2012 року ВП 31252048 за невиконання рішення Світловодського міськрайонного суду № 2-а-2346/11 на Управління Пенсійного Фонду в місті Світловодську накладено штраф у сумі 2040 грн. відповідно до ст. 89 Закону України "Про виконавче провадження" (а.с.18). Відповідно до ст. 89 Закону України "Про виконавче провадження" у разі невиконання без поважних причин у встановлений державним виконавцем строк рішення, що зобов'язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі державний виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу від десяти до двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян; на посадових осіб - від двадцяти до сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян; на боржника - юридичну особу - від сорока до шістдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання. У разі повторного невиконання рішення боржником без поважних причин державний виконавець у тому ж порядку накладає на нього штраф у подвійному розмірі та звертається до правоохоронних органів з поданням (повідомленням) про притягнення боржника до кримінальної відповідальності відповідно до закону. Отже, зі змісту зазначеної норми випливає, що для притягнення боржника до відповідальності закон вимагає наявності двох умов а саме: відсутності поважних причин невиконання у строк рішення, що зобов'язує боржника виконати певні дії, а також дії, які боржник зобов'язаний виконати, можуть бути виконані лише ним. Як вбачається із позовної заяви позивача невиконання рішення суду з перерахунку та виплати пенсії [PERSON] зумовлене низкою законодавчих обмежень, в силу яких Управління ПФУ України у Світловодську та Світловодському районі не може прийняти самостійно рішення по перерахуванню та виплаті пенсії, оскільки це призведе до порушень бюджетного законодавства. Як вбачається з постанови Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 14.10.2013 року, постанову Світловодського міськрайонного суду від 06.09.2011 року у справі за позовом [PERSON] до УПФУ в м. Світловодську Кіровоградської області про зобов'язання вчинити певні дії, скасовано (а. с. 58). Відповідно до ч. 1, 2 ст. 23 Бюджетного кодексу України будь-які бюджетні зобов'язання та платежі з бюджету можна здійснювати лише за наявності бюджетного призначення. Бюджетні призначення встановлюються законом про Державний бюджет України чи рішеннями про місцевий бюджет у порядку визначеному цим кодексом. Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких грунтуються її вимоги та заперечення. Частиною 2 зазначеної статті передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти позову. Всупереч вимогам зазначеної статті відповідач, заперечуючи проти позову, не надав суду жодного належного та допустимого доказу того, що боржник в силу своїх повноважень мав можливість виконати рішення суду, але не виконав його без поважних причин, а також що дії, які підлягали виконанню могли бути виконанні лише - боржником. Оскільки, у судовому засіданні не доведена правомірність рішення державного виконавця, щодо накладення штрафу, суд вважає що зазначена постанова є протиправною та підлягає скасуванню. Вирішуючи питання щодо позовної вимоги позивача стосовно визнання незаконними дій державного виконавця щодо винесення вимоги від 04.05.2012 року № 9860 (а. с. 75) у виконавчому провадженні № 31252048 щодо виконання рішення суду та її скасування, суд вважає, що позивачем не доведено у чому саме полягає протиправність дій державного виконавця у цій частині, а тому вважає що позов у цій частині не грунтується на законі та не підлягає задоволенню. На підставі викладеного та ст. 89 Закону "Про виконавче провадження" ст. 23 Бюджетного кодексу України,

Результат розгляду: partial