Рішення адміністративного суду від 2014-02-18 00:00:00+02

20 січня 2014 року до Луганського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов Державної податкової інспекції у м.Сєвєродонецьку Головного управління Міндоходів у Луганській області до фізичної особи - підприємця [PERSON] про стягнення податкового боргу з єдиного податку з фізичних осіб у сумі 962,35 грн. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що [PERSON] зареєстрований як суб'єкт підприємницької діяльності - фізична особа ВК Сєвєродонецької міської ради. Згідно заяви відповідача [PERSON] №2690 від 25.01.2012 про застосування спрощеної системи оподаткування та відповідно до глави 1 розділу ХІV Податкового кодексу України відповідач знаходиться на спрощеній системі оподаткування з 01.01.2012. Відповідно до рішення Сєвєродонецької міської ради №1250 від 10.01.2012 затверджена ставка єдиного податку для першої групи платників за календарний місяць у розмірі 10% від розміру мінімальної зарплати, встановленої законом на 1 січня податкового ( звітного ) року. З 20.01.2013 року по 30.09.2013 року відповідач не сплачує єдиний податок і за ним утворився податковий борг на суму 962,35 грн. З метою стягнення податкового боргу ДПІ в м.Сєвєродонецьку у відповідності зі ст.59 ПКУ відповідачу було направлено податкову вимогу форми «Ф» №2783-17 від 07.08.2013 року. Незважаючи на вжиті заходи, податковий борг відповідача залишається несплаченим. Посилаючись на п.294.1 ст.294, п.295.1 ст.295, ст.95 ПКУ просить стягнути з відповідача податковий борг з єдиного податку з фізичних осіб у сумі 962,35 грн. Ухвалою суду від 18 лютого 2014 року вирішено розглядати справу в порядку письмового провадження. Розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог і наявних у матеріалах справи доказів, оцінивши докази відповідно до вимог ст.ст.69-72 Кодексу адміністративного судочинства України, суд прийшов до наступного. 01 січня 2011 року набув чинності Податковий Кодекс України від 02.12.2010 №2755-VI, який встановлює перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства. Згідно п.п. 20.1.9 п.п.20.1 ст.20 ПКУ контролюючі органи мають право застосовувати до платників податків передбачені законом фінансові (штрафні) санкції (штрафи) за порушення податкового чи іншого законодавства, контроль за додержанням якого покладено на контролюючі органи; стягувати до бюджетів та державних цільових фондів суми грошових зобов'язань та/або податкового боргу у випадках, порядку та розмірі, встановлених цим Кодексом та іншими законами України; стягувати суми недоїмки із сплати єдиного внеску; стягувати суми простроченої заборгованості суб'єктів господарювання перед державою (Автономною Республікою Крим чи територіальною громадою міста) за кредитами (позиками), залученими державою (Автономною Республікою Крим чи територіальною громадою міста) або під державні (місцеві) гарантії, а також за кредитами із бюджету в порядку, визначеному цим Кодексом та іншими законами України; Відповідач - [PERSON], і.н.[NUMBER]. ( а.с.6,10). Згідно поданої заяви про застосування спрощеної системи оподаткування ФОП -[PERSON] перебуває на спрощеній системі оподаткування , обліку та звітності з 01 січня 2012 року, обрана ставка єдиного податку при переході на спрощену систему оподаткування - 10 відсотків до розміру мінімальної заробітної плати та група 1 ( а.с.7-8) . Відповідно до п. 6.1 ст.6 ПКУ податком є обов'язковий, безумовний платіж до відповідного бюджету, що справляється з платників податку відповідно до цього Кодексу. У відповідності із п.п.14.1 156, 14.1.175 п.14.1 ст. 14 ПКУ - податкове зобов'язання - сума коштів, яку платник податків, у тому числі податковий агент, повинен сплатити до відповідного бюджету як податок або збір на підставі, в порядку та строки, визначені податковим законодавством (у тому числі сума коштів, визначена платником податків у податковому векселі та не сплачена в установлений законом строк); - податковий борг - сума узгодженого грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання; Згідно п. 293.1 та 293.2 ст.293 ПКУ ставки єдиного податку встановлюються у відсотках (фіксовані ставки) до розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року (далі у цій главі - мінімальна заробітна плата), та у відсотках до доходу (відсоткові ставки). Фіксовані ставки єдиного податку встановлюються сільськими, селищними та міськими радами для фізичних осіб - підприємців, які здійснюють господарську діяльність, залежно від виду господарської діяльності, з розрахунку на календарний місяць: 1) для першої групи платників єдиного податку - у межах від 1 до 10 відсотків розміру мінімальної заробітної плати; 2) для другої групи платників єдиного податку - у межах від 2 до 20 відсотків розміру мінімальної заробітної плати. Статтею 8 ЗУ «Про державний бюджет на 2013 рік» від 06.12.2012 № 5515 з 01 січня 2013 року установлена мінімальна заробітна плата у місячному розмірі -1147 грн. Рішеннями ВК Сєвєродонецької міської ради № 1250 від 10.01.2012 «Про встановлення фіксованих ставок єдиного податку ( а.с.9) встановлені фіксовані ставки єдиного податку для суб'єктів господарської діяльності - фізичних осіб, які перебувають на спрощеній системі оподаткування за календарний місяць. Згідно п. 293.6 ст.293 ПКУ у разі здійснення платниками єдиного податку першої і другої груп кількох видів господарської діяльності застосовується максимальний розмір ставки єдиного податку, встановлений для таких видів господарської діяльності. Пунктами 295.1 та 295.2 ст. 295 Податкового кодексу України встановлено, що платники єдиного податку першої і другої груп сплачують єдиний податок шляхом здійснення авансового внеску не пізніше 20 числа (включно) поточного місяця. Нарахування авансових внесків для платників єдиного податку першої і другої груп здійснюється контролюючими органами на підставі заяви такого платника єдиного податку щодо розміру обраної ставки єдиного податку, заяви щодо періоду щорічної відпустки та/або заяви щодо терміну тимчасової втрати працездатності. Враховуючи вищевикладене, відповідач з 01.01.13 повинен був сплачувати по 114,70 грн.( 1147*10) єдиного податку. Згідно статті 59 Податкового кодексу України у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, орган державної податкової служби надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення. Податкова вимога може не надсилатися, якщо загальна сума податкового боргу платника податків не перевищує одного неоподатковуваного мінімуму доходів громадян. Пунктами 59.4 та 59.5 ст.59 Податкового кодексу України визначено,що податкова вимога надсилається також платникам податків, які самостійно подали податкові декларації, але не погасили суми податкових зобов'язань у встановлені цим Кодексом строки, без попереднього надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення. У разі коли у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується, погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що виник після надіслання (вручення) податкової вимоги. На виконання вищезазначених вимог відповідачу було направлено податкову вимогу від 07.08.2013 № 2783-17, в якій визначено загальну суму податкового боргу платника податків за узгодженими грошовими зобов'язаннями станом на 07.08.2013 року - 732,95 грн. Зазначена вимога отримана відповідачем ( а.с.11,12) та не оскаржена. Згідно п.п.59.5 ст.59 ПКУ погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що виник після надіслання (вручення) податкової вимоги. Згідно довідки про податковий борг ( а.с.15) за відповідачем за період з 01.01.2013 року по 30.09.2013 станом на час розгляду справи рахується заборгованість зі сплати податкового боргу з єдиного податку з фізичних осіб на загальну суму 962,35 грн.(114,70х9)-69,95 ( переплата). Відповідно до п. 87.11. ст.87 Податкового кодексу України орган стягнення звертається до суду з позовом про стягнення суми податкового боргу платника податку - фізичної особи. Стягнення податкового боргу за рішенням суду здійснюється державною виконавчою службою відповідно до закону про виконавче провадження. Враховуючи те, що відповідач за час судового розгляду справи доказів, які б спростовували доводи позивача, суду не надав, у добровільному порядку податковий борг з єдиного податку не сплатив, позовні вимоги визнаються судом обґрунтованими, доведеними та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі. Питання по судових витратах не вирішується, оскільки позивач звільнений від їх сплати у встановленому порядку, а ст. 94 Кодексу адміністративного судочинства України не передбачено їх стягнення у даних випадках.

Результат розгляду: granted