Рішення адміністративного суду від 2014-03-06 00:00:00+02

13 лютого 2014 року позивач звернувся до суду з даним позовом, аргументуючи свої вимоги тим, що він знаходиться на обліку в єдиному реєстрі всіх категорій постраждалого населення від наслідків аварії на ЧАЕС, як евакуйований із зони відчуження у 1986 році, 2 категорії, в Управлінні праці та соціального захисту населення Амур-Нижньодніпровської районної у м. Дніпропетровську ради. Згідно із ст. 48 Закону України від 28 лютого 1991 року №796-XII «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» йому повинна виплачуватись щорічна допомога на оздоровлення у розмірі трьох мінімальних заробітних плат, але відповідач призначив та виплатив йому зазначену допомогу у розмірі, який є значно нижчим, за розмір допомоги, передбачений згаданим законом, що є порушенням його прав та інтересів. Здійснити перерахунок відповідач відмовився, пославшись на відповідну постанову КМУ, тому він і звернувся до суду з вказаним позовом і просить визнати дії відповідача неправомірними; стягнути з відповідача відповідно до Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» на її користь недоплачену щорічну допомогу на оздоровлення за 2013 рік у розмірі 3366,00 гривень. Відповідач надав письмові заперечення на позов просив у позові відмовити. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що позивач по справі є евакуйованим із зони відчуження у 1986 році, 2 категорії, у зв'язку з чим перебуває на обліку в управлінні праці та соціального захисту населення Амур-Нижньодніпровської районної у м. Дніпропетровську ради. За 2013 рік позивачу виплачувалась допомога на оздоровлення відповідно до вимог ст. 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»у розмірі 75 грн. Частиною четвертою статті 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28 лютого 1991р. №796-ХІІ (далі Закон №796-ХІІ) передбачено, що щорічна допомога на оздоровлення виплачується особам, евакуйованим із зони відчуження у 1986 році в розмірі трьох мінімальних заробітних плат, а відповідно до частини сьомої ст. 48 згаданого Закону розмір мінімальної заробітної плати визначається на момент виплати. Розрахунковою величиною для визначення розмірів компенсацій і допомог, передбачених Законом №796-ХІІ, є мінімальна заробітна плата, розмір якої встановлюється в Законі України про Державний бюджет України на відповідний рік. Пунктом 4 прикінцевих положень Закону України «Про Державний бюджет України на 2013 рік» встановлено, що у 2013 році норми і положення ст. 48 Закону №796-ХІІ застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів Державного бюджету України та бюджету Пенсійного фонду України на 2013 рік, отже, вказаним пунктом цього Закону КМУ надано право встановлювати розміри соціальних виплат, які відповідно до законодавства визначаються залежно від розміру мінімальної заробітної плати, в абсолютних сумах у межах асигнувань, передбачених за відповідними бюджетними програмами. Кабінетом Міністрів України станом на 05.06.2013 року (дата виплати позивачу щорічної допомоги на оздоровлення за 2013 рік) таке право використано не було, оскільки відповідного нормативно-правового акта КМУ на виконання вимог пункту 4 «;Прикінцевих положень» Закону України «Про Державний бюджет України на 2013 рік» щодо встановлення розмірів щорічної допомоги на оздоровлення прийнято не було, тому до прийняття вищезгаданого нормативно-правового акта КМУ при визначенні розміру виплат щорічної допомоги на оздоровлення за 2013 рік застосуванню підлягають безпосередньо положення статті 48 Закону №796-ХІІ. Рішенням Конституційного Суду України від 25.01.2012 року №3-рп2012 дано тлумачення, що нормативно-правові акти Кабінету Міністрів України під час вирішення справ про соціальний захист підлягають застосуванню тоді, коли вони видані у межах його компетенції на основі і на виконання Бюджетного кодексу України, закону про Державний бюджет України на відповідний рік та інших законів України. Ураховуючи особливість дії в часі закону про Державний бюджет України на відповідний рік, нормативно-правовий акт Кабінету Міністрів України, виданий на його виконання, також діє у межах бюджетного року. Отже, постанова КМУ №562 від 12 липня 2005 року «Про щорічну допомогу на оздоровлення громадянам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» була видана на виконання Закону України «Про Державний бюджет України на 2005 рік» і була розрахована на бюджетний період 2005 року, а тому вказані норми даної постанови не підлягають застосуванню при визначенні розміру виплат щорічної допомоги на оздоровлення у бюджетному періоді 2013 року. Відповідно до ч.2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України, тобто, відповідачем неправомірно, зокрема, у порушення ст. 19 Конституції України, занижений розмір соціального забезпечення, обовязок виплати якого покладено на відповідача, у звязку з чим дії відповідача є такими, що порушують права позивача на отримання щорічної допомоги на оздоровлення за 2013 рік відповідно до ст. 48 Закону №796-ХІІ. Посилання відповідача в письмовому запереченні на постанову КМУ від 12.07.2005 року №562, яка регулює виплату такої допомоги вищевказаним категоріям громадян, суд не може прийняти до уваги, тому, виходячи із загальних засад пріоритетності законів над підзаконними актами, при визначенні розміру виплат щорічної допомоги на оздоровлення за 2013 рік, застосуванню підлягають положення статті 48 Закону №796-ХІІ, а не постанова КМУ №562 від 12.07.2005 року. Згідно із ст. 48 Закону України від 28 лютого 1991 року №796-XII «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» йому повинна виплачуватись щорічна допомога на оздоровлення у розмірі трьох мінімальних заробітних плат. Відповідно до ст. 8 Закону України «Про Державний бюджет України на 2013 рік» розмір належної до виплати позивачу, щорічної допомоги на оздоровлення за 2013 рік складає 3366,00 грн. Відповідно до ст. 2 Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень», держава гарантує виконання рішення суду про стягнення коштів та зобов'язання вчинити певні дії щодо майна, боржником за яким є, зокрема, державний орган, а згідно із ч.1 ст. 3 цього Закону, виконання рішень суду про стягнення коштів, боржником за якими є державний орган, здійснюється Державною казначейською службою України в межах відповідних бюджетних призначень шляхом списання коштів з рахунків такого державного органу, а в разі відсутності у зазначеного державного органу відповідних призначень - за рахунок коштів, передбачених за бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду. Відповідно до ст. 99 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатись про порушення своїх прав, свобод та інтересів. Оскільки позовні вимоги підлягають задоволенню, а сторони звільнені від сплати судового збору відповідно чинного законодавства, тому ці витрати слід віднести за рахунок держави.

Результат розгляду: granted