Рішення адміністративного суду від 2014-01-16 00:00:00+02

До Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Дніпропетровській області до товариства з обмеженою відповідальністю «Спецпромтекстиль», у якому позивач просить суд застосувати заходи реагування у вигляді повного зупинення роботи товариства з обмеженою відповідальністю «Спецпромтекстиль» за адресою: м.Дніпропетровськ, вул. Юних Ленінців, 6. У обґрунтування позовних вимог зазначено, що ТОВ «Спецпромтекстиль» за ступенем ризику його господарської діяльності віднесений до невисокого ступеня ризику. Актом перевірки приміщень ТОВ «Спецпромтекстиль» щодо додержання (виконання) вимог законодавства у сферах пожежної безпеки від 03.10.2013р. за № 633 встановлені порушення Кодексу цивільного захисту України, Правил пожежної безпеки в Україні, затверджених Міністерством юстиції України від 04.11.2004р. за № 1480/10009, Типові норми належності вогнегасників, затверджені наказом МНС України від 02.04.2004р. за №151, зареєстровані Міністерством юстиції України від 29.04.2004р. за № 554/9153. У зв'язку із цими обставинами подальша експлуатація приміщень ТОВ «Спецпромтекстиль» створюють загрозу життю та здоров'ю людей. Орендоване приміщення знаходиться у житловому будинку. Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 16.09.2013р. за зазначеним позовом відкрито скорочене провадження. У відповідності до ч.3 ст.1832 КАС України, у встановлений ухвалою строк, відповідачем було надано заперечення на адміністративний позов. Згідно із ч.4 ст.1832 КАС України, у разі недостатності повідомлених позивачем обставин або якщо за результатами розгляду поданого відповідачем заперечення суд прийде до висновку про неможливість ухвалення законного і обґрунтованого судового рішення без проведення судового засідання та виклику осіб, які беруть участь у справі, суд розглядає справу за загальними правилами цього Кодексу, про що постановляє ухвалу, яка не підлягає оскарженню. За вищевикладених підстав, у зв'язку із неможливістю ухвалення законного і обґрунтованого судового рішення без проведення судового засідання та виклику осіб, які беруть участь у справі ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 15.11.2013р. було призначено цю справу до судового розгляду. У судовому засіданні представник позивача позов підтримав, просив задовольнити у повному обсязі. Представник відповідача у судове засідання неодноразово не прибував, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неприбуття у судове засідання суд не повідомив, надав до суду заперечення проти позову, у яких позов не визнав та просив суд відмовити у його задоволенні, в обґрунтування своєї позиції посилався на те, що порушення, виявлені під час проведення перевірки на час розгляду справи усунені повністю. Крім того, відповідач зазначає, що в додатку «Г» ДБН В.2.2.15-2005 зазначені приміщення, які відповідачем не використовуються тому і не потребують забезпечення автоматичною пожежною сигналізацією відповідачем. За даних обставин, враховуючи положення ст. 128 КАС України, суд вважає за можливе розглянути справу без участі відповідача. Суд, вивчивши доводи позову та заперечення проти нього, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши зібрані по справі докази в їх сукупності, проаналізувавши зміст норм матеріального і процесуального права, які врегульовують спірні правовідносини, суд встановив таке. Відповідно до статті 1 Закону України від 05.04.2007 № 877-V «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» (далі - Закон № 877-V) державний нагляд (контроль) - діяльність уповноважених законом центральних органів виконавчої влади, їх територіальних органів, державних колегіальних органів, органів виконавчої влади Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування в межах повноважень, передбачених законом, щодо виявлення та запобігання порушенням вимог законодавства суб'єктами господарювання та забезпечення інтересів суспільства, зокрема належної якості продукції, робіт та послуг, прийнятного рівня небезпеки для населення, навколишнього природного середовища. Статтею 4 Закону України від 14.10.1992 № 2694 «Про охорону праці» встановлено, що державна політика в галузі охорони праці базується, у тому числі, на принципах пріоритету життя і здоров'я працівників, повної відповідальності роботодавця за створення належних, безпечних і здорових умов праці. Частина 5 статті 4 Закону №877-V передбачає, що повне або часткове зупинення виробництва (виготовлення) або реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг допускається за постановою адміністративного суду, ухваленою за результатами розгляду позову органу державного нагляду (контролю) щодо застосування заходів реагування. Частина 7 статті 7 Закону №877-V визначає, що на підставі акта, складеного за результатами здійснення заходу, в ході якого виявлено порушення вимог законодавства, орган державного нагляду (контролю) за наявності підстав для повного або часткового зупинення виробництва (виготовлення), реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг звертається у порядку та строки, встановлені законом, з відповідним позовом до адміністративного суду. З матеріалів справи вбачається, що уповноваженими особами 19 державної пожежно-рятувальної частини 8 державного пожежно-рятувального загону Головного управління ДСУНС у Дніпропетровській області 03.10.2013р. проведена перевірка додержання (виконання) вимог законодавства у сферах пожежної і техногенної безпеки приміщення за адресою: .Дніпропетровськ, вул. Юних Ленінців, 6, де здійснює свою господарську діяльність ТОВ «Спецпромтекстиль». За результатами перевірки було складено акт від 03.10.2013р. за № 633, яким встановлені порушення: - приміщення не обладнані автоматичною пожежною сигналізацією (п. 6.1.2, додаток В, таблиця В2, п. 7.8.2 НАПБ А.01.001-2004. ДБН В.2.5-56-2010); - не проведені заміри опору ізоляції електромереж ( п. 5.1.34 НАПБ А.01.001-2004); - з'єднання жил електропроводів не виконано за допомогою зварювання, паяння спеціальними затискувачами (п.5.1.7 НАПБ А.01.001-2004); - допускається експлуатація тимчасової електромережі прокладеної до електрообладнання (п. 5.1.9 НАПБ А.01-001-2004); - керівником, наказом або розпорядженням не призначена особа відповідальна за противопожежний стан (п.3.2 НАПБ А.01.001-2004); - керівником та відповідальною особою не пройдено навчання з питань пожежного технічного мінімуму в спеціалізованій організації (п.3.19 НАПБ А.01.001-2004); - не проведено технічне обслуговування вогнегасників ВВК-2 (п.6.4.18 НАПБ А.01.001-2004); - приміщення недоукомплектовані первинними засобами пожежогасіння - вогнегасниками згідно до норм належності (п.6.4.9 НАПБ А.01.001-2004); - не розроблена інструкція про заходи пожежної безпеки на випадок пожежі (п.3.4 НАПБ А.01.001-2004); - не заведений журнал обліку вогнегасників (п. 3.16.4 наказу МНС України від 02.04.2004р. за № 152); - не оформлені документи дозвільного характеру, одержання яких передбачено законом (ст. 57 постанови КМУ України від 05.06.2013р. за № 440). Зауваження або заперечення до проведеного позапланового заходу та складеного акта перевірки з боку суб'єкта господарювання не надходили. У запереченнях проти позову відповідач пояснив, що порушення ним частково усунені, а саме: - проведені заміри опору ізоляції електромереж (технічний звіт від 05.11.2013р. за № 698, свідоцтво про атестацію від 30.01.2012р. за № ПЧ-012/2012 ДП «Дніпростандартметрологія», протокол вимірювання опору розтікання на основних заземлювачах і заземленнях магістралей і устаткування від 05.11.2013р. за № 1/698, протокол № 2/698 від 05.11.2013р., акт надання послуг від 05.11.2013р. за № 900 та за № 901); - з'єднання жил електропроводів виконано за допомогою спеціальних затискувачів, усунута тимчасова електропроводка - подовжувач (наказ від 21.10.2013р. за № 52, доповідна записка від 24.10.2013р.); - генеральним директором пройдено навчання з питань пожежного технічного мінімуму в спеціалізованій організації (посвідчення про проходження спеціального навчання (пожежно-технічного мінімуму) генеральним директором Черняковою А.В. від 30.10.2013р. за № 369, акт надання послуг від 30.10.2013р. за № 876, наказ про призначення відповідального за пожежну безпеку на підприємстві від 21.10.2013р. за № 51); - проведено технічне обслуговування вогнегасників (журнал обліку вогнегасників на об'єкті розпочато 30.10.2013р.); - приміщення додатково обладнано первинними засобами пожежогасіння відповідно до п.6.4.9 НАПБ А.01.001-2004 та додатку 2 до п. 6.4.9 - бочка (200л.) з водою, ящик (о,5 м. куб.) з піском, відро, лопата, термотканина (1м х 1 м) (наказ від 21.101.2013р. за № 53, доповідна записка від 24.10.2013р.). Згідно з частиною 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставах, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Законом України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» від 05.04.2007 р. №877-V (далі - Закон №877) визначено, що державний нагляд (контроль) - діяльність уповноважених законом центральних органів виконавчої влади, їх територіальних органів, державних колегіальних органів, органів виконавчої влади Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування (далі - органи державного нагляду (контролю) в межах повноважень, передбачених законом, щодо виявлення та запобігання порушенням вимог законодавства суб'єктами господарювання та забезпечення інтересів суспільства, зокрема належної якості продукції, робіт та послуг, прийнятного рівня небезпеки для населення, навколишнього природного середовища. Відповідно до пп. 57 п. 4 Положення про Державну службу України з надзвичайних ситуацій, затвердженого Указом Президента №20/2013 від 16.01.2013 р. на ДСНС України покладено завдання організовувати та проводити перевірки додержання вимог законодавства у сферах цивільного захисту, техногенної та пожежної безпеки, організації виконання заходів щодо захисту населення і територій від надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру на підприємствах, в установах, організаціях, що входять до складу залізничного, автомобільного, авіаційного, морського та річкового транспорту, на базах, складах, арсеналах зберігання та у місцях виробництва, утилізації ракетно-артилерійського озброєння, компонентів рідкого ракетного палива. Згідно пп. 63 п. 4 Положення про Головне управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Дніпропетровській області, затвердженого наказом ДСНС України № 3 від 04.02.2013 року, Головне управління відповідно до покладених на нього завдань на відповідній території здійснює безпосередньо та через підпорядковані підрозділи нагляд (контроль) за додержанням і виконанням вимог законодавства у сферах пожежної і техногенної безпеки та цивільного захисту місцевими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування, підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, іншими суб'єктами господарювання, а також громадянами України, іноземцями та особами без громадянства. У відповідності до пп. 12 п. 1 ст. 67 Кодексу цивільного захисту України до повноважень центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, належить звернення до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення до повного усунення порушень вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки роботи підприємств, окремих виробництв, виробничих дільниць, експлуатації будівель, об'єктів, споруд, цехів, дільниць, а також машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів, зупинення проведення робіт, у тому числі будівельно-монтажних, випуску і реалізації пожежно-небезпечної продукції, систем та засобів протипожежного захисту, надання послуг, якщо ці порушення створюють загрозу житло та/або здоров'ю людей. Пунктом 1 ст. 68 Кодексу цивільного захисту України визначено, що посадові особи центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, у разі порушення вимог законодавства з питань техногенної та пожежної безпеки, у тому числі невиконання їх законних вимог, зобов'язані застосовувати санкції, визначені законом. Згідно з п. 2 ст. 68 Кодексу цивільного захисту України у разі встановлення порушення вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, що створює загрозу життю та здоров'ю людей, посадові особи центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сферах техногенної та пожежної безпеки, звертаються до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення роботи підприємств, окремих виробництв, виробничих дільниць, агрегатів, експлуатації будівель, споруд, окремих приміщень, випуску та реалізації пожежно-небезпечної продукції, систем та засобів протипожежного захисту у порядку, встановленому законом. Як встановлено ст. 70 Кодексу цивільного захисту України, підставою для звернення центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення роботи підприємств, об'єктів, окремих виробництв, цехів, дільниць, експлуатації машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів є недотримання вимог пожежної безпеки, визначених цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами, стандартами, нормами і правилами; повне або часткове зупинення роботи підприємств, об'єктів, окремих виробництв, цехів, дільниць, експлуатації машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів, виконання робіт, надання послуг здійснюється виключно за рішенням адміністративного суду. Відповідно до ч. 5 ст. 4 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» повне або часткове зупинення виробництва (виготовлення) або реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг допускається за постановою адміністративного суду, ухваленою за результатами розгляду позову органу державного нагляду (контролю) щодо застосування заходів реагування. Вжиття інших заходів реагування, передбачених законом, допускається за вмотивованим письмовим рішенням керівника органу державного нагляду (контролю) чи його заступника, а у випадках, передбачених законом - із наступним підтвердженням обґрунтованості вжиття таких заходів адміністративним судом. Відповідно до ч. 7 ст. 7 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» на підставі акта, складеного за результатами здійснення заходу, в ході якого виявлено порушення вимог законодавства, орган державного нагляду (контролю) за наявності підстав для повного або часткового зупинення виробництва (виготовлення), реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг звертається у порядку та строки, встановлені законом, з відповідним позовом до адміністративного суду. У разі необхідності вжиття інших заходів реагування орган державного нагляду (контролю) протягом п'яти робочих днів з дня завершення здійснення заходу державного нагляду (контролю) складає припис, розпорядження, інший розпорядчий документ щодо усунення порушень, виявлених під час здійснення заходу, а у випадках, передбачених законом, також звертається у порядку та строки, встановлені законом, до адміністративного суду з позовом щодо підтвердження обґрунтованості вжиття до суб'єкта господарювання заходів реагування, передбачених відповідним розпорядчим документом. Відповідно до підпунктів 21, 23 пункту 1 ст. 20 Кодексу цивільного захисту України на суб'єкта господарювання покладається обов'язок: забезпечувати виконання вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки; здійснювати заходи щодо впровадження автоматичних засобів виявлення та гасіння пожеж і використання для цієї мети виробничої автоматики. Відповідно до п. 3 ст. 55 Кодексу цивільного захисту України забезпечення пожежної безпеки суб'єкта господарювання покладається на власників та керівників таких суб'єктів господарювання. Судом встановлено та підтверджено відповідними доказами, які містяться у матеріалах справи, що відповідачем частково усунені порушення, встановлені актом від 03.10.2013р. за № 633. Проте, станом на час розгулу справи не усуненим є порушення п. 6.1.2, додаток В, таблиця В2, п. 7.8.2 НАПБ А.01.001-2004. ДБН В.2.5-56-2010 - приміщення не обладнані автоматичною пожежною сигналізацією. Відповідач посилається на те, що в додатку «Г» ДБН В.2.2.15-2005 зазначені приміщення, які відповідачем не використовуються тому і не потребують забезпечення автоматичною пожежною сигналізацією відповідачем. Суд зазначає, що відсутність автоматичної пожежної сигналізації та системи оповіщення може призвести до пізнього виявлення пожежі та оповіщення людей, які перебувають у будівлі, в зв'язку з чим первинні засоби пожежогасіння будуть не ефективними, продукти горіння та чадний газ унеможливлять своєчасну та безпечну евакуацію людей з будівлі та призведуть до отруєння людей що перебуватимуть у ній, гасіння пожежі здійсниться лише після прибуття пожежних підрозділів з необхідними засобами гасіння. Орендоване відповідачем приміщення знаходиться у житловому будинку. Крім того, суд зауважує на тому, що відповідачем не надано жодних доказів того, що відповідач звертався до власника (балансоутримувача) приміщення з проханням усунути порушення або здійснив інші заходи, адже у разі, якщо у приміщенні, яке навіть не використовує відповідач, але яке межує з приміщеннями, які ним використовуються, виникне пожежа, то відсутність автоматичної пожежної сигналізації та системи оповіщення призведе до пізнього виявлення пожежі та оповіщення людей, які перебувають у будівлі. Таким чином, суд вважає, що подальша експлуатація приміщень відповідачем із вищезазначеними порушеннями пожежної безпеки створює пряму та безпосередню загрозу життю та/або здоров'ю людей. Частиною 5 статті 4 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» встановлено, що повне або часткове зупинення виробництва (виготовлення) або реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг допускається за постановою адміністративного суду, ухваленою за результатами розгляду позову органу державного нагляду (контролю) щодо застосування заходів реагування. Вжиття інших заходів реагування, передбачених законом, допускається за вмотивованим письмовим рішенням керівника органу державного нагляду (контролю) чи його заступника, а у випадках, передбачених законом, - із наступним підтвердженням обґрунтованості вжиття таких заходів адміністративним судом. На підставі акта, складеного за результатами здійснення заходу, в ході якого виявлено порушення вимог законодавства, орган державного нагляду (контролю) за наявності підстав для повного або часткового зупинення виробництва (виготовлення), реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг звертається у порядку та строки, встановлені законом, з відповідним позовом до адміністративного суду. У разі необхідності вжиття інших заходів реагування орган державного нагляду (контролю) протягом п'яти робочих днів з дня завершення здійснення заходу державного нагляду (контролю) складає припис, розпорядження, інший розпорядчий документ щодо усунення порушень, виявлених під час здійснення заходу, а у випадках, передбачених законом, також звертається у порядку та строки, встановлені законом, до адміністративного суду з позовом щодо підтвердження обґрунтованості вжиття до суб'єкта господарювання заходів реагування, передбачених відповідним розпорядчим документом (ч.7 ст.7 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності»). Наведена норма визначає наступну процедуру реалізації контролюючим органом своїх повноважень. У випадку наявності підстав для застосування одного з таких заходів як: 1) повного або часткового зупинення виробництва (виготовлення), 2) реалізації продукції, 3) виконання робіт, 4) надання послуг, будь-який орган контролю без попереднього прийняття розпорядчого документа безпосередньо звертається до суду із адміністративним позовом, предметом якого є застосування одного з вищенаведених заходів. Аналізуючи спірні правовідносини та враховуючи той факт, що обставини, які стали підставою для вжиття заходів реагування, не повністю усунуті відповідачем, що підтверджується матеріалами справи та поясненнями сторін, суд приходить до висновку про наявність підстав для вжиття відповідним суб'єктом владних повноважень заходів реагування шляхом повного зупинення експлуатації орендованого майна товариством з обмеженою відповідальністю «Спецпромтекстиль» за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Юних Ленінців, 6 та задоволення адміністративного позову частково. Частиною 2 ст. 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Згідно з ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень. Згідно з частинами 1, 2 статті 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Статтею 86 КАС України передбачено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні (ч.1 ст.86); ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили (ч.2 ст.86); суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності (ч.3 ст.86). Таким чином, суд перевіривши матеріали справи, оцінивши надані докази, дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню у частині повного зупинення експлуатації орендованого майна Товариства з обмеженою відповідальністю «Спецпромтекстиль» за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Юних Ленінців, 6, адже саме це орендоване майно не обладнане автоматичною пожежною сигналізацією. На підставі викладеного,

Результат розгляду: partial