Рішення адміністративного суду від 2014-02-03 00:00:00+02

10.01.2014 управління Пенсійного фонду України в Менському районі (далі - УПФУ в м. Менському районі) звернулось до суду з адміністративним позовом до дочірнього підприємства товариства з обмеженою відповідальністю "Девелопмент Макс ЛЛС" "Автоінвестстрой-Чернігів" (далі - ДП ТОВ "Девелопмент Макс ЛЛС" "Автоінвестстрой-Чернігів") про стягнення збору на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування в розмірі 1877,50 грн. Свої вимоги обґрунтовує тим, що зідно довідки начальника відділення РЕР з обслуговування м. Мена, Менського, Корюківського, Новгород-Сіверського, Семенівського, Щорського районів від 24.05.2013 №393 03 жовтня 2009 року в Менському РЕР був зареєстрований новий автомобіль GEELY JL 7162, 2009 року випуску, придбаний громадянкою [PERSON], жителькою [ADDRESS], у ДП ТОВ "Девелопмент Макс ЛЛС" "Автоінвестстрой-Чернігів", та сплачено при цьому збір на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування в сумі 1877,50 грн. Не погоджуючись із зобов"язанням по сплаті збору на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування в сумі 1877,50 грн. громадянка [PERSON] звернулась до суду за захистом своїх порушених прав. Постановою Вищого адміністративного суду від 28.03.2013 року позов [PERSON] було задоволено та стягнуто з Державного бюджету України на користь [PERSON] безпідставно сплачений збір на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування в сумі 1877,50 грн.. УПФУ в м. Менському районі 10.06.2013 року звернулось до ДП ТОВ "Девелопмент Макс ЛЛС" "Автоінвестстрой-Чернігів" з пропозицією добровільно сплатити збір на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування в розмірі 1877,50 грн., але листом від 26.06.2013 №79/06, яке управління отримало 03.07.2013 року, ДП ТОВ "Девелопмент Макс ЛЛС" "Автоінвестстрой-Чернігів" відмовились добровільно сплачувати вищезазначений збір. Представник позивача в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надіслав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Представник відповідача в судовому засіданні проти адміністративного позову заперечував та просив відмовити в задоволенні позовних вимог УПФУ в м. Менському районі та зазначив, що позивачем не вказано жодної правової норми, яка б давала йому право звертатися з позовом про стягнення збору на обов'язкове державне пенсійне страхування до адміністративного суду, а також вважають, що позивачем пропущено строк звернення до суду. Розглянувши подані документи і матеріали, з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позов підлягає задоволенню повністю з наступних підстав. Судом встановлено, що 03 жовтня 2009 року в Менському РЕР був зареєстрований новий автомобіль GEELY JL 7162, 2009 року випуску, придбаний громадянкою [PERSON], жителькою [ADDRESS], у ДП ТОВ "Девелопмент Макс ЛЛС" "Автоінвестстрой-Чернігів" та сплачено при цьому збір на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування в сумі 1877,50 грн., що підтверджується довідкою начальника відділення РЕР з обслуговування м. Мена, Менського, Корюківського, Новгород-Сіверського, Семенівського, Щорського районів від 24.05.2013 №393 (а.с.9). Не погоджуючись із зобов"язанням по сплаті збору на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування в сумі 1877,50 грн. громадянка [PERSON] звернулась до суду за захистом своїх порушених прав. Постановою Чернігівського окружного адміністративного суду від 25.03.2010 по справі за адміністративним позовом [PERSON] до управління Пенсійного фонду України в Менському районі Чернігівської області про визнання рішення неправомірним та стягнення коштів, в задоволенні позову [PERSON] було відмовлено. Ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 23.12.2010 постанову Чернігівського окружного адміністративного від 25.03.2010 залишено без змін. Постановою Вищого адміністративного суду України від 28.03.2013 постанову Чернігівського окружного адміністративного суду від 25.03.2010 та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 23.12.2010 скасовано та прийнято нову постанову, якою позов [PERSON] було задоволено та стягнуто з Державного бюджету України на користь [PERSON] безпідставно сплачений збір на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування в сумі 1877,50 грн. (а.с.10-11). У зв'язку з цим, УПФУ в м. Менському районі 10.06.2013 року звернулось до ДП ТОВ "Девелопмент Макс ЛЛС" "Автоінвестстрой-Чернігів" з пропозицією добровільно сплатити збір на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування в розмірі 1877,50 грн. (а.с.12). Листом від 26.06.2013 №79/06 ДП ТОВ "Девелопмент Макс ЛЛС" "Автоінвестстрой-Чернігів" повідомило УПФУ в м. Чернігові про відмову виконати вимогу про сплату коштів у сумі 1877,50 коп. (а.с.14) Даючи правову оцінку обставинам справи, суд виходить з наступного. Збір на обов'язкове державне пенсійне страхування віднесено пунктом 16 частини 1 статті 14 Закону України 25 червня 1991 року №1251-XII "Про систему оподаткування" (далі - Закон №1251-XII) (чинного на момент виникнення спірних правовідносин) до загальнодержавних податків і зборів (обов'язкових платежів). Статтею 4 Закону №1251-XII встановлено, що платниками податків і зборів (обов'язкових платежів) є юридичні і фізичні особи, на яких згідно з законами України покладено обов'язок сплачувати податки і збори (обов'язкові платежі). Частиною 1 статті 17 Закону №1251-XII визначено, що сплата податків і зборів (обов'язкових платежів) провадиться у порядку, встановленому цим Законом та іншими законами України. Порядок справляння та використання збору на обов'язкове державне пенсійне страхування визначає Закон України від 26.06.97 №400/97-ВР "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" (далі - Закон №400/97-ВР) (в редакції, станом на момент виникнення спірних правовідносин). Відповідно до пункту 7 статті 1 Закону №400/97-ВР платниками збору на обов'язкове державне пенсійне страхування є юридичні та фізичні особи при відчуженні легкових автомобілів, крім легкових автомобілів, якими забезпечуються інваліди, та тих автомобілів, які переходять у власність спадкоємцям за законом. Згідно статті 2 Закону №400/97-ВР об'єктом оподаткування є, зокрема, для платників збору, визначених пунктом 7 статті 1 цього Закону, - вартість легкового автомобіля. Статтею 3 Закону №400/97-ВР встановлено, що збір на обов'язкове державне пенсійне страхування платники збору сплачують до Пенсійного фонду України у порядку, визначеному законодавством України. Статтею 4 Закону №400/97-ВР встановлюються ставки збору на обов'язкове державне пенсійне страхування, зокрема, для платників збору, визначених пунктом 7 статті 1 цього Закону, - 3 відсотки від об'єкта оподаткування, визначеного пунктом 6 статті 2 цього Закону. Порядок сплати збору на обов'язкове державне пенсійне страхування з окремих видів господарських операцій затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 3 листопада 1998 року №1740 (далі - Постанова №1740) (у редакції станом на момент виникнення спірних правовідносин). Пунктами 12 та 13 Постанови №1740 встановлено, що платниками збору на обов'язкове державне пенсійне страхування з операцій з відчуження легкових автомобілів є підприємства, установи та організації всіх форм власності, а також фізичні особи, які набувають право власності на легкові автомобілі шляхом: купівлі легкових автомобілів, у тому числі у виробників або торгівельних організацій (крім випадків забезпечення автомобілями інвалідів згідно із законодавством); міни; дарування (безоплатної передачі); успадкування (крім випадків успадкування легкового автомобіля за законом); з інших підстав, передбачених законодавством. Збір на обов'язкове державне пенсійне страхування з операцій, визначених пунктом 12 цього Порядку, сплачується у розмірі трьох відсотків вартості легкового автомобіля, визначеної відповідно до договорів купівлі-продажу, довідок-рахунків торгівельних організацій, договорів міни, довідок органів митної служби, актів експертної оцінки вартості автомобіля, інших документів, що підтверджують цю вартість. Слід зазначити, що в силу статті 346 Цивільного кодексу України підставами припинення права власності , зокрема є: відчуження власником свого майна, відмова від права власності. Наведені норми Закону№400/97-ВР передбачають обов'язок сплачувати збір при відчуженні автомобіля, а не при його придбанні. При цьому вимоги Постанови №1740 встановлюють обовязок щодо сплати збору покупцем автомобіля. Відповідно до частини 4 статті 9 КАС України у разі невідповідності нормативно-правового акта Конституції України, закону України, міжнародному договору, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України, або іншому правовому акту суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу. В пункті 5 постанови Пленуму Верховного Суду України від 01 листопада 1996 року №9, зазначено, що судам необхідно виходити з того, що нормативно-правові акти будь-якого державного чи іншого органу (акти Президента України, постанови Верховної Ради України, постанови і розпорядження Кабінету Міністрів України, нормативно-правові акти Верховної Ради Автономної Республіки Крим чи рішення Ради міністрів Автономної Республіки Крим, акти органів місцевого самоврядування, накази та інструкції міністерств і відомств, накази керівників підприємств, установ та організацій тощо) підлягають оцінці на відповідність як Конституції, так і закону. Якщо при розгляді справи буде встановлено, що нормативно-правовий акт, який підлягав застосуванню, не відповідає чи суперечить законові, суд зобов'язаний застосувати закон, який регулює ці правовідносини. Враховуючи наявні суперечність між Законом №400/97-ВР та підзаконним актом Постановою №1740 щодо визначення платника збору на обов'язкове державне пенсійне страхування з операцій з відчуження легкових автомобілів, суд у відповідності до частини 4 статті 9 КАС України при вирішені даного спору керується положеннями Закону № 400/97-ВР і приходить до висновку, що відповідальною особою за недоплату збору на обов'язкове державне пенсійне страхування з операції по реалізації легкового автомобіля є продавець цього автомобіля, тобто відповідач. Суд не приймає до уваги посилання відповідача на те, що УПФУ в м. Чернігові не має повноважень щодо стягнення збору на обов'язкове державне пенсійне страхування в судовому порядку та щодо спливу строку звернення до суду, з наступних підстав. Згідно статті 1 Закону України від 9 липня 2003 року №1058-IV «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон №1058-IV) страхові внески - кошти відрахувань на соціальне страхування, збір на обов'язкове державне пенсійне страхування та страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, сплачені (які підлягають сплаті) згідно із законодавством, що діяло раніше; надходження від сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, що спрямовуються на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування. Відповідно до пункту 3 Положення про Пенсійний фонд України, затвердженого Указом Президента України від 6 квітня 2011 року №384/2011 основними завданнями Пенсійного фонду України є, зокрема, забезпечення надходжень від сплати збору на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, ведення обліку цих надходжень, інших коштів відповідно до законодавства та здійснення контролю за їх сплатою, забезпечення ведення реєстру застрахованих осіб. Пунктом 4 цього Положення встановлено, що Пенсійний фонд України відповідно до покладених на нього завдань, зокрема, організовує, координує та контролює роботу головних управлінь Пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, управлінь у районах, містах, районах у містах, а також управлінь у містах та районах (далі - територіальні органи) щодо: стягнення у передбаченому законодавством порядку своєчасно не нарахованих та/або не сплачених сум страхових внесків та інших платежів. Крім того, пунктом 15 статті 106 Закону №1058-IV встановлено, що строк давності щодо стягнення недоїмки, пені та штрафів не застосовується. Судом встановлено, що збір на обов'язкове державне пенсійне страхування з операції по реалізації відповідачем вищевказаного легкового автомобіля у сумі 1877,50 грн. станом на момент розгляду даної справи відповідачем не сплачений. За таких обставин, суд вважає, що адміністративний позов управління Пенсійного фонду України в Менському районі чернігівської області до дочірнього підприємства товариства з обмеженою відповідальністю "Девелопмент Макс ЛЛС" "Автоінвестстрой - Чернігів" є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню. Оскільки, спір вирішено на користь суб'єкта владних повноважень, звільненого від сплати судового збору, а також за відсутності витрат позивача - суб'єкта владних повноважень, пов'язаних із залученням свідків та проведення судових експертиз, судові витрати(судовий збір) згідно частини 4 статті 94 КАС України стягненню з відповідача не підлягають.

Результат розгляду: granted