Рішення адміністративного суду від 2014-02-10 00:00:00+02

10.12.2013 року позивач [PERSON] звернувся до суду з адміністративним позовом до Южненського МВ УДАІ ГУМВС України в Одеській області, в якому просить визнати дії інспектора протиправними та скасувати постанову в справі про адміністративне правопорушення. При цьому позивач посилається на те, що адміністративного правопорушення не скоював, дорожні знаки розташовані неправомірно, складання протоколу та винесення постанови відбулось з порушенням вимог законодавства. В судовому засіданні позивач [PERSON] підтримав позовні вимоги, просить адміністративний позов задовольнити. Відповідач інспектор Кучеренко Г.Г. в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, надав до суду диск з відеофіксацією правопорушення, просить в задоволенні позову відмовити. Вислухавши позивача та відповідача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що адміністративна позовна заява не підлягає задоволенню з огляду на наступне. Як встановлено судом, 02.12.2013 року відносно позивача інспектором ДАІ ВДАІ Южненського МВ ГУМВС України в Одеській області Кучеренком Г.Г. складено протокол серії АА2 №164692 /а.с.3/ та винесено постанову в справі про адміністративне правопорушення серії АА2 №742358, якою на позивача накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340 гривень, за скоєння ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КпАП України. З зазначеної постанови вбачається, що 02.12.2013 року на 47 км. а/д Одеса-Южне позивач, керуючи автомобілем OPEL д/н [NUMBER], порушив вимоги Правил дорожнього руху, а саме при проїзді перехрестя нерівнозначних доріг не виконав вимогу д/з 2.2 «Проїзд без зупинки заборонено» /а.с.4/. Згідно з п. 33 ПДР дорожній знак 2.2. означає, що забороняється проїзд без зупинки перед розміткою 1.12 (стоп-лінія), а якщо вона відсутня перед знаком. Відповідно до ст. 251 КпАП України, доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчинені та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показами технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовувалися при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Усні заперечення відповідача суд вважає обґрунтованими та доведеними, оскільки в судовому засіданні відповідач надав докази на підтвердження своїх заперечень. Суд приймає до уваги, що позивачем не надано доказів, які б спростовували відображені в протоколі про адміністративне правопорушення фактичні дані. Судом досліджено наданий відповідачем відеозапис /а.с.14-15/, з якого вбачається, що під час руху через перехрестя позивачем [PERSON] не було здійснено зупинку всупереч вимог Правил дорожнього руху. Наданий позивачем диск з відеозаписом не містить відеофіксації події 02.12.2013 року, а є лише фіксацією дорожніх знаків розташованих на вказаному шляху станом на 05.12.2013 року. За таких обставин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] не підлягають задоволенню, так як недоведені та безпідставні.

Результат розгляду: denied