Рішення адміністративного суду від 2014-04-03 00:00:00+03

21.02.2014 р. [PERSON] звернувся до суду з адміністративним позовом до відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Чернігівській області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії(а.с.1-3,16), мотивуючи свої вимоги наступним. 04.03.2010 р. Новозаводським районним судом м. Чернігова винесено рішення про стягнення з управління праці та соціального захисту населення Новозаводської районної у м. Чернігові ради на його користь щорічну грошову допомогу на оздоровлення за 2009 рік в сумі 3245 грн. Дане рішення набрало законної сили, у зв'язку з чим 17.05.2010 р. видано виконавчий лист, по якому було відкрито виконавче провадження. 27.03.2013 р. було прийнято рішення про повернення виконавчого документу на підставі п. 2 ч. 1 ст. 47, ст. 50 ЗУ «Про виконавче провадження» з подальшою подачею виконавчого листа до Управління державного казначейства м. Чернігова, проте останнє роз'яснило, що виконання даного виконавчого листа в компетенції виконавчої служби. 28.01.2014 р. було відмовлено у відкритті виконавчого провадження з незрозумілих йому причин, у зв'язку з чим 10.02.2014 р. він знову звернувся з заявою та виконавчим листом № 2-а-453/10 від 04.03.2010 до відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Чернігівській області. 14.02.2014 р. він отримав поштою документи, з яких вбачається, що старшим державним виконавцем Курилець В.І. відмовлено у відкритті виконавчого провадження з незрозумілих йому причин. Дії старшого державного виконавця Курилець В.І. і начальника відділу Палагіна О.П. є протиправними, оскільки не вжито жодних заходів для виконання рішення суду. Державний виконавець зобов'язаний відкрити провадження та виконати судове рішення, проте, всупереч вимогам законодавства, дане рішення не виконується. Оскаржувана постанова є протиправною та такою, що підлягає скасуванню. Просив: - визнати протиправними дії старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Чернігівській області Курилець В.І. щодо винесення постанови про відмову у відкритті виконавчого провадження від 12.02.2014 р. по виконавчому листу № 2-а-453/10 від 17.05.2010 р.; - визнати протиправними дії начальника відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Чернігівській області Палагіна О.П. щодо не скасування оскаржуваної постанови; зобов'язати старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Чернігівській області Курилець В.І. та начальника відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Чернігівській області Палагіна О.П. скасувати оскаржувану постанову та відкрити провадження по даній справі; встановити строк для подачі звіту про виконання судового рішення. У судовому засіданні позивач позов підтримав(а.с.1-3,16). Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про час, місце і дату судового розгляду повідомлений належним чином. Надіслав письмові заперечення, в яких просить відмовити у задоволенні позову, а справу розглянути без їх участі(а.с.26). Вислухавши пояснення позивача, дослідивши подані сторонами документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України. Згідно ст. 255 КАС України постанова або ухвала суду, яка набрала законної сили, є обов'язковою для осіб, які беруть участь у справі, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України. Примусове виконання судових рішень відповідно до ст. 257 КАС України здійснюється в порядку, встановленому Законом України «Про виконавче провадження», статтею 1 якого визначено, що виконавче провадження, як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які проводяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню. Відповідно до ст. 2 цього Закону примусове виконання рішень покладається на державну виконавчу службу, а примусове виконання рішень здійснюють державні виконавці, визначені Законом «Про державну виконавчу службу». При цьому згідно ст.ст. 6, 11 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов'язаний для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання, вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії, використовуючи надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних та юридичних осіб. Згідно ч. 3 ст. 181 КАС України відповідачем у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби є відповідний орган державної виконавчої служби. Судом встановлено, що 17.05.2010 р. Новозаводським районним судом м. Чернігова видано виконавчий лист № 2-а-453/10 про стягнення з управління праці та соціального захисту населення Новозаводської районної у м. Чернігові ради на користь [PERSON] недоплачені кошти на оздоровлення за 2009 рік відповідно до ч. 4 ст. 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»(а.с.10), з якого вбачається, що він декілька разів перебував на виконанні у відділі примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Чернігівській області. Стягувач [PERSON] 10.02.2014 р. звернувся до відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Чернігівській області з заявою про прийняття виконавчого листа № 2-а-453/10 від 04.03.2010 р., виданого 17.05.2010 р., до провадження(а.с.8-9). Постановою про відмову у відкритті виконавчого провадження (відмову в прийнятті до провадження виконавчого документа), винесеною 12.02.2014 р. старшим державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Чернігівській області Курилець В.І., відмовлено у прийнятті до провадження вказаного виконавчого листа, у зв'язку з тим, що згідно ч. 2 ст. 3 Закону України «Про виконавче провадження» рішення про стягнення коштів з державних органів, державного та місцевих бюджетів або бюджетних установ виконуються органами, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів; згідно ч. 1 ст. 3 Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» виконання рішень суду про стягнення коштів, боржником за якими є державний орган, здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів; згідно ч. 2 ст. 3 Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» стягувач за рішенням суду про стягнення коштів з державного органу звертається до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, у строки, встановлені Законом України «Про виконавче провадження», із заявою про виконання рішення суду (а.с.7). Проте, з таким висновком державного виконавця суд погодитися не може, у зв'язку з тим, що абз. 1 п. 3 розділу ІІ Прикінцеві та перехідні положення Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» передбачається, що виконавчі документи за рішеннями суду про стягнення коштів або рішення суду, що набрали законної сили, боржниками за якими є визначені частиною першою статті 2 цього Закону суб'єкти, які видані або ухвалені до набрання чинності цим Законом, подаються до органу державної виконавчої служби протягом шести місяців з дня набрання чинності цим пунктом. Якщо рішення суду про стягнення коштів або виконавчі документи за цими рішеннями, боржниками за якими є визначені частиною першою статті 2 цього Закону суб'єкти, не було подано в строк, встановлений цим пунктом, це не є підставою для відмови у виконанні даного судового рішення. Таким чином з урахуванням ст. 11 КАС України суд приходить до висновку, що дії старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Чернігівській області Курилець В.І. щодо винесення постанови про відмову у відкритті виконавчого провадження від 12.02.2014 р. по виконавчому листу № 2-а-453/10, виданого 17.05.2010 р. Новозаводським районним судом м. Чернігова, є протиправними. Враховуючи вищевикладене, суд визнає протиправними дії старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Чернігівській області Курилець В.І. щодо винесення постанови про відмову у відкритті виконавчого провадження (відмову в прийнятті до провадження виконавчого документу) від 12.02.2014 р. по виконавчому листу № 2-а-453/10, виданого 17.05.2010 р. Новозаводським районним судом м. Чернігова, і приходить до висновку про необхідність її скасування в судовому порядку. Разом з тим адміністративний позов в іншій частині позовних вимог не підлягає задоволенню в зв'язку з відсутністю для цього правових підстав та оскільки права позивача поновлюються таким частковим задоволенням позову. Щодо встановлення строку для подачі звіту про виконання судового рішення, то суд не вбачає для цього достатніх підстав.

Результат розгляду: partial