Рішення адміністративного суду від 2014-02-11 00:00:00+02

[PERSON] звернувся до Київського районного суду м. Одеси з адміністративним позовом до Інспектора ІДПС ВДАЇ ОМУ 3-го взводу сержанта міліції Русаловича Сергія Юрійовича, в якому просить визнати протиправною постанову серії ПС1 № 292337 від 6 січня 2014 року про адміністративне правопорушення, винесену Інспектором ДПС ВДАЇ ОМУ 3-го взводу сержанта міліції Русаловича Сергія Юрійовича відносно [PERSON] та скасувати зазначену постанову. Позивач посилається на те, що 6 січня 2014 року відносно нього було складено постанову про адміністративне правопорушення. Не погоджуючись з вказаною постановою про адміністративне правопорушення [PERSON] вимушений звернутися до суду з вимогою про її скасування. У судовому засіданні позивач свої вимоги підтримав та просив задовольнити. Відповідач в судовому засіданні заперечував проти задоволення зазначеного позову. Вислухавши пояснення сторін, присутніх у судовому засіданні, суд вважає, що у задоволенні адміністративного позову слід відмовити. Судом встановлено, що 6 січня 2014 року Інспектором ІДПС ВДАЇ ОМУ 3-го взводу, сержантом міліції Русаловичем Сергієм Юрійовичем винесено постанову, відповідно до якого [PERSON] порушив правила дорожнього руху, передбачених ч. 1 ст. 127 КУпАП. Відповідно до ст.288 КУпАП постанова по справі про адміністративне правопорушення органу (посадової особи) про накладення адміністративного стягнення може бути оскаржена у вищестоящий орган або в суд у порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України, з особливостями, встановленими КУпАП. Згідно зі ст.289 КУпАП «скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу». Відповідно до ч.1 ст. 18 КАС України місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні: - усі адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності. Відповідно до ст. 69 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів. Відповідно до ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Відповідно до ч.2 ст.171-2 КАС України рішення місцевого загального суду як адміністративного суду у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності є остаточним і оскарженню не підлягає. Враховуючи, що вимоги позивача не є обґрунтованими, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позову.

Результат розгляду: denied