Рішення адміністративного суду від 2014-03-19 00:00:00+02

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача - Управління Пенсійного фонду України в Куйбишевському районі м.Донецька (далі- УПФУ у Куйбишевському районі м.Донецька) та просить зобов'язати останнього провести їй перерахунок пенсії, враховуючи індексацію заробітної плати та матеріальну допомогу на оздоровлення з 05.01.2012 року та виплатити недоплачену пенсію, а також проводити в подальшому нарахування і виплату пенсії з врахуванням даних вимог. Свої позовні вимоги мотивує тим, що вона отримує пенсію державного службовця, відповідно до Закону України "Про державну службу" з 05.01.2012 року. Однак, при нарахуванні їй пенсії не були враховані індексація заробітної плати та матеріальна допомога на оздоровлення на яку нараховувався збір на обов'язкове державне пенсійне страхування. 14.01.2014 року вона звернулася із заявою про перерахунок та виплату пенсії до відповідача, однак їй було відмовлено в даній заяві, що стало підставою для звернення до суду. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити у повному обсязі. Представник відповідача Голобородько О.О. належним чином сповіщений про час та дату розгляду справи, до зали судового засідання не прибув, надав письмові заперечення на позов, зі змісту яких вбачається, що, на думку представника відповідача, такі види виплат, як матеріальна допомога на оздоровлення та індексація, не передбачені ст.33 Закону України "Про державну службу" як складові заробітної плати державного службовця, тому зазначені виплати не враховуються для обчислення пенсії - просить відмовити у задоволенні позову. Заслухавши пояснення позивача та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Враховуючи вимоги ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України, рішення суб'єктів владних повноважень повинні бути прийняті на підставі та у відповідності з Конституцією України та законами України, обґрунтовано, пропорційно, зокрема, з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав свобод та інтересів особи. Відповідно до ст. 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Статтею ст.17 ч.1 п.1 Кодексу адміністративного судочинства України, компетенція адміністративних судів поширюється на спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів, правових актів індивідуальної дії ), дій чи бездіяльності . Частиною 2 ст.19 Кодексу адміністративного судочинства України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законами України . Відповідно положенням ч.4 ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України у разі невідповідності нормативно-правового акта Конституції України, закону України, міжнародному договору , згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України, або іншому правовому акту суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу. Згідно із ст.9 КАС України суд при вирішенні спору керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та Законами України. Відповідно до статті 92 Конституції України, виключно законами України визначаються, зокрема, форми і види пенсійного забезпечення. Такими законами є Закон України "Про державну службу", ст.2 Закон України "Про оплату праці" та Закон України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування". Ураховуючи наведене та відповідні спеціальні законодавчі акти, які підлягають застосуванню у справах із соціальних правовідносин, що носять публічно-правовий характер, суд може визнати дії відповідачів законними чи незаконними та в разі незаконності їхніх дій - зобов»язати провести перерахунок та виплату належних сум відповідно до закону. У судовому засіданні встановлено, що позивач [PERSON] перебуває на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України в Куйбишевському районі м.Донецька та отримує пенсію по інвалідності, що підтверджується копією пенсійного посвідчення (а.с.26). 14.01.2014 року позивач звернулася до Управління Пенсійного фонду України в Куйбишевському районі м.Донецька із заявою про перерахунок пенсії з врахуванням допомоги на оздоровлення та допомоги для вирішення соціально-побутових питань. 23.01.2014 року рішенням № 14 Управління Пенсійного фонду України в Куйбишевському районі м.Донецька відмовило [PERSON] у перерахунку пенсії як державному службовцю (а.с.11). Загальні засади діяльності, статус державних службовців, які працюють в державних органах та їх апараті, а також особливості правовідносин щодо призначення та перерахунку пенсій державним службовцям, встановлені Законом України "Про державну службу". Статтею 37 Закону України "Про державну службу" передбачено, що пенсія державним службовцям призначається в розмірі 80 відсотків від сум їх заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 80 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі. Відповідно до ст.33 Закону України "Про державну службу", заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплати за ранги, надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок. Умови оплати праці державних службовців, розміри їх посадових окладів, надбавок, доплат, матеріальної допомоги та визначення заробітної плати для обчислення пенсій державним службовцям визначаються Кабінетом Міністрів України. Статтею 37-1 вказаного Закону, передбачено, що у разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям, а також у зв'язку із набуттям особою права на пенсійне забезпечення державного службовця за цим Законом відповідно здійснюється перерахунок раніше призначених пенсій. Перерахунок пенсії здійснюється виходячи із сум заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування працюючого державного службовця відповідної посади та рангу на момент виникнення права на перерахунок пенсії. Суд вважає, що в розрахунок пенсії позивача має бути включено матеріальну допомогу на оздоровлення та індексацію, оскільки з них відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", були сплачені страхові внески. Згідно ст.2 Закону України "Про оплату праці" структура заробітної плати складається з основної, додаткової та інших заохочувальних та компенсаційних виплат. Основна заробітна плата це винагорода за виконану роботу відповідно до встановлених норм праці (норми часу, виробітку, обслуговування, посадові обов'язки). Вона встановлюється у вигляді тарифних ставок (окладів) і відрядних розцінок для робітників та посадових окладів для службовців. Додаткова заробітна плата - це винагорода за працю, понад установлені норми, за трудові успіхи та винахідливість і за особливі умови праці. Вона включає доплати, надбавки, гарантії і компенсаційні виплати, передбачені чинним законодавством: премії пов'язані з виконанням виробничих завдань і функцій. До інших заохочувальних та компенсаційних виплат належать виплати у формі винагород за підсумками роботи за рік, премії за спеціальними системами і положеннями. До інших заохочувальних та компенсаційних виплат належать виплати у формі винагород за підсумками роботи за рік, премії за спеціальними системами і положеннями, компенсаційні та інші грошові і матеріальні виплати, які не передбачені актами чинного законодавства або які провадяться понад встановлені зазначеними актами норми. Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що отримувані застрахованою особою суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені внески або збір на обов»язкове державне пенсійне страхування - враховуються в заробіток (доход) застрахованої особи для обчислення пенсії незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати. Відповідно до вимог ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст..72 цього кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб»єкта владних повноважень - обов»язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. У даному випадку, суд вважає, що відповідач не довів у судовому засіданні правомірність своїх дій. Згідно з вимогами ч.1,2 ст. 99 КАС України, адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду. Для звернення за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. У даному випадку, позивач [PERSON] про порушення свого права, якщо вона вважала його порушеним, повинна була дізнатися при виплаті їй відповідачем щомісячної пенсії. Звернення позивача до відповідача із заявою з питання проведення перерахунку пенсії не є передбаченою законом можливістю досудового порядку вирішення спору в розумінні ч.4 ст. 99 КАС України. Відповідно до вимог ст.100 КАС України, адміністративний позов, поданий після закінчення строків, встановлених законом, залишається без розгляду, якщо суд, на підставі позовної заяви та доданих до неї матеріалів не знайде підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, про що постановлюється ухвала. Позивач [PERSON] до суду звернулась 18.02.2014 року, будь-яких причин пропуску строку звернення не навела, тому суд вважає, що позов підлягає задоволенню в межах шестимісячного строку, передбаченого КАС України, тобто з 18.08.2013 року.

Результат розгляду: partial