Рішення адміністративного суду від 2014-03-26 00:00:00+02

Громадська організація «Київ-Батьківщина» (далі по тексту - ГО «Київ-Батьківщина», позивач) звернулась до суду з вимогами про визнання протиправною бездіяльності Національної експертної комісії України з питань захисту суспільної моралі (надалі - Національна комісія, відповідач-1) щодо ненадання експертного висновку про відповідність кінофільму «Волк з Уолл-Стрит» діючим положенням законодавства України в сфері суспільної моралі; зобов'язання Національної комісії надати експертний висновок про відповідність кінофільму «Волк з Уолл-Стрит» діючим положенням законодавства України в сфері суспільної моралі; зобов'язання Державного агентства України з питань кіно (далі - Держагентство, відповідач-2) призупинити державну реєстрацію фільму «Волк з Уолл-Стрит» та дію прокатного посвідчення до моменту прийняття Національною комісією висновку про відповідність кінофільму «Вовк з Уолл-Стрит» діючим положенням законодавства України в сфері суспільної моралі. Обґрунтовуючи позовні вимоги представник позивача посилається на те, що зміст вказаного кінофільму та безперешкодна трансляція його в кінотеатрах на території України всім віковим категоріям населення є таким, що прямо суперечить положенням Закону України «Про захист суспільної моралі». При цьому, станом на день виходу кінофільму «Вовк з Уолл-Стрит» в прокат на території України, тобто з 13 лютого 2014 року, позитивний висновок Національною комісією не надавався, аналіз цього кінофільму відповідно до положень чинного законодавства не проводився, що є порушенням вимог ст.ст.2, 7, 13, 19 Закону України «Про захист суспільної моралі», а також ч.ч.5, 6 п.5 Положення про Національну експертну комісію з питань захисту суспільної моралі, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.11.2004 року №1550. 25 лютого 2014 року ухвалою судді Окружного адміністративного суду міста Києва відкрито провадження у адміністративній справі та призначено справу до розгляду в судовому засіданні колегією суддів. За згодою учасників процесу 04 березня 2014 року суд перейшов до розгляду справи у порядку письмового провадження. При цьому, представнику відповідача-2 встановлено термін для надання додаткових доказів у справі, а представнику позивача надано час для ознайомлення з матеріалами справи і надання додаткових пояснень (в разі їх наявності). Ухвалою колегії суддів від 26 березня 2014 року уточнена позовна заява, подана представником позивача 10 березня 2014 року, повернута у зв'язку з порушенням порядку її поданням та невідповідністю її змісту положенням ст.137 КАС України. З огляду на наведене, колегія здійснює розгляд даної справи в межах вимог, заявлених у первісному позові. Відтак, предметом розгляду в даній справі є наявність фактичних обставин і правових підстав для визнання протиправною бездіяльність Національної комісії щодо ненадання експертного висновку про відповідність кінофільму «Волк з Уолл-Стрит» діючим положенням законодавства України в сфері суспільної моралі та зобов'язання відповідача-1 вчинити певні дії для усунення допущеного порушення прав, свобод і інтересів позивача, а також підстав для зобов'язання відповідача-2 призупинити державну реєстрацію фільму «Волк з Уолл-Стрит» та дію прокатного посвідчення до моменту прийняття Національною комісією висновку про відповідність кінофільму «Волк з Уолл-Стрит» діючим положенням законодавства України в сфері суспільної моралі. З огляду на предмет розгляду даної справи з урахуванням мотивів, наведених позивачем в обґрунтування висунутих вимог, колегія не вбачає підстав для задоволення клопотань представника позивача від 12 березня 2014 року про залучення до участі у справі в якості третьої особи ТОВ «Юкрейніан Філм Дистрибю'шн», а також про витребування додаткових доказів, які за висновком суду не стосуються предмету позову. При цьому, колегія враховує, що позивач - Громадська організація «Київ-Батьківщина», основною метою якої, згідно Статуту, є задоволення та захист законних соціальних, економічних та інших спільних членів Організації, і має серед напрямків своєї діяльності - забезпечення законних прав та інтересів членів Організації, мотивує своє звернення до суду із даним позовом необхідністю захисту права одного з членів Громадської організації ([PERSON]) та суспільства в цілому від розповсюдження продукції, що негативно впливає на суспільну мораль. При вирішення питання щодо наявності підстав для задоволення вимог позивача колегія виходить з наступного. Нормативно-правовим актом, яким встановлюються правові основи захисту суспільства від розповсюдження продукції, що негативно впливає на суспільну мораль, є Закон України «Про захист суспільної моралі» від 20.11.2003 року за №1296-IV (надалі - Закон №1296-IV), у відповідності до статті 3 якого, правові засади України щодо захисту моральності у суспільстві складає Конституція України, цей Закон, інші закони та нормативно-правові акти щодо захисту суспільної моралі, загальновизнані норми і принципи міжнародного права й міжнародних договорів України. Дія Закону №1296-IV, згідно частини 1 статті 4, поширюється на діяльність органів державної влади, органів місцевого самоврядування у частині державного регулювання і контролю за обігом продукції сексуального чи еротичного характеру, на діяльність установ та організацій усіх форм власності, юридичних осіб та громадян у сфері обігу відповідної продукції на території України, а також за її межами, якщо суб'єктами правовідносин є громадяни України та юридичні особи, зареєстровані відповідно до чинного законодавства України. Відповідно до статті 5 Закону №1296-IV змістом державної політики у сфері захисту суспільної моралі є створення необхідних правових, економічних та організаційних умов, які сприяють реалізації права на інформаційний простір, вільний від матеріалів, що становлять загрозу фізичному, інтелектуальному, морально-психологічному стану населення. Основними напрямами державного регулювання обігу інформаційної продукції, що впливає на суспільну мораль, крім іншого, є недопущення пропаганди в електронних та інших засобах масової інформації культу насильства, жорстокості, поширення порнографії і впровадження експертної оцінки відео-, аудіо-, друкованої інформації та інформації на електронних носіях, розроблення механізмів і методик віднесення її до такої, що завдає шкоди суспільній моралі, а також встановлення контролю за обігом продукції, що становить загрозу суспільній моралі. У відповідності до частин 2, 3 статті 2 Закону №1296-IV виробництво та обіг у будь-якій формі продукції еротичного характеру та продукції, що містить елементи насильства та жорстокості, дозволяються виключно за умови дотримання обмежень, встановлених законодавством. Забороняються виробництво та розповсюдження продукції, яка: - пропагує війну, національну та релігійну ворожнечу, зміну шляхом насильства конституційного ладу або територіальної цілісності України; - пропагує фашизм та неофашизм; - принижує або ображає націю чи особистість за національною ознакою; - пропагує бузувірство, блюзнірство, неповагу до національних і релігійних святинь; - принижує особистість, є проявом знущання з приводу фізичних вад (каліцтва), з душевнохворих, літніх людей; - пропагує невігластво, неповагу до батьків; - пропагує наркоманію, токсикоманію, алкоголізм, тютюнопаління та інші шкідливі звички. Частиною 1 статті 8 Закону №1296-IV встановлено, що розповсюдження продукції сексуального чи еротичного характеру дозволяється за наявності позитивного висновку Національної експертної комісії України з питань захисту суспільної моралі, і лише у спеціально відведених для цього місцях, визначених цим Законом, та у спосіб, встановлений органами державної влади й органами місцевого самоврядування в межах своєї компетенції. Національна експертна комісія України з питань захисту суспільної моралі, згідно частини 1 статті 17 Закону №1296-IV створена з метою реалізації та додержання вимог чинного законодавства у сфері захисту суспільної моралі, обігу продукції і видовищних заходів сексуального чи еротичного характеру, продукції, що містить пропаганду культу насильства, жорстокості і порнографії. Національна комісія є постійним позавідомчим державним експертним і контролюючим органом, який діє відповідно до цього Закону та чинного законодавства України і є відповідальним за утвердження здорового способу життя, належного стану моральності суспільства, контролює обіг продукції і видовищних заходів сексуального чи еротичного характеру (частина 2 статті 17 Закону №1296-IV). Національна комісія формується з провідних діячів культури, мистецтва, науки і освіти, психіатрів, сексопатологів, фахівців у галузі інформації та інших, які рекомендуються для участі у роботі Національної комісії установами і організаціями, в яких вони працюють (ч.1 ст.18 Закону №1296-IV). У відповідності до частини 1 статті 19 Закону №1296-IV, яка визначає компетенцію Національної комісії, основними її завданнями є: - координація розробки концепції захисту суспільної моралі, розробка засад державної політики з обігу продукції сексуального характеру та регулювання відповідних відносин; - аналіз процесів і тенденцій, що відбуваються у сфері захисту суспільної моралі, розробка рекомендацій для органів державної влади та місцевого самоврядування по їх правовому регулюванню; - контроль за дотриманням чинного законодавства України у сфері захисту суспільної моралі; - участь у розробці міжнародних договорів України з питань захисту суспільної моралі. До обов'язків Національної комісії частиною 2 статті 19 Закону №1296-IV віднесено: - аналіз теле-, радіо-, відеопродукції, репертуару кінотеатрів, кіно-, відеоустановок, відеозалів, друкованої продукції засобів масової інформації, а також видовищних заходів стосовно їх відповідності вимогам чинного законодавства щодо захисту суспільної моралі; - попередження розповсюдження та заборона демонстрації фільмів, програм, інформаційних матеріалів, видовищних заходів тощо, які завдають шкоди моральності суспільства; - консультативна допомога органам державної влади і місцевого самоврядування, установам і організаціям всіх форм власності, фізичним і юридичним особам з питань державного регулювання і контролю за обігом продукції і видовищних заходів сексуального характеру; - створення бази даних (каталогу) всіх видів продукції сексуального характеру і продукції, що містить елементи еротики, насилля і жорстокості; - створення архіву та бібліотеки матеріалів еротичної проблематики, порнографічного характеру та матеріалів, що пропагують насилля і жорстокість; - моніторинг практики застосування законодавства з питань захисту суспільної моралі, розроблення пропозицій щодо його вдосконалення; - організація та проведення науково-практичних конференцій, семінарів з актуальних питань утвердження моральності у суспільстві, встановлення міжнародних зв'язків та вивчення досвіду роботи відповідних зарубіжних організацій; - розгляд скарг громадян про порушення вимог законодавства у сфері захисту суспільної моралі та вжиття належних заходів реагування відповідно до своїх повноважень. Отже, оскільки Законом №1296-IV закріплено право на розповсюдження продукції сексуального чи еротичного характеру лише за наявності позитивного висновку Національної комісії, і лише у спеціально відведених для цього місцях, визначених цим Законом, та у відповідний спосіб, наведеним Законом і Положенням про Національну експертну комісію з питань захисту суспільної моралі, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.11.2004 року №1550 (далі по тексту - Положення №1550) до основних завдань Національної комісії, крім іншого віднесено проведення експертизи продукції, видовищних заходів сексуального чи еротичного характеру та продукції, що містить елементи або пропаганду культу насильства, жорстокості, порнографії. Згідно з частиною 1 статті 20 Закону №1296-IV, метою експертизи продукції і видовищних заходів сексуального чи еротичного характеру є підготовка висновків про відповідність такої продукції чинному законодавству про захист суспільної моралі й можливість її обігу на території України. При цьому, функції по нагляду за додержанням вимог цього Закону та чинного законодавства у сфері захисту суспільної моралі, згідно із частиною 1 статті 15 Закону №1296-IV, покладається на Міністерство культури і мистецтв України, Міністерство охорони здоров'я України, Міністерство юстиції України, Міністерство освіти України, Міністерство внутрішніх справ України, Генеральну прокуратуру України, центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, Державний комітет телебачення і радіомовлення України, Національну раду України з питань телебачення і радіомовлення, Національну експертна комісія України з питань захисту суспільної моралі у межах повноважень наведених органів, наданих їм законодавцем. Частиною 2 статті 20 Закону №1296-IV встановлено, що ініціювати експертизу, крім самої Національної комісії, мають право державні й громадські організації, фізичні та юридичні особи, виробники і розповсюджувачі предметів і продукції, що звернулися до Національної комісії з офіційним зверненням. Рішенням Національної експертної комісії України з питань захисту суспільної моралі від 26 березня 2009 року №3 затверджено Інструкцію про порядок проведення експертизи Національною експертною комісією України з питань захисту суспільної моралі (далі по тексту - Інструкція №3), яка визначає порядок проведення спеціалістами експертних управлінь апарату Національної комісії експертизи продукції і видовищних заходів, виробництво та обіг у будь-якій формі яких обмежено або заборонено законодавством про захист суспільної моралі та підготовки висновків про відповідність досліджуваної продукції і видовищних заходів чинному законодавству у сфері захисту суспільної моралі й можливість їх обігу на території України (далі - висновок). Згідно із визначенням, наведеним у абз.3 п.1.2 Інструкції №3, ініціатор проведення експертизи - це державні й громадські організації, фізичні та юридичні особи, виробники і розповсюджувачі предметів і продукції, що звернулися до Національної комісії з офіційним зверненням; члени Національної комісії та працівники її апарату. В пункті 1.5 Інструкції №3 визначено осіб, які можуть звернутись до Національної комісії для експертної оцінки й одержання висновку щодо відповідності продукції та видовищних заходів чинному законодавству про захист суспільної моралі й можливість їх обігу на території України і перелік документів і об'єктів, що мають надаватись Національній комісії для проведення експертизи. У відповідності до п.1.6 Інструкції №3 експертиза проводиться також за ініціативою державних органів, органів місцевого самоврядування, правоохоронних органів, громадських об'єднань. Згідно п.1.11 Інструкції №3, ініціатор проведення експертизи зобов'язаний надати до Національної комісії: продукцію (відеозапис видовищного заходу), що підлягає експертизі; технічний опис продукції, яка підлягає експертизі; належним чином завірені копії документів, що підтверджують повноваження заявника (для юридичних осіб). Жодних доказів на підтвердження звернення до Національної комісії будь-якої особи з відповідною заявою та певним переліком документів і об'єктів для проведення дослідження спеціалістами апарату Національної комісії кінофільму «Вовк з Уолл-Стрит» на предмет його відповідності вимогам чинного законодавства у сфері захисту суспільної моралі та можливості його обігу на території України позивачем не надано. При цьому, жоден з нормативно-правових актів не закріплює обов'язок Національної комісії за власною ініціативою досліджувати кінопродукцію та надавати експертний висновок на кінофільми до початку їх розповсюдження. Крім того, висновок Національної комісії не визначається законодавцем в якості дозволу, тобто, підстави для набуття власником фільму права на розповсюдження кінопродукції. Встановлені у даній справі обставини у своїй сукупності та з урахуванням положень законодавства, якими регулюються спірні правовідносини, дають підстави для висновку про недоведеність позивачем викладених у позовній заяві доводів щодо допущення Національною експертною комісією України з питань захисту суспільної моралі протиправної бездіяльності щодо ненадання експертного висновку про відповідність кінофільму «Волк з Уолл-Стрит» діючим положенням законодавства України в сфері суспільної моралі. Так, відповідно до статті 6 Конституції України органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених цією Конституцією межах і відповідно до законів України. Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Пунктом 12 статті 92 основного закону України встановлено, що виключно законами України визначаються організація і діяльність органів виконавчої влади, основи державної служби, організації державної статистики та інформатики. При цьому, Конституція України не передбачає право центральних органів виконавчої влади застосовувати аналогію права або закону при вирішенні будь-яких питань, що належать до їх компетенції, а вимагає діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. З огляду на всі наведені обставини в їх сукупності та виходячи з того, що під час розгляду справи доводи позивача не знайшли свого підтвердження, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення позову в частині вимог про визнання протиправною бездіяльності Національної експертної комісії України з питань захисту суспільної моралі щодо ненадання експертного висновку про відповідність кінофільму «Вовк з Уолл-Стрит» діючим положенням законодавства України в сфері суспільної моралі. Враховуючи, що вимоги позивача про зобов'язання Національної комісії надати експертний висновок про відповідність кінофільму «Вовк з Уолл-Стрит» діючим положенням законодавства України в сфері суспільної моралі, а також про зобов'язання Державного агентства України з питань кіно призупинити державну реєстрацію фільму «Вовк з Уолл-Стрит» та дію прокатного посвідчення до моменту прийняття Національною комісією висновку про відповідність кінофільму «Вовк з Уолл-Стрит» діючим положенням законодавства України в сфері суспільної моралі, є похідними відносно вимог про визнання протиправною бездіяльності відповідача-1 щодо ненадання відповідного експертного висновку і по своїй суті покликані захистити права позивача у відповідний спосіб, в разі встановлення факту їх порушення, та зважаючи на не встановлення такого факту судом під час розгляду справи по суті, колегія приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення наведених позовних вимог. Враховуючи викладене та

Результат розгляду: denied