Рішення адміністративного суду від 2014-01-16 00:00:00+02

Товариство з обмеженою відповідальністю «Торгова мережа «Барвінок» (далі по тексту ТОВ «Торгова мережа «Барвінок») звернулось до суду з адміністративним позовом до Спеціалізованої державної податкової інспекції по роботі з великими платниками податків у м. Львові Держаної податкової служби про скасування податкового повідомлення-рішення від 19.06.2012 року № 0000360803 в частині накладення штрафних (фінансових) санкцій на суму 83114,36 грн.. Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 11 жовтня 2012 року адміністративний позов було задоволено повністю, визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення №0000360803 від 19.06.2012 року. Не погодившись з таким судовим рішенням, його оскаржила Спеціалізована державна податкова інспекція по роботі з великими платниками податків в місті Львові, подавши апеляційну скаргу в якій, посилаючись на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального законодавства, а також невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, просила скасувати оскаржувану постанову та прийняти нову про відмову в позові ТОВ «Торгова мережа «Барвінок». Апелянт, зокрема, зазначив, що позивачем було порушено вимоги п. 12 ст. 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», оскільки на перевірених тогових об'єктах ТОВ «ТМ «Барвінок» не забезпечено вимоги щодо ведення у встановленому порядку обліку товарних запасів за місцем їх реалізації, а саме на момент проведення фактичних перевірок на торгових об'єктах первинні документи (прихідні накладні) на товар, що знаходився в реалізації (чи належним завірені їх копії), були відсутні. Тому податковий орган вважає, що фінансові санкції до позивача були застосовані правильно. ТОВ «Торгова мережа «Барвінок» подало до апеляційного суду заперечення на апеляційну скаргу Спеціалізованої державної податкової інспекції по роботі з великими платниками податків у м. Львові Державної податкової служби, згідно яких позивач вважає оскаржувану постанову Львівського окружного адміністративного суду від 11 жовтня 2012 року законною та обґрунтованою. У судовому засіданні представник Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників в місті Львові Міжрегіонального Головного управління Міндоходів Гладій О.Б. апеляційну скаргу підтримала з підстав, що в ній викладені. Представники ТОВ «Торгова мережа «Барвінок» пояснили, що вказаний у акті перевірки факт відсутності накладних у структурних підрозділах товариства не є порушенням порядку ведення обліку товарних запасів, який проводиться належним чином. Просили відмовити у задоволенні апеляційної скарги та залишити оскаржувану постанову суду в силі. Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що з 23.05.2012 року по 01.06.2012 року відповідачем проведено перевірку дотримання магазином «Барвінок» за адресою м. Львів, пр. Червоної Калини, 36 ТОВ «Торгова мережа «Барвінок» порядку проведення розрахунків за товари (послуги), вимог з регулювання обігу готівки, наявності торгових патентів і ліцензій, за результатами якої складено акт перевірки № 005354 від 01.06.2012 року. Як вбачається з акта перевірки, встановлено порушення п. п. 10, 12 ст. 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», ст. 15 «Про державне регулювання виробництва та обігу спирту етилового, коньячного та плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів». На підставі акта перевірки за порушення позивачем п. п. 10, 12 ст. 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», податковим органом винесено податкове повідомлення-рішення форми «С», яким до позивача застосовано штрафні санкції в розмірі 83284,36 грн.. Згідно розрахунку штрафних санкцій за порушення п. 12 ст. 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» відповідно до ст. 20 Закону до позивача було застосовано штраф в розмірі подвійної вартості необлікованих товарів в сумі 83114,36 грн. та відповідно до п. 5 ст. 17 Закону - 10 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в сумі 170 гривень. Як вбачається з акта перевірки висновки податкового органу про порушення позивачем п. 12 ст. 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» ґрунтуються на тому, що позивачем допущено порушення встановленого законом порядку ведення обліку товарних запасів за місцем їх реалізації, а саме на момент перевірки в реалізації знаходився товар на загальну суму 41557,18 грн. згідно додатку № 3 до акта без наявності прихідних накладних на товар. Колегія суддів апеляційного суду погоджується з висновком суду першої інстанції про безпідставність таких тверджень відповідача з наступних підстав. Відповідно до пункту 12 статті 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» № 265/95-ВР суб'єкти підприємницької діяльності, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг зобов'язані вести у порядку, встановленому законодавством, облік товарних запасів на складах та/або за місцем їх реалізації, здійснювати продаж лише тих товарів, які відображені в такому обліку, за винятком продажу товарів особами, які відповідно до законодавства оподатковуються за правилами, що не передбачають ведення обліку обсягів реалізованих товарів (наданих послуг). Статтею 6 вказаного Закону передбачено, що облік товарних запасів фізичною особою - суб'єктом підприємницької діяльності ведеться у порядку, визначеному чинним законодавством, а юридичною особою (її філією, відділенням, іншим відокремленим підрозділом) - у порядку, визначеному відповідним національним положенням (стандартом) бухгалтерського обліку. Облік ведеться з урахуванням особливостей, встановлених для суб'єктів малого підприємництва. Обов'язок із ведення обліку товарних запасів не застосовується до осіб, які відповідно до законодавства оподатковуються за правилами, що не передбачають ведення обліку придбаних або проданих товарів. За змістом вказаних норм, покладений на суб'єкта підприємницької діяльності обов`язок ведення обліку товарних запасів на складах та/або за місцем їх реалізації не звужений до обов`язку вести регістри бухгалтерського обліку придбання товарів та зберігати документи, виписаних по факту господарських операцій з придбання товарів, безпосередньо в місці реалізації товарів, оскільки метою законодавчого припису щодо ведення обліку товарних запасів, як і інших норм Закону № 265/95-ВР, є забезпечення контролю з боку держави при здійсненні суб'єктами підприємницької діяльності розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг. Документом, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення, в розумінні Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» є первинний документ (ст. 1 вказаного Закону). Згідно ч. 1 ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Відповідно до ч. 2 ст. 3 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» бухгалтерський облік є обов'язковим видом обліку, який ведеться підприємством. Фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник, ґрунтуються на даних бухгалтерського обліку. Порядок створення, прийняття і відображення у бухгалтерському обліку, а також зберігання первинних документів, облікових регістрів, бухгалтерської звітності підприємствами, їх об'єднаннями, незалежно від форм власності (надалі - підприємства) встановлюється Положенням про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затверджене Наказом МФ України № 88 від 24.05.1995 року (далі - Положення № 88). Відповідно до п. 6.2 Положення № 88 первинні документи та облікові регістри, що пройшли обробку, бухгалтерські звіти і баланси до передачі їх до архіву підприємства, установи повинні зберігатися в бухгалтерії у спеціальних приміщеннях або зачинених шафах під відповідальністю осіб, уповноважених головним бухгалтером. Відповідно до п. 6.8 Положення № 88 видача первинних документів, облікових регістрів, бухгалтерських звітів і балансів з бухгалтерії і з архіву підприємства, установи працівникам інших структурних підрозділів може провадитися тільки за рішенням головного бухгалтера. Відповідно до п. 5 ст. 8 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» підприємство самостійно визначає за погодженням з власником (власниками) або уповноваженим ним органом (посадовою особою) відповідно до установчих документів облікову політику підприємства; обирає форму бухгалтерського обліку як певну систему регістрів обліку, порядку і способу реєстрації та узагальнення інформації в них з додержанням єдиних засад, встановлених цим Законом, та з урахуванням особливостей своєї діяльності і технології обробки облікових даних; розробляє систему і форми внутрішньогосподарського (управлінського) обліку, звітності і контролю господарських операцій, визначає права працівників на підписання бухгалтерських документів; затверджує правила документообороту і технологію обробки облікової інформації, додаткову систему рахунків і регістрів аналітичного обліку; може виділяти на окремий баланс філії, представництва, відділення та інші відокремлені підрозділи, які зобов'язані вести бухгалтерський облік, з наступним включенням їх показників до фінансової звітності підприємства. Судом встановлено, що бухгалтерський облік позивачем здійснюється із застосуванням машинної обробки документів з використанням комп'ютерної програми бухгалтерського обліку і відповідно до наказу № 30/2011 від 28.12.2011 року, доручено головному бухгалтеру ТОВ «Торгова мережа «Барвінок» зберігати первинні документи, які пройшли машинну обробку в архіві згідно терміну, передбаченого законодавством. Архів позивача розміщується за адресою: м. Львів, вул. Городоцька, 359, де також розташований розподільчий склад відділу логістики. В матеріалах справи наявні видаткові накладні, товарно-транспортні накладні на товари, розхідні накладні, накладні на внутрішнє переміщення, які підтверджують надходження товарів та їх вибуття і є первинними документами, на підставі яких здійснюється бухгалтерський облік на підприємстві, а відтак, відповідач безпідставно посилається на відсутність в момент перевірки первинних документів, як на беззаперечний факт відсутності такого обліку. Наявність ведення обліку товарів також підтверджується поданими позивачем копіями товарних звітів, карток руху товарів, актів звірки з контрагентами по придбаному товару. При цьому, доказів відсутності оприбуткування товарів, що знаходяться на реалізації у позивача на час перевірки податковим органом суду надано не було. Зберігання первинних документів юридичної особи з розгалуженою системою філій у місці знаходження її головного офісу не є порушенням суб`єктом господарювання правил обліку товарних запасів та відповідає встановленому нормою ст. 8 Законом України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» праву власника вирішувати питання організації бухгалтерського обліку на підприємстві у межах чинного законодавства та установчих документів. Таким чином, порушення позивачем п. 12 ст. 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» не знайшло свого підтвердження. Враховуючи викладене, постанова суду про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення в частині застосування до позивача штрафних санкцій в сумі 83114, 36 грн. є законною. Разом з тим, суд першої інстанції безпідставно визнав протиправним та скасував податкове повідомлення-рішення № 0000360803 від 19 червня 2012 року в повному обсязі, оскільки згідно позовної заяви позивач оскаржував застосування щодо нього фінансових санкцій на суму 83114,36 грн. і не посилався на незаконність оскаржуваного рішення податкового органу в частині застосування до позивача санкцій в розмірі 170 гривень за порушення п. 10 ст. 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг». Докази відсутності такого порушення в матеріалах відсутні. Відповідно до частини 2 статті 11 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, і не може виходити за межі позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог тільки в разі, якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін чи третіх осіб, про захист яких вони просять. Враховуючи викладене, суд першої інстанції безпідставно вийшов за межі позовних вимог та визнав протиправним й скасував податкове повідомлення рішення № 0000360803 від 19 червня 2012 року в повному обсязі. А тому, постанова Львівського окружного адміністративного суду від 11 жовтня 2012 року в цій частині прийнята з порушенням норм процесуального права та підлягає скасуванню.

Результат розгляду: partial