Рішення адміністративного суду від 2014-02-20 00:00:00+02

Фізична особа-підприємець [PERSON] звернулася до Донецького окружного адміністративного суду з позовом до Красноармійської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Донецькій області, за участю третьої особи, яка не заявляє самосійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача, Управління Пенсійного фонду України в м. Красноармійську та Красноармійському районі Донецької області про визнання протиправними дії та скасування вимоги про сплату боргу (недоїмки) від 07.12.2013 № Ф-29107-17 в розмірі 9853,74 грн. В обґрунтування позову зазначено, що фізична особа-підприємець [PERSON] з 19.03.2010 по 30.05.2012 отримувала пенсію за віком при повному стажі, а з 31.05.2012 отримує пенсію у зв'язку з втратою годувальника, та здійснює підприємницьку діяльність і застосовує спрощену систему оподаткування. Відповідно до ч. 4 ст. 4 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» № 2464-VI від 08.07.2010 позивач звільнений від сплати єдиного внеску, оскільки у відповідності до вимог зазначеної статті особи, зазначені у пункті 4 частини першої цієї статті, які обрали спрощену систему оподаткування, звільняються від сплати за себе єдиного внеску, якщо вони є пенсіонерами за віком або інвалідами та отримують відповідно до закону пенсію або соціальну допомогу. Такі особи можуть бути платниками єдиного внеску виключно за умови їх добровільної участі у системі загальнообов'язкового державного соціального страхування. 08.01.2014 позивачем отримано вимогу Красноармійської об'єднаної державної інспекції Донецької області про сплату боргу (недоїмки) № Ф-29107-17 від 07.12.2013 зі сплати єдиного внеску в розмірі 9852,74 грн. Позивач вважає зазначену вимогу протиправною, оскільки вона є пенсіонером і отримує відповідно до закону пенсію, договору на добровільну участь у системі загальнообов'язкового державного соціального страхування не укладала. Крім того, 13.01.2014 позивач звернулася до УПФУ в м. Красноармійську та Красноармійському районі Донецької області та відповідача з листом про надання розрахунку суми заборгованості по сплаті єдиного внеску із зазначенням періоду її виникнення щомісячно. Листом № 824/02/23 від 15.01.2014 управління повідомило, про нарахований єдиний соціальний внесок у розмірі 5084,25 грн. за період з 01.06.2012 по 30.09.2013, та листом відповідача повідомлено [PERSON] про нарахування єдиного внеску, в якому відповідач стверджує, що згідно з даними особового рахунку наявна недоїмка зі сплати єдиного внеску складає 8658,71 грн., а ні як ні сума зазначена у вимозі в розмірі 9852,74 грн. Отже, суми заборгованості та період їх виникнення по сплаті єдиного внеску явно різняться і згідно різних документів сума заборгованості також різна, тому вважає дії відповідача щодо нарахування недоїмки зі сплати єдиного внеску згідно вимоги про сплату боргу (недоїмки) № Ф-29107-17 від 07.12.2013 протиправними та просить скасувати вимогу про сплату боргу (недоїмки) № Ф-29107-17 від 07.12.2013 зі сплати єдиного внеску в розмірі 9852,74 грн. Позивач у судове засідання не з'явилася, про дату, час і місце розгляду справи повідомлена належним чином. Разом із позовною заявою надала заяву про розгляд справи за її відсутністю. Представник відповідача у судове засідання не з'явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином. Через відділ діловодства та документообігу суду надав заперечення, в обґрунтування яких зазначив, що відповідачем правомірно винесено спірну вимогу, оскільки вона винесена у відповідності до ст. 25 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» та на підставі картки особового рахунку позивача. Статтею 26 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» визначено умови призначення пенсій за віком. Отже, фізична особа-підприємець, яка обрала спрощену систему оподаткування, та є пенсіонером з втрати годувальника не звільняється від сплати єдиного внеску згідно з вимогами Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування». Відповідно до ч. 4 ст. 25 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» орган доходів і зборів у порядку, за формою та у строки, встановлені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, надсилає платникам єдиного внеску, які мають недоїмку про її сплату. Оскільки [PERSON] отримує пенсію з втрати годувальника, тому вона не звільняється від сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування. Щодо надання пояснень про суми боргу позивача відповідач не має можливості, оскільки адміністрування єдиного соціального внеску на загальнообов'язкове соціальне страхування передано Пенсійним фондом України органам Міністерства доходів і зборів України з 1 жовтня 2013 року без історії виникнення боргу. Просить відмовити у задоволенні позовних вимог та розглянути справу без участі представника. Представник третьої особи у судове засіданні не з'явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, причин неявки суду не повідомив. За таких обставин та враховуючи приписи ч. 2 ст. 128 Кодексу адміністративного судочинства України, суд вважає за можливе розглянути справу за його відсутності. Відповідно до ч. 1 ст. 41, ч. 4 ст. 122 Кодексу адміністративного судочинства України справа розглядається в порядку письмового провадження та фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Розглянувши матеріали справи, вивчивши доводи позову, дослідивши зібрані по справі докази в їх сукупності, проаналізувавши зміст норм матеріального і процесуального права, які врегульовують спірні правовідносини, суд встановив наступне. Позивач - [PERSON] зареєстрована як фізична особа-підприємець у встановленому порядку Виконавчим комітетом Красноармійської міської ради Донецької області 04.11.2002 (ідентифікаційний номер [NUMBER]), що підтверджується свідоцтвом про державну реєстрацію фізичної особи-підприємця серії [NUMBER] (а.с.15). Позивач перебуває на обліку в Красноармійській об'єднаній державній податковій інспекції Головного управління Міндоходів у Донецькій області як платник на спрощеній системі оподаткування та платник єдиного внеску на загальнообов'язкове соціальне страхування. Судом встановлено, що [PERSON], [INFO], призначено пенсію за віком, що підтверджується пенсійним посвідченням Серії [NUMBER], термін дії - довічно (а.с.14). Згідно з довідкою Управління Пенсійного фонду України в м. Красноармійську та Красноармійському районі Донецької області № 705/10/23 від 14.01.2014, [PERSON] перебуває на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України в м.Красноармійську та Красноармійському районі Донецької області та отримує з 19.03.2010 по 30.05.2012 пенсію за віком при повному стажі; з 31.05.2012 пенсію в разі втрати годувальника. Відповідач - Красноармійська об'єднана державна податкова інспекція Головного управління Міндоходів у Донецькій області є суб'єктом владних повноважень - органом виконавчої влади, який в цих правовідносинах здійснює повноваження, покладені на нього Законом України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування», п. 41.1 ст. 41 Податкового кодексу України, зокрема, забезпечує реалізацію державної політики з адміністрування єдиного внеску. Відповідно до ст. 19-1 Податкового кодексу України контролюючі органи виконують такі функції, зокрема, контролюють своєчасність подання платниками податків та платниками єдиного внеску передбаченої законом звітності (декларацій, розрахунків та інших документів, пов'язаних з обчисленням і сплатою податків, зборів, платежів), своєчасність, достовірність, повноту нарахування та сплати податків, зборів, платежів; здійснюють погашення податкового боргу, стягнення своєчасно ненарахованих та/або несплачених сум єдиного внеску та інших платежів. Статтею 307 Податкового кодексу України передбачено, що податки і збори, не зазначені у пункті 307.1 цієї статті, сплачуються платником податку в порядку і розмірах, установлених цим Кодексом, а єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування - в порядку, визначеному Законом України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування». Як встановлено судом, 07.12.2013 Красноармійська об'єднана державна податкова інспекція Головного управління Міндоходів у Донецькій області на підставі ст. 25 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» та на підставі картки особового рахунку платника винесено вимогу про сплату боргу (недоїмки) № Ф-29107-17. Відповідно до зазначеної вимоги Красноармійська об'єднана державна податкова інспекція Головного управління Міндоходів у Донецькій області зобов'язує позивача сплатити суму недоїмки зі сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування в розмірі 9852,74 грн. (а.с.8) Згідно з розрахунками до спірної вимоги, сума заборгованості зі сплати єдиного соціального внеску нарахована за період з 01.06.2012 по 31.12.2012 - 2696,19 грн., за І квартал 2013 року - 1194,03 грн., за ІІ квартал 2013 року - 1194,03 грн., загальна сума єдиного внеску складає 5084,25 грн. Як вбачається з довідки Красноармійської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Донецькій області про результати документальної позапланової перевірки самозайнятої особи (фізичної особи-підприємця) [PERSON] від 12.02.2014 № 98/05-16-17-03/[NUMBER], фізичною особою-підприємцем [PERSON] в порушення п. 8 ст. 9 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» не сплачено єдиного внеску за період з 01.06.2012 по 31.12.2013 в сумі 7496,95 грн., в т.ч. за червень 2012 року - в сумі 379,62 грн., за липень 2012 року - в сумі 382,39 грн., за серпень 2012 року - в сумі 382,39 грн., за вересень 2012 року - в сумі 382,39 грн., за жовтень 2012 року - в сумі 387,95 грн., за листопад 2012 року - 387,95 грн., за грудень 2012 року - 393,50 грн., за січень 2013 року - в сумі 398,01 грн., за лютий 2013 року - в сумі 398,01 грн., за березень 2013 року - в сумі 398,01 грн., за квітень 2013 року - в сумі 398,01 грн., за травень 2013 року - в сумі 398,01 грн., за червень 2013 року - в сумі 398,01 грн., за липень 2013 року - в сумі 398,01 грн., за серпень 2013 року - в сумі 398,01 грн., за вересень 2013 року - в сумі 398,01 грн., за жовтень 2013 року - в сумі 398,01 грн., за листопад 2013 року - в сумі 398,01 грн., за грудень 2013 року - в сумі 422,65 грн. На день складання довідки встановлено заборгованість зі сплати внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування за період з 01.06.2012 по 31.12.2013 в сумі 7496,95 грн., чим порушено вимоги ст. 8 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування». Отже, сума заборгованості з єдиного внеску, зазначена у розрахунках до спірної вимоги, не відповідає сумі, визначеній до сплати позивачу у самій вимозі. Також, сума вимоги не відповідає сумі, визначеної за наслідками перевірки позивача. Крім того, відповідно до статті 1 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» - єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування - це консолідований страховий внесок, збір якого здійснюється до системи загальнообов'язкового державного соціального страхування в обов'язковому порядку та на регулярній основі з метою забезпечення захисту у випадках, передбачених законодавством, прав застрахованих осіб та членів їхніх сімей на отримання страхових виплат (послуг) за діючими видами загальнообов'язкового державного соціального страхування. Платниками єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування згідно статті 4 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» є, зокрема: фізичні особи - підприємці, в тому числі ті, які обрали спрощену систему оподаткування, та члени сімей цих осіб, які беруть участь у провадженні ними підприємницької діяльності; особи, які забезпечують себе роботою самостійно - займаються незалежною професійною діяльністю, а саме науковою, літературною, артистичною, художньою, освітньою або викладацькою, а також медичною, юридичною практикою, в тому числі адвокатською, нотаріальною діяльністю, або особи, які провадять релігійну (місіонерську) діяльність, іншу подібну діяльність та отримують дохід безпосередньо від цієї діяльності, за умови, що такі особи не є найманими працівниками чи підприємцями. Згідно ч. 4 ст. 4 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» № 2464-VI (далі за тестом - Закону № 2464-VI) платниками єдиного внеску є фізичні особи - підприємці, особи, які обрали спрощену систему оподаткування, що звільняються від сплати за себе єдиного внеску, якщо вони є пенсіонерами за віком або інвалідами та отримають відповідно до закону пенсію або соціальну допомогу. Такі особи можуть бути платниками єдиного внеску виключно за умови їх добровільної участі у системі загальнообов'язкового державного соціального страхування. З 01 січня 2004 року набрав чинності Закон України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058-IV (далі за текстом - Закон № 1058-IV), який відповідно до його преамбули визначає принципи, засади і механізм функціонування системи загальнообов'язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій. Абзацом 2 преамбули цього Закону передбачено, що зміна умов і норм загальнообов'язкового державного пенсійного страхування здійснюється виключно шляхом внесення змін до цього Закону. Як встановлено статтею 1 Закону України № 1058-IV, пенсіонер - особа, яка відповідно до цього Закону отримує пенсію, довічну пенсію, або члени її сім'ї, які отримують пенсію в разі смерті цієї особи у випадках, передбачених цим Законом. Частиною 3 статті 4 Закону № 1058-IV передбачено, що умови, норми та порядок пенсійного забезпечення визначається виключно законами про пенсійне забезпечення. Статтею 9 Закону № 1058-IV передбачено, що відповідно до цього Закону за рахунок коштів Пенсійного фонду в солідарній системі, серед іншого, призначається і пенсія у зв'язку з втратою годувальника. Статтею 10 Закону № 1058-IV визначено, що особа, яка має одночасно право на різні види пенсії (за віком, в зв'язку із інвалідністю, в зв'язку із втратою годувальника) призначається один з цих видів пенсії за її вибором. Згідно абзацу 2 частини 1 статті 36 Закону № 1058-IV батьки і чоловік (дружина) померлого, які не були на його утриманні, мають право на пенсію у зв'язку з втратою годувальника, якщо втратили джерело засобів до існування. Відповідно до частини 1 статті 37 Закону № 1058-IV пенсія у зв'язку з втратою годувальника призначається в розмірі: на одного непрацездатного члена сім'ї - 50 відсотків пенсії за віком померлого годувальника; на двох та більше непрацездатних членів сім'ї - 100 відсотків пенсії за віком померлого годувальника, що розподіляється між ними рівними частками. Частина 4 статті 4 Закону № 2464-VI вказує, що для користування пільгами зі сплати єдиного податку особа повинна бути пенсіонером за віком або інвалідом та отримувати відповідно до закону пенсію, тобто законом визначена категорія пенсіонерів, але не вказано конкретний вид пенсії, з отриманням якої пов'язується пільга. Статтею 26 Закону № 1058-IV визначені умови призначення пенсії за віком. Відповідно до зазначеної статті особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років та наявності страхового стажу не менше 15 років. До досягнення віку, встановленого абзацом першим цієї статті, право на пенсію за віком мають жінки 1961 року народження і старші після досягнення ними такого віку: 55 років - які народилися до 30 вересня 1956 року включно; 55 років 6 місяців - які народилися з 1 жовтня 1956 року по 31 березня 1957 року; 56 років - які народилися з 1 квітня 1957 року по 30 вересня 1957 року; 56 років 6 місяців - які народилися з 1 жовтня 1957 року по 31 березня 1958 року; 57 років - які народилися з 1 квітня 1958 року по 30 вересня 1958 року; 57 років 6 місяців - які народилися з 1 жовтня 1958 року по 31 березня 1959 року; 58 років - які народилися з 1 квітня 1959 року по 30 вересня 1959 року; 58 років 6 місяців - які народилися з 1 жовтня 1959 року по 31 березня 1960 року; 59 років - які народилися з 1 квітня 1960 року по 30 вересня 1960 року; 59 років 6 місяців - які народилися з 1 жовтня 1960 року по 31 березня 1961 року; 60 років - які народилися з 1 квітня 1961 року по 31 грудня 1961 року. Отже, позивач досягла визначеного УПФУ пенсійного віку - 55 років, є пенсіонером за віком, отримує відповідно до закону пенсію по втраті годувальника, тому основною умовою для сплати єдиного внеску, в даному випадку, є укладення договору добровільної участі у системі загальнообов'язкового державного соціального страхування, який між позивачем та відповідачем не укладався. Таким чином, позивач має право користуватися пільгою зі сплати єдиного внеску встановленою частиною 4 статті 4 Закону № 2464-VI. За таких обставин, суд вважає, що вимога Красноармійської об'єднаної державної податкової інспекцією Головного управління Міндоходів у Донецькій області № Ф-29107-17 від 07.12.2013 про сплату боргу (недоїмки) в розмірі 9852,74 грн. є протиправною та такою, що підлягає скасуванню. Стосовно позовних вимог про визнання протиправними дії Красноармійської об'єднаної державної інспекції Донецької області щодо нарахування недоїмки зі сплати єдиного внеску згідно вимоги про сплату боргу (недоїмки) № Ф-29107-17 від 07.12.2013 зі сплати єдиного внеску в розмірі 9852,74 грн. суд зазначає наступне. Вчинення дій суб'єктом владних повноважень є способом реалізації наданої суб'єкту владних повноважень компетенції. Здійснення дій являє собою процес реалізації наданих законом функцій суб'єкту владних повноважень. Самі по собі дії не тягнуть за собою будь-яких правових наслідків для особи. Правові наслідки для позивача несуть акти індивідуальної дії - вимога про сплату боргу (недоїмки). Саме вона має вплив на її права та інтереси. Виходячи із завдань Кодексу адміністративного судочинства України, як то захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, судовий захист права може бути здійснений лише за умови наявності порушення прав. З огляду на вищевикладене, суд зазначає, що вимоги позивача в цій частині не підлягають задоволенню через відсутність порушення прав діями відповідача, а обраний позивачем спосіб захисту в цій частині не відповідає об'єкту порушеного права. З урахуванням вищевикладеного, позов фізичної особи-підприємця [PERSON] до Красноармійської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Донецькій області, за участю третьої особи, яка не заявляє самосійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача, Управління Пенсійного фонду України в м. Красноармійську та Красноармійському районі Донецької області про визнання протиправними дії та скасування вимоги про сплату боргу (недоїмки) від 07.12.2013 № Ф-29107-17 в розмірі 9853,74 грн. суд задовольняє частково. Судові витрати відповідно до ст. 94 КАС України підлягають стягненню з державного бюджету України на користь позивача пропорційно задоволеним вимогам. З урахуванням частини 3 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», а також того, що відповідач звільнений від сплати судового збору, суд присуджує з Державного бюджету України до стягнення на користь позивача понесені нею витрати зі сплати судового збору, що підтверджені документально, пропорційно задоволеним позовним вимогам, тобто у розмірі 182,70 грн.

Результат розгляду: partial