Рішення адміністративного суду від 2014-01-22 00:00:00+02

30 вересня 2013 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, просив про скасування постанови серії СА № 251509 від 21 вересня 2013 року, якою він притягнутий до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу у розмірі 255 грн. 00 коп. на підставі частини 1 статті 122 КУпАП за перевищення швидкості руху у населеному пункті на 24 км/год від дозволеної - 60 км/год. В судовому засіданні позивач позов підтримав, суду пояснив, що був зупинений інспектором відповідача поза межами населеного пункту та на дорозі, де швидкість 84 км/год для його транспортного засобу є дозволеною. Відповідач в судове засідання свого представника не направив, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку. Відомостей про поважність причин неявки представника матеріали справи не містять. Вислухавши пояснення позивача, дослідивши докази, суд дійшов наступного. Постановою СА № 251509 від 21 вересня 2013 року позивач визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 ст. 122 КупАП, на нього накладене адміністративне стягнення у вигляді штрафу у сумі 255 грн. 00 коп. Згідно протоколу про адміністративне правопорушення, складеного в той же день, [PERSON], близько 13 години 28 хвилин керував транспортним засобом марки «Шевроле Авео», та рухався в с. Чорнобаївка по підїздному шляху до м. Херсон 3км. З перевищенням установленої у населеному пункті швидкості руху більше ніж на 20 км/год. Зазначені протокол та постанова винесені повноважною особою, в межах наданої законом компетенції та відповідно до вимог чинного законодавства. При цьому були враховані всі обставини події, застосоване стягнення співмірне скоєному правопорушенню. В свою чергу, позивачем у встановленому процесуальним законом порядку не надано суду належних та допустимих доказів на підтвердження того, що швидкість руху транспортних засобів в місці його зупинки інспектором відповідача не обмежена швидкістю, допустимою в межах населеного пункту. На пропозицію суду надати належні та допустимі докази на підтвердження зазначеної обставини позивач обмежився власними поясненнями. Таким чином, вимоги адміністративного позову не підлягають задоволенню внаслідок недоведеності.

Результат розгляду: denied