Рішення адміністративного суду від 2014-03-11 00:00:00+02

Позивач 06.12.2013 року звернувся в суд із адміністративним позовом, яким просить визнати протиправними дії начальника ВДАІ Бахчисарайського РВ ГУ МВС України в АР Крим Мажар Юрія Борисовича; постанову серія АА2 №155819 від 26.11.2013 року по справі про адміністративне правопорушення про накладення на нього штрафу в розмірі 306 грн. скасувати та закрити провадження. Зазначає, що Правил дорожнього руху він не порушував, про що зазначив в протоколі, відповідач не прийняв до уваги його пояснення, неповно та необ»єктивно з»ясував обставини справи, не навів переконливих доказів щодо його вини у вчиненні правопорушення. 11.11.2013 року о 11 год. 53 хв. рухався по а/д Сімферополь-Севастополь 30 км. та заїхав на автозаправну станцію, яка примикала до дороги, щоб заправитись пальним. Дорога мала по дві смуги в кожному напрямку. Виїхавши зі станції, зайняв ліву смугу для розгону та почав набирати швидкість. В цей час по правій смузі його почав випереджати великогабаритний транспортний засіб. Проїхавши ще декілька десятків метрів був зупинений інспектором ДПС старшим сержантом міліції Кайсін Євгеном Володимировичем, який повідомив про порушення ним ч.1 ст. 122 КУпАП, ніби- то перевищив допустиму швидкість дорожнього руху в населеному пункті. Швидкість 88 км/год. зафіксовано приладом Візир №0810710. Проглянувши фото фіксацію порушення виявив, що фото зроблено таким чином, що захоплено тільки маленьку частину великогабаритного т/з, який здійснював його випередження. Інспектору пояснив, що за такий короткий шлях не встиг набрати швидкість зафіксовану пристроєм Візир, тому вона належить великогабаритному т/з, який його випереджав. В судове засідання позивач, через канцелярію суду, надав заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримав. Відповідач - начальник ВДАІ Бахчисарайського РВ ГУ МВС України в АР Крим Мажар Юрій Борисович повідомлявся, в судове засідання не з»явився, письмових заперечень не подав. Згідно ст. 128 КАС України, у разі неприбуття відповідача, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, без поважних причин або без повідомлення ним про причини неприбуття, розгляд справи не відкладається і справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів. Вважаючи, що відповідач повідомлений належним чином, а позивач просив слухати справу у його відсутності, суд ухвалив: справу вирішувати на підставі наявних у ній доказів, за відсутності сторін. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню , з наступних підстав. Відповідно до п.3 ч.1 ст. 288 КУпАП постанову посадової особи про накладення адміністративного стягнення може бути оскаржено в районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд, у порядку , визначеному КАС України , з особливостями , встановленими цим Кодексом. Позивач ( особа, до якої було застосовано адміністративне стягнення посадовою особою ДАЇ, ОВС, в компетенції яких було вирішення питання щодо накладення адмінстягнення) має можливість звернутися з адміністративним позовом до цієї особи про визнання неправомірним притягнення до адмінвідповідальності, який повинен розглядатися за нормами КАС України. В судовому засіданні встановлено, що 11.11.2013 року посадовою особою, яка має спеціальне звання інспектором Кайсін Є.В. було виявлено порушення водієм [PERSON] п. 12.4 ПДР України, та складено протокол про адміністративне правопорушення. На підставі зазначеного протоколу 26.11.2013 року начальником ВДАІ Бахчисарайського РВ ГУ МВС України в АР Крим Мажар Юрієм Борисовичем прийнято постанову, якою на позивача накладено штраф у розмірі 306 грн. за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП. В постанові зазначено, що позивач 11.11.2013 року, 11 год. 53 хв. на а/д Сімферополь-Севастополь 30 км. 000 м. у м. Бахчисарай Бахчисарайського району АРК, в порушення п. 12.4 ПДР України, керував транспортним засобом Mercedes-Benz, д/н [NUMBER], рухався зі швидкістю 88 км/год в населеному пункті, чим перевищив встановлену швидкість на 28 км/год. Швидкість зафіксована приладом "Візір" №0810710, строк повірки до 06.02.2014 року. Згідно протоколу позивач вказав " З пред"явленим обвинуваченням не згоден так, як тільки виїхав із заправки. Крім того, поряд їхала інша машина. Прилад для фіксації не сертифікований на території України, про що можуть підтвердити свідки [PERSON] та [PERSON]."( а.с. 5 ). Предметом спору є правомірність прийнятого відповідачем рішення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності, а тому докази щодо наявності чи відсутності складу правопорушення повинні визначатися за нормами КУпАП. Згідно ч. 1 ст. 122 КУпАП, перевищення водіями транспортних засобів встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками, - тягнуть за собою накладення штрафу від п'ятнадцяти до двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Відповідно до п. 12.4 Правил дорожнього руху України, у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 60 км/год. У відповідності до ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності. Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Висновок про наявність чи відсутність в діях особи адміністративного правопорушення має бути зроблений на підставі всебічного, повного і об"єктивного дослідження всіх обставин справи в їх сукупності (ст. 252 КУпАП ). Згідно п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» - судам слід звернути увагу на неприпустимість спрощеного підходу до судового розгляду справ про адміністративні правопорушення на транспорті та ігнорування прав осіб, яких притягають до відповідальності, потерпілих, їх законних представників і захисників. Таким чином, судом достовірно встановлено, що при складанні постанови про адміністративне правопорушення стосовно позивача суб'єктом владних повноважень начальником ВДАІ в порушення вимог ст. 280 КУпАП не з'ясовані всі обставини, що підлягають з'ясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення, не встановлено винність позивача у вчиненні порушення, будь-які письмові докази на підтвердження порушення позивачем ПДР, який не визнавав себе винним у скоєнні правопорушення і про що зазначив інспектору у протоколі, не надано, письмові пояснення позивача при складанні протоколу про адміністративну відповідальність на окремому аркуші не відбиралися, свідки не вказано, фототаблиця , яка ніби-то підтверджує факт вчинення позивачем правопорушення не надано. Крім того, суду не подано свідоцтво про перевірку робочого засобу вимірювальної техніки , яке б відповідало вимогам експлуатаційної документації. Згідно ч.1 ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких грунтуються її вимоги та заперечення. З огляду на встановленні в судовому засіданні обставини та визначенні відповідно до них правовідносини, приймаючи до уваги той факт, що будь-які відомості, які б спростовували зазначені позивачем обставини у суду відсутні, суд приходить до висновку, що задоволення позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому вимоги позивача є обґрунтованими і підлягають задоволенню. Згідно із п.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності складу адміністративного правопорушення. На підставі вищевикладеного та

Результат розгляду: granted