Рішення адміністративного суду від 2014-02-12 00:00:00+02

Державною податковою інспекцією у Будьоннівському районі м. Донецька Головного управління Міндоходів у Донецькій області заявлено позов до фізичної особи-підприємця [PERSON] про припинення підприємницької діяльності фізичної особи-підприємця. Відповідно до ухвали суду від 20 січня 2014 року розгляд справи здійснюється у порядку скороченого провадження суддею одноособово, без проведення судового засідання та виклику осіб, які беруть участь у справі, відповідно до вимог ч. 4 ст. 183-2 КАС України. Частиною 4 статті 33 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі -КАС України) передбачено, що у разі ненадання особами, які беруть участь у справі, інформації щодо їх поштової адреси судовий виклик або судове повідомлення надсилаються: юридичним особам та фізичним особам - підприємцям - за адресою місцезнаходження (місця проживання), що зазначена в свідоцтві про державну реєстрацію (перереєстрацію) суб'єкта підприємницької діяльності - юридичної особи. У разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. Оскільки ухвала про відкриття провадження направлена відповідачу рекомендованим листом за адресою його реєстрації, а саме: [ADDRESS], 83047, була отримана особисто відповідачем 25.01.2014, суд вважає, що вжив всі залежні від нього заходи для повідомлення [PERSON] про розгляд справи у скороченому провадженні. Дослідивши матеріали справи суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню, з наступних підстав. [PERSON] зареєстрована як фізична особа-підприємець Виконавчим комітетом Донецької міської ради Донецької області, ідентифікаційний номер [NUMBER] та перебуває на податковому обліку позивача. Відповідно до підпункту 16.1.3 пункту 16.1 статті 16 Податкового кодексу України (далі - Кодекс) платник податків зобов'язаний подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством, декларації, звітність та інші документи, пов'язані з обчисленням і сплатою податків та зборів. Пунктом 49.2 ст. 49 цього Кодексу передбачено, що платник податків зобов'язаний за кожний встановлений цим Кодексом звітний період подавати податкові декларації щодо кожного окремого податку, платником якого він є, відповідно до цього Кодексу незалежно від того, чи провадив такий платник податку господарську діяльність у звітному періоді. Згідно підпункту 20.1.12 пункту 20.1 ст. 20 Кодексу органи державної податкової служби мають право. у випадках, встановлених законом, звертатися до суду щодо припинення юридичної особи та підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця про визнання недійсними установчих (засновницьких) документів суб'єктів господарювання. Як встановлено частиною 2 статті 46 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців " від 15 травня 2003 року № 755-IV неподання фізичною особою протягом року органам державної податкової служби податкових декларацій, документів фінансової звітності є підставою для постановлення судового рішення про припинення підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця. Враховуючи викладене, а також те, що відповідач не спростував ненадання податкових декларацій та документів фінансової звітності до податкового органу протягом року, вимоги позивача про припинення підприємницької діяльності відповідача є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Відповідно до частини 4 статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України у справах, в яких позивачем є суб'єкт владних повноважень, а відповідачем - фізична чи юридична особа, судові витрати, здійснені позивачем, з відповідача не стягуються. На підставі вищевикладеного та

Результат розгляду: granted