Рішення адміністративного суду від 2014-02-26 00:00:00+02

Позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення відповідача від 25.12.2013 № 0000872206. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, просив задовольнити позов у повному обсязі. Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечував та просив відмовити у задоволенні позовних вимог. 16.01.2014 в судовому засіданні за згодою представників сторін ухвалено розглядати справу в порядку письмового провадження на підставі ч. 4 ст. 122 Кодексу адміністративного судочинства України. Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, заслухавши пояснення представників сторін, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне. 20.12.2013 за результатами позапланової виїзної перевірки ТОВ «Вентус» з питань дотримання вимог валютного законодавства по імпортним контрактам: від 14.01.2013 № 008/01/13 з фірмою нерезидентом Yiwu Jianyu Imp. Co. Ltd (Китай) за період з 25.02.2013 по 21.06.2013, від 14.01.2013 № 010/02/13 з фірмою нерезидентом HAPPYSPORT (HK) CO. LTD (Китай) за період з 14.03.2013 по 26.07.2013, від 21.01.2013 № 007/01/13 з фірмою нерезидентом Shenzhen likeda sports gift factory (Китай) за період з 14.03.2013 по 26.07.2013, від 22.02.2013 № 011/02/13 з фірмою нерезидентом HUYAUAN TRADING COMPANY LTD (Китай) за період з 14.03.2013 по 26.07.2013, ДПІ у Солом'янському районі Головного управління Міндоходів у м. Києві складено Акт № 2931/26-58-22-06-15/38241272 (далі - Акт перевірки), яким встановлено порушення позивачем ст. 2 Закону України «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті» внаслідок несвоєчасного надходження товару на територію України за вказаними контрактами. 25.12.2013 на підставі Акту перевірки відповідачем винесено податкове повідомлення-рішення № 0000872206, яким у зв'язку з порушенням ст. 2 Закону України «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті», позивачу визначено суму грошового зобов'язання - пеня за порушення термінів у сфері ЗЕД у розмірі 17064,23 грн. Як встановлено судом, між позивачем та фірмою нерезидентом Yiwu Jianyu Imp. Co. Ltd (Китай) укладено контракт від 14.01.2013 № 008/01/13 на поставку виробів з полімерів вінілхлориду. Водночас, з Акту перевірки видно, що 25.02.2013 позивач на виконання такого контракту перерахував фірмі нерезиденту Yiwu Jianyu Imp. Co. Ltd (Китай) кошти у сумі 6000 доларів США, у зв'язку з чим граничний термін отримання товару - 26.05.2013, що не заперечувалось позивачем. Також, між позивачем та фірмою нерезидентом HAPPYSPORT (HK) CO. LTD (Китай) укладено контракт від 14.01.2013 № 010/02/13 на імпорт речей з незатверділої вулканізованої гуми. Разом з тим, з Акту перевірки видно, що 07.03.2013 позивач на виконання такого контракту перерахував фірмі нерезиденту HAPPYSPORT (HK) CO. LTD (Китай) кошти у сумі 5600 доларів США, у зв'язку з чим граничний термін отримання товару - 05.06.2013, що не заперечувалось позивачем. 21.01.2013 між позивачем та фірмою нерезидентом Shenzhen likeda sports gift factory (Китай) укладено контракт № 007/01/13 на імпорт готових додаткових речей до одягу. При цьому, з Акту перевірки видно, що 14.03.2013 позивач на виконання такого контракту перерахував фірмі нерезиденту Shenzhen likeda sports gift factory (Китай) кошти у сумі 3885 доларів США, у зв'язку з чим граничний термін отримання товару - 12.06.2013, що не заперечувалось позивачем. 22.02.2013 між позивачем та фірмою нерезидентом HUYAUAN TRADING COMPANY LTD (Китай) укладено контракт № 011/02/13 на імпорт обладнання для заняття спортом. Поряд з цим, з Акту перевірки видно, що 14.03.2013 позивач на виконання такого контракту перерахував фірмі нерезиденту HUYAUAN TRADING COMPANY LTD (Китай) кошти у сумі 9706,64 доларів США, у зв'язку з чим граничний термін отримання товару - 12.06.2013, що не заперечувалось позивачем. Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Частиною 1 ст. 9 КАС України встановлено, що суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого суд вирішує справи відповідно до Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України; суд застосовує інші нормативно-правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, у межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією та законами України. Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті» виручка резидентів у іноземній валюті підлягає зарахуванню на їх валютні рахунки в уповноважених банках у строки виплати заборгованостей, зазначені в контрактах, але не пізніше 180 календарних днів з дати митного оформлення (виписки вивізної вантажної митної декларації) продукції, що експортується, а в разі експорту робіт (послуг), прав інтелектуальної власності - з моменту підписання акта або іншого документа, що засвідчує виконання робіт, надання послуг, експорт прав інтелектуальної власності. Перевищення зазначеного строку потребує висновку центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері економічного розвитку. За змістом ст. 2 Закону України «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті» імпортні операції резидентів, які здійснюються на умовах відстрочення поставки, в разі, коли таке відстрочення перевищує 180 календарних днів з моменту здійснення авансового платежу або виставлення векселя на користь постачальника продукції (робіт, послуг), що імпортується, потребують висновку центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері економічного розвитку. Строк та умови завершення імпортної операції без увезення товару на територію України визначаються у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України за погодженням з Національним банком України. Національний банк України має право запроваджувати на строк до шести місяців інші строки розрахунків, ніж ті, що визначені частиною першою цієї статті. Водночас, пунктом 3 Постанови НБУ від 16.11.2012 № 475, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 16.11.2012 за № 1921/22233, установлено, що розрахунки за операціями з експорту та імпорту товарів, передбачені в статтях 1 та 2 Закону України «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті», повинні здійснюватися у строк, що не перевищує 90 календарних днів. Таким чином, за висновком суду граничним терміном надходження імпортної продукції, який згідно з Законом України «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті» та Постановою НБУ від 16.11.2012 № 475, визначений у 90 днів, за імпортним контрактам від 14.01.2013 № 008/01/13 з фірмою нерезидентом Yiwu Jianyu Imp. Co. Ltd (Китай) є 26.05.2013, за імпортним контрактам від 14.01.2013 № 010/02/13 з фірмою нерезидентом HAPPYSPORT (HK) CO. LTD (Китай) є 05.06.2013, за імпортним контрактам від 21.01.2013 № 007/01/13 з фірмою нерезидентом Shenzhen likeda sports gift factory (Китай) є 12.06.2013, за імпортним контрактам від 22.02.2013 № 011/02/13 з фірмою нерезидентом HUYAUAN TRADING COMPANY LTD (Китай) є 12.06.2013. Статтею 4 Закону України «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті» встановлено, що порушення резидентами строків, передбачених статтями 1 і 2 цього Закону або встановлених Національним банком України відповідно до статей 1 і 2 цього Закону, тягне за собою стягнення пені за кожний день прострочення у розмірі 0,3 відсотка від суми неодержаної виручки (вартості недопоставленого товару) в іноземній валюті, перерахованої у грошову одиницю України за валютним курсом Національного банку України на день виникнення заборгованості. Загальний розмір нарахованої пені не може перевищувати суми неодержаної виручки (вартості недопоставленого товару). У разі прийняття до розгляду судом, Міжнародним комерційним арбітражним судом чи Морською арбітражною комісією при Торгово-промисловій палаті України позовної заяви резидента про стягнення з нерезидента заборгованості, яка виникла внаслідок недотримання нерезидентом строків, передбачених експортно-імпортними контрактами, строки, передбачені статтями 1 і 2 цього Закону або встановлені Національним банком України відповідно до статей 1 і 2 цього Закону, зупиняються і пеня за їх порушення в цей період не сплачується. У разі прийняття судом рішення про відмову в позові повністю або частково або припинення (закриття) провадження у справі чи залишення позову без розгляду строки, передбачені статтями 1 і 2 цього Закону або встановлені Національним банком України відповідно до статей 1 і 2 цього Закону, поновлюються і пеня за їх порушення сплачується за кожний день прострочення, включаючи період, на який ці строки було зупинено. У разі прийняття судом рішення про задоволення позову пеня за порушення строків, передбачених статтями 1 і 2 цього Закону або встановлених Національним банком України відповідно до статей 1 і 2 цього Закону, не сплачується з дати прийняття позову до розгляду судом. Органи доходів і зборів вправі за наслідками документальних перевірок безпосередньо стягувати з резидентів пеню, передбачену цією статтею. Статтею 1 Закону України «Про зовнішньоекономічну діяльність» визначено, що імпорт (імпорт товарів) - купівля (у тому числі з оплатою в негрошовій формі) українськими суб'єктами зовнішньоекономічної діяльності в іноземних суб'єктів господарської діяльності товарів з ввезенням або без ввезення цих товарів на територію України, включаючи купівлю товарів, призначених для власного споживання установами та організаціями України, розташованими за її межами. За змістом ст. 1 МК України ввезення товарів, транспортних засобів на митну територію України, вивезення товарів, транспортних засобів за межі митної території України - сукупність дій, пов'язаних із переміщенням товарів, транспортних засобів через митний кордон України у будь-який спосіб у відповідному напрямку. Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 321 МК України товари, транспортні засоби комерційного призначення перебувають під митним контролем з моменту його початку і до закінчення згідно із заявленим митним режимом. У разі ввезення на митну територію України товарів, транспортних засобів комерційного призначення митний контроль розпочинається з моменту перетинання ними митного кордону України. Відповідно до МК України поняття «перетин товаром митного кордону України» та «пропуск через митний кордон України» не є тотожними, але такими, які є взаємопов'язаними і обов'язковими для врахування при вирішенні питання визначення дати імпорту. При цьому пропуск через митний кордон у відповідності із п. 49 ч. 1 ст. 4 Кодексу є дозвіл митного органу відповідній особі на переміщення товарів і транспортних засобів через митний кордон України з урахуванням заявленої мети такого переміщення. З аналізу положень зазначених статей вбачається, що час здійснення імпортної операції має визначатися, виходячи з моменту перетинання товаром митного кордону України. Статтею 248 МК України передбачено, що митне оформлення розпочинається з моменту подання митному органу декларантом або уповноваженою ним особою митної декларації або документа, який відповідно до законодавства її замінює, та документів, необхідних для митного оформлення, а в разі електронного декларування - з моменту отримання митним органом від декларанта або уповноваженої ним особи електронної митної декларації або електронного документа, який відповідно до законодавства замінює митну декларацію. Засвідчення митним органом прийняття товарів, транспортних засобів комерційного призначення та документів на них до митного оформлення здійснюється шляхом проставляння відбитків відповідних митних забезпечень (у тому числі за допомогою інформаційних технологій), інших відміток на митній декларації або документі, який відповідно до законодавства її замінює, а також на товаросупровідних та товарно-транспортних документах у разі їх подання на паперовому носії. Оформлена ВМД не є єдиним документом, яким підтверджується факт і дата фактичного переміщення товару через митний кордон України, оскільки перебування товару під митним контролем не можливе без його фактичного ввозу на територію України і при цьому первинним є фактичне переміщення товарів через митний кордон України, підставою для якого в режимі імпорту є наявність на вантаж товаросупровідного документа, з відтиском штампу «під митним контролем» з відповідною датою, що підтверджує факт перетину митного кордону України. Аналогічна правова позиція викладена, зокрема, в ухвалах Вищого адміністративного суду України від 04.11.2013 у справі № К-30819/10 та від 09.12.2013 у справі № К/9991/36858/11. Як видно з наданої позивачем міжнародної товарно-транспортної накладної відтиск «під митним контролем», та, відповідно, перетин митного кордону України при переміщенні товару за імпортним контрактом від 14.01.2013 № 008/01/13 з фірмою нерезидентом Yiwu Jianyu Imp. Co. Ltd (Китай) здійснено 29.05.2013. З огляду на викладене, розмір пені за порушення позивачем передбачених строків поставки товарів повинен розраховуватись по 29.05.2013 - дату перетину митного кордону України, а не по 30.05.2013 - дату ВМД, як зазначено податковим органом. З наданої позивачем міжнародної товарно-транспортної накладної видно, що відтиск «під митним контролем», та, відповідно, перетин митного кордону України при переміщенні товару за імпортним контрактом від 14.01.2013 № 010/02/13 з фірмою нерезидентом HAPPYSPORT (HK) CO. LTD (Китай) здійснено 20.06.2013. Таким чином, розмір пені за порушення позивачем передбачених строків поставки товарів повинен розраховуватись по 20.06.2013 - дату перетину митного кордону України, а не по 21.06.2013 - дату ВМД, як зазначено податковим органом. Як видно з наданої позивачем міжнародної товарно-транспортної накладної відтиск «під митним контролем», та, відповідно, перетин митного кордону України при переміщенні товару за імпортним контрактом від 21.01.2013 № 007/01/13 з фірмою нерезидентом Shenzhen likeda sports gift factory (Китай) здійснено 25.07.2013. Отже, розмір пені за порушення позивачем передбачених строків поставки товарів повинен розраховуватись по 25.07.2013 - дату перетину митного кордону України, а не по 26.07.2013 - дату ВМД, як зазначено податковим органом. З наданої позивачем міжнародної товарно-транспортної накладної видно, що відтиск «під митним контролем», та, відповідно, перетин митного кордону України при переміщенні товару за імпортним контрактом від 22.02.2013 № 011/02/13 з фірмою нерезидентом HUYAUAN TRADING COMPANY LTD (Китай) здійснено 25.07.2013. Тобто, розмір пені за порушення позивачем передбачених строків поставки товарів повинен розраховуватись по 25.07.2013 - дату перетину митного кордону України, а не по 26.07.2013 - дату ВМД, як зазначено податковим органом. За таких умов, за несвоєчасне надходження товару на територію України за імпортним контрактом від 14.01.2013 № 008/01/13 з фірмою нерезидентом Yiwu Jianyu Imp. Co. Ltd (Китай) на 3 (три) дні (з 27.05.2013 по 29.05.2013) позивач має сплати пеню у розмірі 0,3 відсотка від суми недопоставленого товару в іноземній валюті (вартість якого становить 6000 доларів США), перерахованої у грошову одиницю України за валютним курсом Національного банку України на день виникнення заборгованості (курс складає 7,993 грн. за 1 долар США), що становить 431,61 грн. (6000 доларів США*0,3%=18,00 доларів США*7,993 грн.=143,87 грн.*3 дні=431,61 грн.). За несвоєчасне надходження товару на територію України за імпортним контрактом від 14.01.2013 № 010/02/13 з фірмою нерезидентом HAPPYSPORT (HK) CO. LTD (Китай) на 15 (п'ятнадцять) днів (з 06.06.2013 по 20.06.2013) позивач має сплати пеню у розмірі 0,3 відсотка від суми недопоставленого товару в іноземній валюті (вартість якого становить 5600 доларів США), перерахованої у грошову одиницю України за валютним курсом Національного банку України на день виникнення заборгованості (курс складає 7,993 грн. за 1 долар США), що становить 2014,20 грн. (5600 доларів США*0,3%=16,80 доларів США*7,993 грн.=134,28 грн.*15 днів=2014,20 грн.). За несвоєчасне надходження товару на територію України за імпортним контрактом від 21.01.2013 № 007/01/13 з фірмою нерезидентом Shenzhen likeda sports gift factory (Китай) на 43 (сорок три) дні (з 13.06.2013 по 25.07.2013) позивач має сплати пеню у розмірі 0,3 відсотка від суми недопоставленого товару в іноземній валюті (вартість якого становить 3885 доларів США), перерахованої у грошову одиницю України за валютним курсом Національного банку України на день виникнення заборгованості (курс складає 7,993 грн. за 1 долар США), що становить 4005,88 грн. (3885 доларів США*0,3%=11,655 доларів США*7,993 грн.=93,16 грн.*43 дні=4005,88 грн.). За несвоєчасне надходження товару на територію України за імпортним контрактом від 22.02.2013 № 011/02/13 з фірмою нерезидентом HUYAUAN TRADING COMPANY LTD (Китай) на 43 (сорок три) дні (з 13.06.2013 по 25.07.2013) позивач має сплати пеню у розмірі 0,3 відсотка від суми недопоставленого товару в іноземній валюті (вартість якого становить 9706,64 доларів США), перерахованої у грошову одиницю України за валютним курсом Національного банку України на день виникнення заборгованості (курс складає 7,993 грн. за 1 долар США), що становить 10008,25 грн. (9706,64 доларів США*0,3%=29,12 доларів США*7,993 грн.=232,75 грн.*43 дні=10008,25 грн.). Враховуючи наведене, загальна сума пені за висновком суду складає 16459,94 грн. (431,61 грн. + 2014,20 грн. + 4005,88 грн. + 10008,25 грн.), у зв'язку з чим оскаржуване рішення від 25.12.2013 № 0000872206 є протиправним та підлягає скасуванню в частині нарахованої пені у сфері ЗЕД у розмірі 604,29 грн. (17064,23 грн. - 16459,94 грн.). Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. З огляду на припис наведеної норми процесуального права при розгляді судом спору щодо правомірності рішень органу державної податкової служби, яким платнику податків донараховані податкові зобов'язання чи відмовлено у наданні податкових вигод, презумується добросовісність платника податків, якщо зазначеним органом не доведено інше. Аналогічна правова позиція викладена, зокрема, в ухвалах Вищого адміністративного суду України від 04.03.2013 у справі № К/9991/2038/11, від 11.02.2013 у справі № К/9991/66857/11 та від 10.12.2012 у справі № К/9991/26224/12. Всупереч наведеним вимогам відповідач як суб'єкт владних повноважень не надав суду достатніх беззаперечних доказів в обґрунтування обставин, на яких ґрунтуються його заперечення, і не довів правомірності винесення ним спірного податкового повідомлення-рішення в повній мірі. З огляду на викладене, судові витрати, здійснені позивачем, присуджуються на користь позивача з Державного бюджету України згідно з ч. 3 ст. 94 КАС України пропорційно до задоволених вимог.

Результат розгляду: partial