Рішення адміністративного суду від 2014-03-05 00:00:00+02

Позивач 04.02.2014 р. звернувся до суду з адміністративним позовом до Управління Пенсійного Фонду України в м. Селидове Донецької області про визнання дій незаконними та зобов,язання вчинити певні дії. В обґрунтування позовних вимог, [PERSON] зазначив, що він з 02.04.2013 року отримує державну пенсію по інвалідності 3 групи від загального захворювання відповідно до ст. 30 Закону України « Про загальне обов'язкове державне пенсійне страхування». Зазначив, що його страховий стаж склав 33 роки 09 місяців 05 днів. 07.11.2013 року він звернувся до УПФУ в м. Селидове Донецької області про перерахунок пенсії та надав довідки про заробіток для нарахування пенсії за № 8/07 від 11.11.1997 року за п'ять років заробітної плати за період з 01.11.1991 року по 31.10.1997 р. для розрахунку середньомісячного заробітку. Рішенням № 3061 УПФУ в м. Селидове Донецької області від 27.01.2014 року йому було відмовлено у призначенні пенсії. Просив суд визнати дії незаконними УПФУ м. Селидове Донецької області щодо відмови у призначенні йому пенсії, зобов'язати відповідача здійснити перерахунок пенсії. 26.02.2014 року позивач надав заяву про уточнення до позовних вимог, в якій просив суд визнати незаконними дії УПФУ м. Селидове Донецької області щодо відмови у призначенні йому пенсії, зобов'язати відповідача здійснити перерахунок його пенсії з 01.11.2013 року з урахуванням довідки про заробіток для нарахування пенсії за № 8/07 від 11.11.1997 року. Позивач, належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання не з»явився, надав суду заяву в якій просив задовольнити позов в повному обсязі та слухати справу без його участі. Представник позивача у судовому засіданні позов підтримала. Представник відповідача у судовому засіданні позов не визнав, та пояснив суду, що [PERSON] звернувся до УПФУ в м. Селидове Донецької області із заявою № 1034 від 02.04.2013 року про призначення пенсії по інвалідності. При зверненні з вищевказаною заявою позивачем була надана довідка про заробітну плату від 11.11.1997 р. за № 8/07. Довідка про заробітну плату не відповідала вимогам діючого на той час Порядку № 15, оскільки містила відомості Порядку прийнятого у 2005 році, а саме Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсії відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування». Згідно відповіді УПФУ в Ворошилівському районі м. Донецьк № 2708/05/02 від 25.04.2013 року зазначено, що довідка про заробітну плату позивача складена за формою, що не відповідала діючому на момент видачі Порядку № 15 від 04.03.1992 р. Видана довідка у 1997 році не могла містити запис про сплату страхових внесків до Пенсійного фонду (вимоги Порядку № 22-1 від 25.11.2005 р.), а також було повідомлено, що МНПП «Радуга» не веде фінансову - господарську діяльність з 01.01.2003 р. Рішенням №3061 від 14.11.2013 р. УПФУ в м. Селидове Донецької було позивачу було відмовлено у перерахунку пенсії. Просить суд відмовити у задоволенні позову. Суд, заслухавши представника позивача та представника відповідача, дослідивши матеріали справи і обговоривши доводи позову та заперечень проти нього, встановив наступне. 02.04.2013 р. [PERSON] звернувся до Управління Пенсійного Фонду України в м. Селидове Донецької області з заявою про призначення пенсії по інвалідності, яка зареєстрована за №1034. Згідно протоколу Управління Пенсійного Фонду України в м. Селидове Донецької області від 20.04.2013 року №1034 [PERSON] призначено пенсію по інвалідності з 02.04.2013 року. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, вважає, що даний позов необхідно задовольнити. Даний висновок суду ґрунтується на наступному. На підставі ч. 3 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено);5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов,язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Як встановлено судом, позивач перебуває на пенсійному обліку в Управлінні Пенсійного Фонду України в м. Селидове Донецької області та отримує пенсію з 02.04.2013 року. 07.11.2013 р. [PERSON] звернувся до Управління Пенсійного Фонду України в м. Селидове Донецької області з заявою про перерахунок пенсії по заробітку відповідно довідки 8/07 від 11.11.1997 року, яка зареєстрована за № 3061. Рішенням Управління Пенсійного Фонду України в м. Селидове Донецької області № 3061 від 27.01.2014 року [PERSON] відмовлено в перерахунку пенсії по заробітку, оскільки достовірність довідки і суми, вказані в ній, викликають сумніви у зв,язку з чим було направлено запит на проведення зустрічної перевірки заробітної плати до УПФУ в Ворошилівському районі м. Донецька. Відповідно до ст. 40 ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» [PERSON] відмовлено в перерахунку пенсії з причини відмови в проведенні зустрічної перевірки на підставі листа УПФУ в Ворошиловському районі м. Донецьк від 25.04.2013 р. № 2708/05/02 та від 27.11.2013 р., № 7919/05/02 про те, що МП «Радуга» не здійснює фінансово - господарську діяльність з 01.01.2003 р., місцезнаходження архівних документів невідомо, а також довідка, яка була надана для проведення перевірки не відповідає діючому на момент видачі Порядку № 15 від 04.03.1992. На підставі ч. 1 ст. 40 Закону України «Про загальнообов,язкове державне пенсійне страхування» для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року. За бажанням пенсіонера та за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами у період до 1 січня 2016 року або в разі, якщо страховий стаж починаючи з 1 липня 2000 року становить менше 60 місяців, для обчислення пенсії також враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд до 1 липня 2000 року незалежно від перерв. За вибором особи, яка звернулася за призначенням пенсії, з періоду, за який враховується заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії, виключаються періоди до 60 календарних місяців страхового стажу, з урахуванням будь яких періодів незалежно від перерв, що включаються до страхового стажу згідно з абзацом третім частини першої статті 24 цього Закону, та будь-якого періоду страхового стажу підряд за умови, що зазначені періоди в сумі складають не більш як 10 відсотків тривалості страхового стажу, врахованого в одинарному розмірі. Додатково за бажанням особи можуть бути виключені періоди строкової військової служби, навчання, догляду за інвалідом І групи або дитиною-інвалідом віком до 16 років, за пенсіонером, який за висновком медичного закладу потребує постійного стороннього догляду, догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, за період з 1 липня 2000 року до 1 січня 2005 року, а також періоди, коли особа підлягала загальнообов'язковому державному пенсійному страхуванню відповідно до пунктів 8, 13 і 14 статті 11 цього Закону. У всіх випадках, крім випадку, передбаченого абзацом другим цієї частини, період, за який враховується заробітна плата, не може бути меншим, ніж 60 календарних місяців. За правилами ч.1 ст.101 Закону України "Про пенсійне забезпечення" органи, що призначають пенсії, мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі. Це означає, що перевірка достовірності виданих документів покладається на пенсійний орган, а сумніви останнього щодо обґрунтованості їх видачі, самі по собі, не можуть бути підставою для відмови у перерахунку пенсії. Статтею 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка. Згідно копії трудової книжки [PERSON], зазначено, що позивач з 20.05.1991 року по 30.10.1998 року працював директором Малого підприємства «Радуга». Відповідно довідки № 8/07 від 11.11.1997 року, виданої МНВП «Радуга», заробіток [PERSON] за листопад 1991-жовтень 1998 року склав 12692 грн. Суд приходить до висновку, що доказів, які б спростовували неправомірність рішення УПФУ в м. Селидове Донецької області від 27.01.2014 р. про відмову в перерахунку пенсії [PERSON] представником відповідача, як суб'єктом владних повноважень, який відповідно до вимог КАС України зобов'язаний доводити правомірність власних дій суду надано не було. Оскільки судом встановлено, що відповідач по відношенню до позивача діяв не у спосіб, передбачений законом України та без урахування всіх обставин справи, суд вважає необхідним задовольнити позовні вимоги [PERSON] до Управління Пенсійного Фонду України в м. Селидове Донецької області про визнання дій незаконними та зобов,язання вчинити певні дії у повному обсязі. Відповідно ст. 94 КАС України, суд вважає необхідним судові витрати віднести на рахунок держави.

Результат розгляду: granted