Рішення адміністративного суду від 2014-03-28 00:00:00+02

Державна податкова інспекція у м. Херсоні Херсонської області Державної податкової служба (далі - ДПІ, позивач) звернулась до суду з адміністративним позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Транспорно-експедиційне комерційне підприємство "Транстехсервіс" (далі -ТОВ, відповідач) про стягнення податкового боргу на додану вартість у розмірі 149968,0 грн. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що відповідно до поданих відповідачем податкових декларацій з податку на додану вартість за листопад, грудень 2013 р. виник узгоджений податковий борг у сумі 149968,0 грн. Відповідач є платником податку на додану вартість і зобов'язаний сплачувати, задекларовані податкові зобов'язання. Податковий борг відповідачем добровільно не сплачений тому, на думку позивача, підлягає стягненню в судовому порядку. Від представників сторін надійшли заяви про розгляд справи в порядку письмового провадження. Відповідно до ч. 4 ст. 122 КАС України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі особи, які беруть участь у справі, судовий розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами. Виходячи з вищевикладеного, суд вважає за можливе розглянути адміністративну справу в порядку письмового провадження. Розглянувши матеріали справи суд встановив наступне. Товариство з обмеженою відповідальністю "Транспорно-експедиційне комерційне підприємство "Транстехсервіс" відповідно до свідоцтва про державну реєстрацію зареєстровано юридичною особою Виконавчим комітетом Херсонської міської ради 29.11.2005р., як платника податків відповідач перебуває у ДПІ у м. Херсоні Пунктом 16.1.3. ст. 16 Податкового Кодексу України (далі - ПК України) передбачено, що платник податку зобов'язаний подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством, декларації, звітність та інші документи, пов'язані з обчисленням і сплатою податків та зборів. Згідно п. 6.1 ст. 6 ПК податком є обов'язковий, безумовний платіж до відповідного бюджету, що справляється з платників податку відповідно до цього Кодексу. Податковий борг по податку на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) виник за рахунок несплати узгоджених грошових зобов'язань згідно наданих декларацій від 20.12.2013р. № 9082681391 на суму 82051,0 грн. та від 18.01.2014р. № 9088005892 на суму 67917,0 грн. Вказаними деклараціями відповідач самостійно визначив податкові зобов'язання по податку на додану вартість за листопад, грудень 2013 р. Із вищезазначеного слідує, що податкове зобов'язання є узгодженим. Відповідно до п.57.1. ст. 57 ПК платник податків зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Таким чином загальна сума заборгованості по податку на додану вартість становить 149968 грн., яка виникла внаслідок несплати в повному обсязі задекларованих зобов'язань. Вказаний податковий борг відповідач добровільно не сплатив. Відповідно до п.59.4. ст.59 ПК України платникам податків, які самостійно подали податкові декларації, але не погасили суми податкових зобов'язань у встановлені цим Кодексом строки, надсилається податкова вимога. Для стягнення податкового боргу позивачем на адресу ТОВ "Транспорно-експедиційне комерційне підприємство "Транстехсервіс" було направлено податкову вимогу від 13.09.2013р. № 218-15 на суму 24301,42 грн. Пунктом 59.5. ст. 59 ПК передбачено, що у разі коли у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується, погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що виник після надіслання (вручення) податкової вимоги. Із часу направлення податкової вимоги 03.10.2013р. до часу звернення із позовом до суду відповідач, з урахуванням часткової сплати податкового боргу, був постійним боржником, що підтверджується копією зворотнього боку облікової картки платника. Зазначена обставина звільняє податковий орган від необхідності повторного направлення податкової вимоги. Застосовані податковим органом заходи для погашення податкового боргу не призвели до погашення виниклого податкового боргу. На час розгляду справи дана заборгованість відповідачем не погашена. Підпунктом 175 п. 1 ст. 14 ПК визначено, що податковий борг - сума грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), самостійно узгодженого платником податків або узгодженого в порядку оскарження, але не сплаченого у встановлений Податковим кодексом України строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання. Відповідно до пп.41.1.1. п.41.1 ст.41 Податкового Кодексу України (далі ПК) контролюючим органом є органи державної податкової служби - щодо податків, які справляються до бюджетів та державних цільових фондів, крім зазначених у підпункті 41.1.2 цього пункту, а також стосовно законодавства, контроль за дотриманням якого покладається на органи державної податкової служби. Згідно п. 41.5. ст. 41 ПК органами стягнення є виключно органи державної податкової служби, які уповноважені здійснювати заходи щодо забезпечення погашення податкового боргу в межах їх повноважень, а також державні виконавці в межах своїх повноважень. Статтею 20 ПК України передбачено право податкового органу стягувати до бюджетів та державних цільових фондів суми грошових зобов'язань та/або податкового боргу у випадках, порядку та розмірі, встановлених цим Кодексом та іншими законами України (п. 20.1.19). Відповідно до статті 67 Конституції України кожен зобов'язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом. Приймаючи до уваги викладені обставини, а також враховуючи, що відповідач не виконав обов'язку платника податку, передбаченого податковим законодавством, не сплатив у добровільному порядку податковий борг по податку на додану вартість в сумі 149968,00 грн., суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Результат розгляду: granted