Рішення адміністративного суду від 2014-02-14 00:00:00+02

05 грудня 2013 року [PERSON] (далі - позивач) звернувся до суду з позовом до Управління Пенсійного фонду України в м. Рубіжному Луганської області (далі - відповідач) про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії. Позивач просив визнати неправомірними дії відповідача щодо відмови у підтвердженні трудового стажу роботи у кооперативі «Пластик» за період з 06.09.1990 року по 28.04.1992 року на підставі доказів свідків. Визнати неправомірними дії відповідача щодо відмови у зарахуванні до загального стажу роботи період роботи у кооперативі «пластик» з 06.09.1990 року по 28.04.1992 року. Зобов'язати відповідача зарахувати до загального стажу роботи період роботи у кооперативі «пластик» з 06.09.1990 року по 28.04.1992 року. Зобов'язати відповідача здійснити перерахунок призначеної пенсії з урахуванням стажу роботи у кооперативі «Пластик» з 06.09.1990 року по 28.04.1992 року. Постановою Рубіжанського міського суду Луганської області від 26 грудня 2013 року позов було задоволено частково. Визнано неправомірними дії Управління Пенсійного фонду України в м. Рубіжному Луганської області щодо відмови [PERSON] у підтвердженні зазначеного трудового стажу на підставі показань свідків у кооперативі «Пластик» за період з 06.09.1990 року по 28.04.1992 року та щодо відмови у зарахуванні до загального стажу роботи [PERSON] періоду роботи у кооперативі «Пластик» за період з 06.09.1990 року по 28.04.1992 року. Зобов'язано Управління Пенсійного фонду України в м. Рубіжному Луганської області зарахувати до загального стажу роботи [PERSON] періоду роботи у кооперативі «Пластик» за період з 06.09.1990 року по 28.04.1992 року. В іншій частині позову було відмовлено. Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову суду першої інстанції скасувати, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права та відмовити позивачу в задоволенні позовних вимог. В обґрунтування апеляційної скарги зазначив, що управління не має права зарахувати до трудового стажу заявника період роботи у кооперативі «Пластик» з 06.09.1990 року по 28.04.1992 року, а свідок [PERSON] не є відповідним свідком, так як працювала у кооперативі «Пластик» з 26.02.1991 року по 19.12.1992 року, що не співпадає із періодом роботи заявника у даному кооперативі. Особи, які беруть участь у справі, у судове засідання не прибули, належним чином були повідомлені про дату, час і місце судового засідання. Відповідно до п.2 ч.1 ст. 197 КАС України, суд апеляційної інстанції розглядає справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами. Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду першої інстанції скасуванню з наступних підстав. Судом апеляційної інстанції встановлено, що 06.09.1990 року позивач був прийнятий на посаду начальника дільниці до кооперативу «Пластик», підстава прийняття на роботу зазначено наказ від 06.09.1992 року № 151 та 28.04.1992 року позивач був звільнений з кооперативу «Пластик» по переводу до Рубіжанського КПК на підставі наказу № 29 від 28.04.1992 року (а.с. 7). Згідно розпорядження № 152 від 22.05.2000 року виконавчого комітету Рубіжанської міської ради було скасовано державну реєстрацію та виключено з Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України кооператив «Пластик». Відповідно до листа виконавчого комітету Рубіжанської міської ради № 647 від, 30.04.2013 року документи по особовому складу кооперативу «Пластик» на зберігання до архівного відділу Рубіжанської міської ради не передавалися (а.с. 21). 07.06.2013 року Управління Пенсійного фонду України в м. Рубіжному Луганської області відмовило позивачу в зарахуванні періоду роботи з 06.09.1990 року по 28.04.1992 року в кооперативі «Пластик», оскільки в трудовій книжці позивача міститься помилка в даті наказу про прийняття на роботу № 151, замість 1990 року зазначено 1992 рік. У трудовій книжці позивача міститься запис російською мовою: «06.09.1990 Принят в кооператив «Пластик» начальником участка», підстава внесення запису наказ від 06.09.1992 року № 151 та запис російською мовою « 28.04.1992 Уволен по переводу в Рубежанский КПК по ст. 38 КЗоТ Украины», підставою зазначено наказ № 29 від 28.04.1992 року. Відповідно до ст. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та ч. 1 ст. 48 Кодексу Законів про працю України основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України. Пунктами 1, 2 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 637 від 12 серпня 1993 року (далі за текстом - Порядок № 637), передбачено, що основним документом, який підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. У разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків. Відповідно до пункту 20 Порядку № 637 у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників. У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка. Доказів, щодо підтвердження спеціального трудового стажу, які перелічені в п.20 Порядку № 637 позивачем не надано. Отже, суд першої інстанції дійшов необґрунтованого висновку, що факт укладання трудового договору з роботодавцем підтверджується лише записами у трудовій книжці позивача та з урахуванням наявності свідків. Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що судове рішення суду першої інстанції прийнято з порушенням нормами матеріального та процесуального права, що є підставою для його скасування. На підставі вищевикладеного,

Результат розгляду: denied