Рішення адміністративного суду від 2014-01-08 00:00:00+02

11 грудня 2013 року на адресу Луганського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов Ленінської об'єднаної державної податкової інспекції у м.Луганську Головного управління Міндоходів у Луганській області (далі - Ленінській ОДПІ у м.Луганську ГУ Міндоходів у Луганській області) до Товариства з обмеженою відповідальністю "Лисичанський машинобудівельний завод" (далі - ТОВ "Лисичанський машинобудівельний завод") про стягнення коштів з рахунків платника податків у банках. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив наступне, Товариство з обмеженою відповідальністю "Лисичанський машинобудівельний завод" код ЄДРПОУ 32202369 є юридичною особою, зареєстровано Виконавчим комітетом Луганської міської ради від 30.10.2002 за № 13821450000018406, є платником податків та зборів та перебуває на податковому обліку в Ленінській ОДПІ у м. Луганську ГУ Міндоходів у Луганській області. Станом на 04 грудня 2013 року підприємство має податковий борг з авансових внесків з податку на прибуток у розмірі 54955,15 грн. Вказаний податковий борг виник внаслідок несплати суми узгодженого податкового зобов'язання, - самостійно нарахованого податкового зобов'язання з податку на прибуток у податковій декларації № 9086877242 від 07.02.2013 на суму 14393,00 грн. по терміну сплати з червня по листопад 2013 року у сумі 14393,00 грн. (сплачено частково у розмірі 1440,08 грн.) та в уточнюючий декларації № 9087505740 від 18.02.2013 на суму 1618,00 грн. (стор. 14393,00 грн.-12775,00 грн. = 1618,00 грн.) по терміну сплати з червня по листопад 2013 року щомісячно. Також сума заборгованості підтверджена зворотнім боком облікової картки платника податків. Ленінською ОДПІ у м. Луганську ГУ Міндоходів у Луганській області з метою погашення податкового боргу платника податків вживалися заходи, передбачені ст.. 59 Податкового кодексу України, а саме: на юридичну адресу відповідача - 91047, м. Луганськ, вул. Краснодонська, 5-В, направлено податкову вимогу форми "Ю" від 26.09.2013 № 89-15 на суму 17806,92 грн., зазначена податкова вимога отримана уповноваженою особою відповідача 30.09.2013. Товариство з обмеженою відповідальністю "Лисичанський машинобудівельний завод" не забезпечило виконання зобов'язань перед бюджетом по сплаті податків та погашенню податкового боргу за рахунок коштів на його розрахункових рахунках. У зв'язку з чим позивач просив стягнути з відповідача кошти з рахунків у банках, обслуговуючих платника податків на суму податкового боргу з авансових внесків з податку на прибуток у загальному розмірі 54955,15 грн. Від представника позивача надійшла заява про розгляд справи в порядку письмового провадження. Відповідач у судове засідання не прибув, про дату, місце та час слухання справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив. (а.с. 35) Відповідно до пункту 6 статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта. Враховуючи положення статті 128 КАС України суд вважає за можливе розглянути дану справу в порядку письмового провадження. Дослідивши матеріали справи, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог і наданих сторонами доказів, оцінивши докази відповідно до вимог ст.ст. 69-72 КАС України, суд приходить до такого. З матеріалів справи вбачається, що Товариство з обмеженою відповідальністю "Лисичанський машинобудівельний завод", код ЄДРПОУ 32202369, є юридичною особою, зареєстровано Виконавчим комітетом Луганської міської ради від 30.10.2002 за № 13821450000018406, є платником податків та зборів та перебуває на податковому обліку в Ленінській ОДПІ у м. Луганську ГУ Міндоходів у Луганській області з 07.11.2002 за № 446-01, що підтверджується довідкою № 927 від 10.12.2012 (а.с.6-12) Товариством з обмеженою відповідальністю "Лисичанський машинобудівельний завод" подано до податкового органу податкову декларацію з податку на прибуток підприємств № 9086877242 від 07.02.2013 на суму 14393,00 грн. по терміну сплати з червня по листопад 2013 року у сумі 14393,00 грн. (сплачено частково у розмірі 1440,08 грн.) та в уточнюючу декларацію з податку на прибуток підприємств № 9087505740 від 18.02.2013 на суму 1618,00 грн. (14393,00 грн.-12775,00 грн. = 1618,00 грн.) по терміну сплати з червня по листопад 2013 року щомісячно. (а.с.17-20). Самостійно визначені у вказаній податковій декларації суми податкових зобов'язань відповідачем своєчасно не сплачено, у зв'язку з чим, станом на 04 грудня 2013 року, за відповідачем утворилась заборгованість перед бюджетом з авансових внесків з податку на прибуток підприємств у розмірі 54955,15 грн. До цього часу податковий борг за вказаними податковими деклараціями з податку на прибуток підприємств відповідачем не сплачений. Тобто, загальна сума податкової заборгованості з податку на прибуток підприємств, що підлягає стягненню, складає 54955,15 грн. 01 січня 2011 року набув чинності Податковий Кодекс України, який встановлює перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства. Відповідно до п.п. 16.1.4 п.16.1 ст.16 Податкового кодексу України передбачено обов'язок платників податків сплачувати податки та збори у строки та в розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи. Органи державної податкової служби згідн з п.п.20.1.18 п.20.1 ст.20 Податкового кодексу мають право звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, обслуговуючих такого платника, на суму податкового боргу або його частини. Пунктом 46.1 ст.46 Податкового кодексу України визначено, що податкова декларація, розрахунок (далі - податкова декларація) - документ, що подається платником податків (у тому числі відокремленим підрозділом у випадках, визначених цим Кодексом) контролюючому органу у строки, встановлені законом, на підставі якого здійснюється нарахування та/або сплата податкового зобов'язання, чи документ, що свідчить про суми доходу, нарахованого (виплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, суми утриманого та/або сплаченого податку. Згідно п.49.1 ст.49 Податкового кодексу України податкова декларація подається за звітний період в установлені цим Кодексом строки органу державної податкової служби, в якому перебуває на обліку платник податків. Відповідно до п.57.1 ст.57 Податкового кодексу України платник податків зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з п.п.14.1.175 п.14.1 ст.14 Податкового Кодексу України податковий борг - сума грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), самостійно узгодженого платником податків або узгодженого в порядку оскарження, але не сплаченого у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання. Як вбачається зі зворотнього боку облікової картки платника податків відповідач має податковий борг перед бюджетом з авансових внесків з податку на прибуток підприємств у розмірі 54955,15 грн. (а.с.21-23). Підпунктами 87.1 та 87.2 статті 87 Податкового кодексу України визначено, що джерелами самостійної сплати грошових зобов'язань або погашення податкового боргу платника податків є будь-які власні кошти, у тому числі ті, що отримані від продажу товарів (робіт, послуг), майна, випуску цінних паперів, зокрема корпоративних прав, отримані як позика (кредит), та з інших джерел, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею, а також суми надміру сплачених платежів до відповідних бюджетів. Джерелами погашення податкового боргу платника податків є будь-яке майно такого платника податків з урахуванням обмежень, визначених цим Кодексом, а також іншими законодавчими актами. Відповідно до п.п. 95.1 - 95.3 ст. 95 Податкового кодексу України орган державної податкової служби здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі. Стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 60 календарних днів з дня надіслання такому платнику податкової вимоги. Стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання органам державної податкової служби, у розмірі суми податкового боргу або його частини. Статтею 59 Податкового кодексу встановлено, що у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, орган державної податкової служби надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення. Ленінською ОДПІ у м. Луганську ГУ Міндоходів у Луганській області вживалися заходи щодо стягнення податкової заборгованості у встановленому законодавством порядку, а саме 27.09.2013 за № 7200 податковим органом на юридичну адресу Товариства з обмеженою відповідальністю "Лисичанський машинобудівельний завод" - 91047, м. Луганськ, вул. Краснодонська, 5-В, направлено податкову вимогу форми "Ю" від 26.09.2013 № 89-15 на суму 17806,92 грн., зазначена податкова вимога отримана уповноваженою особою відповідача 30.09.2013 (а.с.15,16). Вищезазначена вимога у встановленому законом порядку не оскаржувалася. За наведених обставин, позовні вимоги підтверджені належними та допустимими доказами і підлягають до задоволення повністю. Питання по судових витратах не вирішується, оскільки позивач звільнений від їх сплати у встановленому порядку, а ст. 94 Кодексу адміністративного судочинства України не передбачено їх стягнення у даних випадках.

Результат розгляду: granted