Рішення адміністративного суду від 2014-04-04 00:00:00+03

Відповідно до ст. 1 Закону України №877-V «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» (далі по тексту - Закон №877-V) державний нагляд (контроль) - діяльність уповноважених законом центральних органів виконавчої влади, їх територіальних органів, державних колегіальних органів, органів виконавчої влади Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування в межах повноважень, передбачених законом, щодо виявлення та запобігання порушенням вимог законодавства суб'єктами господарювання та забезпечення інтересів суспільства, зокрема належної якості продукції, робіт та послуг, прийнятного рівня небезпеки для населення, навколишнього природного середовища. Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 4 Закону №877-V державний нагляд (контроль) здійснюється за місцем провадження господарської діяльності суб'єкта господарювання або його відокремлених підрозділів, або у приміщенні органу державного нагляду (контролю) у випадках, передбачених законом. Державний нагляд (контроль) може здійснюватися комплексно кількома органами державного нагляду (контролю), якщо їхні повноваження на здійснення чи участь у комплексних заходах передбачені законом. Такі заходи проводяться за спільним рішенням керівників відповідних органів державного нагляду (контролю). Відповідно до ч. 1 ст. 68 Кодексу цивільного захисту України посадові особи центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, у разі порушення вимог законодавства з питань техногенної та пожежної безпеки, у тому числі невиконання їх законних вимог, зобов'язані застосовувати санкції, визначені законом. Судом встановлено, що 17.01.2014 в.о. начальника Петрівського РВ Управління ДСНС України у Кіровоградській області винесено наказ про проведення планової перевірки додержання законодавства з питань пожежної та техногенної безпеки, зокрема, ФОП [PERSON] (а.с.17-18). 27.01.2014 ФОП [PERSON] отримала повідомлення про проведення планової перевірки від 27.01.2014, відповідно до якого Петрівським районним відділом УДСНС України у Кіровоградській області у період з 13 по 14 лютого 2014 року буде проведено перевірку відповідача (а.с.20). 13.02.2014 посадовими особами Петрівського районного відділу УДСНС України у Кіровоградській області проведена перевірка додержання (виконання) вимог законодавства у сферах пожежної і техногенної безпеки, цивільного захисту, контролю за діяльністю аварійно-рятувальних служб, за наслідками якої складено акт №21 від 13.02.2014 року (а.с.11-16). Цього ж дня, посадовими особами Петрівського районного відділу УДСНС України у Кіровоградській області, винесено припис про усунення порушень вимог законодавства у сферах пожежної, техногенної безпеки, цивільного захисту, яким зобов'язано відповідача у термін до 01.09.2014 року усунути порушення, які зафіксовані актом перевірки, а саме: 1. керівнику пройти навчання та перевірку знань з питань пожежної безпеки (НАПБ А.01.001-2004 п.3.19); 2. приміщення забезпечити інформаційно-довідковим куточком щодо дій персоналу об'єкта у разі виникнення надзвичайних ситуацій або інших нестандартних подій у побуті (Порядок здійснення підготовки населення, п.6); 3. об'єкт забезпечити системою раннього виявлення надзвичайних ситуацій та оповіщення людей у разі їх виникнення (Кодекс цивільного захисту України ст.53); 4. виконати технічне обслуговування наявних вогнегасників (НАПБ А.01.001-2004, п.6.4.18); 5. завести журнал реєстрації вступного інструктажу з питань техногенної безпеки (ПТБ, п.4.5.1) (а.с.39). В судовому засіданні встановлено, що на час судового розгляду, відповідачем усунуті всі порушення крім забезпечення об'єкту системою раннього виявлення надзвичайних ситуацій та оповіщення людей у разі їх виникнення, що підтверджено позивачем. Представник відповідача посилався на те, що облаштування такою системою не є необхідним за законодавством оскільки п.5 Переліку об'єктів, що підлягають обладнанню системами раннього виявлення надзвичайних ситуацій, в якому йшлося про АГЗП, виключений (а.с.40-47). Представником Управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Кіровоградській області повідомлено суду, що облаштування автогазозаправного пункту відповідача системою раннього виявлення надзвичайних ситуацій та оповіщення людей у разі їх виникнення включене рішенням комісії з питань ТЕБ та НС до плану-графіку на ІІ квартал 2014 року (а.с.66). Натомість представник ФОП [PERSON] стверджував про те, що такі роботи на АГЗП виконуватись не будуть з огляду на відсутність обов'язку встановлювати таку систему. У відповідності ч.1 ст.53 Кодексу цивільного захисту України, на об'єктах підвищеної небезпеки з метою своєчасного виявлення на них загрози виникнення надзвичайних ситуацій та здійснення оповіщення персоналу та населення, яке потрапляє в зону можливого ураження, створюються та функціонують автоматизовані системи раннього виявлення загрози виникнення надзвичайних ситуацій та оповіщення населення у разі їх виникнення (далі - автоматизовані системи). Згідно п.29 ст.1 Кодексу цивільного захисту України об'єкт підвищеної небезпеки - об'єкт, який згідно із законом вважається таким, на якому є реальна загроза виникнення аварії та/або надзвичайної ситуації техногенного чи природного характеру. Відповідно до ст.1 Закону України "Про об'єкти підвищеної небезпеки" від 18 січня 2001 року №2245-III об'єкт підвищеної небезпеки - об'єкт, на якому використовуються, виготовляються, переробляються, зберігаються або транспортуються одна або кілька небезпечних речовин чи категорій речовин у кількості, що дорівнює або перевищує нормативно встановлені порогові маси, а також інші об'єкти як такі, що відповідно до закону є реальною загрозою виникнення надзвичайної ситуації техногенного та природного характеру. У відповідності до ст.1 Закону України "Про об'єкти підвищеної небезпеки" від 18 січня 2001 року №2245-III небезпечна речовина - хімічна, токсична, вибухова, окислювальна, горюча речовина, біологічні агенти та речовини біологічного походження (біохімічні, мікробіологічні, біотехнологічні препарати, патогенні для людей і тварин мікроорганізми тощо), які становлять небезпеку для життя і здоров'я людей та довкілля, сукупність властивостей речовин і/або особливостей їх стану, внаслідок яких за певних обставин може створитися загроза життю і здоров'ю людей, довкіллю, матеріальним та культурним цінностям. Судом встановлено, що автогазозаправний пункт №2, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], де здійснює свою діяльність відповідач, є об'єктом підвищеної небезпеки, що підтверджується свідоцтвом про його державну реєстрацію від 08.08.2006 року, а тому, відповідно до вимог ст.53 Кодексу цивільного захисту України, він повинен бути обладнаний автоматизованою системою раннього виявлення загрози виникнення надзвичайних ситуацій та оповіщення населення у разі їх виникнення (а.с.79). Що стосується посилання представника відповідача про виключення автогазозаправних станцій з Переліку об'єктів, що підлягають обладнанню системами раннього виявлення надзвичайних ситуацій, суд вважає за необхідне вказати наступне. Згідно ч.4. ст.53 Кодексу цивільного захисту України вимоги до автоматизованих систем раннього виявлення надзвичайних ситуацій та систем оповіщення, а також їх улаштування, експлуатації і технічного обслуговування визначаються правилами, що затверджуються центральним органом виконавчої влади, який забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері цивільного захисту. Такі правила улаштування, експлуатації та технічного обслуговування систем раннього виявлення надзвичайних ситуацій та оповіщення людей у разі їх виникнення затверджені наказом Міністерства України з питань надзвичайних ситуацій та у справах захисту населення від наслідків Чорнобильської катастрофи від 15 травня 2006 р. №288 та зареєстровані в Міністерстві юстиції України 5 липня 2006 р. за №785/12659 (далі - Правила). У відповідності до 4.1. Правил, перелік об'єктів, що підлягають обладнанню системами раннього виявлення надзвичайних ситуацій, наведено у додатку, згідно якого автогазозаправні пункти з переліку виключено на підставі наказу Міністерства надзвичайних ситуацій України №793 від 03.08.2011 року. З огляду на те, що ч.1 ст.53 Кодексу цивільного захисту України від 2 жовтня 2012 року №5403-VI визначає ширше коло об'єктів, що підлягають обладнанню системами раннього виявлення надзвичайних ситуацій ніж наказ Міністерства України з питань надзвичайних ситуацій та у справах захисту населення від наслідків Чорнобильської катастрофи від 15 травня 2006 р. №288, зважаючи на те, що кодекс має вищу юридичну силу ніж наказ Міністерства України з питань надзвичайних ситуацій та у справах захисту населення, суд вважає, що в питанні визначення об'єктів, що підлягають обладнанню системами раннього виявлення надзвичайних ситуацій, застосуванню підлягає саме Кодекс цивільного захисту України від 2 жовтня 2012 року №5403-VI. Норми ж Правил, застосовуються в частині, що не суперечить Кодексу цивільного захисту України. Відповідно до пунктів 1, 2 ч.1, ч. 2 ст. 70 Кодексу цивільного захисту України підставою для звернення центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення роботи підприємств, об'єктів, окремих виробництв, цехів, дільниць, експлуатації машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів, зокрема, є недотримання вимог пожежної безпеки, визначених цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами, стандартами, нормами і правилами та порушення вимог пожежної безпеки, передбачених стандартами, нормами і правилами, під час будівництва приміщень, будівель та споруд виробничого призначення. Повне або часткове зупинення роботи підприємств, об'єктів, окремих виробництв, цехів, дільниць, експлуатації машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів, виконання робіт, надання послуг здійснюється виключно за рішенням адміністративного суду. Згідно п.1 Правил пожежної безпеки в Україні, затверджених наказом Міністерства України з питань надзвичайних ситуацій від 19 жовтня 2004 р. №126 та зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 4 листопада 2004 р. за №1410/10009, дані правила встановлюють загальні вимоги з пожежної безпеки, чинність яких поширюється на підприємства, установи, організації та інші об'єкти (будівлі, споруди, технологічні лінії тощо), а також житлові будинки, що експлуатуються, будуються, реконструюються, технічно переоснащуються і розширюються, за винятком підземних споруд та транспортних засобів, вимоги до яких визначаються у спеціальних нормативних документах. Відповідно до 3.1. даних Правил забезпечення пожежної безпеки є складовою частиною виробничої або іншої діяльності посадових осіб, працівників підприємств та підприємців. У відповідності п.2.3. даних Правил, власники підприємств та уповноважених ними органів (далі - власники) зобов'язані, зокрема, здійснювати заходи щодо впровадження автоматичних засобів виявлення та гасіння пожеж і використання для цієї мети виробничої автоматики, а тому необлаштування відповідачем автогазозаправного пункту №2 системою раннього виявлення надзвичайних ситуацій та оповіщення людей у разі їх виникнення є недотримання вимог пожежної безпеки, що свідчить про наявність підстав звернення до суду з даним позовом. Згідно п.7 ст.7 Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" від 5 квітня 2007 року №877-V на підставі акта, складеного за результатами здійснення заходу, в ході якого виявлено порушення вимог законодавства, орган державного нагляду (контролю) за наявності підстав для повного або часткового зупинення виробництва (виготовлення), реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг звертається у порядку та строки, встановлені законом, з відповідним позовом до адміністративного суду. У разі необхідності вжиття інших заходів реагування орган державного нагляду (контролю) протягом п'яти робочих днів з дня завершення здійснення заходу державного нагляду (контролю) складає припис, розпорядження, інший розпорядчий документ щодо усунення порушень, виявлених під час здійснення заходу, а у випадках, передбачених законом, також звертається у порядку та строки, встановлені законом, до адміністративного суду з позовом щодо підтвердження обґрунтованості вжиття до суб'єкта господарювання заходів реагування, передбачених відповідним розпорядчим документом. Таким чином, законодавець визначає можливість застосування декількох заходів реагування як то винесення припису та звернення до суду з позовом про повне зупинення роботи об'єкту (у випадку наявності підстав). Згідно з частинами 2, 3 ст. 68 Кодексу цивільного захисту України у разі встановлення порушення вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, що створює загрозу життю та здоров'ю людей, посадові особи центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сферах техногенної та пожежної безпеки, звертаються до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення роботи підприємств, окремих виробництв, виробничих дільниць, агрегатів, експлуатації будівель, споруд, окремих приміщень, випуску та реалізації пожежонебезпечної продукції, систем та засобів протипожежного захисту у порядку, встановленому законом. Приписи, постанови, розпорядження центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, щодо усунення порушень встановлених законодавством вимог з питань техногенної та пожежної безпеки можуть бути оскаржені до суду в установлений законом строк. Судом встановлено, що припис про усунення порушень вимог законодавства від 13.02.2014 року, в якому вказано про обов'язок облаштувати АГЗП системою раннього виявлення надзвичайних ситуацій та оповіщення людей у разі їх виникнення, ФОП [PERSON] не оскаржувався, що підтверджено в судовому засіданні її представником (а.с39). Суд вважає, що відсутність на автомобільному газозаправному пункті системи раннього виявлення надзвичайних ситуацій та оповіщення людей у разі їх виникнення може призвести, при настанні відповідних обставин, до несвоєчасного виявлення надзвичайної ситуації, та, як наслідок несвоєчасної обізнаності населення про неї, що несе загрозу життю та здоров'ю людей, а тому позов в цій частині є обґрунтованим. Однак, позивач, формулюючи позовні вимоги, просить суд зобов'язати саме відповідача застосувати заходи реагування у вигляді повного зупинення своєї роботи, що здійснюється за адресою: [ADDRESS]., шляхом опечатування (опломбування) технологічного обладнання (заправні колонки) та вхідних дверей до операторської. Згідно ч.2 ст.70 Кодексу цивільного захисту України повноваження щодо повного або часткового зупинення роботи підприємств, об'єктів, окремих виробництв, цехів, дільниць, експлуатації машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів, виконання робіт, надання послуг належать виключно адміністративному суду, а тому зобов'язання відповідача здійснити ці заходи є безпідставними. Більш того, відповідно до п .2 ч. 4 ст. 105 КАС України адміністративний позов може містити вимоги про зобов'язання відповідача - суб'єкта владних повноважень прийняти рішення або вчинити певні дії. Відповідач же в даному провадженні не є суб'єктом владних повноважень. Щодо вимоги про зупинення діяльності шляхом опечатування (опломбування) технологічного обладнання (заправні колонки) та вхідних дверей до операторської, то суд вважає за необхідне вказати наступне. Згідно п.6.2. Інструкції про порядок та умови застосування органами державного пожежного нагляду запобіжних заходів затвердженої наказом Міністерства України з питань надзвичайних ситуацій від 21 жовтня 2004 року №130 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 8 листопада 2004 р. за №1416/10015 (що є чинною на момент розгляду спору) постанова про застосування запобіжних заходів підлягає виконанню шляхом опечатування, опломбування, знеструмлення (якщо це можливо) з дати приведення її в дію. Натомість даний пункт розуміється в контексті п.4.1. цієї Інструкції, відповідно до змісту якого, така постанова про застосування запобіжних заходів виноситься посадовою особою органу держпожнагляду, що суперечить ч.2 ст.70 Кодексу цивільного захисту України, а тому застосований бути не може. Згідно п.10 ч.1 ст.256 КАСУ негайно виконуються постанови суду, зокрема, про повне або часткове зупинення роботи підприємств, окремих виробництв, виробничих дільниць, експлуатації будівель, об'єктів, споруд, цехів, дільниць, а також машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів, проведення робіт, у тому числі будівельно-монтажних, випуску і реалізації пожежонебезпечної продукції, систем та засобів протипожежного захисту, надання послуг, якщо це загрожує життю та/або здоров'ю людей, а тому дану постанову належить виконати негайно. З огляду на викладене,

Результат розгляду: partial