Рішення адміністративного суду від 2014-03-24 00:00:00+02

Державна податкова інспекція у м.Рівному Головного управління Міндоходів у Рівненській області звернулась в суд з позовом до Фізичної особи - підприємця [PERSON] про стягнення податкової заборгованості в сумі 207732,60 грн., зокрема по податку на додану вартість в сумі 21297,57 грн. та по податку на доходи фізичних осіб в сумі 186435,03 грн. Представник позивача в судове засідання не прибув. Про дату та місце судового розгляду справи повідомлений належним чином. В прохальній частині позовної заяви заявив клопотання про розгляд справи без участі представника податкового органу. Відповідач заперечень на адміністративний позов не подав, в судове засідання не прибув, причини неприбуття суду не повідомив. Про дату та місце судового розгляду справи, з врахуванням ст. 35 КАС України, повідомлений належним чином. Судом не визнавалася обов'язковою участь відповідача в судовому засіданні. Відповідно до ч.4 ст.128 КАС України, у разі неприбуття відповідача, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, без поважних причин розгляд справи може не відкладатися і справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів. За таких обставин суд вважає за можливе розглянути справу без участі представників сторін на підставі наявних доказів. Враховуючи неявку в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до положень ч.6 ст.12, ч.1 ст.41 КАС України, повне фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Розглянувши позовну заяву, встановивши фактичні обставини справи, перевіривши їх доказами, дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх в сукупності, відповідно до вимог закону, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення. Судом встановлено, що [PERSON] як фізична особа - підприємець зареєстрований розпорядженням виконавчого комітету Рівненської міської ради 01.04.2008 року та перебуває на обліку у ДПІ у м.Рівному Головного управління Міндоходів у Рівненській області з 02.04.2008 року. Згідно даних обліку позивача, за відповідачем станом на 13.02.2014 року рахується податкова заборгованість в загальній сумі 207732,60 грн., зокрема по податку на додану вартість в сумі 21297,57 грн. та по податку на доходи фізичних осіб в сумі 186435,03 грн. Вказана заборгованість виникла наступним чином. Заборгованість відповідача з податку на додану вартість в сумі 21297,57 грн. у зв'язку з: - несплатою податку, нарахованого платником самостійно згідно податкової декларації з податку на додану вартість №9009190200 від 20.10.2011 року на суму 20731,00 грн; - нарахуванням контролюючим органом пені за несвоєчасну сплату відповідачем грошового зобов'язання в сумі 566,57 грн. Заборгованість відповідача по податку з доходів фізичних осіб в сумі 186435,03 грн. виникла у зв'язку з: - несплатою грошового зобов'язання визначеного податковим повідомленням - рішенням № 0004101742 від 31.12.2010 року в сумі 16069,42 грн., яке винесене на підставі акту перевірки №270/17-117/[NUMBER] від 30.12.2010 року; - несплатою грошового зобов'язання визначеного податковим повідомленням - рішенням № 0002801742 від 25.06.2013 року в сумі 135398,95 грн., яке винесене на підставі акту перевірки №111/17-100/[NUMBER] від 18.04.2013 року; - нарахуванням контролюючим органом пені за несвоєчасну сплату відповідачем грошового зобов'язання в сумі 34966,66 грн. Вказані обставини підтверджені дослідженими у судовому засіданні доказами: копією довідки про взяття на облік платника податків №29-13/9211 від 02.04.2008 року (а.с.3), копією рішення про анулювання свідоцтва платника ПДВ №32674/17-325 від 04.10.2011 року (а.с.4), довідкою про стан розрахунків з бюджетом станом на 17.02.2014 року (а.с.8), витягами з облікових карток відповідача (а.с.9-13), копією податкової декларації з податку на додану вартість №9009190200 від 20.10.2011 року (а.с.14-16), копією податкового повідомлення - рішення № 0004101742 від 31.12.2010 року (а.с.17), копія акту перевірки №270/17-117/[NUMBER] від 30.12.2010 року (а.с.18-23), копією податкового повідомлення - рішення № 0002801742 від 25.06.2013 року року (а.с.24), копія акту перевірки №111/17-100/[NUMBER] від 18.04.2013 року (а.с.25-30), копіями розрахунків податкового зобов'язання відповідача (а.с.31). Сума заборгованості також підтверджується розрахунком суми податкового боргу по ФОП [PERSON] станом на 13.02.2014 року (а.с.7). Відповідно до пп. 16.1.4 п. 16.1 ст. 16 та п. 36.1. ст. 36 Податкового кодексу України платник податків зобов'язаний обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку та строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи. Згідно з п. 54.1 ст. 54 Податкового кодексу України, крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов'язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов'язання та/або пені вважається узгодженою. Пунктом 57.1. ст. 57 Податкового кодексу України передбачено, що платник податків зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом. В силу положень п. 57.3. ст. 57 Податкового кодексу України, у разі визначення грошового зобов'язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов'язаний сплатити нараховану суму грошового зобов'язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу. Оскільки доказів оскарження та скасування вказаних податкових повідомлень-рішень не надано, грошове зобов'язання визначене вказаними рішеннями, набуло статусу узгодженого. Проте, вказані податкові зобов'язання платником податків не сплачувались. Відповідно до вимог пп. 14.1.175 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України, сума узгодженого грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання є податковим боргом. Відповідно до п. 59.1 ст. 59 Податкового кодексу України, у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, орган державної податкової служби надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення. Пунктом 59.5 ст. 59 Податкового кодексу України встановлено, що у разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення. Однак, коли у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається). Органом державної податкової служби відповідно до п.6.2.3 ст.6 Закону України "Про порядок погашення зобов'язання платників податків перед бюджетом та державними цільовими фондами" від 21.12.2000 року №2181-ІІІ платнику податків виставлялись перша податкова вимога №1/3587 від 09.12.2008 року та здійснено запис у державний реєстр застав рухомого майна про податкову заставу. Друга податкова вимога №2/710 від 13.02.2009 року. Станом на дату розгляду справи судом відповідачем доказів сплати податкової заборгованості в сумі 207732,60 грн. не надано. Відповідно до пп. 14.1.175 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України, сума узгодженого грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання, є податковим боргом. Підпунктом 20.1.18 пункту 20.1 статті 20 Податкового кодексу України встановлено право державних податкових інспекцій подавати до суду позови до підприємств, установ, організацій та громадян про стягнення податкового боргу. За наведених обставин, позовні вимоги підтверджені належними та допустимими доказами і підлягають до задоволення повністю. Судові витрати по справі згідно ч. 4 ст. 94 КАС України з відповідача не стягуються.

Результат розгляду: granted