Рішення адміністративного суду від 2014-01-27 00:00:00+02

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати дії Управління Пенсійного фонду України в м. Феодосія щодо зменшення відсоткової ставки до 80% суми місячної (чинної) заробітної плати прокурора під час перерахунку розміру його пенсії за вислугою років та щодо обмеження розміру його пенсії за період роботи в органах юстиції з 06.11.2012 року по 20.09.2013 року неправомірними, а також зобов'язати відповідача здійснити відповідні перерахування та виплати. Позовні вимоги мотивовані тим, що [PERSON] працював на різних посадах в органах прокуратури з 03 серпня 1987 року по 19 листопада 2010 року. У зв'язку з чим, йому з 01 грудня 2002 року відповідно до діючої на той час редакції ст. 50-1 ЗУ «Про прокуратуру» була призначена пенсія у розмірі 90% від суми місячної заробітної плати. Відповідно до зазначеної відсоткової ставки здійснювалися усі наступні перерахунки пенсії. Так, 26 листопада 2012 року позивач у зв'язку з черговим підвищенням посадових окладів працівників прокуратури звернувся до УПФ в м. Феодосія з заявою про перерахунок пенсії, надавши довідку № 18-ф-186 від 23 листопада 2012 року про заробітну плату прокурора м. Феодосія станом на 14 червня 2012 року, що була видана йому прокуратурою АР Крим. Однак, відповідачем було винесено розпорядження, яким здійснено перерахунок пенсії позивача з розрахунку 80 відсотків від суми місячної (чинної) заробітної плати на підставі діючої на 01.10.2011 року редакції ст. 50-1 ЗУ «Про прокуратуру», тобто у розмірах, нижчих, ніж було встановлено раніше. 02 вересня 2013 року [PERSON] звернувся до ПФУ в м. Феодосія з запитом, на який отримав відповідь від 16.09.2013 року, зі змісту якої слідує, що при перерахунку пенсії був застосований п. 1 ст. 2 розділу I ЗУ «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» від 08 липня 2011 року № 3668-VI, який набрав чинності 01 жовтня 2011 року, а також ст. 50-1 ЗУ «Про прокуратуру» в новій редакції від 08 липня 2011 року. Проте, позивач вважає, що методика перерахунку пенсії здійснена невірно, оскільки він звернувся до ПФУ в м. Феодосія щодо перерахунку його пенсії у зв'язку з підвищенням заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих робітників, а не щодо її перепризначення. Посилаючись на ст. 58 Конституції України [PERSON] зауважив, що закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії у часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або відміняють відповідальність особи. Так, на думку позивача, ПФУ в м. Феодосія мало здійснити перерахунок пенсії на підставі внесених ЗУ «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» з 01.10.2011 року змін в ст. 50-1 ЗУ «Про прокуратуру» в частині, яка не обмежує та не звужує його прав у відповідності з Конституцією України. Крім зазначеного, на думку [PERSON], відносно нього з боку ПФУ в м. Феодосія були допущені також інші порушення закону, які суттєво обмежують його конституційні права. Так, звільнившись 19 листопада 2010 року з органів прокуратури, [PERSON] 06 листопада 2012 року був прийнятий на державну службу на посаду першого заступника начальника ГУЮ МЮ України в АР Крим, де пропрацював до 20.09.2013 року у зв'язку зі звільненням за власним бажанням. Однак, на протязі усього періоду роботи на зазначеній посаді йому виплачувалася пенсія в розмірі 1872,98 грн., що значно менше розміру пенсії, яку він отримував до вступу на роботу в органи юстиції. Так, звернувшись 02.09.2013 року до відповідача з письмовим запитом, позивач отримав відповідь, з якої вбачається, що ПФУ в м. Феодосія керувалося ЗУ від 08.07.2011 року № 3668-VI «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи», згідно якого в ч. 15 ст. 50-1 ЗУ «Про прокуратуру» внесені зміни, відповідно до яких пенсія, призначена прокурорам і слідчим прокуратури в період роботи на посадах, які дають право на призначення пенсії у порядку та на умовах, передбачених цим Законом, законами України "Про статус народного депутата України", "Про наукову і науково-технічну діяльність", "Про державну службу", виплачується в розмірі, обчисленому відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", а після звільнення з таких посад - у розмірі, обчисленому відповідно до цього Закону. Проте, позивач з зазначеними обґрунтуваннями не згодний, оскільки відповідно до ст.64 Конституції України конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України. Так, ст. 22 Конституції України закріплено, що конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод. Позивач [PERSON] до судового засідання не з'явився, від його представника [PERSON], діючої на підставі довіреності, надійшла телефонограма, в якій вона просить суд розглянути справу за її відсутності. Представник відповідача Груша І.І., діючий на підставі довіреності, позовні вимоги не визнав, надав суду письмові заперечення, та пояснив, що [PERSON] з 01.12.2002 року дійсно є отримувачем пенсії за вислугою років відповідно до ЗУ «Про прокуратуру». Так, на час призначення позивачу пенсії діяла ст. 50-1 ЗУ «Про прокуратуру», яка передбачала призначення пенсії прокурорам і слідчим зі стажем роботи не менш ніж 20 років, в тому числі зі стажем роботи на посадах прокурорів та слідчих прокуратури не менше 10 років, незалежно від віку в розмірі 80 відсотків від суми їх місячної заробітної плати. За кожний рік роботи понад 10 років на цих посадах пенсія збільшується на 2 відсотки, але не більше 90 відсотків. Законом України № 3558-VI від 08.07.2011 р. «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» внесені зміни до ст. 50-1 ЗУ «Про прокуратуру», відповідно до яких передбачено поетапне збільшення вислуги років, необхідної для призначення пенсії за цим Законом, а також передбачено, що пенсія призначається в розмірі 80% від суми місячної (діючої) заробітної плати, в яку входять усі види оплати праці, з якої був сплачений єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 01.01.2011 року - страховий внесок на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, отриманої перед місяцем звернення за призначенням пенсії. Так, виходячи зі ст. 58 Конституції України, якою закріплено, що закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії у часі, розмір пенсії [PERSON], виходячи з відсоткової ставки до 80% заробітку, не зменшувався, а навпаки збільшився з 6872,03 грн. до 7081,86 грн. Так, розмір пенсії позивача був збільшений виключно за його заявою та ПФУ в м. Феодосія права [PERSON] звужені не були. В обґрунтування свої заперечень щодо позовних вимог [PERSON] про зобов'язання ПФУ в м. Феодосія здійснити перерахунок його пенсії за період роботи в органах юстиції з 06.11.2012 року по 20.09.2013 року та здійснити відповідні виплати, представник відповідача пояснив, що позивачу з 06.11.2012 року на підставі ч. 15 ст. 50-1 ЗУ «Про прокуратуру» виплачувалася пенсія в розмірі 1874,66 грн., яка обчислювалася відповідно до ЗУ № 3558-VI від 08.07.2011 р. «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи», якою були внесені зміни до ст. 50-1 ЗУ «Про прокуратуру». А вже після звільнення з органів юстиції [PERSON] 27.09.20113 року звернувся до УПФ в м. Феодосія з заявою про перерахунок пенсії у зв'язку з його звільненням, який був здійснений, виходячи з 80% заробітку, та розмір пенсії склав 7081,86 грн. Суд, заслухавши пояснення представника відповідача, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що на підставі заяви [PERSON] від 01.12.2002 року, який мав загальний стаж роботи 22 роки та 1 місяць, що складається з його перебуванні на прокурорсько-слідчих посадах - 15 років, 3 місяці 21 день, на військовій службі - 2 роки 11 місяців 16 днів та на навчанні в юридичному вузі, Пенсійним фондом України в м. Феодосія йому була призначена пенсія за вислугою років у розмірі 90% від суми місячної заробітної плати прокурора відповідно до ЗУ «Про прокуратуру», що діяв на той час (а.с.37). Так, розмір його пенсії складав 6872,03 грн. (а.с.39). 23 листопада 2012 року [PERSON] отримав довідку, надану Прокуратурою АР Крим, про розмір заробітної плати стосовно посади прокурора, яка станом на 14 червня 2012 року загалом складає 8852, 32 грн. (а.с.31). У зв'язку зі збільшенням розміру заробітної плати він звернувся до ПФУ в м. Феодосія з заявою про перерахунок вже раніше призначеної йому пенсії, що передбачений ЗУ «Про прокуратуру» (а.с.32). Так, відповідно до розпорядження ПФУ в м. Феодосія від 05.12.2012 року був зроблений перерахунок пенсії [PERSON], виходячи з 80 відсотків від суми місячної (чинної) заробітної плати прокурора, розмір якої з 01.07.2012 р. склав 7081,86 грн. (а.с.41). Крім того, наказом Міністерства юстиції України від 01.11.2012 р. [PERSON] було призначено на посаду першого заступника начальника ГУЮ МЮУ в АР Крим та наказом від 06.11.2012 року він вважався таким, який приступив до виконання обов'язків за даною посадою з окладом згідно штатного розпису в розмірі 2668,00 грн. та з присвоєнням 11 рангу державного службовця 5 категорії. Також йому була встановлена надбавка за вислугу років в розмірі 40% від посадового окладу з урахуванням надбавки за ранг як такому, який має стаж державної служби на дату прийому 26 років 10 місяців (а.с.18,19). У зв'язку з зазначеним позивач 19.11.2012 року звернувся до ПФУ в м. Феодосія з заявою про перерахунок раніше призначеної пенсії (а.с.34). Так, відповідно до розпорядження ПФУ в м. Феодосія № 153605 від 14.12.2012 р. [PERSON], починаючи з 06.11.2012 р. почав отримувати пенсію в розмірі 1872,98 грн. (а.с.35). Наказом Міністерства юстиції України від 20.09.2013 року [PERSON] був звільнений з посади першого заступника ГУЮ МЮ України в АР Крим за власним бажанням (а.с.20), у зв'язку з чим він 27 вересня 2013 року звернувся до ПФУ в м. Феодосія з заявою про перерахунок пенсії (а.с.45). Згідно розпорядження № 153605 від 02.10.2013 р. пенсія позивача була перерахована виходячи з 80 відсотків від суми місячної (чинної) заробітної плати прокурора, розмір якої з 21.09.2013 р. склав 7081,86 грн. (а.с.43). Відповідно до ст. 50-1 Закону України від 05.11.1991 року (із змінами і доповненнями) "Про прокуратуру"( в редакції, яка діяла на час призначення пенсії) прокурори і слідчі зі стажем роботи не менше 20 років, у тому числі зі стажем роботи на посадах прокурорів і слідчих прокуратури не менше 10 років, мають право на пенсійне забезпечення за вислугу років незалежно від віку. Пенсія призначається в розмірі 80 відсотків від суми їхньої місячної (чинної) заробітної плати, до котрої включаються всі види оплати праці, на які нараховуються страхові внески, одержуваної перед місяцем звернення за призначенням пенсії. За кожен повний рік роботи понад 10 років на цих посадах пенсія збільшується на 2 відсотки, але не більше 90 відсотків від суми місячного (чинного) заробітку. Призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв'язку з підвищенням заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників. Законом України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» № 3668-VI, який набрав чинності з 01.10.2011 року внесено зміни до ст. 50-1 Закону України "Про прокуратуру", згідно з якими прокурори і слідчі мають право на пенсійне забезпечення за вислугу років незалежно від віку за наявності на день звернення вислуги років. Пенсія призначається в розмірі 80 відсотків від суми їхньої місячної (чинної) заробітної плати, до якої включаються всі види оплати праці, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, одержуваної перед місяцем звернення за призначенням пенсії. Таким чином, з 01 жовтня 2011 року у зв'язку з зазначеними змінами, положення ч.1 ст. 50-1 ЗУ «Про прокуратуру» щодо призначення прокурорам та слідчим пенсії за вислугу років у розмірі не більше 90 відсотків від суми місячного (чинного) заробітку втратили чинність. Відповідно, в даному випадку суд виходить з того, що згідно ст. 22 Конституції України закріплені нею права не є вичерпними, гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законодавчих актів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод. Разом з тим, підстави та порядок перерахунку пенсій прокурорам регулюють частини 13 та 18 ст. 50-1 ЗУ «Про прокуратуру», положення яких у зв'язку з прийняттям ЗУ «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» № 3668-VI змін не зазнали. Так, змінилася лише нумерація частин цієї статті. У відповідності до ч. 13 ст. 50-1 ЗУ «Про прокуратуру» обчислення (перерахунок) пенсій провадиться за документами пенсійної справи та документами, додатково поданими пенсіонерами, виходячи з розміру місячного заробітку за відповідною посадою, з якої особа вийшла на пенсію, станом на час звернення за призначенням або перерахунком. Частина 18 ст. 50-1 ЗУ «Про прокуратуру» передбачає, що призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв'язку з підвищенням заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників. Перерахунок призначених пенсій провадиться з першого числа місяця, що йде за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув права на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців. Перерахунок пенсій провадиться з урахуванням фактично отримуваних працівником виплат і умов оплати праці, що існували на день його звільнення з роботи. Право на пенсійне забезпечення є складовою конституційного права на соціальний захист. Згідно зі статтею 46 Конституції України це право гарантується загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення. Конституційний Суд України неодноразово розглядав проблему, пов'язану з реалізацією права на соціальний захист, неприпустимістю обмеження конституційного права громадян на достатній життєвий рівень, і сформулював правову позицію, згідно з якою Конституція та закони України виокремлюють певні категорії громадян України, що потребують додаткових гарантій соціального захисту з боку держави. До них, зокрема, належать громадяни, яким пенсія призначається за спеціальними законами. У рішеннях Конституційного Суду України зазначалося, що пільги, компенсації, гарантії є видом соціальної допомоги і необхідною складовою конституційного права на достатній життєвий рівень, тому звуження змісту та обсягу цього права шляхом прийняття нових законів або внесення змін до чинних законів за статтею 22 Конституції України не допускається (рішення Конституційного Суду України від 6 липня 1999 року N 8-рп/99, від 20 березня 2002 року N 5-рп/2002, від 17 березня 2004 року N 7-рп/2004, від 1 грудня 2004 року N 20-рп/2004. В Рішенні Конституційного Суду України від 11.10.2005 року № N 8-рп/2005 визначено, що в Україні як соціальній, правовій державі політика спрямовується на створення умов, які забезпечують достатній життєвий рівень, вільний і всебічний розвиток людини як найвищої соціальної цінності, її життя і здоров'я, честь і гідність. Утвердження та дотримання закріплених у нормативно-правових актах соціальних стандартів є конституційним обов'язком держави. Діяльність її правотворчих і правозастосовчих органів має здійснюватися за принципами справедливості, гуманізму, верховенства і прямої дії норм Конституції України, а повноваження - у встановлених Основним Законом України межах і відповідно до законів. Згідно частини 15 статті 50-1 ЗУ «Про прокуратуру» пенсія, призначена відповідно до цієї статті, в період роботи на посадах, які дають право на призначення пенсії у порядку та на умовах, передбачених цим Законом, законами України "Про статус народного депутата України", "Про наукову і науково-технічну діяльність", "Про державну службу", виплачується в розмірі, обчисленому відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", а після звільнення з таких посад - у розмірі, обчисленому відповідно до цього Закону. Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи, зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Згідно положень частини 2 статті 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Враховуючи те, що Законом України №3668-VІ від 08.07.2011 року «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи», який набрав чинності 01.10.2011 року, внесено зміни до Закону України «Про прокуратуру» щодо зменшення розміру пенсії працівників прокуратури до 80% від суми місячної (чинної) заробітної плати, тобто запроваджено обмеження та зменшення розміру пенсій, які призводять до звуження змісту та обсягу права на пенсійне забезпечення відповідних категорій громадян, яким пенсія була призначена раніше, суд вважає за необхідне визнати дії Управління Пенсійного фонду України в м. Феодосія в частині зменшення відсоткової ставки до 80% суми місячної (чинної) заробітної плати прокурора під час перерахунку розміру пенсії [PERSON] за вислугою років неправомірними та зобов'язати відповідача здійснити відповідні перерахування та виплати. Що стосується позовних вимог [PERSON] про визнання дій ПФУ в м. Феодосія щодо обмеження розміру його пенсії за період роботи в органах юстиції з 06.11.2012 року по 20.09.2013 року неправомірними, а також зобов'язання відповідача здійснити відповідні перерахування та виплати, суд не бачить підстав для їх задоволення, оскільки відповідно до редакції ЗУ «Про прокуратуру», яка вже діяла на час працевлаштування позивача до органів юстиції, тобто його вступу на державну службу, призначена відповідно до ст. 50-1 ЗУ «Про прокуратуру» пенсія, в період роботи на відповідних посадах виплачується в розмірі, обчисленому відповідно до ЗУ "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", а після звільнення з таких посад - у розмірі, обчисленому відповідно до цього ЗУ «Про прокуратуру». На підставі викладеного,

Результат розгляду: partial