Рішення адміністративного суду від 2014-03-25 00:00:00+02

Заступник начальника відділу Деснянського ВДВС ЧМУЮ звернувся до суду із поданням про зміну способу виконання рішення суду, на підставі якого було видано виконавчий лист № 2-а-10052/11 в частині зобов'язання Управління Пенсійного фонду України в Новозаводському районі міста Чернігова здійснити перерахунок та виплату [PERSON] щомісячної державної соціальної допомоги, як дитині війни, у розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком, у відповідності до ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» за період з 01.02.2011 по 22.07.2011 включно, з урахуванням раніше виплачених сум за вказаний період, на: стягнути з Управління Пенсійного фонду України в м. Чернігові на користь [PERSON] нараховану згідно рішення суду пенсію відповідно до Закону України «Про соціальний захист дітей війни» за період з 01.02.2011 по 22.07.2011 у розмірі 761,60 грн. Представник заявника в судове засідання не з'явився, про дату, час і місце розгляду заяви повідомлений у встановленому порядку (а.с.37), наявне клопотання про розгляд заяви без участі їх представника. Стягувач [PERSON] та представник боржника в судове засідання не з'явилися, про дату, час і місце розгляду заяви повідомлялись у встановленому порядку (а.с.38). Від представника Управління Пенсійного фонду України в м. Чернігові надійшли заперечення (а.с.39), в яких просить відмовити в задоволенні заяви, розгляд справи проводити без їх участі. Відповідно до ч. 2 ст. 263 КАС України неприбуття в судове засідання сторін не перешкоджає розгляду заяви. Відповідно до ст. 41 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи 2-а-10052/11, суд приходить до висновку, що подання не підлягає задоволенню з наступних підстав. Статтею 14 КАС України встановлено, що судове рішення, яким закінчується розгляд справи в адміністративному суді, ухвалюється іменем України. Постанови та ухвали суду в адміністративних справах, що набрали законної сили, є обов'язковими до виконання на всій території України. Невиконання судових рішень тягне за собою відповідальність, встановлену законом. Як вбачається з матеріалів справи, 30.08.2011 суддею Новозаводського районного суду м. Чернігова в порядку скороченого провадження було винесено постанову, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 29 листопада 2013 року (а.с.14), якою позов [PERSON] задоволено частково, зобов'язано Управління Пенсійного фонду України в Новозаводському районі міста Чернігова здійснити перерахунок та виплату [PERSON] щомісячної державної соціальної допомоги, як дитині війни, у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком, у відповідності до ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» за період з 01.02.2011 по 22.07.2011 включно з урахуванням раніше виплачених сум за вказаний період (а.с.8-9). Судом встановлено, що державним виконавцем 03.02.2014 винесена постанова про відкриття виконавчого провадження з виконання виконавчого листа № 2-а-10052/11 виданого 23.01.2014 Новозаводським районним судом м. Чернігова (а.с.22). Боржник виконав рішення суду лише в частині нарахування пенсії в сумі 761,60 грн., проте виплата не здійснена у зв'язку з відсутністю коштів (а.с.34). Відповідно до вимог ст. 263 КАС України, відстрочка і розстрочка виконання, зміна чи встановлення способу і порядку виконання рішення суду допускається за наявності обставин, що ускладнюють виконання судового рішення (відсутність коштів на рахунку, відсутність присудженого майна в натурі, стихійне лихо, тощо). Під зміною способу і порядку виконання рішення розуміється прийняття судом нових заходів для реалізації рішення в разі неможливості його виконання у порядку і способом, раніше встановленими. Тобто зі змісту вказаної норми випливає, що суд за наявності обґрунтованих підстав та належних доказів, може змінити спосіб та порядок виконання рішення суду, або ж відмовити по даному питанню, не змінюючи при цьому його змісту. Слід також зазначити, що підставою для застосування правил вказаної статті Кодексу є обставини, що перешкоджають належними чином виконати судове рішення в адміністративній справі ускладнюють його виконання або роблять неможливим. За приписами пункту другого частини четвертої статті 105 КАС України, адміністративний позов може містити вимоги про зобов'язання відповідача - суб'єкта владних повноважень прийняти рішення або вчинити певні дії. У разі задоволення адміністративного позову суд може прийняти постанову про зобов'язання відповідача вчинити певні дії (п. 2 ч. 2 ст. 162 КАС України). Аналіз резолютивної частини постанови Новозаводського районного суду м. Чернігова від 30.08.2011 та синтез наведених процесуальних норм дають підстави зробити висновок про те, що зобов'язання, покладені на відповідача, є позовними вимогами як обраним судом видом захисту порушених прав позивача, які суд задовольнив. Таким чином, заступник начальника Деснянського відділу державної виконавчої служби Чернігівського міського управління юстиції просить змінити не спосіб виконання постанови суду, а судове рішення по суті позовних вимог і вирішити додаткову позовну вимогу про стягнення коштів, яка не була предметом розгляду та дослідження суду під час прийняття цієї постанови. За таких обставин, правові підстави для задоволення подання про зміну способу і порядку виконання судового рішення відсутні.

Результат розгляду: denied