Рішення адміністративного суду від 2014-03-13 00:00:00+02

Приватне підприємство "Агросинтез-плюс" (далі по тексту постанови - позивач, ПП "Агросинтез-плюс") звернулося до Запорізького окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Держземагентства у Запорізькій області (далі по тексту постанови - відповідач), в якому просить: визнати протиправним та скасувати рішення відповідача, викладене у листі за вих. № 09-03-44/10461 від 30.12.2013, що позбавляє можливості в отриманні Приватному підприємству "Агросинтез-плюс" дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду площею 2,8484 га, для іншого сільськогосподарського призначення (розташування та обслуговування складських приміщень та току) на території Любимівської сільської ради, поблизу с.Скелювате, Вільнянського району Запорізької області; зобов'язати відповідача повторно розглянути клопотання позивача про надання дозволу на розробку проектної документації із землеустрою за вих. № 50/13-юр від 20.11.2013 року та прийняти рішення на його підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачений чинним законодавством. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що відповідач неправомірно відмовив позивачу в наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, оскільки було відмовлено з підстав, не передбачених чинним законодавством. Відповідачу, відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 123 Земельного кодексу України, заборонено вимагати документи, які не передбачено чинним законодавством. Крім того, відповідачем порушено строки розгляду клопотання позивача. Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав з підстав, викладених в позовній заяві, просив позовні вимоги задовольнити повністю. Відповідач подав письмові заперечення проти позову. Представник відповідача в судовому засіданні проти задоволення позову заперечив з підстав, викладених в запереченнях, та пояснив, що з поданого клопотання та доданих документів відповідач не міг встановити, чи була земельна ділянка раніше сформована, чи вона перебуває на стадії формування, де знаходиться земельна ділянка, вид господарської діяльності позивача (чи є він сільськогосподарським підприємством). А відтак, відповідач правомірно відмовив позивачу в наданні дозволу на розробку проектної документації із землеустрою. Просить в задоволенні позову відмовити повністю. Вислухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, з'ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково. При цьому суд врахував таке. Позивач є власником зернового току, який знаходиться на земельній ділянці площею 2,8484 га, кадастровий № 2321582500:03:004:0093, розташованій на території Любимівської сільської ради, поблизу с. Скелювате, Вільнянського району, Запорізької області за адресою: вул. Радянська, 1а, с.Скелювате, Вільнянський район, Запорізька область (а.с.6-9). Позивач звернувся до відповідача з клопотанням про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду вих. № 50/13-юр від 20.11.2013 (а.с.10). До клопотання позивачем надано збірний кадастровий план. Вказане клопотання отримано уповноваженою особою відповідача 26.11.2013, про що свідчить відмітка про прийняття на копії клопотання. Відповідачем клопотання позивача зареєстровано 28.11.2013 за номером 09748/23-03 (а.с.90). За результатами розгляду клопотання відповідач листом від 30.12.2013 № 09-03-44/10461 повідомив позивача про відмову в наданні дозволу на розробку проектної документації із землеустрою (а.с.12). Відмовляючи в наданні дозволу, відповідач зазначив, що: прикладений графічний матеріал не дає можливості встановити місце розташування земельної ділянки по відношенню до населеного пункту (тобто, "в його межах" чи "за його межами"): відсутні копії документів на майно (будівлі, споруди та інше), яке розташоване на запитуваній земельній ділянці та яким користується підприємство для ведення своєї господарської діяльності; не можливо встановити статутні види діяльності підприємства, так як у поданих до клопотання документах відсутні копії статутних документів, які підтверджують правоздатність підприємства, як юридичної особи. Правовідносини, що виникли між сторонами, регулюються нормами Земельного кодексу України. Так, відповідно до частин 2, 3 ст. 123 Земельного кодексу України, особа, зацікавлена в одержанні у користування земельної ділянки із земель державної або комунальної власності за проектом землеустрою щодо її відведення, звертається з клопотанням про надання дозволу на його розробку до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, які відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, передають у власність або користування такі земельні ділянки. У клопотанні зазначаються орієнтовний розмір земельної ділянки та її цільове призначення. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування та розмір земельної ділянки, письмова згода землекористувача, засвідчена нотаріально (у разі вилучення земельної ділянки). Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у користування відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею. Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування в межах їх повноважень у місячний строк розглядає клопотання і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування земельної ділянки вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, а також генеральних планів населених пунктів, іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування території населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку. У разі якщо у місячний строк з дня реєстрації клопотання Верховна Рада Автономної Республіки Крим, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у користування відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, не надав дозволу на розроблення документації із землеустрою або мотивовану відмову у його наданні, то особа, зацікавлена в одержанні у користування земельної ділянки із земель державної або комунальної власності, у місячний строк з дня закінчення зазначеного строку має право замовити розроблення документації із землеустрою без надання такого дозволу, про що письмово повідомляє Верховну Раду Автономної Республіки Крим, Раду міністрів Автономної Республіки Крим, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування. До письмового повідомлення додається договір на виконання робіт із землеустрою щодо відведення земельної ділянки. Зі змісту клопотання позивача (а.с.10) вбачається, що таке відповідає вимогам, визначеним ч. 2 ст. 123 Земельного кодексу України, а зокрема в ньому зазначено орієнтовний розмір земельної ділянки та її цільове призначення; до клопотання додано збірний кадастровий план (на якому зазначено географічні координати розташування земельної ділянки, розмір земельної ділянки). Стаття 123 Земельного кодексу України визначає виключний перелік підстав для відмови у наданні дозволу, а саме: лише невідповідність місця розташування земельної ділянки вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, а також генеральних планів населених пунктів, іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування території населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку. Відповідно до ч. 3 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку. У листі від 30.12.2013 № 09-03-44/10461 відповідач зазначив підстави для відмови у наданні дозволу на розробку проектної документації, що не передбачені у ст. 123 Земельного кодексу України. А відтак, така відмова є протиправною та підлягає скасуванню, а клопотання позивача підлягає розгляду відповідачем. Щодо покликань позивача на порушення відповідачем строку розгляду клопотання суд зазначає таке. Зі змісту ст. 123 Земельного кодексу України вбачається, що клопотання розглядається у місячний строк з дня реєстрації клопотання. Клопотання позивача відповідачем зареєстровано 28.11.2013 (а.с.90), відповідь за результатами розгляду клопотання датована 30.12.2013 року. Враховуючи, що 28 грудня 2013 року припадало на суботу, відповідач в перший робочий день - 30.12.2013 - надав відповідь за результатами розгляду клопотання. Дії відповідача щодо не реєстрації клопотання в день його подання позивачем не оскаржувалися. А відтак, покликання позивача на абз. 3 ч. 3 ст. 123 Земельного кодексу України (особа, зацікавлена в одержанні у користування земельної ділянки із земель державної або комунальної власності, у місячний строк з дня закінчення зазначеного строку має право замовити розроблення документації із землеустрою без надання такого дозволу) суд вважає не обґрунтованими. Щодо позовної вимоги про зобов'язання відповідача прийняти рішення у межах повноважень та у спосіб, що передбачений чинним законодавством, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні даної позовної вимоги з огляду на таке. Повноваження органів виконавчої влади, Верховної Ради Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування щодо передачі земельних ділянок у власність або у користування визначені ст. 122 Земельного кодексу України, порядок надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування визначено ст. 123 Земельного кодексу України. Надання дозволу на розроблення документації із землеустрою або мотивованої відмови у його наданні належить до компетенції відповідних державних органів. Судові органи своїми рішеннями не можуть підміняти інші державні органи. А відтак, позовні вимоги в цій частині не підлягають задоволенню. Відповідно до ч. 3 ст. 94 КАС України, якщо адміністративний позов задоволено частково, судові витрати, здійснені позивачем, присуджуються йому відповідно до задоволених вимог, а відповідачу - відповідно до тієї частини вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Результат розгляду: partial