Рішення адміністративного суду від 2014-04-04 00:00:00+03

Заступник прокурора міста Тернополя в інтересах держави в особі Тернопільської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міністерства доходів у Тернопільській області звернувся до суду з позовом до фізичної особи - підприємця [PERSON] про стягнення 2412,70 грн. заборгованості по сплаті єдиного соціального внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування. В судовому засіданні представник позивача позов підтримала повністю. В обґрунтування заявлених вимог посилається на те, що відповідач має заборгованість по сплаті єдиного соціального внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування в розмірі 2412,70 грн., яку не сплатив добровільно, а тому дана сума заборгованості підлягає стягненню в судовому порядку. Прокурор підтримав позицію представника позивача в повному обсязі. В судове засідання відповідач не прибув, хоча належним чином повідомлявся про день, час та місце розгляду справи судом. Про причини неприбуття суд не повідомив. Заслухавши у відкритому судовому засіданні пояснення відповідача, дослідивши подані суду письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України у зв'язку з проведенням адміністративної реформи» від 04.07.2013 року № 406-VII та Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» від 08.07.2010 року № 2464-VI (далі - Закон № 2464-VI) з 01.10.2013 року облік платежів здійснюється регіональними інспекціями Міністерства доходів та зборів України. Позивач - Тернопільська об'єднана державна податкова інспекція Головного управління Міндоходів у Тернопільській області у розумінні п.41.1 ст.41 Податкового кодексу України є контролюючим органом органів доходів і зборів. Контролюючим органом органів доходів і зборів - є центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування єдиної державної податкової, державної митної політики в частині адміністрування податків і зборів, митних платежів та реалізує державну податкову, державну митну політику, забезпечує формування та реалізацію державної політики з адміністрування єдиного внеску, забезпечує формування та реалізацію державної політики у сфері боротьби з правопорушеннями при застосуванні податкового та митного законодавства, а також законодавства з питань сплати єдиного внеску (далі - центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику), його територіальні органи. Тобто, позивач у справі - орган владних повноважень, який виконує владні управлінські функції, надані йому чинним законодавством, відносно платників єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування. Як вбачається з матеріалів справи відповідач перебуває на спрощеній системі оподаткування. Судом встановлено, що відповідно до розрахунку заборгованості (а.с.8) та витягу з картки особового рахунку платника єдиного внеску, відповідач має заборгованість зі сплати єдиного соціального внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування в розмірі 8426,17 грн. Із них 6013,47 грн. перебувають на виконанні в органах ДВС. Таким чином, не охоплена заходами примусового стягнення заборгованість відповідача по єдиному соціальному внеску, яка підлягає до сплати позивачу і утворилась за 3-4 квартал 2013 року становить 2412,70 грн. Відповідно до ст. 67 Конституції України кожен зобов'язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом. Пунктом четвертим частиною першою ст. 4 Закону № 2464-VI платниками єдиного внеску є: фізичні особи - підприємці, в тому числі ті, які обрали спрощену систему оподаткування, та члени сімей цих осіб, які беруть участь у провадженні ними підприємницької діяльності. Згідно п. 1 ч. 2 ст. 6 Закону № 2464-VI на платника єдиного внеску покладений обов'язок своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок. Відповідно до ч. 8 ст. 9 Закону № 2464-VI платники єдиного внеску, зазначені у пункті 4 частини першої статті 4 цього Закону, зобов'язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний рік, до 10 лютого наступного року, крім фізичних осіб - підприємців, які обрали спрощену систему оподаткування, та членів сімей таких осіб, які беруть участь у провадженні ними підприємницької діяльності, які сплачують єдиний внесок, нарахований за календарний квартал, до 20 числа місяця, що настає за кварталом, за який сплачується єдиний внесок. Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 1 Закону № 2464-VI сума єдиного внеску, своєчасно не нарахована та/або не сплачена у строки, встановлені цим Законом, обчислена територіальними органами Пенсійного фонду України у випадках, передбачених цим Законом вважається недоїмкою. Як випливає з матеріалів справи, що на виконання вимог ч.4 ст. 25 Закону № 2464-VI з метою погашення вищевказаної заборгованості позивачем відповідачу було надіслано вимогу про сплату недоїмки № Ф-54857-17 від 05.02.2014 року. Вищевказана вимога отримана ФОП [PERSON] 14.02.2014 року, що підтверджується підписом в рекомендованому повідомленні про вручення поштового відправлення (а.с.12). Однак, доказів, які б свідчили про погашення заборгованості на день розгляду справи сторонами не надано, та судом не здобуто . Відповідно до ч. 12 ст. 9 Закону № 2464-VI єдиний внесок підлягає сплаті незалежно від фінансового стану платника. Пунктом 7 частиною 1 ст. 13 Закону № 2464-VI передбачено, що органи доходів і зборів мають право стягувати з платників несплачені суми єдиного внеску. Згідно ст. 121 Конституції України на органи прокуратури покладається представництво інтересів громадян і держави у судах. Таким чином, оскільки відповідачем в добровільному порядку не сплачено суми заборгованості по сплаті єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування в розмірі 2412,70 грн., то вищевказана заборгованість підлягає стягненню в судовому порядку. Виходячи з вищенаведеного, суд приходить до висновку, що вимоги заступника прокурора міста Тернополя в інтересах держави в особі Тернопільської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міністерства доходів у Тернопільській області є обґрунтованими, відповідають дійсним обставинам та матеріалам справи, ґрунтуються на вимогах чинного законодавства, не спростовані відповідачем, а отже підлягають до задоволення в повному обсязі. Судові витрати по справі згідно ч.4 ст.94 КАС України з відповідача не стягуються.

Результат розгляду: granted