Рішення адміністративного суду від 2014-03-17 00:00:00+02

До Харківського окружного адміністративного суду звернулось Управління Пенсійного фонду України в Комінтернівському районі м.Харкова з адміністративним позовом до Фізичної особи - підприємця [PERSON] про стягнення заборгованості зі сплати страхових внесків в сумі 1288,80 грн. 06.02.2014 року суддею Харківського окружного адміністративного суду по справі №820/1841/14 було винесено ухвалу про відкриття скороченого провадження в адміністративній справі на підставі ст.183-2 КАС України. 12.03.2014 року поштове відправлення на ім'я відповідача повернулося до суду з відміткою пошти - за закінченням терміну зберігання. Відповідно до ч.8 ст.35 КАС України вважається, що повістку вручено юридичній особі, якщо вона доставлена за адресою, внесеною до відповідного державного реєстру, або за адресою, яка зазначена її представником, і це підтверджується підписом відповідної службової особи. Відповідно до ч.11 ст.35 КАС України у разі повернення поштового відправлення із повісткою, яка не вручена адресату з незалежних від суду причин, вважається, що така повістка вручена належним чином. Адреса відповідача підтверджується наявним в матеріалах справи спеціальним витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців. Відповідач у відповідності до ст.183-2 КАСУ жодних заперечень або заяв не надав. Згідно з положеннями ч.6 ст.71 КАС України, якщо особа, яка бере участь у справі, без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які вона посилається, суд вирішує справу на основі наявних доказів. Частиною 4 ст.183-2 КАС України встановлено, що за результатами розгляду справи у скороченому провадженні суддя, оцінивши повідомлені позивачем, відповідачем обставини, за наявності достатніх підстав приймає законне та обґрунтоване судове рішення. З матеріалів справи, судом встановлено, що ФОП [PERSON] зареєстрований в якості фізичної особи - підприємця 25.01.2008 року Виконавчим комітетом Харківської міської ради, що підтверджується спеціальним витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців. Також, з матеріалів справи вбачається, що відповідач зареєстрований в якості платника страхових внесків в Управлінні Пенсійного фонду України в Комінтернівському районі м.Харкова. З матеріалів справи вбачається, що ФОП [PERSON] має заборгованість перед УПФУ в Комінтернівському районі міста Харкова зі сплати страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування за період з липня по грудень 2010 року у розмірі 1288,80 грн., що підтверджується розрахунком суми позову та даними карки особового рахунку громадянина-підприємця Через несплату заборгованості у встановлений законодавством термін Управлінням пенсійного фонду України в Комінтернівському районі міста Харкова винесено вимогу про сплату боргу №Ф-191 від 04.04.2011 року. Вказана вимога була направлена на адресу відповідача поштою та отримана 16.06.2011 року особисто ФОП [PERSON], що підтверджується наявною в матеріалах справи копією повідомлення про вручення поштового відправлення. Згідно з абз. 5, 6 п.7 розділу VIII Прикінцеві та перехідні положення Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" від 8 липня 2010 року №2464-VI, стягнення заборгованості із сплати страхових внесків за діючими видами загальнообов'язкового державного соціального страхування та сум штрафних санкцій, нарахованих та/або не сплачених у період до 1 січня 2011 року, в тому числі страхових внесків, строк сплати яких на 1 січня 2011 року не настав, здійснюється фондами загальнообов'язкового державного соціального страхування відповідно до законодавства, що діяло на момент виникнення такої заборгованості або застосування штрафних санкцій. Погашення заборгованості з використанням коштів, що надходять у рахунок сплати єдиного внеску, забороняється. На період до повного стягнення заборгованості із сплати страхових внесків за діючими видами загальнообов'язкового державного соціального страхування та сум штрафних санкцій, нарахованих та/або не сплачених у період до 1 січня 2011 року, в тому числі нарахованих внесків, строк сплати яких на 1 січня 2011 року не настав, та відповідних штрафних санкцій за фондами загальнообов'язкового державного соціального страхування зберігаються повноваження щодо контролю за правильністю нарахування, своєчасністю сплати страхових внесків, застосування фінансових санкцій, якими вони були наділені до набрання чинності цим Законом. З огляду на те, що порушення були допущені відповідачем до 1 січня 2011 року, застосовуються норми Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" від 9 липня 2003 року №1058-IV (далі - Закон України №1058-IV). Відповідно до ч.1 ст.15 Закону України №1058-IV платниками страхових внесків до солідарної системи є страхувальники, зазначені в статті 14 цього Закону в редакції чинній на момент виникнення правовідносин, зокрема, підприємства, установи і організації, створені відповідно до законодавства України, незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання, об'єднання громадян, профспілки, політичні партії (у тому числі філії, представництва, відділення та інші відокремлені підрозділи зазначених підприємств, установ, організацій, об'єднань громадян, профспілок, політичних партій, які мають окремий баланс і самостійно ведуть розрахунки із застрахованими особами), фізичні особи - суб'єкти підприємницької діяльності та інші особи (включаючи юридичних та фізичних осіб - суб'єктів підприємницької діяльності, які обрали особливий спосіб оподаткування (фіксований податок, єдиний податок, фіксований сільськогосподарський податок, придбали спеціальний торговий патент), які використовують працю фізичних осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, або за договорами цивільно-правового характеру. Статтею 20 Закону України №1058-IV, яка визначає порядок обчислення та сплати страхових внесків, передбачено, що страхувальники зобов'язані сплачувати страхові внески, нараховані за відповідний базовий звітний період, не пізніше ніж через 20 календарних днів із дня закінчення цього періоду. Страхові внески підлягають сплаті незалежно від фінансового стану підприємства. Відповідно до ст.106 Закону України №1058-IV в редакції чинній на момент виникнення правовідносин, за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) страхувальниками страхових внесків, у тому числі донарахованих страхувальниками або територіальними органами Пенсійного фонду, накладається штраф у розмірі 10 відсотків своєчасно не сплачених сум, суми пені та фінансових санкцій, застосованих за порушення порядку та строків обчислення, нарахування та сплати страхових внесків стягуються в тому ж порядку, що й недоїмка із сплати страхових внесків, орган Пенсійного фонду має право звернутися до суду з позовом про стягнення недоїмки, строки давності щодо стягнення недоїмки, пені та штрафів не застосовується. Суд наголошує, що відповідно до ч.1 ст.138 Кодексу адміністративного судочинства України, предметом доказування є обставини, якими обґрунтовуються позовні вимоги чи заперечення або які мають інше значення для вирішення справи (причини пропущення строку для звернення до суду тощо) та які належить встановити при ухваленні судового рішення у справі. З огляду на зміст наведеної норми процесуального права та зважаючи на те, що вимогами заявленого позову є стягнення боргу, предметом доказування у даній справі є обставини, які свідчать про наявність підстав, з якими закон пов'язує можливість стягнення боргу у судовому порядку, встановлення факту їх сплати у добровільному порядку або встановлення відсутності такого факту, тощо. При цьому, питання правомірності нарахування зобов'язання та виникнення боргу не може бути предметом доказування у межах даного позову, оскільки не є предметом позову у даній справі, а отже суд у межах розгляду даної справи не здійснює її правовий аналіз. Вказаний висновок узгоджується з позицією Вищого адміністративного суду України, викладеною в ухвалі від 08.10.2012 року по справі №К-24814/10. Вивчивши матеріали справи, враховуючи те, що доказів погашення відповідачем зазначеної суми до суду не надано, суд встановив, що заборгованість відповідача перед УПФУ в Комінтернівському районі м. Харкова складає 1288,80 грн. Таким чином, суд приходить до висновку, що сума заборгованості підтверджується наявними матеріалами справи, позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Згідно з ч.4 ст.94 КАС України судовий збір з відповідача не стягується. Частиною 1 статті 256 КАС України встановлено, що негайно виконуються постанови суду, прийняті в порядку скороченого провадження.

Результат розгляду: granted