Рішення адміністративного суду від 2014-02-18 00:00:00+02

Позивач звернулася до суду з позовом у якому вказала, що вона має малолітню дитину [PERSON], [INFO] та перебуває на обліку в УПСЗН Ленінської районної у м. Донецьку ради, як отримувач допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку. Вона застрахована у системі соціального загальнообов'язкового державного соціального страхування та з 20.10.2011 року отримує від УПСЗН Ленінської районної у м. Донецьку ради допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку як застрахована особа, в розмірі, встановленому відповідно до статті 15 Закону України «Про державну допомогу сім'ям з дітьми», який складає 130 грн. на місяць. Вважає дії УПСЗН Ленінської районної у м. Донецьку ради щодо виплати їй вказаної допомоги саме відповідно до статті 15 Закону України «Про державну допомогу сім'ям з дітьми» протиправними. Просила визнати неправомірними дії Управління праці та соціального захисту населення Ленінської районної у м. Донецьку ради щодо нарахування та виплати їй допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку в розмірі, встановленому відповідно до ст. 15 Закону України «Про державну допомогу сім'ям з дітьми» з 28.07.2013 року по 27.01.2014 року включно та стягнути з відповідача недоплачену суму допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку за період з 28.07.2013 року по 27.01.2014 року включно у розмірі 5164,27 грн., та судовий збір у розмірі 182,7 грн. В судове засідання позивач не з'явилася, надала заяву про розгляд справу за її відсутності. Представник відповідача Управління праці та соціального захисту населення Ленінської районної у м. Донецьку ради за довіреністю Дорошева Г.І., в судове засідання не з'явилась, з наданих суду письмових заперечень вбачається, що вона позовні вимоги не визнала, зазначивши, що позивач перебуває на обліку в Управлінні праці та соціального захисту населення Ленінської районної у м. Донецьку ради, як отримувач допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, відповідно до ст. 15 ЗУ «Про Державну допомогу сім'ям з дітьми». З 1 березня 2008 року, питання щодо порядку призначення допомоги по догляду за дитиною по досягненню нею трирічного віку регулюється постановою Кабінету Міністрів України від 27 грудня 2001 р. №1751 "Про затвердження Порядку призначення і виплати державної допомоги сім'ям з дітьми" зі змінами, внесеними постановою Кабінету Міністрів України від 22 лютого 2008 року №57. Пункт 3 вказаного Порядку передбачає, що для призначення допомоги у розмірі, що перевищує мінімальний, необхідно надання в установленому порядку довідки про склад сім'ї та декларації про доходи та майновий стан (заповнюється на підставі довідок про доходи кожного члена сім'ї.) Ст. 15 Закону України "Про державну допомогу сім'ям з дітьми" передбачено, що з 01.01.2008 року допомога по догляду за дитиною надається у розмірі, що дорівнює різниці між прожитковим мінімумом, встановленим для працездатних осіб, та середньомісячним сукупним доходом сім'ї в розрахунку на одну особу за попередні шість місяців, але не менше 130 гривень. Позивач перебуває на обліку в Управлінні праці та соціального захисту населення Ленінської районної у м. Донецьку ради з 20.10.2011 року, та отримує допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку відповідно до норм чинного законодавства в розмірі, який складає різницю між 100% прожиткового мінімуму, встановленим для працездатних осіб, та середньомісячним сукупним доходом сім'ї в розрахунку на одну особу за попередні шість місяців, але не менше 130 гривень. Сума виплати з моменту призначення по теперішній час складає по 130,00 грн. щомісячно, тобто в межах, встановлених Законом. Тому, управлінням праці і соціального захисту населення Ленінської районної у м. Донецьку ради під час здійснення повноважень з виплати допомоги позивачу були дотримані вимоги чинного законодавства, усі рішення та дії приймались і вчинялись у межах наданих повноважень, своєчасно та в повному обсязі, а вимоги позивача щодо стягнення коштів та встановлення розмірів виплат щомісячної грошової допомоги є необґрунтованими, безпідставними та такими, що задоволенню не підлягають. Просила розглянути справу за її відсутності та відмовити у задоволені позову в повному обсязі. Представник третьої особи за довіреністю Гречихін С.О. у судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, проти задоволення позовних вимог заперечує. Суд, дослідивши матеріали справи, наявні у ній докази, дійшов наступних висновків. Так, у судовому засіданні встановлено, що позивач згідно свідоцтва про народження є матір'ю малолітнього [PERSON], [INFO], у зв'язку з чим перебуває на обліку у відповідача з 20.10.2011 року отримує грошову допомогу, як застрахована особа у розмірі 130 грн. щомісяця, виплату якої здійснює управління, що підтверджується довідкою відповідача. Статтею 46 Конституції України громадянам гарантовано право на соціальний захист, що включає, зокрема, право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом. До 1 січня 2008 року - дати набрання чинності Законом України від 28.12.2007 № 107-VІ «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» - правовідносини щодо виплати допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку регулювалися Законом України від 21.11.1992 № 2811-ХІІ «Про державну допомогу сім'ям з дітьми», дія якого поширювалася на осіб, не застрахованих в системі загальнообов'язкового державного соціального страхування (стаття 13) та Законом України від 18.01.2001 № 2240-ІІІ «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням», який поширював свою дію на застрахованих у зазначеній системі осіб. Розмір допомоги також визначався цими законами. Зокрема, статтею 15 Закону № 2811-ХІІ встановлено, що допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку надається у розмірі встановленого законом прожиткового мінімуму для дітей віком до 6 років, а відповідно до статті 43 Закону № 2240-ІІІ допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку надається застрахованій особі у розмірі, що встановлюється правлінням Фонду, але не менше розміру прожиткового мінімуму, встановленого законом. Пунктами 23, 25 розділу ІІ Закону № 107-VI були внесені відповідні зміни до Закону № 2811-ХІІ та Закону № 2240-III. Зокрема, змінами до статті 13 Закону № 2811-ХІІ його дію поширено на застрахованих осіб, а із Закону № 2240-III було виключено статті 40-44. Стаття 44 Закону № 2240-III визначає строки надання допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, так допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку надається застрахованій особі, зазначеній у частині першій статті 42 цього Закону, яка фактично здійснює догляд за дитиною, щомісяця з дня надання відпустки для догляду за дитиною по день її закінчення, але не більш як по день досягнення дитиною трирічного віку включно. Пунктами 23, 25 розділу ІІ Закону № 107-VI були внесені відповідні зміни до Закону № 2811-ХІІ та Закону № 2240-III. Зокрема, змінами до статті 13 Закону № 2811-ХІІ його дію поширено на застрахованих осіб, а із Закону № 2240-III було виключено статті 40-44. Конституційний Суд України Рішенням від 22 травня 2008 року № 10-рп/2008 визнав неконституційними низку положень Закону № 107-VI, в тому числі й пункт 25 розділу II Закону № 107-VI щодо виключення статей 40-44 Закону № 2240-III. Відповідно до частини другої статті 152 Конституції України, закони, інші правові акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність. Пунктом 2 розділу ІІІ Закону № 107-VI було передбачено, що розділ II цього Закону діє до 31 грудня 2008 року. Таким чином, з часу проголошення Рішення № 10-рп/2008 Конституційним Судом України відновили свою дію вищезазначені положення Закону № 2240-III, а з 1 січня 2009 року - статті 13, 15 Закону № 2811-ХІІ. Статтею 46 Закону України від 26 грудня 2008 № 835-VI "Про Державний бюджет України на 2009 рік" та статтею 45 Закону України від 27 квітня 2010 року № 2154-VI "Про Державний бюджет України на 2010 рік" (далі - Закон № 2154-VI) передбачено, що у 2009, 2010 роках допомога при народженні дитини та по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку відповідно до Закону № 2240-ІІІ призначається і здійснюється в розмірах і порядку, визначених Кабінетом Міністрів України. Порядок призначення і виплати державної допомоги сім'ям з дітьми був затверджений постановою Кабінету Міністрів України 27 грудня 2001 року № 1751 саме на виконання Закону № 2811-ХІІ (пункт 1). Новий акт уряду на виконання статті 45 Закону № 2154-VI не приймався. Розміри і порядок виплати допомоги відповідно до Закону № 2240-III на виконання статті 45 Закону № 2154-VI Кабінетом Міністрів України не визначалися. Оскільки у даній справі, спір виник щодо виплати допомоги з липня 2013 року особі, яка застрахована у системі соціального загальнообов'язкового державного соціального страхування, то за таких обставин суд вважає, що на відносини щодо виплати допомоги такій особі у зазначеному періоді поширюються норми спеціального Закону (яким є Закон № 2240-III), відповідно до статті 43 якого допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку надається застрахованій особі у розмірі, що встановлюється правлінням Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, але не менше розміру прожиткового мінімуму, встановленого законом. Крім того, слід зазначити, що така правова позиція викладена в постанові Вищого адміністративного суду України від 21.08.2011 року по справі № К/9991/33496/12 та в постанові Верховного Суду України від 25.12.2012 року у справі 21-410а12. Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2013 рік» № 5515-VI від 6 грудня 2012 року установлено у 2013 році розмір прожиткового мінімуму на одну особу в розрахунку на місяць для тих, хто відноситься до основних соціальних і демографічних груп населення: дітей віком до 6 років: з 1 січня - 972 гривні, з 1 грудня - 1032 гривні. Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2014 рік» установлено у 2014 році розмір прожиткового мінімуму на одну особу в розрахунку на місяць для тих, хто відноситься до основних соціальних і демографічних груп населення: дітей віком до 6 років: з 1 січня - 1032 гривні, з 1 липня - 1059 гривень, з 1 жовтня - 1102 гривні. Тому, з урахуванням виплаченої допомоги по догляду за дитиною [PERSON] відповідно до довідки, з урахуванням фактично сплачених відповідачем сум за період з 28.07.2013 року по 27.01.2014 року включно складає 5164,27 грн. Таким чином, позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню та з 28.07.2013 року по 27.01.2014 року включно дії відповідача Управління праці та соціального захисту населення Ленінської районної у м. Донецьку ради, якими виплачено позивачеві допомогу в іншому розмірі, ніж встановлено статтею 43 Закону № 2240-III, необхідно визнати неправомірними та стягнути на користь позивача недоплачену суму допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку за період з 28.07.2013 року по 27.01.2014 року включно складає 5164,27 грн. Разом з тим, відповідно до ч.1 ст. 94 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтвердженні судові витрати з Державного бюджету України (або відповідного місцевого бюджету, якщо іншою стороною був орган місцевого самоврядування, його посадова чи службова особа). Таким чином, суд вважає за необхідне стягнути з Державного бюджету України на користь [PERSON] судовий збір у розмірі 182,7 грн. На підставі викладеного, ст.ст. 46, 152 Конституції України, Рішенням Конституційного Суду України від 22.05.08р. №10-рп, ст.ст. 43,44 Законом України від 18.01.2001 № 2240-ІІІ «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням», Законом України від 21.11.1992 № 2811-ХІІ «Про державну допомогу сім'ям з дітьми», Постановою Вищого адміністративного суду України від 21.08.2011 року по справі № К/9991/33496/12, Постановою Верховного Суду України від 25.12.2012 року у справі 21-410а12,

Результат розгляду: granted