Рішення адміністративного суду від 2014-02-12 00:00:00+02

позивач просить визнати дії відповідача незаконними та скасувати постанову від 09 грудня 2013 року серії ПС №307528 відповідно до якої його притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 425,00 грн., а справу закрити. Свої вимоги мотивує тим, що 09.12.2013 року відповідачем було складено протокол про адміністративне правопорушення серії АВ 2 №101675 з приводу того, що на перехресті вулиць Г.Сталінграду та 6-го Грудня в м.Олександрія він, надаючи перевагу в русі транспортним засобам, зупинив свій автомобіль ВАЗ 21114, державний знак [NUMBER] «за світлофорним об'єктом», чим порушив пункт 16.3 Правил дорожнього руху і скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.122 КУпАП. Постановою від 09.12.2013 року серії ПС №307528 він був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП в зв'язку із порушенням ним правил дорожнього руху та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 425 грн.. Вважає, що виявлений інспектором факт не є порушенням правил та не дає підстав для притягнення його до адміністративної відповідальності, а тому просить визнати дії відповідача незаконними та зазначену постанову - скасувати. При складанні протоколу він пояснив інспектору, що на цьому Т-образному перехресті для водіїв, які рухаються з вул.6-го Грудня встановлено два світлофори - один праворуч, який він проїхав, а інший - над дорогою по вул.Г.Сталінграду. Дійсно він зупинив свій транспортний засіб, але таким чином, щоб бачив сигнали другого світлофору, при цьому не створюючи перешкод будь-яким учасникам дорожнього руху, в тому числі і пішоходам, оскільки таких не було. Після ввімкнення дозволеного сигналу цього світлофора, він почав рух. Незважаючи на його заперечення, інспектор склав протокол та виніс постанову. Позивач подав заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує. Відповідач на розгляд справи не явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Про причини неявки, суд не повідомив. Суд ухвалив, провести розгляд справи у відсутність сторін та ухвалити рішення на підставі наявних матеріалів справи. Згідно ч.1 ст.41 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Як вбачається з матеріалів справи, 09.12.2013 року відповідачем була винесена постанову серії ПС1 № 307528 в справі про адміністративне правопорушення відносно [PERSON], у якій зазначено, що він 09.12.2013 року о 10.52 год. в м.Олександрії на перехресті вул. Г.Сталінграду та вул.6-го Грудня у разі надання переваги у русі транспортним засобам, які рухаються по перехрещуванні проїзної частини, зупинився за світлофорним об'єктом та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП, за що його було притягнуто до адміністративної відповідальності та накладено штраф в розмірі 425 грн. Частина 2 статті 122 КУпАП передбачає відповідальність у разі: - порушення водіями транспортних засобів правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, ненадання переваги в русі маршрутним транспортним засобам, порушення правил обгону і зустрічного роз'їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування водієм під час руху транспортного засобу засобами зв'язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди, що тягне за собою накладення штрафу від двадцяти п'яти до тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Відповідно до чинного законодавства, суд вирішує справу на підставі наявних в ній доказів. Згідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху. Незважаючи на те, що згідно зі ст.251 КУпАП, доказами по справі є також показання свідків, висновки експерта, речові докази, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, у вищезазначеній оскаржуваній постанові, відповідачем взагалі не зазначено будь-яких доказів на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, а також не надано до суду відеозапису чи фото вчиненого [PERSON] правопорушення, не наведено будь-якої оцінки доказу. У ст. 19 Конституції України говориться, що «Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України». Відповідно до положень ч. 2 ст.71 КАС України доказування законності своїх дій покладено саме на посадову особу, або колегіальний орган, який вчинив дію, що оспорюється в судовому порядку позивачем. Таким чином, обов'язок доказування щодо вини водія у вчиненні правопорушення у сфері дорожнього руху покладено на посадову особу, яка винесла постанову про притягнення особи до адміністративної відповідальності. Відповідач не з'явившись до суду та не надавши письмово викладених заперечень по суті позову та доказів в підтвердження правомірності своїх дій, всупереч вимогам ч.2 ст. 71 КАСУ про обов'язковість доказування, не довів суду правомірність свого рішення та не спростував доводи позивача зазначені в позові та в протоколі про адміністративне правопорушення, де він вказав « не згоден». За таких обставин, постанова про притягнення до адміністративної відповідальності [PERSON], не може бути визнана законною та обґрунтованою, а тому підлягає скасуванню, а позовні вимоги - задоволенню.

Результат розгляду: granted