Рішення адміністративного суду від 2014-01-27 00:00:00+02

14.10.2013року [PERSON] звернувся до прокуратури Центрального району м. Сімферополя щодо правомірності дій інспектора БПС Сімферопольського МУ ГУ МВС України в АР Крим Кириленко Д.О. та з інших питань щодо наявних правопорушень. Зазначене звернення було передано до розгляду виконуючого обов'язки прокурора Центрального району м. Сімферополь Туманової Г.Б. Листом від 15.10.2013 виконуючим обов'язки прокурора Центрального району м. Сімферополь Тумановою Г.Б. на вказану заяву позивача було надано відповідь . Проте, 06.11.2013 року, не погоджуючись з наданою відповіддю, [PERSON] звернувся до Генеральної прокуратури України щодо неправомірності дій виконувача обов'язків прокурора Центрального району м. Сімферополя Туманової Г.Б. та притягнення останньої до адміністративної відповідальності. 12.11.2013 року Генеральною прокуратурою України заяву [PERSON] від 06.11.2013р. направлено для розгляду й надання відповіді до прокуратури АР Крим. Листом від 27.11.2013 року прокуратура АР Крим за підписом начальника відділу з питань розгляду листів та прийому громадян прокуратури АР Крим Нарушевою О.Г., повідомлено позивача про розгляд його звернень та роз'яснено право на оскарження. Позивач не погодився з такими діями відповідачів, що стало підставою для звернення до суду. Вирішуючи заявлений позов, суд виходить з наступного. Стаття 19 Конституції України визначає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Оцінюючи правомірність дій та рішень відповідача, суд керується критеріями, закріпленими у частині 3 статті 2 КАС України, які певною мірою відображають принципи адміністративної процедури, які повинні дотримуватися при реалізації дискреційних повноважень владного суб'єкта. Відповідно до частини 3 статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення; з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку. Питання практичної реалізації громадянами України наданого їм Конституцією України права вносити в органи державної влади, об'єднання громадян відповідно до їх статуту пропозиції про поліпшення їх діяльності, викривати недоліки в роботі, оскаржувати дії посадових осіб, державних і громадських органів врегульовані в Законі України "Про звернення громадян" від 02.10.1996 № 393/96-ВР із змінами та доповненнями (далі по тексту - Закон № 393). Вказаний Закон забезпечує громадянам України можливості для участі в управлінні державними і громадськими справами, для впливу на поліпшення роботи органів державної влади і місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, для відстоювання своїх прав і законних інтересів та відновлення їх у разі порушення. Відповідно до Закону № 393, громадяни України мають право звернутися до органів державної влади, місцевого самоврядування, об'єднань громадян, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, засобів масової інформації, посадових осіб відповідно до їх функціональних обов'язків із зауваженнями, скаргами та пропозиціями, що стосуються їх статутної діяльності, заявою або клопотанням щодо реалізації своїх соціально-економічних, політичних та особистих прав і законних інтересів та скаргою про їх порушення. Під зверненнями громадян слід розуміти викладені в письмовій або усній формі пропозиції (зауваження), заяви (клопотання) і скарги (ст. 3 Закону № 393). Звернення, оформлені належним чином і подані у встановленому порядку, підлягають обов'язковому прийняттю та розгляду (ст.7 № 393). Відповідно до статті 15 Закону №393 органи державної влади, місцевого самоврядування та їх посадові особи, керівники та посадові особи підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, об'єднань громадян, до повноважень яких належить розгляд заяв (клопотань), зобов'язані об'єктивно і вчасно розглядати їх, перевіряти викладені в них факти, приймати рішення відповідно до чинного законодавства і забезпечувати їх виконання, повідомляти громадян про наслідки розгляду заяв (клопотань). Стаття 3 Закону України "Про прокуратуру" від 05.11.1991 року № 1789-XII, передбачає повноваження прокурорів, організація, засади та порядок діяльності прокуратури визначаються Конституцією України, цим Законом, іншими законодавчими актами. Органи прокуратури у встановленому порядку в межах своєї компетенції вирішують питання, що випливають із загальновизнаних норм міжнародного права, а також укладених Україною міждержавних договорів. Згідно з ч.1, п.1, ст.6 Закону України "Про прокуратуру", органи прокуратури України становлять єдину централізовану систему, яку очолює Генеральний прокурор України, з підпорядкуванням нижчестоящих прокурорів вищестоящим. Відповідно до ст.12 Закону України "Про прокуратуру" прокурор розглядає заяви і скарги про порушення прав громадян та юридичних осіб, крім скарг, розгляд яких віднесено до компетенції суду. З положень п.1.1 Наказу Генерального прокурора України № 9гн від 12.04.2011р. «Про організацію роботи з розгляду і вирішення звернень та особистого прийому в органах прокуратури України», вбачається, що на посадових осіб органів прокуратури покладається забезпечення розгляду звернень і особистий прийом громадян у суворій відповідності з вимогами Інструкції про порядок розгляду і вирішення звернень та особистого прийому в органах прокуратури України, яку затвердити і ввести в дію цим наказом. Пунктом 1.2 вказаного Наказу, органи прокуратури повинні при здійсненні перевірок за зверненнями забезпечити повне, об'єктивне та якісне вирішення кожного викладеного доводу, надавати юридично грамотну, обгрунтовану та мотивовану відповідь з посиланням на законодавчі акти. За необхідності до проведення перевірок залучати фахівців відповідних контролюючих і правоохоронних органів, авторів звернень. Так, порядок розгляду і вирішення звернень громадян, службових та інших осіб, запитів і звернень народних депутатів України, депутатів місцевих рад, а також прийому громадян, службових та інших осіб у Генеральній прокуратурі України, прокуратурах Автономної Республіки Крим, областей, міст Києва і Севастополя, спеціалізованих прокуратурах (на правах обласних), міських, районних, міжрайонних і прирівняних до них прокуратурах встановлюється Інструкцією «Про порядок розгляду і вирішення звернень та особистого прийому в органах прокуратури України» затвердженої зазначеним вище Наказом Генерального прокурора України. Пункт 3.1. вказаної Інструкції передбачає, що відповідальність за своєчасний і якісний розгляд звернень покладається на керівників структурних підрозділів Генеральної прокуратури України, прокуратур Автономної Республіки Крим, областей, міст Києва і Севастополя, військових прокуратур регіонів та Військово-Морських Сил України, Дніпровської екологічної прокуратури, міських, районних, міжрайонних і прирівняних до них прокурорів. При встановленні фактів несумлінного ставлення до перевірок звернень, а також неналежного і невчасного виконання доручень прокуратур вищого рівня винні в цьому прокурорські працівники несуть відповідальність згідно з Дисциплінарним статутом прокуратури України. Крім того, слід зазначити, як слідує з ст. 10 Постанови Верховної ради України "Про затвердження Дисциплінарного статуту прокуратури України" N 1796-XII, 06.11.1991, Генеральний прокурор України має право застосовувати дисциплінарні стягнення, зазначені у статті 9 цього Статуту, в повному обсязі, за винятком випадків, передбачених частиною другою цієї статті. Прокурори Кримської АРСР, областей, міста Києва та прирівняні до них прокурори мають право застосовувати такі дисциплінарні стягнення: догану, пониження в посаді, звільнення, крім пониження на посаді і звільнення працівників, які призначаються Генеральним прокурором України. При необхідності застосування заходу дисциплінарного стягнення, що перевищує повноваження зазначених прокурорів, вони вносять подання Генеральному прокурору України. Відповідно до п. 1 п.п. 11. Положення "Про відділ з питань розгляду листів та прийому громадян", затвердженого Наказом заступника Генерального прокурора України - прокурора АР Крим № 188 від 28.09.2012року, відділ з питань розгляду листів та прийому громадян є самостійним структурним підрозділом прокуратури АР Крим. У п.п.1.2 цього положення визначено, що у своїй діяльності відділ керується Конституцією України, Законами України "Про прокуратуру", "Про звернення громадян", "Про статус народного депутата України", іншими законодавчими актами, наказами, інструкціями, розпорядженнями та вказівками Генерального прокурора України, прокурора АР Крим, регламентом прокуратури АР Крим, а також цим Положенням. Згідно з п.7 п.п.7.3 Регламенту прокуратури АР Крим, затвердженого Наказом заступника Генерального прокурора України - прокурора АР Крим від 14.05.2012 № 92, звернення громадян та юридичних осіб , які надійшли до прокуратури АР Крим вперше і за ними не приймалися рішення прокурорами районного рівня (первинні звернення), працівниками зазначеного відділу надсилаються до підпорядкованих прокуратур (відповідних відомств) для вирішення. Письмові звернення, оформлені без додержання вимог статті 5 Закону України "про звернення громадян", повертаються заявникам з відповідними роз'ясненнями. Як вбачається з матеріалів справи, 15.11.13 від Генеральної прокуратури України до прокуратури АР Крим надійшло звернення [PERSON] від 06.11.13, щодо дій виконувача обов'язків прокурора Центрального району м. Сімферополя Туманової Г.Б. та з інших питань. Начальником відділу з питань розгляду листів та прийому громадян прокуратури АР Крим Нарушевою О.Г. на виконання вимог, звернення розглянуто відповідно до Інструкції про порядок розгляду і вирішення звернень та особистого прийом)- її органах прокуратури України, затвердженої наказом Генерального прокурора України від 21.06.2013 та резолюції заступника прокурора АР Крим, здійснений розгляд звернення [PERSON] Так, Прокуратурою АР Крим було встановлено, що заява позивача від 14.10.13 щодо правомірності дій інспектора БПС Сімферопольського МУ ГУ МВС України в АР Крим Кириленка Д.О. та з інших питань надійшла до прокуратури Центрального району м. Сімферополя 15.10.13, в цей же день останньою надано обґрунтовану відповідь з роз'ясненням порядку оскарження прийнятого рішення. Також, скарга від 11.10.2013 щодо протиправного, як на думку [PERSON], закриття 03.07.13 кримінального провадження № 42013130780000081 надійшла до прокуратури Центрального району м. Сімферополя 15.10.2013. Відповідь надано 16.10.2013 з роз'ясненням порядку оскарження прийнятого рішення. Крім того, 28.10.13 позивача було повідомлено, про те що інформаційний запит від 23.10.13 за змістом та викладеними у ньому вимогами є по суті зверненням, у зв'язку з чим його розглянуто в порядку, встановленому Законом України "Про звернення громадян" та про результати перевірки повідомлено 06.11.13. Порушень вимог Закону України "Про звернення громадян" з боку прокуратури Центрального району м. Сімферополя при розгляді звернень [PERSON] не встановлено, про що заявнику повідомлено 27.11.13 за вих. №19-17300/13. При цьому, судом встановлено, що при розгляді звернення [PERSON] прокуратурою АР Крим вимоги ст.19, 20 Закону України "Про звернення громадян" не порушені. Прийняте рішення за результатами розгляду скарги мотивоване, доведено до відома заявника в письмовій формі. Під час розгляду справи встановлено, що прокуратура АР Крим самостійно здійснює оцінку достатності підстав для застосування заходів реагування за результатами перевірки, обрання порядку проведення перевірки, з додержанням вимог Закону. У цьому випадку начальник відділу з питань розгляду листів та прийому громадян прокуратури АР Крим Нарушева О.Г. правомірно визначилась з реалізацією владних повноважень визначену Законом України "Про прокуратуру", Законом України "Про звернення громадян", та іншими законодавчими актами, у зв'язку із чим доводи позивача щодо недотримання відповідних норм діючого законодавства є безпідставними. Також, суд не може погодитися з посиланнями позивача на недотримання відповідачами положень п. 6.4 Інструкції Наказу Генерального прокурора України № 9гн від 12.04.2011р. «Про організацію роботи з розгляду і вирішення звернень та особистого прийому в органах прокуратури України», який передбачає, що рішення про відхилення таких звернень у міських, районних, міжрайонних та прирівняних до них прокуратурах приймається і відповідь заявникам надається прокурором або його заступником, так як вище вказані положення законодавтсва наділяють повноваженнями щодо розгляду звренень громадян та надання на них відповідей за підписом начальника відділу з питань розгляду листів та прийому громадян прокуратури АРК. Отже, від дій відповідачів, права позивача не є порушеними, оскільки розгляд заяв наданих громадянами входить в компетенцію прокуратури АР Крим, а начальник відділу з питань розгляду листів та прийому громадян прокуратури АР Крим Нарушева О.Г., реалізувала зазначені повноваження у належний спосіб та порядок визначений законодавством України. Таким чином, посилання позивача на відсутність повноважень у начальника відділу з питань розгляду листів та прийому громадян прокуратури АР Крим розглядати звернення громадян та доводи стосовно не виконання останнім своїх обов'язків, спростовується вищенаведеними доказами, з урахуванням діючих норм чинного законодавства України. Згідно з частиною 1 статті 138 КАС України предметом доказування є обставини, якими обґрунтовуються позовні вимоги чи заперечення або які мають інше значення для вирішення справи та які належить встановити при ухваленні судового рішення у справі. Відповідно до частин другої та третьої статті 159 КАС України законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права, а обґрунтованим - ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні. Суд враховує, що суб'єкт владних повноважень зобов'язаний діяти добросовісно, тобто з щирим наміром щодо реалізації владних повноважень та досягнення поставлених цілей і справедливих результатів. Враховуючи вищенаведене, суд дійшов висновку, що відповідачі у правовідносинах з позивачем діяли з використанням наданих повноважень для з'ясування всіх необхідних обставин, у спосіб та відповідності до положень діючого законодавства. Стаття 71 КАС України передбачає обов'язок кожної сторони довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Оцінивши докази, які є у справі за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні, а також враховуючи викладенні вище висновки суду стосовно безпідставності заявлених позовних вимог, суд не знаходить підстав для задоволення позову. За таких обставин адміністративний позов задоволенню не підлягає. У зв'язку з наявними положеннями ст.94 КАС України, суд враховуючи висновки про відмову у задоволенні позову, підстав для повернення судового збору позивачу не вбачає. У судовому засіданні оголошену вступну та резолютивну частини постанови. У повному обсязі постанову виготовлено 03.02.2014 року.

Результат розгляду: denied