Рішення адміністративного суду від 2014-02-19 00:00:00+02

05.10.2011 року позивач звернувся до суду з позовом до управління Пенсійного фонду України в Тульчинському районі Вінницької області про зобов'язання здійснити нарахування та виплату доплати до пенсії, як непрацюючому пенсіонеру проживаючому в зоні посиленого радіоекологічного контролю, виплатити заборгованість по доплаті до пенсії. Свої вимоги мотивує тим, що він, як пенсіонер, перебуває на обліку в управлінні Пенсійного фонду України в Тульчинському районі Вінницької області та отримує пенсію за віком, відповідно до Закону України " Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" і постійно проживає на території посиленого радіоекологічного контролю. Відповідно до ч.1 статті 46 Конституції України має право на соціальний захист, як особа, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи, визначений та закріплений в Законі України " Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи". Відповідно до ст.39 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" непрацюючим пенсіонерам, які проживають у зоні посиленого радіоекологічного контролю пенсії підвищуються на одну мінімальну заробітну плату. Проте вищезазначена доплата не нараховувалась і не виплачувалась йому взагалі. Він звернувся до відповідача з письмовою заявою, в якій просив здійснити нарахування підвищення до пенсії, яке він не отримує взагалі, відповідно до розмірів, встановлених ст.39 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи". Однак відповідач ніякого нарахування вказаних виплат не здійснив, так як вважає свої дії по відмові в нарахуванні та виплаті підвищення до пенсії правомірними та такими, що відповідають чинному законодавству. При цьому, не нарахування йому пенсії здійснюється відповідачем не на підставі Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" в розмірах, визначених ст. 39 зазначеного Закону, а на підставі Закону України "Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України", згідно якого підвищення до пенсії непрацюючим пенсіонерам з 18.08.2011 року не виплачується, про що йому було повідомлено листом від 03.10.2011 року за № 18554-П-03 на його письмову заяву. Позивач вважає, що відмова в нарахуванні та виплаті йому підвищення до пенсії в розмірах не як це визначено в Законі, є незаконним і це призвело до порушення його прав, за захистом яких він звернувся з даним позовом до суду. Просить зобов'язати відповідача зробити йому нарахування та виплату доплати до пенсії, як непрацюючому пенсіонеру проживаючому в зоні посиленого радіоекологічного контролю, згідно ст.39 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" та виплатити заборгованість по доплаті до пенсії, починаючи із 18.08.2011 року. Відповідач у встановлений ст.183-2 КАС України строк заперечення проти позову не надав. Розглянувши позовну заяву та додані до неї докази, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню. Позивач являється пенсіонером і отримує пенсію за віком, а також постійно проживає в [ADDRESS], що згідно постанови Кабінету Міністрів Української РСР від 23.07.1991 року №106, відноситься до зони посиленого радіоекологічного контролю. Позивач не працює та відповідно до ст.39 вище вказаного Закону має право на підвищення до пенсії як непрацюючий пенсіонер проживаючий в зоні посиленого радіоекологічного контролю в розмірі однієї мінімальної заробітної плати. Вказані обставини підтверджуються наданими копією паспорта серія [NUMBER], копією пенсійного посвідчення (а.с.3А). Відповідно до ст.39 Закону позивач має право на відповідне підвищення до пенсії, яке він не отримував взагалі, згідно Закону України "Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України". Частиною 2 ст. 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України. Відповідно до ч.2 ст.39 Закону України " Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" непрацюючим пенсіонерам, які проживають у зоні посиленого радіоекологічного контролю пенсії підвищуються на одну мінімальну заробітну плату. Постановою Кабінету Міністрів України № 836 від 26.07.1996 року всупереч Закону встановлено, що з 01.01.2008 року підвищення до пенсії непрацюючим пенсіонерам, які проживають у зоні посиленого радіоекологічного контролю не виплачуються. Відповідно до ст. 8 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Законом визначено вказані виплати в кратному розмірі від мінімальної заробітної плати в Україні, а Кабінету Міністрів надано право проводити лише роз'яснення порядку його застосування ( статті 62 та 67 ) та підвищувати розміри доплат, пенсій і компенсацій, передбачених Законом, відповідно до зміни індексу вартості життя і зростання мінімальної заробітної плати, але не зменшення їх та встановлення їх у твердій сумі, яка не відповідає Закону. Проте рішенням Конституційного Суду України від 22.05.2008 року № 10-рп/2008 року визнано такими, що не відповідають Конституції України положення п. 28 розділу ІІ Закону України "Про державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України", тобто являються неконституційними і втратили чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України даного рішення, а тому відповідач повинен був при відмові в призначенні і виплаті доплати до пенсії позивачу керуватись ст. 39 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" від 31.10.2006 року. 25.01.2012 року Конституційний Суд України ухвалив рішення № 3-рп/2012, відповідно до якого Конституційним Судом України визначено, що однією з ознак України як соціальної держави є забезпечення загальносуспільних потреб у сфері соціального захисту за рахунок коштів Державного Бюджету України виходячи з фінансових можливостей держави, яка зобов'язана справедливо і неупереджено розподіляти суспільне багатство між громадянами і територіальними громадами та прагнути до збалансованості бюджету України. При цьому рівень державних гарантій права на соціальний захист має відповідати Конституції України, а мета і засоби зміни механізму нарахування соціальних виплат та допомоги - принципам пропорційності і справедливості. Повноваження Кабінету Міністрів України щодо розробки проекту закону про Державний бюджет України та забезпечення виконання відповідного закону пов'язані з його функціями, в тому числі щодо реалізації політики у сфері соціального захисту та в інших сферах. Кабінет Міністрів України регулює порядок та розміри соціальних виплат та допомоги, які фінансуються за рахунок коштів Державного бюджету України, відповідно до Конституції та законів України. Суди під час вирішення справ про соціальний захист громадян керуються принципом законності. Цей принцип передбачає застосування судами законів України, а також нормативно-правових актів відповідних органів державної влади, виданих на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України, в тому числі нормативно-правових актів Кабінету Міністрів України, виданих у межах його компетенції, на основі і на виконання Бюджетного кодексу України, закону про Державний бюджет України на відповідний рік та інших законів України. Кабінетом Міністрів України 06.07.2011 року прийнято постанову №745 "Про встановлення деяких витрат, що фінансуються за рахунок коштів державного бюджету", яка набрала чинності 23.07.2011 року. А тому до набрання чинності зазначеною постановою Кабінету Міністрів України, тобто до 23.07.2011 року, при вирішенні справ цієї категорії щодо розміру пенсії постраждалим внаслідок Чорнобильської катастрофи, особам проживаючим в зоні посиленого радіоекологічного контролю, застосуванню підлягають положення ст. 39 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи". Із 23.07.2011 року правомірність дій суб'єктів владних повноважень у зазначених категоріях справ судам необхідно перевіряти на відповідність вимогам Закону України "Про Державний бюджет України на 2011 рік" та Постанови Кабінету Міністрів від 06.07.2011 року №745 "Про встановлення деяких розмірів виплат, що фінансуються за рахунок коштів державного бюджету". Згідно ч.4 Постанови №745 "Про встановлення деяких розмірів виплат, що фінансуються за рахунок коштів державного бюджету" від 06.07.2011 року підвищення пенсій непрацюючим пенсіонерам, які проживають на територіях радіоактивного забруднення, передбачене статтею 39 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", здійснюється в таких розмірах: тим, що проживають у зоні посиленого радіоекологічного контролю, - 5,2 гривні, що і повинен виплачувати відповідач. А тому дії відповідача щодо відмови в нарахуванні та виплаті позивачу підвищення до пенсії, як непрацюючому пенсіонеру проживаючому в зоні посиленого радіоекологічного контролю є неправомірними. Таким чином, суд при вирішенні справи керується Конституцією України, як Основним Законом, також Законом України "Про Державний бюджет України на 2011 рік" та Законом України "Про Державний бюджет України на 2012 рік" та враховує прийняту 06.07.2011 року Кабінетом Міністрів України Постанову №745 "Про встановлення деяких розмірів виплат, що фінансуються за рахунок коштів державного бюджету", якою встановлено розміри виплат особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи та прийняту 23.11.2011 року Кабінетом Міністрів України Постанову №1210 "Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи". Відповідно до ст. 99 КАС України позовні вимоги про перерахунок пенсії підлягають задоволенню в межах шестимісячного строку звернення до суду. На підставі викладеного,

Результат розгляду: partial