Рішення адміністративного суду від 2014-03-05 00:00:00+02

У січні 2012р. представник позивача [PERSON] - [PERSON] звернувся до суду з адміністративним позовом до відповідачів Мирнівської сільської ради Сімферопольського району АР Крим, Сімферопольського районного відділу земельних ресурсів, за участю третьої особи - [PERSON], який уточнив 26.03.2012 року /а.с.142-143 т.1/, з позовними вимогами про визнання протиправним та скасування рішення Мирнівської сільської ради Сімферопольського району АР Крим від 03.09.2003 року «Про дачу згоди на розробку технічного звіту по встановленню меж земельної ділянки площею 0,08 га громадянину [PERSON] в [ADDRESS]» та рішення цієї ж ради від 17.11.2005 року «Про затвердження технічної документації по землеустрою громадянина [PERSON] на земельній ділянці для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд в [ADDRESS]». Також представник позивача просив скасувати державний акт серії ЯБ № 534317 на право власності на земельну ділянку, виданий [PERSON], анулювати запис цього державного акту серії ЯБ № 534217 та зобов'язати Сімферопольський районний відділ земельних ресурсів зробити відповідні записи у реєстраційні документи щодо скасування державного акту на земельну ділянку серії ЯБ № 534317. Позовні вимоги мотивовані тим, що 14.02.1995 року за договором купівлі-продажу син позивача [PERSON] придбав ? частку житлового будинку з надвірними спорудами за адресою: АР Крим Сімферопольський район [ADDRESS] та отримав право користування земельною ділянкою, на якій розташований будинок. [INFO] року [PERSON] помер, після його смерті спадкоємцем за законом є батько - позивач [PERSON] У 2011 році спадкоємцем [PERSON] було встановлено факт знищення придбаного будинку та проведення будівельних робіт невідомими особами, у зв'язку з чим він звернувся до правоохоронних органів з заявою про порушення кримінальної справи за фактом руйнування будівлі. 09.06.2011 року [PERSON] отримав копію постанови про відмову в порушенні кримінальної справи, з якої вбачається, що будування на зазначеній ділянці здійснює [PERSON], який під час перевірки надав державний акт на землю. Вважає видачу [PERSON] державного акту на землю, на якій знаходився будинок померлого [PERSON], порушенням його законних прав, оскільки він є єдиним спадкоємцем після смерті сина, тому просить позов задовольнити. В судовому засідання представник позивача на задоволенні позовних вимог наполягав, пояснивши, що [PERSON] в 1995р. придбав ? частину будинку по [ADDRESS]. Власником іншої ? частки домоволодіння був [PERSON] Оскільки будинок руйнувався, [PERSON] поїхав заробляти гроші на його перебудову. В 2007р. [PERSON] помер. Після його смерті спадкоємець - позивач [PERSON] звернувся до нотаріальної контори щодо прийняття спадщини. Приїхавши до будинку по [ADDRESS], [PERSON] побачив, що домоволодіння відсутнє, а [PERSON] показав йому державний акт на земельну ділянку. Вважає, що рішеннями Мирнівської сільської ради від 03.09.2003р. та 17.11.2005р. порушені права позивача як спадкоємця після смерті [PERSON], тому просить їх визнати протиправними і скасувати, а також скасувати державний акт, виданий [PERSON] Крім того, анулювати запис цього державного акту серії ЯБ № 534217 та зобов'язати Сімферопольський районний відділ земельних ресурсів зробити відповідні записи у реєстраційні документи щодо скасування державного акту на земельну ділянку серії ЯБ № 534317. Також пояснив, що ніяких документів на землю померлий [PERSON] не оформлював, однак до нього перейшло право користування земельною ділянкою у зв'язку з придбанням будинку відповідно до ст.30 Земельного кодексу, що діяв на той час. В судове засідання представник відповідача Мирнівської сільської ради Сімферопольського району АР Крим не з'явився, надав до суду заяву з проханням розглянути справу у його відсутності /а.с.45 т.1, а.с.164 т.2/. В судове засідання представник відповідача Сімферопольського районного відділу земельних ресурсів не з'явився, надав до суду заяву з проханням розглянути справу у його відсутності /а.с.165 т.2/. Представник третьої особи в судове засідання не з'явився, раніше в судовому засіданні проти задоволення позову заперечував, пояснивши, що [PERSON] в законному порядку отримав державний акт і є власником земельної ділянки площею 0,08 га за адресою: [ADDRESS]. Померлому [PERSON] спірна земельна ділянка ніколи не належала. Крім того зазначив, що [PERSON] нічого не руйнував та не знищував. Заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши та оцінивши надані позивачем докази в їх сукупності, суд дійшов до висновку, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень. В ст. 11 КАС України зазначено, що суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, і не може виходити за межі позовних вимог. Кожна особа, яка звернулася за судовим захистом, розпоряджається своїми вимогами на свій розсуд. Відповідно до ч. 1 ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України, суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого суд вирішує справи відповідно до Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, суд застосовує інші нормативно-правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, у межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією та законами України. У відповідності до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Відповідно до вимог ст. 69 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги чи заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів. На підставі вимог ч.1 ст.71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. По справі встановлені такі обставини та відповідні ним правовідносини. Згідно з договором купівлі-продажу від 14.02.1995 року за реєстровим №2-555 власником ? частки будинку за адресою: АР Крим Сімферопольський район [ADDRESS] є [PERSON] /а.с.6-8 т.1/. [INFO] року [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] /а.с.9 т.1/. Згідно з відповіддю Сімферопольської районної державної нотаріальної контори від 19.04.2011 року, [PERSON] є спадкоємцем після смерті сина [PERSON], [INFO] /а.с.10-11 т.1/. Рішенням Сімферопольського районного суду по справі № 2-2057/02 за [PERSON] було визнано право власності на ? частку домоволодіння [ADDRESS] /а.с.108 т.1/. Згідно з випискою із земельно-кадастрової книги Мирнівської сільської ради, виданої [PERSON], за ним у земельно-кадастровій книзі № 1 арк. 16 рахується земельна ділянка площею 0,08 га /а.с.118 т.1/. Рішенням 8 сесії 24 скликання Мирнівської сільської ради Сімферопольського району АРК від 03.09.2003 року відповідачу [PERSON] було надано дозвіл на розробку проекту землеустрою з відведення земельної ділянки для передачі у власність для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд площею 0,08 га. по [ADDRESS] Сімферопольського району. Вказаним рішенням [PERSON] зобов'язано надати проект відводу по землеустрою на розгляд Мирнівської сільської ради Сімферопольського району АР Крим /а.с.53,109 т.1/. Рішенням 16 сесії 4 скликання Мирнівської сільської ради Сімферопольського району АРК від 26.10.2004 року було затверджено проект землеустрою по відводу земельної ділянки; вирішено передати безоплатно у власність та видати [PERSON] державний акт на право власності на земельну ділянку площею 0,08 га. по [ADDRESS] Сімферопольського району. /а.с.110 т.1/. Рішенням 22 сесії 04 скликання Мирнівської сільської ради Сімферопольського району АРК від 17.11.2005 року відповідачу [PERSON] була затверджена технічна документація по землеустрою в частині встановлення документів, підтверджуючих право власності на земельну ділянку та передано безоплатно у його власність земельну ділянку площею 0.0800 га, в тому числі по угіддях: 0,0800 га - пашня, для будівництва та обслуговування житлового будинку в [ADDRESS] /а.с.44,64 т.1/. Згідно висновку Сімферопольського районного відділу земельних ресурсів від 28.10.2005 року була узгоджена технічна документація по землеустрою в частині складання документів, що посвідчують право власності на земельну ділянку [PERSON], площею 0,08 га, по угіддям: 0,08 га - пашня. /а.с. 62,116 т.1/. На підставі вищезазначених документів [PERSON] видано державний акт серії ЯБ № 534317 на земельну ділянку площею 0,08 га за адресою: [ADDRESS] /а.с.48,111 т.1). Згідно з довідкою Мирнівської сільської ради Сімферопольського району від 09.08.2005 року № 2316 на земельній ділянці площею 0,08 га в [ADDRESS] станом на 09.08.2005 року домоволодіння не значиться, зруйновано /а.с.60,119 т.1/. Відповідно до Акту від 09.08.2005р. при обстеженні земельної ділянки по [ADDRESS] що виділено [PERSON], будівель не виявлено /а.с.120 т.1/. Таким чином, як вбачається з матеріалів справи та встановлено в судовому засіданні, питання передачі земельної ділянки площею 0,08 га за адресою: АР Крим, Сімферопольський район [ADDRESS] у власність [PERSON] було вирішено компетентним органом, на підставі затвердженої технічної документації, належним чином визначених меж земельної ділянки та відповідно до вимог земельного законодавства. При здійсненні процедури реалізації [PERSON] свого права власності на земельну ділянку порушення ним норм земельного законодавства компетентними органами не встановлено. Відповідно до вимог ст.14 Конституції України земля є основним національним багатством, і перебуває під особливою охороною держави. Право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону. Згідно з ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. У відповідності з п.1 ст.153 Земельного кодексу України власник не може бути позбавлений права власності на земельну ділянку, крім випадків, передбачених законодавством України. Перелік підстав припинення права власності на земельну ділянку визначений ст. 140 ЗК України. Так, підставами припинення права власності на земельну ділянку є: добровільна відмова власника від права на земельну ділянку; смерть власника земельної ділянки за відсутності спадкоємця; відчуження земельної ділянки за рішенням власника; звернення стягнення на земельну ділянку на вимогу кредитора; відчуження земельної ділянки з мотивів суспільної необхідності та для суспільних потреб; конфіскація за рішенням суду; невідчуження земельної ділянки іноземними особами та особами без громадянства у встановлений строк у випадках, визначених цим Кодексом. Указаний перелік є вичерпним. В ч.2 ст.77 ЗУ «Про місцеве самоврядування в Україні» зазначено, що спори про поновлення порушених прав юридичних і фізичних осіб, що виникають в результаті рішень, дій чи бездіяльності органів або посадових осіб місцевого самоврядування, вирішуються в судовому порядку. Підставами для скасування рішення суб'єкта владних повноважень є невідповідність його вимогам чинного законодавства України, визначеній законом компетенції органу, який видав це рішення. Обов'язковою умовою визнання акту незаконним є також порушення у зв'язку з його прийняттям прав та охоронюваних законом інтересів позивача у справі. Оскільки оскаржувані рішення та державний акт на право власності на земельну ділянку відповідають вимогам закону, прийнятті в межах повноважень органів влади і порушень прав позивача судом не встановлено, законних підстав для визнання недійсним та скасування рішень Мирнівської сільської ради Сімферопольського району АР Крим від 03.09.2003 року «Про дачу згоди на розробку технічного звіту по встановленню меж земельної ділянки площею 0,08 га громадянину [PERSON] в [ADDRESS] та рішення цієї ж ради від 17.11.2005 року «Про затвердження технічної документації по землеустрою громадянина [PERSON] на земельній ділянці для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд в [ADDRESS]» та державного акту серії ЯБ № 534317, виданого [PERSON], не має. Крім того, за змістом ст.ст. 2, 6, 161-162 КАС України однією з обов'язкових умов задоволення позову є встановлений судом факт порушення прав та охоронюваних законом інтересів позивача. Згідно зі ст. 125 діючого Земельного кодексу України право постійного користування на земельну ділянку виникає з моменту державної реєстрації цих прав. Правило, за яким право користування виникає виключно після його оформлення відповідними документами, було закріплено і в Земельному кодексі 1990 р. А саме, відповідно до ст.ст. 22, 23 зазначеного кодексу право власності на землю або право користування наданою земельною ділянкою виникає після встановлення землевпорядними організаціями меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) і одержання документа, що посвідчує це право. Приступати до використання земельної ділянки, в тому числі на умовах оренди, до встановлення меж цієї ділянки в натурі (на місцевості) і одержання документа, що посвідчує право власності або право користування землею, забороняється. Право власності або право постійного користування землею посвідчується державними актами, які видаються і реєструються сільськими, селищними, міськими, районними Радами народних депутатів. Зазначені норми повинні бути враховані при розгляді земельних спорів відносно земельних ділянок, права на які могли виникнути під час дії нечинних нині актів законодавства. Як встановлено в судовому засіданні, будь-яких документів на підтвердження права користування чи власності на земельну ділянку по [ADDRESS] померлий [PERSON] не отримував. Представник позивача посилається на те, що право користування спірною земельною ділянкою належало [PERSON] на підставі ст. 30 ЗК України 1990р. у зв'язку з придбанням ним в 1995р. ? частини домоволодіння по [ADDRESS], розташованого на земельній ділянці. За змістом ч.1 ст.30 ЗК України 1990р. було передбачено, що при переході права власності на будівлю і споруду разом з цими об'єктами переходить у розмірах, передбачених ст. 67 цього Кодексу, і право власності або право користування земельною ділянкою без зміни її цільового призначення і, якщо інше не передбачено у договорі відчуження - будівлі та споруди. Частиною 4 ст.30 ЗК України 1990р. встановлено, що право власності або право користування земельною ділянкою у перелічених випадках посвідчується Радами народних депутатів відповідно до вимог ст. 23 цього Кодексу, яка передбачає отримання саме державного акту . Отже, необхідною умовою для переходу права користування земельною ділянкою у випадку придбання нерухомого майна, на якій воно розміщено, є наявність у відчужувача належним чином оформленого права на землю. З матеріалів справи вбачається, що ? частка домоволодіння по [ADDRESS], яку в 1995 році [PERSON] придбав у [PERSON], була розташована на земельній ділянці земель виконкому Мирнівської сільської ради народних депутатів Сімферопольського району. Рішення органу місцевого самоврядування про надання зазначеної земельної ділянки [PERSON], а також документа, що посвідчує право на неї матеріали справи не містять. Тому доводи представника позивача про те, що померлому [PERSON] належала на праві користування земельна ділянка, оскільки придбаний ним будинок по [ADDRESS] розміщений на цій земельній ділянці, є неспроможними. З правового аналізу норм законодавства, чинного на час набуття [PERSON] права власності на будинок, розміщений на спірній земельній ділянці, вбачається, що виникнення права власності на об'єкт нерухомості не є безумовною підставою для автоматичного переходу права користування земельною ділянкою, або укладення (продовження, поновлення) договору оренди земельної ділянки. Правочини, що тягнуть перехід права власності на нерухомий об'єкт, одночасно є підставою для переходу права на землю, проте оформлення такого права здійснюється у встановленому законом порядку. Тобто, право на одержання у користування спірної земельної ділянки підлягає оформленню у порядку, встановленому Земельним кодексом. Жодних доказів на підтвердження права [PERSON] користування земельною ділянкою по [ADDRESS] суду не надано. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та зобов'язання, які належали спадкодавцю на момент відкриття спадщини і не зупинились на момент його смерті. Судом встановлено, що на момент відкриття спадщини син позивача померлий [PERSON] не набув права користування на спірну ділянку, оскільки не отримав документ, що посвідчує це право і всупереч вимогам діючого на той час Земельного кодексу не зареєстрував його, тому спірна ділянка по [ADDRESS] в с. Мирне не входить до складу спадщини і не може бути успадкованою. Враховуючи викладене, суд доходить висновку, що отримання [PERSON] у встановленому законом порядку права власності на земельну ділянку по [ADDRESS] будь-яким чином не порушує права позивача по справі. Суд також відмовляє в задоволенні позовних вимог [PERSON] про анулювання запису державного акту серії ЯБ № 534217, виданого на право власності на земельну ділянку громадянину [PERSON], зобов'язання Сімферопольський районний відділ земельних ресурсів зробити відповідні записи у реєстраційні документи щодо скасування державного акту на земельну ділянку серії ЯБ № 534317, оскільки вони є похідними від позовних вимог про визнання недійсними та скасування рішення ради та державного акту. У зв'язку з відмовою в задоволенні позову судові витрати відшкодуванню не підлягають. На підставі викладеного,

Результат розгляду: denied