Рішення адміністративного суду від 2014-01-20 00:00:00+02

26.05.2011 року позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив визнати дії відповідача по застосуванню показника середньої заробітної плати працівників у середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні за 2007 рік при здійсненні перерахунку пенсії неправомірними, зобов'язати відповідача провести з 01.02.2011 року перерахунок щомісячного розміру пенсії із застосуванням показника середньої заробітної плати в середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, з якої сплачено страхові внески та яка відповідно до закону враховується для обчислення пенсії, за календарний рік, що передує року перерахунку пенсії. Постановою Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 25 липня 2011 року адміністративний позов задоволено. Визнано незаконними дії відповідача по застосуванню показника середньої заробітної плати працівників у середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні за 2007 рік при здійсненні перерахунку пенсії неправомірними. Зобов'язано здійснити перерахунок та виплатити позивачу пенсію із застосуванням показника середньої заробітної плати працівників в середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, з якої сплачено страхові внески та яка відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" враховується для обчислення пенсії за 2010 рік з 01.02.2011 року , з урахуванням виплачених сум. Не погоджуючись з постановою суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати оскаржувану постанову та постановити нове рішення, яким повністю відмовити в задоволенні позовних вимог. Перевіривши матеріали справи, оцінивши доводи апеляційної скарги та правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, суд дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню виходячи із наступного. Судом встановлено, що відповідачем на підставі заяви позивача від 08.02.2011 року було проведено перерахунок пенсії позивача з 01.02.2011 року із застосуванням показника середньої заробітної плати працівників, зайнятих у галузях економіки України за 2007 рік. Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив з того, що перерахунок пенсії за збільшенням стажу та заробітної плати повинен здійснюватися на підставі ст.ст. 40, 42 Закону України «Про загальнообов'язкове пенсійне страхування». Проте, зробивши правильний висновок щодо норм матеріального права суд першої інстанції не вірно застосував дані норми. Так, перерахунок пенсій із заробітної плати, отриманої після призначення пенсії чи попереднього перерахунку та збільшеного страхового стажу регулюється статтею 42 Закону України «Про загальнообов'язкове пенсійне страхування» № 1058 від 9 липня 2003 року (далі Закон № 1058-IV), частина 4 якої передбачає, що у разі якщо застрахована особа після призначення пенсії продовжувала працювати, провадиться перерахунок пенсії з урахуванням страхового стажу після призначення пенсії. Кожний наступний перерахунок пенсії провадиться не раніш як через 2 роки після попереднього перерахунку з урахуванням страхового стажу після призначення пенсій. Перерахунок пенсій здійснюється із заробітної плати (доходу), з якої була обчислена пенсія, або за періоди страхового стажу зазначені в частині 1 статті 40 цього Закону. Така редакція існує після визнання неконституційними змін, внесених підпунктом «б» підпункту 10 пункту 35 Розділу 2 Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 28 грудня 2007 року № 107-VI визнаних такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), згідно з Рішенням Конституційного Суду України від 22 травня 2008 року № 10-рп/2008. Визнані неконституційними зміни надавали можливість перераховувати пенсію із заробітної плати за періоди страхового стажу, зазначені в ч. 1 ст. 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати працівників в середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, з якої сплачено страхові внески та яка відповідно до цього Закону враховується для обчислення пенсії за календарний рік, що передує року перерахунку пенсії. Зокрема, ч. 4 ст. 42 Закону № 1058-IV, в редакції до 28 грудня 2007 року, чина на час виникнення спірних правовідносин, не встановлює іншого, ніж передбачений ч. 2 ст. 40 цього Закону порядку розрахунку заробітної плати для перерахунку пенсії, тому застосуванню підлягає ч. 2 ст. 40 цього Закону. У зв'язку з правом особи на перерахунок пенсії із заробітної плати та страхового стажу у формулі заробітної плати для обчислення пенсії Зп = Зс х (Ск : К) змінюються лише показники Ск (сума коефіцієнтів заробітної плати за кожен місяць) та К (кількість місяців страхового стажу, за які розраховано коефіцієнт заробітної плати застрахованої особи), а показник Зс (середня заробітна плата працівників, зайнятих у галузях економіки України, за календарний рік, що передує року звернення за призначенням пенсії) враховується в розмірі на час призначення пенсії або останнього перерахунку. Крім того, суд апеляційної інстанції зазначає, що правове розуміння понять «середньої заробітної плати працівників, зайнятих у галузях економіки України» та «показник середньої заробітної плати працівників в середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, з якої сплачено страхові внески» є різними правовими категоріями в основі цієї різності лежить, перед усім, різні економічні критерії їх визначеності, внаслідок чого ототожнювати ці поняття неможливо. З огляду на зазначене та

Результат розгляду: denied