Рішення адміністративного суду від 2014-03-31 00:00:00+03

[PERSON] (надалі - позивач, [PERSON].) звернулась до суду з адміністративним позовом до Державної податкової інспекції у Кіровському районі м. Донецька Головного управління Міндоходів у Донецькій області (надалі - відповідач, ДПІ у Кіровському районі м. Донецька) про скасування вимоги №ф-53У від 06.03.2014р. Позов мотивовано нарахуванням позивачу єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування за квітень-грудень 2013р. незважаючи на те, що позивач, яка зареєстрована у якості фізичної особи-підприємця та у вказаний період була платником єдиного податку, - отримує пенсію за віком, та, відповідно, була звільнена від сплати єдиного внеску. Позивач у судовому засіданні від 31.03.2014р. адміністративний позов підтримала та просила позовні вимоги задовольнити у повному обсязі. Відповідач надав письмові заперечення, за якими вважає, що позивач повинна була сплачувати єдиний внесок, оскільки позивач отримую пільговий вид пенсії та не досягла пенсійного віку. Представник відповідача у судове засідання від 31.03.2014р. не з'явився, про дату, час й місце судового розгляду справи був повідомлений належним чином, надав заяву про розгляд справи без участі представника відповідача. Суд, заслухавши пояснення позивача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи адміністративного позову, дійшов наступних висновків. [PERSON] зареєстрована у якості фізичної особи-підприємця, ідентифікаційний номер: [NUMBER], місце проживання: 83120, [ADDRESS], про що зазначено у відповідному свідоцтві про державну реєстрацію серії [NUMBER]. Позивачем надано довідку Державної податкової інспекції у Кіровському районі м. Донецька Головного управління Міндоходів у Донецькій області від 06.03.2014р. №150, з якої вбачається, що у період з 01.01.2013р. по 31.12.2013р. [PERSON] перебувала на спрощеній системі оподаткування. Із копії протоколу УПФУ в Кіровському районі м. Донецька №2750 від 10.09.2008р. вбачається, що [PERSON], призначено пенсію за віком, умови призначення - робота за Списком 1. УПФУ в Кіровському районі м. Донецька до суду надано довідку щодо розміру нарахованої [PERSON] пенсії за віком за Списком 1 при повному пільговому стажі за січень 2013р. - березень 2014р. Згідно паспорта громадянина України серії [NUMBER], дата народження [PERSON] - [INFO] Із пенсійного посвідчення позивача серії [NUMBER], виданого 25.09.2008р., вбачається, що позивачу призначена пенсія за віком, термін дії - довічно. 06 березня 2014 року відповідачем прийнято вимогу про сплату боргу (недоїмки) №Ф-53У щодо сплати позивачем недоїмки з єдиного внеску у розмірі 3 561,14 грн. Суд зазначає, що у спірній вимозі відсутні суми боргу за штрафами або пенею. Відповідно до розрахунку по єдиному соціальному внеску від 06.03.2014р., до спірної вимоги увійшли суми недоїмки зі сплати єдиного внеску за липень-грудень 2013р. у розмірі 2 412,70 грн. та заборгованість станом на 01.10.2013р. у розмірі 1 148,44 грн. (за даними УПФУ в Кіровському районі м. Донецька). Із листа УПФУ в Кіровському районі м. Донецька від 12.03.2014р. №3453/02 вбачається, що станом на 01.10.2013р. обліковується недоїмка по сплаті єдиного соціального внеску за перший квартал 2013 року в сумі 1 073,70 грн. за квітень-червень 2013р., а також фінансові санкції в сумі 74,74 грн. та пеня - 45,59 грн. Таким чином, у спірній вимозі до суми недоїмки включено: - недоїмку за квітень-червень 2013р. у розмірі 1 073,70 грн.; - недоїмку за липень-грудень 2013р. у розмірі 2 412,70 грн.; та суму штрафу у розмірі 74,74 грн. Також, відповідачем надані витяги з облікової картки позивача, за якими сума недоїмки складає 3 561,14 грн. Крім того, судом встановлено, що постановою Донецького окружного адміністративного суду від 03.07.2013р. у справі №805/8712/13-а, яка залишена без змін ухвалою Донецького апеляційного адміністративного суду від 13.08.2013р., адміністративний позов [PERSON] до Управління Пенсійного фонду України в Кіровському районі м. Донецька про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії задоволено частково, скасовано вимогу про сплату недоїмки № Ф-1821 від 17 травня 2013 року Управління Пенсійного фонду України в Кіровському районі м. Донецька про сплату [PERSON] недоїмки з єдиного внеску станом на 1 травня 2013 року в сумі 7 464,68 грн. Пунктом 2 частини першої статті 1 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування», в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин, визначено, що єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування (далі - єдиний внесок) - це консолідований страховий внесок, збір якого здійснюється до системи загальнообов'язкового державного соціального страхування в обов'язковому порядку та на регулярній основі з метою забезпечення захисту у випадках, передбачених законодавством, прав застрахованих осіб та членів їхніх сімей на отримання страхових виплат (послуг) за діючими видами загальнообов'язкового державного соціального страхування. Відповідно до п.4 ч.1 ст.4 зазначеного Закону встановлено, що фізичні особи - підприємці, в тому числі ті, які обрали спрощену систему оподаткування, та члени сімей цих осіб, які беруть участь у провадженні ними підприємницької діяльності - є платниками єдиного внеску. Згідно з частиною 4 статті 4 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» особи, зазначені у пункті 4 частини першої цієї статті, які обрали спрощену систему оподаткування, звільняються від сплати за себе єдиного внеску, якщо вони є пенсіонерами за віком або інвалідами та отримують відповідно до закону пенсію або соціальну допомогу. Такі особи можуть бути платниками єдиного внеску виключно за умови їх добровільної участі у системі загальнообов'язкового державного соціального страхування. Відповідно до частини 1 статті 9 Закону України Закону «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» відповідно до цього Закону за рахунок коштів Пенсійного фонду в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності внаслідок загального захворювання (у тому числі каліцтва, не пов'язаного з роботою, інвалідності з дитинства); 3) пенсія у зв'язку з втратою годувальника. Частиною 1 статті 26 вказаного Закону встановлено, що особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення чоловіками 60 років, жінками - 55 років та наявності страхового стажу не менше п'яти років. За змістом пункту 16 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» (доповненим згідно із Законом України від 17.11.2005 р. № 3108-IV) до приведення законодавства України у відповідність із цим Законом положення Закону України «Про пенсійне забезпечення» застосовуються в частині визначення права на пенсію за віком на пільгових умовах і за вислугу років. Відповідно до пункту «а» частини першої статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць: чоловіки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах. Стаття 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», яка регулює питання призначення пенсії за віком на пільгових умовах, міститься в розділі II Трудові пенсії. Пенсії за віком. Таким чином, особи, яким пенсія призначена зі зниженням пенсійного віку (на пільгових умовах), є пенсіонерами за віком. Слід зазначити, що вказана правова позиція викладена в ухвалах Вищого адміністративного суду України від 21.05.2013р. К/9991/58425/12, від 06.06.2013р. К/800/9597/13, від 09.10.2012р. К/9991/49213/12, від 06.06.2013р. К/800/20437/13. Пенсійним посвідченням позивача також підтверджується, що вона отримує пенсію за віком. Таким чином, позивач, як фізична особа-підприємець, що у 2013 році перебувала на спрощеній системі оподаткування, та яка є пенсіонером за віком за приписами ч.4 ст.4 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» звільняється від сплати єдиного внеску у 2013р., а тому спірна вимога, за якою позивач повинна сплатити суму єдиного внеску є протиправною та підлягає скасуванню. Слід зазначити, що правомірність застосування до позивача штрафу у розмірі 74,74 грн. не є спірною в межах цієї справи. Згідно п.6 ч.1 ст.1 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування», в редакції чинній до 11.08.2013р. встановлено, що недоїмка - це сума єдиного внеску, своєчасно не нарахована та/або не сплачена у строки, встановлені цим Законом, обчислена територіальними органами Пенсійного фонду України у випадках, передбачених цим Законом; Відповідно до п.6 ч.1 ст.1 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування», в редакції Закону України від 04.07.2013 р. N 406-VII, недоїмка - це сума єдиного внеску, своєчасно не нарахована та/або не сплачена у строки, встановлені цим Законом, обчислена органом доходів і зборів у випадках, передбачених цим Законом. Таким чином, штрафні санкції та пеня не включається до складу недоїмки з єдиного внеску. За змістом п.6.3 Інструкції «Про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування». затвердженої Наказом Міністерства доходів і зборів України від 09.09.2013 N 455 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 19 вересня 2013 р. за N 1622/24154, та передбаченою цією Інструкцією формою вимоги про сплату боргу (недоїмки) вбачається, що борги зі сплати фінансових санкцій відображаються у вимозі окремо від недоїмки. На підставі наведеного, суд вважає, що сума у розмірі 74,74 грн. безпідставно включена до суми недоїмки у спірній вимозі. У спірній вимозі відсутні посилання щодо необхідності сплати заборгованості за штрафами. Враховуючі наведене, суд дійшов до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог у повному обсязі. Згідно квитанції №0410007 від 11.03.2014р. позивачем сплачено 73,08 грн. судового збору. Відповідно до ч.1 ст.94 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України.

Результат розгляду: granted