Рішення адміністративного суду від 2014-03-24 00:00:00+02

[PERSON] звернулася до Львівського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Управління Державної авмобільної інспекції Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Львівській, в якій просить суд: - визнати протиправними дії Управління державної автомобільної інспекції Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Львівській області з накладення обмеження на проведення реєстраційних операцій та орієнтування особового складу працівників ДАІ на виявлення та затримання транспортного засобу - автомобіля марки «LEXUS» модель «PХ 300» 2001 року випуску, реєстраційний [NUMBER], ідентифікатор [NUMBER], свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER], видане Львівським МРЕВ ДАІ ГУ УМВС України 18 січня 2005 року - на забезпечення вимог окремого доручення №17/9 - 190013/1 від 29.06.2006 року старшого слідчого в ОВС УМВС України на транспорті Чепурного В.В. - зобов'язати Управління Державної автомобільної інспекції ГУМВС України у Львівській області скасувати накладені обмеження на проведення реєстраційних операцій та орієнтування особового складу працівників ДАІ на виявлення та затримання транспортного засобу - автомобіля марки «LEXUS» модель «PХ 300» 2001 року випуску, реєстраційний [NUMBER], ідентифікатор [NUMBER], свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER], видане Львівським МРЕВ ДАІ ГУ УМВС України 18 січня 2005 року - на забезпечення вимог окремого доручення №17/9 - 190013/1 від 29.06.2006 року старшого слідчого в ОВС УМВС України на транспорті Чепурного В.В. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що 17.10.2013 року їй стало відомо, що в 2006 році на її транспортний засіб марки «LEXUS» модель «PХ 300» 2001 року випуску, реєстраційний [NUMBER], ідентифікатор [NUMBER] накладено арешт. На її заяву від 13 листопада 2013 року отримано від Управління Державної автомобільної інспекції Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Львівській області (надалі - відповідач) лист-відповідь №9/7719 від 15 листопада 2013 року. У вказаному листі-відповіді відповідач зазначає, що 05.07.2006 року на вищевказаний транспортний засіб накладено обмеження на проведення реєстраційних операцій та орієнтовано особовий склад працівників ДАІ на виявлення та затримання транспортного засобу у забезпечення вимог окремого доручення №179 - 190013X1 від 29.06.2006 року старшого слідчого в ОВС УМВС України на транспорті Чепурного В.В. Позивач вважає, що накладення обмежень на автомобіль, безпосередньо порушує її право власності. Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі, з підстав викладених у позовній заяві та просив суд позов задовольнити повністю. В судовому засіданні 17.02.2014 року представник відповідача проти задоволення позову заперечила, вважає, що відповідач діяв у спосіб передбачений чинним законодавством, на виконання вимог окремого доручення. В судове засідання 24.03.2014 року представник відповідача не з'явилася про причини неявки не повідомила, хоча була повідомлена про розгляд справи, відтак враховуючи те, що представником відповідача надано пояснення з приводу заявленого позову та оскільки відповідач є суб'єктом владних повноважень відповідно до частини 4 ст. 128 КАС України справа розглядається за наявними в ній доказами. Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши подані документи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення сторін, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення частково з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] з 2005 року є власником автомобіля марки «LEXUS» модель «PХ 300» 2001 року випуску, реєстраційний [NUMBER], ідентифікатор [NUMBER], на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER], виданого Львівським МРЕВ ДАІ ГУ УМВС України 18 січня 2005 року (а.с.7-8). Листом Управління державної автомобільної інспекції Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Львівській області від 15.11.2013 року за вх..№ 9/7719 позивача повідомлено, що згідно бази даних комп'ютерного обліку УДАІ ГУМВС України у Львівській області на транспортний засіб марки «LEXUS» модель «PХ 300» 2001 року випуску, реєстраційний [NUMBER], ідентифікатор [NUMBER], свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] від 18 січня 2005 року, який зареєстровано у Львівському ВРЕР ДАІ УМВС України у Львівській області, за [PERSON] 05.07.2006 року працівниками ДАІ накладено обмеження на проведення реєстраційних операцій та орієнтовано особовий склад працівників ДАІ на виявлення та затримання транспортного засобу у забезпечення вимог окремого доручення №179-1900131 від 29.06.2006 року старшого слідчого в ОВС УМВС України на транспорті Чепурного В.В.(а.с.6). Відтак Управління державної автомобільної інспекції Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Львівській області відмовило [PERSON] в знятті з обліку автомобіля марки «LEXUS» модель «PХ 300» 2001 року випуску, реєстраційний [NUMBER], ідентифікатор [NUMBER], свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER], виданого Львівським МРЕВ ДАІ ГУ УМВС України 18 січня 2005 року у зв'язку з існуванням окремого доручення №17/9-190013/1 від 26.062006 року старшого слідчого в ОВС УМВС України на транспорті Чепурного В.В. Згідно змісту окремого доручення №17/9-190013/1 від 26.06.2006 року старшого слідчого в ОВС УМВС України на транспорті Чепурного В.В., ним орієнтовано відповідача на затримання вищевказаного транспортного засобу на забезпечення його зберігання до прибуття слідчо-оперативної групи та проведення необхідних слідчих дій та в разі спроби перереєстрації, зняття автомобіля «LEXUS» модель «PХ 300» 2001 року випуску з обліку, проходження огляду, направити до слідчого відділу Управління Міністерства внутрішніх справ України на транспорті особу, яка намагалась вчинити вказані дії(а.с.29). Відповідно до ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Згідно з вимогами ч.3 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення; безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку. Згідно Типового положення, затвердженого Наказом МВС України від 30.01.2013 року №72 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 11 лютого 2013 року за №241/22773, Центр надання послуг, пов'язаних з використанням автотранспортних засобів, призначений для проведення роботи з державної реєстрації (перереєстрації) та обліку призначених для експлуатації на вулично-дорожній мережі загального користування транспортних засобів усіх типів; прийняття державних іспитів на право керування транспортними засобами всіх категорій, видачі посвідчень водія, створення та ведення реєстру підприємств, установ, організацій та інших суб'єктів господарювання, які здійснюють торгівлю транспортними засобами та їх складовими частинами, що мають ідентифікаційні номери, забезпечення організації, контролю та обліку суб'єктів підприємницької діяльності всіх форм власності, які проводять діяльність з підготовки, перепідготовки та підвищення кваліфікації водіїв транспортних засобів. Основними завданнями Центру є, зокрема, проведення роботи з державної реєстрації (перереєстрації) та обліку призначених для експлуатації на вулично-дорожній мережі загального користування транспортних засобів усіх типів. Порядком державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 7 вересня 1998 року №1388, встановлюється єдина на території України процедура державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку транспортних засобів, оформлення та видачі реєстраційних документів і номерних знаків. Цей Порядок є обов'язковим для всіх юридичних та фізичних осіб, які є власниками транспортних засобів, виробляють чи експлуатують їх. Відповідно до пункту 41 Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 7 вересня 1998 року №1388, забороняється зняття з обліку та/або перереєстрація на нового власника транспортних засобів, стосовно яких є ухвала суду про накладення арешту або заборону зняття з обліку чи постанова державного виконавця про накладення арешту. Судом встановлено що у матеріалах справи відсутні: ухвала суду про накладення арешту або заборону зняття з обліку чи постанова державного виконавця про накладення арешту на автомобіль марки «LEXUS» модель «PХ 300» 2001 року випуску, реєстраційний [NUMBER], ідентифікатор [NUMBER], свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER]; інші документи, які б унеможливлювали зняття зазначеного транспортного засобу з обліку. Відтак суд приходить до переконання про відсутність підстав у відповідача щодо накладення обмеження на проведення реєстраційних операцій автомобіля позивачки. Щодо позовних вимог про визнання протиправними дій відповідача в орієнтуванні особового складу працівників ДАІ на виявлення та затримання транспортного засобу позивачки та відповідно зобов'язання скасування такого орієнтування, то суд приходить до переконання про безпідставність таких, оскільки в цій частині відповідач діяв відповідно до надісланого йому окремого доручення №17/9-190013/1 від 26.06.2006 року старшого слідчого в ОВС УМВС України на транспорті Чепурного В.В. (а.с. 29) Статтею 71 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Відповідно до ст.86 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. За таких встановлених обставин суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення. Відповідно до вимог ст. 94 Кодексу адміністративного судочинства України понесені позивачем судові витрати (судовий збір) відшкодовуються йому за рахунок Державного бюджету України.

Результат розгляду: partial