Рішення адміністративного суду від 2014-01-21 00:00:00+02

14 липня 2011 року позивач звернувся до суду з позовом до управління Пенсійного фонду України в м. Нікополі Дніпропетровської області, в якому просив визнати бездіяльність протиправною та зобов'язати відповідача провести перерахунок та виплату підвищення до пенсії в розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком згідно ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» з урахуванням ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» за період з 01.01.2009 року по 31.12.2009 року, з 01.01.2010 року по теперішній час. Ухвалою Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 15 липня 2011 року позов [PERSON] за період з 01.01.2009 року по 31.12.2009 року, з 01.01.2010 року по 13.01.2011 року, включно, залишено без розгляду у зв'язку з пропуском строку звернення до суду з адміністративним позовом. Постановою Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 02 вересня 2011 року позов задоволено: визнано протиправною бездіяльність управління Пенсійного фонду України в м. Нікополі Дніпропетровської області за період з 14.01.2011 року по 22.07.2011 року та зобов'язано відповідача здійснити перерахунок та виплатити [PERSON] підвищення до пенсії на 30% мінімальної пенсії за віком згідно ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» з розміру, встановленого ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове пенсійне страхування», за періоди з 14.07.2011 року по 22.07.2011 року, з урахуванням сум, які були виплачені за цей період. В іншій частині позову відмовлено. З зазначеною постановою суду не погодився відповідач, який посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову постанову про відмову у задоволенні вимог позивача в повному обсязі. Перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваної постанови суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що позивач є особою, на яку поширюється дія абзацу 1 статті 1 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» №2195-ІV від 18 листопада 2004 року, та має статус «дитина війни», що підтверджується посвідченням. Як вбачається з матеріалів справи, предметом спору у цій справі є розмір виплати позивачу, як «дитині війни», підвищення до пенсії, встановленого статтею 6 Закону № 2195-IV від 18.11.2004 року. Згідно з частиною 1 статті 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 року, №1058-IV мінімальний розмір пенсії за віком встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом. Виходячи із змісту статті 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» у якій йдеться саме про «мінімальний розмір пенсії за віком», який встановлюється лише за правилами, передбаченими частиною першою статті 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», та відсутність іншого нормативно-правового акта, який би визначав цей розмір або встановлював інший розмір, суд апеляційної інстанції не бере до уваги, як підставу для скасування рішення суду - доводи апеляційної скарги про неможливість застосування до спірних правовідносин положень ч.1 ст.28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» з огляду на частину третю цієї статті. Наявність вказаної норми та відсутність іншого мінімального розміру пенсії за віком не можуть бути підставою для відмови в реалізації позивачем конституційної гарантії та права на підвищення пенсії виходячи з розміру мінімальної пенсії за віком, як це встановлено статтею 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» За наведених обставин, суд визнає обґрунтування суду першої інстанції у вищенаведеній частині такими, що відповідають нормам матеріального права. З урахуванням норм статтей 99, 100 Кодексу адміністративного судочинства України адміністративний позов поданий з пропуском строку звернення до суду, підлягає задоволенню в частині вимог щодо нарахування підвищення пенсії в межах шестимісячного строку звернення до суду. Відповідно до ст. 21 Закону України "Про Державний бюджет України на 2011 рік"від 23 грудня 2010 року № 2857-VI встановлено у 2011 році прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць для осіб, які втратили працездатність: з 1 січня - 750 гривень, з 1 квітня - 764 гривні, з 1 жовтня - 784 гривні, з 1 грудня - 800 гривень. При цьому, суд першої інстанції своєю ухвалою від 15 липня 2011 року залишивши без розгляду позов [PERSON] по 13.01.2011 року, включно, помилково в резолютивній частині оскаржуваної постанови зобов'язує відповідача провести підвищення до пенсії у збільшеному розмірі відповідно до вимог ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» починаючи з 14.07.2011 року. Відповідно до ст. 21 Закону України "Про Державний бюджет України на 2011 рік" від 23 грудня 2010 року № 2857-VI встановлено у 2011 році прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць для осіб, які втратили працездатність: з 1 січня - 750 гривень, з 1 квітня - 764 гривні, з 1 жовтня - 784 гривні, з 1 грудня - 800 гривень. Таким чином, відповідач повинен був провести підвищення до пенсії у збільшеному розмірі відповідно до вимог ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» починаючи з 14 січня 2011 року. Суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити, що пенсія є періодичним платежем, виплата якої, за загальним правилом не обмежена у часі. Підвищення до пенсії, яке є додатковою виплатою особі, яка визнана такою, що має на нього право, нерозривно пов'язано з виплатою пенсії і також має не визначений у часі граничний термін виплати. Отже, вирішуючи питання про зобов'язання здійснити перерахунок та виплатити відповідні періодичні платежі, суд не має підстав обмежувати орган, відповідальний за здійснення їх перерахунку і виплати, певним часовим проміжком, крім випадків, передбачених законом. Управлінням Пенсійного фонду України має бути нараховано та виплачено пенсію, підвищену на 30% мінімальної пенсії за віком виходячи з розміру, встановленого частиною 1 статті 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", відповідно до ст. 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни"до зміни законодавчих норм, що регулюють призначення цього виду пенсії. Відповідно до Закону України "Про внесення змін до Закону України "Про Державний бюджет України на 2011 рік" від 14 червня 2011 року, прикінцеві положення Закону доповнено пунктом 4, відповідно до якого встановлено, що у 2011 році норми і положення статті 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявного фінансового ресурсу бюджету Пенсійного фонду України на 2011 рік. 06 липня 2011 року Кабінетом Міністрів України було прийнято Постанову №745 "Про встановлення деяких розмірів виплат, що фінансуються за рахунок коштів державного бюджету", яка набула чинності 23 липня 2011 року, відповідно до пункту 6 якої встановлено, що дітям війни (крім тих, на яких поширюється дія Законів України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" та "Про жертви нацистських переслідувань") до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, підвищення проводиться у розмірі 49,8 гривні. Отже, починаючи з 23.07.2011 року виплати особам, які мають статус "дитина війни", повинні здійснюватись у відповідності до постанови КМУ №745. За таких обставин, суд апеляційної інстанції, вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити частково, постанову суду першої інстанції - змінити, виклавши абзац третій її резолютивної частини в новій редакції.

Результат розгляду: partial