Рішення адміністративного суду від 2014-02-19 00:00:00+02

20 січня 2013 року позивач звернувся до суду м. Миколаєва із адміністративним позовом, в якому просив скасувати постанову УДАІ УМВС України в Миколаївський області серії ПС2 №416675 від 14 січня 2014 року про визнання його винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП. Позивач в обґрунтування позовних вимог посилався на те, що 14 січня 2014 року керуючи транспортним засобом марки Ford Transit, д/н [NUMBER] рухався в м.Миколаєві по пр..Жовтневому повертаючи на вул. Космонавтів рухався на увімкнений сигнал додаткової секції. Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просить суд їх задовольнити. Представник відповідача у судовому засіданні позовні вимоги не визнав та просив суд відмовити у задоволенні позову. Ухвалою суду справу розглянуто у відсутність сторін, оскільки у справі достатньо даних про права та взаємини сторін. Вивчивши доводи позову та матеріали справи, судом встановлені наступні йому факти та відповідні ним правовідносини. Як вбачається з постанови в справі про адміністративне правопорушення, 14 січня 2014 року о 10 год. 10 хв. позивач керуючи транспортним засобом марки Ford Transit, д/н [NUMBER], рухався в м.Миколаєві по пр..Жовтневому рухався від пров.Кобера в бік вул.Космонавтів та на регульованому перехресті з вул..Космонавтів не зупинився перед дорожнім знаком 5.62 «Місце зупинки» та продовжив рух й повернув праворуч на вул.Космонавтів на вимкнений сигнал додаткової секції, чим порушив п.п.8.10, 8.7.3 «з» ПДР. Дане правопорушення було зафіксоване постановою компетентної особи УДАІ УМВС України серії ПС2 №416675 від 14 січня 2014 року, де позивач був визнаний винним у його вчиненні з накладенням адміністративного стягнення, що передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП у вигляді штрафу у розмірі 425 грн.00 коп. В протоколі про адміністративне правопорушення позивач зазначив, що виїхав на перехрестя на дозволюючий сигнал світлофору та закінчив проїзд перехрестя на заборонений сигнал світлофору. Частиною третьою ст. 2 КАС України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачений Конституцією та Законами України, з використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо(неупереджено); добросовісно, розсудливо з дотриманням принципу рівності перед Законом, запобігаючи несправедливій дискримінації, пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія). Доказів того, що факт правопорушення не мав місце з боку позивача, останній суду не надав. За таких обставин суд вважає, що притягнення особи до адміністративної відповідальності правомірне. При цьому позивач не пропустив передбачений законом строк на звернення до суду з адміністративним позовом, оскільки звернувся до суду з позов про оскарження вказаної постанови у десятиденний термін. За такого, оскільки [PERSON] скористався своїм правом на звернення до суду, для застосування ч. 2 ст. 308 КУпАП підстав не вбачається. На підставі вищевикладеного, у відповідності до ч. 2 ст. 122 КУпАП, ст.ст. 6, 9, 141, 23, 24, 27, 33, 247, 258, 287, 288, 289, 293 КУпАП, суд дійшов висновку про наявність події та складу адміністративного правопорушення. Тому постанова ПС2 №416675 від 14 січня 2014 року по справі про адміністративне правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальності [PERSON], передбаченого ч.2 ст. 122 КУпАП з накладенням на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425 грн. 00 коп. є правомірною і скасуванню не підлягає. У відповідності до ст. 94 КАС України, судовий збір слід віднести за рахунок держави.

Результат розгляду: denied