Рішення адміністративного суду від 2014-01-28 00:00:00+02

20.01.2014 р. Головне Управління Пенсійного фонду України у Львівській області звернулось до суду з позовом до Головного Управління юстиції у Львівській області, Управління державної виконавчої служби Головного Управління юстиції у Львівській області, Відділу примусового виконання рішень управління Державної виконавчої служби Головного Управління юстиції у Львівській області, в якому просить визнати протиправними дії державного виконавця і скасувати постанову про накладення штрафу від 20.12.2013 р. ВП № 30900881. Позовні вимоги мотивує тим, що постанова про накладення штрафу від 20.12.2013 р. ВП № 30900881 винесена без врахування обставин, що впливають на можливість виконання судового рішення, а тому є незаконною та підлягає скасуванню. Вважає, що державним виконавцем необґрунтовано не взято до уваги те, що виплата коштів за ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» проводить в порядку і розмірах, які визначає КМУ, виходячи з наявного фінансового ресурсу Пенсійного фонду України. Крім того, покликається на те, що на рахунках Пенсійного фонду України обліковуються кошти на виплату пенсій відповідно до Закону «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», заробітної плати працівникам та страхові внески, сплачені підприємствами. За таких обставин просить задовольнити позовні вимоги. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про причини неявки не повідомив, хоча був повідомлений про розгляд справи, заперечень по суті позовних вимог не надав. Оскільки відповідач є суб'єктом владних повноважень відповідно до частини 4 ст. 128 КАС України справа розглядається за наявними в ній доказами. Дослідивши надані докази в межах заявлених вимог, Суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини: 26.01.2012 р. державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень управління Державної виконавчої служби Головного Управління юстиції у Львівській області винесено постанову ВП № 30900881 на підставі виконавчого листа № 2а-717/2010 від 22.11.2011 р., виданого шевченківським районним судом м. Львова, яким зобов'язано Головне Управління Пенсійного фонду України у Львівській області нарахувати і виплатити [PERSON] підвищення до пенсії, отриманої в період з 09.07.2007 р. по 31.12.2007 р. включно в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком, передбаченої ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни». Боржник - Головне Управління Пенсійного фонду України у Львівській області постанову про відкриття виконавчого провадження отримало та оскаржило в суді. На даний час питання про правомірність відкриття виконавчого провадження судом не вирішено. Листом від 02.02.2012 р. боржник повідомив державного виконавця при причини невиконання судового рішення, які полягають в такому. Згідно з Рішенням Конституційного Суду України від 26.12.2011 р. № 20-рп/2011 суди при вирішенні справ за позовами чорнобильців та дітей війни суди повинні застосовувати постанови КМУ, які на час виникнення спірних правовідносин встановлювали розміри пенсійних виплат зазначеним категоріям громадян. Законом України «Про Державний бюджет України на 2012» встановлено, що в 2012 р. норми ст.5, 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» застосовуються в порядку та розмірах, встановлених КМУ виходячи з наявного фінансового ресурсу Державного бюджету України та бюджету Пенсійного фонду України на 2012 р. Не зважаючи на наведені обставини, 20.12.2013 р. державний виконавець виніс постанову, якою наклав на боржника штраф в розмірі 1020 грн. за невиконання без поважних причин у встановлений строк судового рішення. Одночасно в постанові вказав, що не вважає причини, наведені боржником в листі від 02.02.2013 р. поважними. Постанову про накладення штрафу божник отримав 27.12.2013 р. Головне Управління Пенсійного фонду України у Львівській області вважає, що така підлягає скасуванню з тих підстав, що боржником не ухиляється від виконання рішення суду по нарахуванню і виплаті підвищення до пенсії. Можливість виконання рішення пов»язана з наявністю передбачених Законом на це коштів. Таким чином, предметом розгляду у даній справі є правомірність постанови про накладення штрафу та дії державного виконавця, вчинені при її винесенні. Вирішуючи спір суд виходив з наступного. Відповідно до статті 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України. Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню, у разі невиконання їх у добровільному порядку, регламентується Законом України "Про виконавче провадження". З матеріалів справи вбачається, що Головне Управління Пенсійного фонду України у Львівській області не виконало судове рішення, яким його, як божника зобов'язано провести нарахування та виплату [PERSON] підвищення до пенсії, передбаченої ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» з врахуванням ч.1 ст. 28 Закону «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування». Відповідно до ст. 19 Закону "Про виконавче провадження" державний виконавець відкриває виконавче провадження на підставі виконавчого документа за заявою стягувача або його представника про примусове виконання рішення. Статтею 11 цього Закону визначено права та обов'язки державного виконавця. Зокрема, державний виконавець при здійсненні виконавчого провадження має право накладати стягнення у вигляді штрафу. Відповідно до ст. 89 Закону у разі невиконання без поважних причин у встановлений державним виконавцем строк рішення, що зобов'язує боржника виконати певні дії, які можуть бути виконані лише боржником державний виконавець виносить постанову про накладення штрафу та призначає новий строк для виконання. Судом встановлено, що 20.12.2013 р. державний виконавець наклав на боржника штраф. При цьому, в самій же постанові зазначив, що наведені божником причини невиконання судового рішення (а саме те, що кошти державного бюджету на виплату надбавки до пенсії передбаченої ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» не надходили до фінансового ресурсу бюджету Пенсійного фонду України на 2011 - 2013 р.р.) вважає неповажними. Оцінюючи постанову про накладення штрафу, Суд вважає що така підлягає скасуванню з огляду на таке. Згідно з Рішенням Конституційного Суду України від 26.12.2011 р. № 20-рп/2011 суди при вирішенні справ за позовами чорнобильців та дітей війни суди повинні застосовувати постанови КМУ, які на час виникнення спірних правовідносин встановлювали розміри пенсійних виплат зазначеним категоріям громадян. Законом України «Про Державний бюджет України на 2012» встановлено, що в 2012 р. норми ст. 5, 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» застосовуються в порядку та розмірах, встановлених КМУ виходячи з наявного фінансового ресурсу Державного бюджету України та бюджету Пенсійного фонду України на 2012 р. Окрім того, відповідно до ст. 3 Закону України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень" від 05.06.2012 р. виконання рішень суду про стягнення коштів, боржником за якими є державний орган, здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в межах відповідних бюджетних призначень шляхом списання коштів з рахунків такого державного органу, а в разі відсутності у зазначеного державного органу відповідних призначень - за рахунок коштів, передбачених за бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду. Відповідно до ч.2 ст.72 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» кошти Пенсійного фонду України не включаються до складу Державного бюджету України. Отже надбавка до пенсії дітям війни, здійснюються за рахунок коштів Державного бюджету України на відповідні роки. Кошти на виплату дітям війни допомоги не надходили до бюджету Пенсійного фонду України. Відповідно виплата не була проведена. Оскільки в даному випадку виплата коштів не залежить в першу чергу від волі боржника у справі, то вини у не виконанні рішення немає. Боржник повідомляв державного виконавця про причини не виплати стягувачу коштів. Крім того, інформація про надходження і видатки Пенсійного фонду України є відкритою. Тому є об'єктивні підстави вважати їх поважними, а тому постанова про накладення штрафу від 20.12.2013 р. ВП № 30900881 підлягає скасуванню. Разом з тим, суд не вбачає підстав для визнання дій державного виконавця при винесенні штрафу протиправними, оскільки причини невиконання він оцінював за своїм переконанням, а постанова про накладення штрафу оцінена судом і скасована. Окрім того, дії щодо винесення постанови, самі по собі (без постанови), не мають самостійного правового значення, не породжують у позивача жодних обов'язків, а отже й не порушують прав та інтересів позивача. Щодо судових витрат, то такі у відповідності до ст. 94 КАС України зі сторін не стягуються.

Результат розгляду: partial