Рішення адміністративного суду від 2014-01-08 00:00:00+02

Позивач звернувся до суду та просить визнати протиправною постанову про повернення виконавчого документа стягувачеві від 24.04.2013 року, винесеної у виконавчому провадженні №30426376 та скасувати її, зобов'язати відповідача поновити виконавче провадження №30426376 та стягнути судові витрати, мотивуючи тим, що при винесенні оскаржуваної постанови відповідач передчасно повернув виконавчий лист, не здійснивши всі необхідні заходи щодо примусового виконання рішення суду передбачені Законом України "Про виконавче провадження". Позивач подав заяву про розгляд справи без його участі. Відповідач причину неявки свого представника суду не повідомив. Дослідивши в судовому засіданні докази, суд вважає, що позов слід задовольнити частково з наступних підстав. Постановою від 24.04.2013 року державний виконавець повернув стягувачеві виконавчий лист №2-а-2240/11, виданий 01.12.2011 року Овруцьким районним судом Житомирської області про зобов'язання управління праці та соціального захисту населення Овруцької райдержадміністрації Житомирської області провести донарахування та виплату [PERSON] щомісячної грошової допомоги у зв'язку з обмеженням споживання продуктів харчування місцевого виробництва та особистого підсобного господарства за період з 01.08.2010 року по 28.02.2011 року в розмірі, визначеному ст.37 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", що дорівнює 40% від мінімальної заробітної плати, встановленої Законами України "Про Державний бюджет України на 2010 рік" та "Про Державний бюджет України на 2011 рік", щомісячно. Винесення зазначеної постанови виконавець обґрунтував тим, що згідно листа боржника - управління праці та соціального захисту населення Овруцької райдержадміністрації проведено перерахунок заборгованості відповідно до рішення суду, яку визначено в сумі 2542 грн. 90 коп.. В зв'язку з набранням з 01.01.2013 року чинності Законом України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень" зазначений виконавчий документ, як частково виконаний, підлягає подальшому виконанню в частині виплати нарахованої суми відповідним органом Державної казначейської служби України у порядку визначеному Законом. Відповідно до ст.1 Закону України "Про виконавче провадження" ( далі- Закону) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню. Отже, вжиття передбачених Законом України «Про виконавче провадження» заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії на виконання судового рішення, зазначеного у виконавчому документі, є законним обов'язком державних виконавців відділу Державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Житомирській області, що не потребує ухвалення судового рішення для виконання такого обов'язку, тому у задоволенні вимог позивача щодо зобов'язання відповідача відновити виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа № 2а-2240/11 слід відмовити. Частиною1 ст.11 вказаного Закону передбачено, що державний виконавець зобов'язаний вживати передбачені цим Законом заходи примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Згідно з ч.1 ст.17 Закону примусове виконання рішень здійснюється державною виконавчою службою на підставі виконавчих документів, визначених цим Законом. У відповідності до вимог ст. 7 Закону України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень", якою визначено особливості виконання рішень суду про зобов'язання вчинити певні дії щодо майна, виконання рішень суду про зобов'язання вчинити певні дії щодо майна, боржником за якими є державний орган, державне підприємство, юридична особа, здійснюється в порядку, встановленому Законом України "Про виконавче провадження", з урахуванням особливостей, встановлених цим Законом. У разі якщо рішення суду, зазначені в частині першій цієї статті, не виконано протягом двох місяців з дня винесення постанови про відкриття виконавчого провадження, крім випадків, коли стягувач перешкоджає провадженню виконавчих дій, державний виконавець зобов'язаний звернутися до суду із заявою про зміну способу і порядку виконання рішення. Посилання відповідача на п.33 Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, затвердженого Постановою КМУ №845 від 03.08.2011 року є безпідставним, оскільки вказаний пункт передбачає у разі коли судове рішення стосується спорів фізичних осіб із суб'єктами владних повноважень з приводу обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг або судове рішення неможливо виконати протягом двох місяців з дня надходження документів, зазначених у пункті 6 цього Порядку, орган Казначейства для виконання рішення про стягнення передає до Казначейства документи та відомості згідно з підпунктом 1 пункту 47 цього Порядку. При цьому органом Казначейства відновлюється проведення платежів боржника. Тобто, казначейською службою виконуються рішення про стягнення. За таких обставин, суд приходить до висновку, що постанова державного виконавця Корнєєва М.М. відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Житомирській області є передчасною і не ґрунтується на вимогах чинного законодавства, та відповідно до висновку про задоволення позову в частині визнання протиправною постанови про повернення виконавчого документа стягувачеві від 24.04.2013 року, винесеної у виконавчому провадженні №30426376 та скасування її. Відповідно до ст. 51 Закону України "Про виконавче провадження" у разі якщо постанова державного виконавця про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа стягувачу визнана судом незаконною чи скасована начальником відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, або керівником відповідного органу державної виконавчої служби або якщо до державного виконавця надійшло рішення суду про скасування заходів про забезпечення позову, а також у разі повернення виконавчого документа з іншого відділу державної виконавчої служби, виконавче провадження підлягає відновленню протягом трьох робочих днів з дня надходження рішення суду, виконавчого документа чи постанови керівника відповідного органу державної виконавчої служби. Отже, вжиття передбачених Законом України «Про виконавче провадження» заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії на виконання судового рішення, зазначеного у виконавчому документі, є законним обов'язком державних виконавців відділу Державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Житомирській області, що не потребує ухвалення судового рішення для виконання такого обов'язку, тому у задоволенні вимог позивача щодо зобов'язання відповідача відновити виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа № 2а-2240/11 слід відмовити. На підставі наведеного,

Результат розгляду: partial