Рішення адміністративного суду від 2014-02-17 00:00:00+02

У грудні 2013 року [PERSON] (надалі - позивач, [PERSON]) звернувся до суду з позовом, в якому просив визнати неправомірними дії управління Пенсійного фонду України в Саратському районі Одеської області (надалі - відповідач, УПФУ) щодо обмеження під час перерахунку пенсії за вислугу років та зобов'язати відповідача зробити перерахунок пенсії, виходячи з розміру отриманої позивачем пенсії 90 відсотків від суми місячного заробітку, у відповідності до ч. 17 ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» № 1789-XII від 05 листопада 1991 року (надалі - Закон №1789), з урахуванням поданої довідки з прокуратури Одеської області від 09 липня 2012 року № 68 про новий посадовий оклад та загальний розмір місячної заробітної плати. Також, позивач просив зобов'язати управління Пенсійного фонду України в Саратському районі Одеської області провести перерахунок пенсії з 01 липня 2012 року та здійснити відповідні виплати недорахованої пенсії з 01 липня 2012 року. В обґрунтування позивач зазначив, що відповідач здійснив перерахунок його пенсії у розмірах нижчих ніж встановлено законодавством України, у зв'язку з чим змушений звернутися до суду за захистом своїх порушених прав Постановою Саратського районного суду Одеської області від 13 січня 2014 року, яка винесена у скороченому провадженні, позовні вимоги - задоволено в повному обсязі. Суд зобов'язав управління Пенсійного фонду України в Саратському районі Одеської області провести перерахунок пенсії позивачу з 01 липня 2012 року відповідно до Закону України «Про прокуратуру», на підставі Постанови Кабінету Міністрів № 505 від 31 травня 2012 року «Про упорядкування структури та умов оплати праці працівників органів прокуратури», в порядку ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» в редакції Закону № 2663-111 від 12 липня 2001 року. Не погоджуючись з вказаним рішенням УПФУ звернулося з апеляційною скаргою, в якій ставиться питання про скасування судового рішення в зв'язку з тим, що воно постановлено з порушенням норм матеріального та процесуального права. Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, судова колегія вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а рішення суду першої інстанції підлягає зміні, у зв'язку з наступним. Так, судом першої інстанції встановлено, що позивач з 19 липня 1976 року по 18 жовтня 2005 року працював на прокурорсько-слідчих посадах у прокуратурі Одеської області. Згідно наказу № 1303к від 13 жовтня 2005 року, [PERSON] був звільнений з органів прокуратури Одеської області з 18 жовтня 2005 року, на підставі ст. 38 КЗпП України, у зв'язку з виходом на пенсію за вислугою років, відповідно до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру». У грудні 2003 року позивач подав документи до управління Пенсійного фонду в Тарутинському районі Одеської області про призначення йому пенсії за вислугу років, яка була призначена йому в цьому ж році у розмірі 90 відсотків від суми місячного заробітку. Оскільки згідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 31 травня 2012 року № 505 відбулось збільшення посадових окладів працівників прокуратури, що стало підставою для перерахунку вже призначеної пенсії, то він 20 вересня 2012 року подав відповідну заяву з необхідними документами до управління Пенсійного фонду України в Тарутинському районі Одеської області, у тому числі з довідкою прокуратури Одеської області від 09 липня 2012 року № 68 про те, що заробітна плата прокурора району з 09 липня 2012 року складає 7731,83 грн. Однак, вперше позивач отримав свою перераховану пенсію відповідно до довідки прокуратури Одеської області від 01 липня 2012 року № 68 від 09 липня 2012 року і вона склала 6185 грн., а не 6958 грн., як це передбачено Законом, що дає позивачу всі підстави вважати, що управлінням Пенсійного фонду України в Тарутинському районі Одеської області було проведено перерахунок його пенсії невірно, з порушенням та неправильним застосуванням законодавства, яке регулює це питання, тобто не у розмірі 90 відсотків із заробітку, а у розмірі 80 відсотків із заробітку, що є незаконним та порушує його соціальні права пенсіонера прокуратури. 10 грудня 2012 року після переведення пенсії до управління Пенсійного фонду України в Саратському районі Одеської області за місцем мешкання позивача, її розмір залишився незмінним 6185 грн. 08 листопада 2013 року позивач звернувся із заявою до начальника управління Пенсійного фонду України в Саратському районі Одеської області, в якій просив зробити перерахунок пенсії, згідно ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» . 20 листопада 2013 року позивач отримав на свою заяву відповідь начальника управління Пенсійного фонду України в Саратському районі Одеської області, що перерахунок пенсії проведено відповідно до чинного законодавства. Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції зазначив, що до спірних правовідносин, які виникли між позивачем та відповідачем, застосуванню підлягають саме норми Закону, які обмежень максимального розміру пенсії, призначеної відповідно до Закону України «Про прокуратуру», не встановлюють. Згідно із вимогами ст. 159 КАС України, судове рішення повинно бути законним та обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Колегія суддів вважає, що при постановленні рішення, судом першої інстанції було дотримано вимоги ст. 159 КАС України у зв'язку з наступним. Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про обґрунтованість позовних вимог щодо проведення перерахунку пенсії,

Результат розгляду: denied