Рішення адміністративного суду від 2014-03-20 00:00:00+02

Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у Камінь-Каширському районі Волинської області (далі - позивач, відділення ВД ФССНВ у Камінь-Каширському районі) звернулося з позовом до сільськогосподарського виробничого кооперативу "Волинь" (далі - відповідач, СВК "Волинь") про стягнення капіталізованих платежів у сумі 494213,01 грн. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач з 01 травня 2003 року зареєстрований у відділенні ВД ФССНВ у Камінь-Каширському районі як страхувальник зі сплатою обов'язкових страхових платежів відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності". У зв'язку з отриманням інформації про початок процесу проведення спрощеної процедури державної реєстрації припинення юридичної особи шляхом її ліквідації СВК "Волинь", позивачем було надіслано відповідачу кредиторську вимогу щодо проведення капіталізації платежів для задоволення вимог, які виникли із його зобов'язань як роботодавця. Зокрема, вказані зобов'язання у СВК "Волинь" виникли перед громадянами [PERSON] та [PERSON], з якими під час роботи у відповідача сталися нещасні випадки, пов'язані з виробництвом, внаслідок чого їм було призначено відповідні страхові виплати. На підставі статей 110, 112, 1205 Цивільного кодексу України, Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності", а також Порядку капіталізації платежів для задоволення вимог, що виникли із зобов'язань суб'єкта підприємницької діяльності - банкрута перед громадянами внаслідок заподіяння шкоди їх життю і здоров'ю, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 6 травня 2000 року № 765, відділення ВД ФССНВ у Камінь-Каширському районі провело розрахунок сум капіталізованих платежів для розрахунку із потерпілими, що становить станом на 01 січня 2014 року становить 494213,01 грн. Оскільки, вимога позивача щодо проведення капіталізації платежів залишена СВК "Волинь" без реагування, відділення ВД ФССНВ у Камінь-Каширському районі просить стягнути з останнього капіталізовані платежі у сумі 494213,01 грн. Представник позивача у судове засідання не прибув, у письмовому клопотанні розгляд справи просив здійснювати за його відсутності; позовні вимоги підтримує з підстав, викладених у позовній заяві (а.с.51). Представник відповідача у судове засідання також не прибув, при цьому повістка, яка надіслана рекомендованою кореспонденцією за адресою місця знаходження, не була вручена відповідачу з незалежних від суду причин (а.с.45), а тому відповідно до частини одинадцятої статті 35 Кодексу адміністративного судочинства України (КАС України) слід вважати, що така повістка вручена належним чином. Відповідно до частини четвертої статті 122 КАС України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Згідно із частиною шостою статті 128 КАС України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта. Як передбачено частиною першою статті 41 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності осіб, які беруть участь у справі (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Таким чином, оскільки в судове засідання представники сторін не прибули, при цьому представником позивача було заявлено письмове клопотання про розгляд справи за його відсутності, а дану справу можливо розглянути і вирішити на основі наявних матеріалів, тому суд приходить до висновку, що судовий розгляд справи необхідно здійснювати в порядку письмового провадження, без фіксування судового засідання технічними засобами. Дослідивши письмові докази, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що СВК "Волинь" зареєстроване у встановленому порядку як юридична особа, що підтверджується довідкою про включення до Єдиного Державного реєстру підприємств та організацій України, спеціальним витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців (а.с.9, 35). Як свідчить страхове свідоцтво №0300000107 від 01 травня 2003 року, видане відділенням ВД ФССНВ у Камінь-Каширському районі, СВК "Волинь" зареєстровано страхувальником та взято на облік як платника страхових внесків (а.с.10). Із матеріалів справи вбачається, що на обліку у відділенні ВД ФССНВ у Камінь-Каширському районі перебувають [PERSON] та [PERSON], які потерпіли від нещасного випадку, працюючи у СВК "Волинь", і отримують відповідні страхові виплати (16-18, 22-27, 30). Відповідно до повідомлення державного реєстратора реєстраційної служби Камінь-Каширського районного управління юстиції Волинської області №02-2.4.02/107 від 20 грудня 2013 року до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців" та на підставі рішення суду внесено запис про початок процесу проведення спрощеної процедури державної реєстрації припинення юридичної особи - СВК "Волинь", шляхом її ліквідації. Вказане повідомлення було отримане позивачем того ж дня, 20 грудня 2013 року (а.с.15). У зв'язку з цим відділенням ВД ФССНВ у Камінь-Каширському районі проведено капіталізацію та розрахунок коштів як відшкодування потерпілим на виробництві [PERSON] та [PERSON] Як встановлено судом та підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, позивач надсилав відповідачу кредиторську вимогу від 14 січня 2014 року № 7 щодо проведення капіталізації платежів для задоволення вимог, які виникли із його, як роботодавця, зобов'язань, однак вказана заява залишена без задоволення СВК "Волинь" (а.с.44, 52-53). Суд, надаючи правову оцінку правовідносинам, що склалися між сторонами, зазначає наступне. Правову основу, економічний механізм та організаційну структуру загальнообов'язкового державного соціального страхування громадян від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які призвели до втрати працездатності або загибелі застрахованих на виробництві, визначено Законом України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності від 23 вересня 1999 року №1105-XIV. Основними принципами страхування від нещасного випадку, зокрема, є: своєчасне та повне відшкодування шкоди страховиком; обов'язковість страхування від нещасного випадку осіб, які працюють на умовах трудового договору (контракту) та інших підставах, передбачених законодавством про працю, а також добровільність такого страхування для осіб, які забезпечують себе роботою самостійно, та громадян-суб'єктів підприємницької діяльності. Згідно із статтями 15, 46 Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності" Фонд соціального страхування від нещасних випадків - некомерційна самоврядна організація, що діє на підставі статуту, яка провадить акумулювання страхових внесків, має автономну, незалежну від будь-якої іншої, систему фінансування. Відповідно до статті 46 цього Закону фінансування Фонду соціального страхування від нещасних випадків здійснюється за рахунок, зокрема, внесків роботодавців: для підприємств - з віднесенням на валові витрати виробництва, для бюджетних установ та організацій - з асигнувань, виділених на їх утримання та забезпечення; капіталізованих платежів, що надійшли у випадках ліквідації страхувальників у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. За змістом пункту 1 частини першої статті 112 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) у разі ліквідації платоспроможної юридичної особи у першу чергу задовольняються вимоги її кредиторів щодо відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю, та вимоги кредиторів, забезпечені заставою чи іншим способом. Частиною другою статті 1205 ЦК України встановлено, що у разі ліквідації юридичної особи платежі, належні потерпілому або особам, визначеним статтею 1200 цього Кодексу, мають бути капіталізовані для виплати їх потерпілому або цим особам у порядку, встановленому законом або іншим нормативно-правовим актом. Постановою Кабінету Міністрів України від 06 травня 2000 року № 765 затверджено Порядок капіталізації платежів для задоволення вимог, що виникли із зобов'язань суб'єкта підприємницької діяльності - банкрута перед громадянами внаслідок заподіяння шкоди їх життю і здоров'ю (далі - Порядок №765). Виходячи з наведеного, суд дійшов висновку, що на випадок ліквідації платоспроможної юридичної особи поширюються вимоги статті 46 Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності" та положення Порядку №765. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Судової палати в адміністративних справах Верховного Суду України від 26 червня 2012 року №21-156а12, яка в силу вимог статті 244-2 КАС України є обов'язковою для всіх судів України. Відповідно до абзацу другого пункту 1 Порядку №765 капіталізація платежів здійснюється щодо кожної особи з урахуванням заборгованості за попередні роки та необхідності виплати майбутніх платежів. Під час розрахунку сум цих платежів повинні враховуватися заробітна плата потерпілого, відсоток втрати професійної працездатності, витрати по догляду за потерпілим, на реабілітацію, протезування, придбання транспортних засобів та види соціальної допомоги відповідно до медичного висновку, необхідність сплати одноразової допомоги у зв'язку з травмою або професійним захворюванням, які можуть призвести до смерті потерпілого, а також інших виплат, передбачених законодавством. Пунктом 2 цього ж Порядку визначено, що розрахунок щодо кожного платежу, що підлягає капіталізації, для задоволення вимог, що виникли із зобов'язань суб'єкта підприємницької діяльності - банкрута перед громадянами внаслідок заподіяння шкоди їх життю і здоров'ю або перед членами їх сімей, здійснюється таким чином: 1) щомісячні виплати втраченого заробітку - з урахуванням середньомісячного заробітку та ступеня втрати професійної працездатності; 2) витрати по догляду за потерпілим відповідно до медичного висновку - згідно з нормами, встановленими нормативно-правовими актами; 3) витрати на придбання інвалідами або Фондом спеціальних засобів пересування, запасних частин до них, а також витрати на придбання палива, ремонт і технічне обслуговування транспортних засобів - згідно з нормами, встановленими нормативно-правовими актами; 4) витрати на оздоровлення - з розрахунку середньої вартості санаторно-курортної путівки - для інвалідів I групи щороку, іншим інвалідам - один раз на три роки; 5) витрати на пенсійне забезпечення - виходячи з основного розміру пенсії по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання на підставі даних Фонду; 6) витрати на професійну переорієнтацію, професійне навчання або перекваліфікацію потерпілого за індивідуальною програмою реабілітації інваліда (якщо з часу встановлення інвалідності минуло не більше одного року) - з розрахунку середньомісячного заробітку протягом терміну, визначеного програмою реабілітації інваліда; 7) одноразова допомога у разі стійкої втрати професійної працездатності або смерті потерпілого - у розмірах, що встановлюються відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності". Нарахування такої виплати здійснюється на підставі висновку лікувального закладу щодо можливості настання стійкої втрати професійної працездатності або смерті потерпілого. Згідно з пунктом 3 Порядку №765 капіталізація платежів, передбачених підпунктами 1 - 5 пункту 2 цього Порядку, розраховується на період, що визначається як різниця між середньою тривалістю життя для чоловіків і жінок у країні та їх віком на момент здійснення капіталізації. На підставі вищезазначеного Порядку відділенням ВД ФССНВ у Камінь-Каширському районі здійснені розрахунки потреби в капіталізації коштів по [PERSON], [PERSON] (а.с.7, 39). Згідно з розрахунком позивача загальна потреба в капіталізації коштів для розрахунку з потерпілими становить 494213,01 грн.: по [PERSON] - 251292,85 грн., по [PERSON] - 242920,16 грн. Суд, оцінюючи належність та обґрунтованість розрахунків, виконаних відділенням ВД ФССНВ у Камінь-Каширському районі, зазначає наступне. Матеріалами справи підтверджується, що [PERSON], працював різноробочим КСП "Волинь" (тепер СВК "Волинь"). 29 листопада 1996 року під час роботи у лісопильному цеху з ним стався нещасний випадок, внаслідок якого [PERSON] було відірвано ліву ногу вище коліна. Про нещасний випадок 02 грудня 1996 року складено акт №1 форми Н-1 (а.с.16-18). Згідно із витягом із акту огляду ЛТЕК про результати визначення ступеню втрати професійної працездатності в процентах, потреби в додаткових видах допомоги від 24 жовтня 2006 року до довідки ВЛМ №053598 ступінь втрати працездатності [PERSON] становить 70% (а.с.20). Як свідчить лист відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у Сарненському районі Рівненської області від 07 лютого 2014 року №04-07/131, [PERSON] перебуває на обліку в управлінні Пенсійного фонду України в Сарненському районі та одержує пенсію по інвалідності внаслідок трудового каліцтва і основний розмір пенсії становить 27,83 грн. (а.с.21). Постановою відділення ВД ФССНВ у Камінь-Каширському районі від 26 травня 2008 року №0305/5136/5136/1 потерпілому [PERSON] було призначено щомісячну страхову виплату в розмірі 195,22 грн., а постановою від 29 березня 2013 року №0305/5136/5136/53 її було перераховано та призначено перераховану щомісячну грошову суму у розмірі 347,63 грн. безстроково (а.с.22-23). Згідно з розрахунком потреби капіталізації коштів на побутове обслуговування [PERSON] сума коштів на такі потреби становить 141898,82 грн. До цих потреб відноситься потреби в коштах на компенсацію витрат на бензин у сумі 5069,18 грн., на автомобіль у сумі 135300,00 грн.; витрати, пов'язані із забезпеченням палицями у сумі 1529,64 грн. (а.с.39). Як передбачено пунктом 2 Порядку забезпечення інвалідів автомобілями, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 19 липня 2006 року № 999, фінансування витрат, пов'язаних з отриманням автомобілів та підготовкою їх до експлуатації, для осіб, інвалідність яких пов'язана з трудовим каліцтвом, що настало від нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання, здійснюється за рахунок коштів, передбачених у бюджеті Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України. З довідки від 18 листопада 1998 року №149 слідує, що [PERSON] визнаний як такий, хто придатний до керування автомобілем з управлінням на дві здорові руки і одну ногу. Підставою для видачі довідки слугував акт I 149 огляду МСЕК по визначенню медичних показань для забезпечення транспортними засобами з ручним керуванням, що узгоджується з пунктами 21-23 Порядку забезпечення інвалідів автомобілями (а.с.42). Крім того, згідно з переліком медичних показань на право одержання інвалідами автомобілів з ручним керуванням, який затверджений наказом Міністерства охорони здоров'я України від 23 січня 1995 року № 13 та зареєстровано в Міністерстві юстиції України 10 лютого 1995 року за № 34/570, до таких показань відноситься, зокрема, кукса гомілки чи більш висока ампутація нижньої кінцівки. Як вбачається з листа Управління організації надання медико-соціальних послуг Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України від 27 серпня 2013 року №533-11-13, вартість автомобіля ЗАЗ Сенс [NUMBER] (на дві руки з ураженням однієї ноги) становить в 2013 році 67650,00 грн. (а.с.14). На підставі розпорядження Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у Волинській області від 30 вересня 2008 року, акта приймання-передачі транспортного засобу серії НДЦ № 801618 [PERSON] передано автомобіль, термін експлуатації якого закінчується 28 вересня 2018 року (а.с.55-56). Відповідно до пункту 14 зазначеного Порядку заміна автомобілів, отриманих інвалідами, законними представниками недієздатних інвалідів, дітей-інвалідів через головні управління соціального захисту або управління виконавчої дирекції, яким групу інвалідності встановлено безстроково, провадиться на підставі заяви інваліда, законного представника недієздатного інваліда, дитини-інваліда після закінчення десятирічного строку експлуатації на підставі раніше виданого висновку облМСЕК (ЦМСЕК, КрМСЕК) про наявність медичних показань для забезпечення автомобілем без повторного медичного огляду з обов'язковим урахуванням висновку лікувально-профілактичного закладу про спроможність інваліда керувати автомобілем на момент прийняття рішення про забезпечення автомобілем (крім випадків, передбачених пунктом 24-1 цього Порядку). Отже, переданий [PERSON] автомобіль підлягає заміні після кожних 10 років експлуатації. Щодо компенсації витрат на бензин, то слід зауважити, що постановою Кабінету Міністрів України від 14 лютого 2007 року № 228 "Про порядок виплати та розміри грошових компенсацій на бензин, ремонт і технічне обслуговування автомобілів та на транспортне обслуговування" встановлено, що грошові компенсації на бензин, ремонт і технічне обслуговування автомобілів виплачуються інвалідам, законним представникам дітей-інвалідів, що мають автомобілі та мотоколяски, - у розмірі відповідно 22 відсотки та 16 відсотків прожиткового мінімуму на одну особу, яка втратила працездатність, у розрахунку на місяць, на транспортне обслуговування - у розмірі 29 відсотків прожиткового мінімуму на одну особу, яка втратила працездатність, у розрахунку на місяць. Судом також становлено, що [PERSON] потребує забезпечення палицею для ходьби, про що вказано в довідці Камінь-Каширської міжрайонної МСЕК від 15 листопада 2011 року № 291 (а.с.54). Положенням про забезпечення технічними та іншими засобами реабілітації потерпілих унаслідок нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, затвердженим постановою правління Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України від 25 березня 2008 року № 23 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 19 червня 2008 року за № 545/15236) передбачено перелік технічних та інших засобів реабілітації, якими забезпечуються потерпілі внаслідок нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання. В переліку визначено, що палиці з однією опорою видаються на два роки. Згідно із накладною від 03 жовтня 2011 року №48 вартість такої палиці становить 126,00 грн. (а.с.43). Оскільки згідно з пунктом 3 Порядку №765 капіталізація платежів, передбачених підпунктами 1 - 5 пункту 2 цього Порядку, розраховується на період, що визначається як різниця між середньою тривалістю життя для чоловіків і жінок у країні та їх віком на момент здійснення капіталізації, то позивачем здійснено капіталізацію коштів для розрахунку з [PERSON], [INFO], з врахуванням його віку на момент капіталізації (47 років) та середньої очікуваністю тривалості життя, що згідно із наданою Державною службою статистики України таблицею смертності та середньої очікуваної тривалості життя чоловіків та жінок в Україні за 2012 рік, для чоловіків віком 47 років становить 24,28 років (а.с.11-13). Таким чином, враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що здійснений позивачем розрахунок капіталізації коштів для розрахунку з [PERSON] у сумі 251292,85 грн. є обґрунтованим та виконаний відповідно до вимог Порядку №765 (а.с.7, 39): 101285,48 грн. щомісячних виплат втраченого заробітку - з урахуванням середньомісячного заробітку та ступеня втрати професійної працездатності потерпілого та середньої очікуваності тривалості життя; 8108,55 грн. щомісячних виплат пенсій по трудовому каліцтву - виходячи з основного розміру пенсії по інвалідності та середньої очікуваності тривалості життя; 141898,82 грн. коштів на побутове обслуговування та догляд (з них кошти на компенсацію витрат на бензин у сумі 5069,18 грн. - у розмірі 22% від прожиткового мінімуму та з урахуванням середньої очікуваності тривалості життя; кошти на придбання автомобіля у сумі 135300,00 грн. - за нормами забезпечення інвалідів автомобілями та з урахуванням середньої очікуваності тривалості життя; витрати, пов'язані із забезпеченням палицями, у сумі 1529,64 грн., розраховані, виходячи із вартості палиць та середньої очікуваності тривалості життя). Матеріалами справи також підтверджується, що з [PERSON] під час роботи у СВК "Волинь" 08 квітня 1993 року стався нещасний випадок, внаслідок якого нею було отримано травму голови. Про вказаний нещасний випадок згідно з рішенням суду від 22 лютого 2010 року складено акт від 02 березня 2010 року №1 (а.с.24-27). Як свідчить виписка з акта огляду МСЕК про результати визначення ступеня втрати професійної працездатності у відсотках, потреби у додаткових видах допомоги до довідки серії ВЛН №000543, ступінь втрати працездатності [PERSON] становить 40% (а.с.28-29). Постановою відділення ВД ФССНВ у Камінь-Каширському районі від 02 червня 2010 року №0305/5153/5153/2 потерпілій [PERSON] було призначено щомісячну страхову виплату в розмірі 570,49 грн., а постановою від 29 березня 2013 року №0305/5153/5153/18 її було перераховано та призначено перераховану щомісячну грошову суму у розмірі 849,49 грн. безстроково (а.с.30-31). Згідно з розрахунком позивача, загальна потреба в капіталізації коштів (щомісячні виплати втраченого заробітку) по [PERSON], [INFO], становить 242920,16 грн. (а.с.7). Вказана сума була розрахована з врахуванням різниці між середньою тривалістю життя для жінок у країні та віком потерпілої на момент здійснення капіталізації, що відповідає вимогам Порядку №765. При цьому взято до уваги, що середня очікувана тривалість життя для жінок віком 56 років становить 23,38 років, а встановлена для [PERSON] щомісячна грошова сума - 849,49 грн. Частиною першою статті 11 КАС України передбачено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. За правилами частини першої статті 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. Оскільки позивач, суб'єкт владних повноважень, належними та допустимими доказами довів обґрунтованість позовних вимог у сумі 494213,01 грн., відповідач такі доводи не спростував, то суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Результат розгляду: granted