Рішення адміністративного суду від 2014-01-16 00:00:00+02

До Приморського районного суду м. Одеси звернулася [PERSON] з адміністративним позовом до виконавчого комітету Одеської міської ради про визнання незаконною та скасування постанови № 2026 від 12.09.2013 року по справі про адміністративне правопорушення. Позовні вимоги позивач обґрунтувала тим, що є орендарем приміщення, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], в якому розташовано павільйон «[INFO]». 17.07.2013 року головним спеціалістом відділу організації контролю територій у сфері благоустрою інспекції з благоустрою міста Одеської міської ради було складено протокол № 17/152К про те, що біля входу/виходу до приміщення павільйону «[INFO]» відсутні дві стаціонарні урни для сміття об'ємом не менш ніж 40 літрів, чим вчинено адміністративне правопорушення, передбачене ст. 152 Кодексу України про адміністративні правопорушення. На підставі цього протоколу адміністративною комісією виконавчого комітету Одеської міської ради було винесено постанову № 2026 від 12.09.2013 року, якою накладено на позивача штраф у розмірі 1700 грн. за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 152 Кодексу України про адміністративні правопорушення, у зв'язку з тим, що вона порушила п.7.3 Правил благоустрою території міста Одеси, затверджених рішенням Одеської міської ради від 23.12.2011 року за №1631-VI. Однак, позивач, що до її посадової інструкції не входить повноваження прибирання та вивіз сміття. Посилаючись на те, що відповідно до постанови про адміністративне правопорушення від 12.09.2013 року, позивачку було незаконно притягнуто до адміністративної відповідальності, вона просила зазначену постанову скасувати. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги [PERSON] підтримав в повному обсязі та просив суд їх задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про дату та час засідання повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив. Таким чином, суд вважає за можливе згідно з ч. 4 ст. 128 КАС України розглянути справу на підставі наявних у ній доказів. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, всебічно та повно з'ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши в сукупності усі докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дійшов до висновку про відмову у задоволенні позову, виходячи з наступного. Як встановлено судом, згідно з договором суборенди приміщення від 15.02.2013 року орендарем приміщення, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], в якому розташовано павільйон «[INFO]», є позивач [PERSON]. (а.с.17-19) Протоколом №17/152К від 17.07.2013 року, складеним головним спеціалістом відділу організації контролю територій у сфері благоустрою інспекції з благоустрою міста Одеської міської ради виявлено порушення, а саме: біля входу/виходу до приміщення павільйону «[INFO]» за адресою: [ADDRESS], відсутні дві стаціонарні урни для сміття об'ємом не менш ніж 40 літрів, у зв'язку з чим порушено п. 7.3 Правил благоустрою території міста Одеси, затверджених рішенням Одеської міської ради від 23.12.2011 року за №1631-VI та вчинено адміністративне правопорушення, передбачене ст. 152 Кодексу України про адміністративні правопорушення. (а.с.6-7). На підставі зазначеного протоколу №17/152К від 17.07.2013 року, адміністративною комісією виконавчого комітету Одеської міської ради було винесено постанову № 2026 від 12.09.2013 року, якою накладено на позивача штраф у розмірі 1700 грн. за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 152 Кодексу України про адміністративні правопорушення, у зв'язку з тим, що вона порушила п.7.3 Правил благоустрою території міста Одеси, затверджених рішенням Одеської міської ради від 23.12.2011 року за №1631-VI. (а.с.8-9) Причиною спору між сторонами стало, на думку позивача, неправомірні дії відповідача, щодо винесення постанови про притягнення особи до адміністративної відповідальності, з посиланням на положення ст.ст. 9, 247, 283, 287-289 КУпАП. Згідно з п.7.3 Правил благоустрою території міста Одеси, затверджених рішенням Одеської міської ради від 23.12.2011 року за №1631-VI, для запобігання забруднення випадковим сміттям вулиць, площ та інших об'єктів благоустрою зобов'язання зі встановлення та утримання урн покладається на підприємства, установи, організації, незалежно від форм власності, фізичних осіб-підприємців, що утримують будинки, споруди, або інших осіб згідно з укладеними договорами. Урни встановлюються по обидві сторони біля входу до будинків, споруд об'ємом не менш за 40 літрів. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 69 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів. Докази суду надають особи, які беруть участь у справі. Суд може запропонувати надати додаткові докази або витребувати додаткові докази за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, або з власної ініціативи. Згідно з ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Постанова складена за наслідками розгляду протоколу відповідачем відповідає чинному законодавству, оскільки підтверджена належними та допустимими доказами по справі. Також, суд критично відноситься до тверджень представника позивача, що позивачем було зроблено фото фіксацію з обох сторін павільйону, з якої вбачається, що біля входу/виходу у приміщення павільйону «[INFO]» встановлені урни для сміття. Однак, зазначені урни не є стаціонарними, що викликає у суду сумніви щодо часу їх встановлення. Оцінивши зібрані по справі докази суд вважає, що позов задоволенню не підлягає, оскільки пояснення позивача спростовуються вищезазначеним протоколом та постановою, належних та допустимих доказів протиправності дій та рішень відповідача - суб'єкта владних повноважень у справі про притягнення до адміністративної відповідальності, до суду надано не було.

Результат розгляду: denied