Рішення адміністративного суду від 2014-01-10 00:00:00+02

Згідно з ч.2 ст.4 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на всі публічно-правові спори, крім спорів, для яких законом встановлений інший порядок судового вирішення. У відповідності до п.1 ч.2 ст.17 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності. Примусове виконання рішень органів в Україні покладено на Державну виконавчу службу, яка у своїй діяльності керується Законом України «Про виконавче провадження», що визначає умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які відповідно до Закону підлягають примусовому виконанню у випадку невиконання їх у добровільному порядку. Частиною 3 ст.181 КАС України встановлено, що відповідачем у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби є відповідний орган державної виконавчої служби. Отже, органи державної виконавчої служби та їх посадові особи у відносинах з фізичними та юридичними особами під час реалізації своїх завдань та функцій, встановлених законодавством України, є суб'єктами владних повноважень. Станом на 23.10.2013р., згідно Картки зведеного виконавчого провадження №48/12 (а.с.41), на примусовому виконанні у Центральному відділі державної виконавчої служби Сімферопольського міського управління юстиції АР Крим знаходиться зведене виконавче провадження про стягнення з Приватного підприємства «Транспортна компанія Ірина» грошових коштів в розмірі 2068155,39 грн. на підставі наказів Господарського суду АР Крим №21/013-09 від 24.07.2009р., №5002-33/4197-10 від 02.11.2010р., №5002-25/5937-10 від 04.03.2013р., №5002-8/2301-11 від 21.09.2011р., №5002-5/4564-11 від 28.11.2011р., № 5002-5/4564-11 від 28.11.2011р., №5002-18/1026-2012 від 15.05.2012р., 901/1252/13 від 18.06.2013р., №5002-34/834-2011 від 05.05.2011р., №5002-9/2975-2012 року від 15.10.2012р., №5002-12/2529-11 від 25.10.2011р. та виконавчого листа Окружного адміністративного суду АР Крим від 17.09.2013р. у справі №801/6035/13а. Частиною 1 ст.181 КАС України передбачено, що учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб. Таким чином, згідно з наведеної норми до компетенції адміністративних суддів відносяться справи про оскарження рішень, дій чи бездіяльності державної виконавчої служби щодо виконання рішень в адміністративних справах, рішень інших органів та посадових осіб, що можуть виконуватися примусово, рішень, для яких не встановлено іншого порядку судового оскарження, особами, які не наділені правом оскарження рішень, дій або бездіяльності державної виконавчої служби у цивільному та господарському судочинстві. Відповідно до п.3 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України «Про практику застосування адміністративними судами законодавства у справах із приводу оскарження рішень, дій чи бездіяльності державної виконавчої служби» №3 від 13.12.2010р., судам необхідно враховувати, що всі справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності органів державної виконавчої служби, прийнятих (вчинених, допущених) з метою виконання зведеного виконавчого провадження, у якому об'єднано виконавчі провадження щодо виконання рішень судів різних юрисдикцій та/чи рішень інших органів (посадових осіб), належать до юрисдикції адміністративних судів, навіть у разі, коли у зведеному виконавчому провадженні відсутнє виконавче провадження з примусового виконання рішення адміністративного суду. Враховуючи те, що у зведеному виконавчому провадженні про стягнення з Приватного підприємства «Транспортна компанія Ірина», у якому об'єднано виконавчі провадження щодо виконання рішень судів різних юрисдикцій, дану справу слід розглядати в порядку адміністративного судочинства. 08.06.2013р. державним виконавцем Трофименко Д.П. складено Акт опису й арешту майна (а.с.92-93), згідно якого описано і накладено арешт на автобус Mercedes-Benz, р/н АК7192АА. Постановою про арешт грошових коштів від 19.06.2012р. (а.с.158) державним виконавцем Трофименко Д.П. накладено арешт на грошові кошти в межах суму 1118411,80 грн., яки знаходяться на рахунках КБ «ПриватБанк», МФО 384436, р/р 26004054904998, №26005057001574, №26059054901322, №26059054907661, які належать ПП «Транспортна компанія Ірина». 28.08.2013р. державним виконавцем Трофименко Д.П. складено Акт опису й арешту майна (а.с.87-88), згідно якого описано і накладено арешт на автобус БАЗ Еталон, державний номер АК4915АА. В подальшому, на підставі постанов про призначення експерта для участі у виконавчому провадженні, ТОВ «Паритет ЛТД» проведено оцінку майна та надані Звіти про оцінку колісних транспортних засобів автобусу Mercedes-Benz, р/н АК7192АА та БАЗ 22154, р/нАК4915АА (а.с.94-99, 105-110). 01.11.2013р. державним виконавцем Трофименко Д.П. направлені заявки на реалізацію арештованого майна автобусу Mercedes-Benz, р/н АК7192АА та БАЗ 22154, р/нАК4915АА з додатковими документами (а.с.159-160). 12.12.2013р. між Центральним відділом Державної виконавчої служби Сімферопольського міського управління юстиції АР Крим та ПП «Нива В.Ш.» укладені договори про надання послуг по організації і проведенню аукціону з реалізації арештованого майна №0113472 та №0113471 (а.с.83-85,89-90), предметом яких є здійснення сторонами дій, пов'язаних з виконанням умов Генерального договору про реалізацію арештованого майна, на яке звернено стягнення державними виконавцями при примусовому виконанні рішень №4 від 23.01.2012р. з надання послуг з реалізації арештованого майна шляхом його продажу на аукціоні, на яке звернено стягнення державним виконавцем при примусовому виконанні рішень суддів та інших органів (посадових осіб). Відповідно до вищезазначених договорів на аукціон передається майно, а саме автомобіль БАЗ модель А079.23 Еталон, 2008р.в., державний номер АК4915АА (акт опису й арешту майна від 28.08.2013р.) та автобус Mercedes-Benz, р/н АК7192АА (акт опису й арешту майна від 08.06.2013р.). Актами передачі арештованого майна №0113472 та №0113471 (а.с.86,91) автомобіль БАЗ модель А079.23 Еталон, 2008р.в., державний номер АК4915АА та автобус Mercedes-Benz, р/н АК7192АА прийняті представником торгівельної організації ПП «Нива В.Ш.» 12.12.2013р. З боку виконавчої служби вказаний акт підписано державним виконавцем Трофименко Д.П. та відповідно до письмових пояснень останнього (а.с.162), акти прийому-передачі арештованого майна підписанні ним 01.11.2013р. при передачі документів на реалізацію до ГУ ДВС АР Крим. Постановою про закінчення виконавчого провадження від 31.12.2013р. (а.с.82) закінчено виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа №801/6035/13-а від 17.09.2013р. видного Окружним адміністративним судом АР Крим, у зв'язку з виконанням та постановою про виведення виконавчого провадження зі складу зведеного від 31.12.2013р. виведено зі складу зведеного виконавчого провадження №48/12 ЄДРВП 40443445 виконавче провадження ЄДРВП 40122772 (виконавчий лист №801/6035/13-а від 17.09.2013р.). Відповідно до ч.1 ст.1 Закону України «Про виконавче провадження» (далі - Закон №606) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню. Відповідно до п.1-4 ст.62 Закону №606 реалізація арештованого майна, крім майна, вилученого з обігу згідно із законом, та майна, зазначеного в частині восьмій статті 57 цього Закону, здійснюється шляхом його продажу на прилюдних торгах, аукціонах або на комісійних умовах. Рухоме майно, вартість якого не перевищує сто п'ятдесят неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, товари побутового вжитку, а також інше рухоме майно (у разі якщо стягувач не заперечує проти цього) реалізуються на комісійних умовах. Нерухоме майно, транспортні засоби, повітряні, морські та річкові судна реалізуються виключно на прилюдних торгах (аукціонах). Майно передається на реалізацію за ціною та в порядку, визначеними статтею 58 цього Закону. Частинами 1-2 ст.58 Закону №606 передбачено, що визначення вартості майна боржника проводиться державним виконавцем за ринковими цінами, що діють на день визначення вартості майна. Для оцінки за регульованими цінами, оцінки нерухомого майна, транспортних засобів, повітряних, морських та річкових суден державний виконавець залучає суб'єкта оціночної діяльності - суб'єкта господарювання, який провадить свою діяльність відповідно до Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні». У разі якщо визначити вартість майна (окремих предметів) складно або якщо боржник чи стягувач заперечує проти передачі арештованого майна боржника для реалізації за ціною, визначеною державним виконавцем, державний виконавець залучає суб'єкта оціночної діяльності - суб'єкта господарювання для проведення оцінки майна. Витрати, пов'язані з призначенням суб'єкта оціночної діяльності - суб'єкта господарювання, несе сторона, яка оспорює вартість майна, визначену державним виконавцем. Зі змісту наведених норм слідує, що транспортні засоби реалізуються виключно на прилюдних торгах (аукціонах) та для їх оцінки залучається суб'єкта оціночної діяльності - суб'єкта господарювання, який провадить свою діяльність відповідно до Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні». Аналогічні положення також визначені Порядком реалізації арештованого майна, який затверджено наказом Міністерства юстиції України №42/5 від 15.07.1999р., згідно положень якого реалізація арештованого майна здійснюється державним виконавцем шляхом його продажу на аукціоні (п.1.2). Орган державної виконавчої служби укладає з організатором аукціону договір, яким доручає реалізацію майна організатору аукціону за визначену винагороду за надані послуги з реалізації арештованого майна, яка встановлюється у відсотковому відношенні до продажної ціни лота. Спеціалізована організація проводить аукціон за заявкою державного виконавця, у якій зазначається початкова ціна майна, що виставляється на аукціон (п.3.1). Приймання аукціонного майна здійснюється матеріально відповідальною особою організатора аукціону відповідно до акта передачі арештованого майна (додаток 2) та інших необхідних документів, що містять інформацію про аукціонне майно (п. 3.3). Як зазначалося вище, у зведеному виконавчому провадженні наявні Звіти про оцінку колісних транспортних засобів автобусу Mercedes-Benz, р/н АК7192АА та БАЗ 22154, р/нАК4915АА, договори про надання послуг по організації і проведенню аукціону з реалізації арештованого майна №0113472 та №0113471, Акти передачі арештованого майна №0113472 і №0113471 та заявки на реалізацію арештованого майна, у зв'язку з чим безпідставними є посилання позивача на порушення відповідачем положень ст.62 Закону України «Про виконавче провадження» та п.3.1,3.3 Порядку реалізації арештованого майна. Безпідставними також є посилання позивача на обставини викладені у письмових пояснення до позовної заяви, з огляду на наступне. Відповідно до положень ст.52 Закону №606 стягнення за виконавчими документами звертається в першу чергу на кошти боржника у гривнях та іноземній валюті, інші цінності, у тому числі кошти на рахунках і вкладах боржника у банках та інших фінансових установах, на рахунки в цінних паперах у депозитарних установах (ч.2). У разі відсутності у боржника коштів та інших цінностей, достатніх для задоволення вимог стягувача, стягнення звертається також на належне боржнику інше майно, за винятком майна, на яке згідно із законом не може бути накладено стягнення. Звернення стягнення на майно боржника не зупиняє звернення стягнення на кошти боржника. Боржник має право запропонувати ті види майна чи предмети, на які необхідно в першу чергу звернути стягнення. Черговість стягнення на кошти та інше майно боржника остаточно визначається державним виконавцем (ч.5). Відповідно до ч.1-2 ст.66 Закону №606 у разі відсутності у боржника - юридичної особи коштів у обсязі, достатньому для покриття заборгованості, стягнення звертається на інше майно, належне такому боржникові або закріплене за ним, у тому числі на майно, що обліковується на окремому балансі філії, представництва та іншого відокремленого підрозділу боржника - юридичної особи (крім майна, вилученого з обороту або обмежуваного в обороті) незалежно від того, хто фактично використовує це майно. У разі якщо на зазначене майно накладається арешт, воно реалізується в такій черговості: 1) у першу чергу - майно, що безпосередньо не використовується у виробництві (цінні папери, легковий автотранспорт, предмети дизайну офісів та інше майно, готова продукція (товари)); 2) у другу чергу - об'єкти нерухомого майна, верстати, обладнання, інші основні засоби, а також сировина і матеріали, призначені для використання у виробництві. Як вбачається з довідок ПАТ КБ «ПриватБанк» №08.7.0.0.0/131223094923 та №08.7.0.0.0/131223095105 від 23.12.2013р. (а.с.58-59) на рахунках ПП «Транспортна компанія Ірина», станом на 20.12.2013р., залишок коштів становить 12385,66 грн. та 31699,39 грн. відповідно, суми яких недостатнього для повного погашення заборгованості (2068155,39 грн. станом на 23.10.2013р.), а черговість стягнення на кошти та інше майно боржника остаточно визначається державним виконавцем. На підставі вищевикладеного суд дійшов висновку про відсутність обставин порушення відповідачем порядку передачі на реалізацію рухомого майна боржника, внаслідок чого в задоволенні позову слід відмовити повністю. Вступну та резолютивну частину постанови проголошено у судовому засіданні 10 січня 2013 року. У повному обсязі постанова виготовлена 15 січня 2013 року. На підставі викладеного,

Результат розгляду: denied