Рішення адміністративного суду від 2014-03-20 00:00:00+02

[PERSON] звернувся з адміністративним позовом до Головного управління Міндоходів у Волинській області (далі - ГУ Міндоходів у Волинській області), Ковельської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Волинській області (далі - Ковельська ОДПІ ГУ Міндоходів у Волинській області) про визнання незаконним та скасування наказу ГУ Міндоходів у Волинській області від 17.01.2014 року № 11-0, поновлення на посаді старшого оперуповноваженого відділення боротьби з фіктивним банкрутством та організації оперативних заходів із скорочення податкового боргу відділу податкової міліції Ковельської ОДПІ Волинської області ДПС та стягнення з Ковельської ОДПІ ГУ Міндоходів у Волинській області середнього заробітку за час вимушеного прогулу. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач проходить службу в органах податкової міліції з 2002 року. 27.01.2014 року позивач отримав лист ГУ Міндоходів у Волинській області від 17.01.2014 року № 2/60/04-48 з доданою до нього копією наказу від 17.01.2014 року № 11- о «Про звільнення [PERSON]», згідно з яким позивача звільнено з посади старшого оперуповноваженого відділення боротьби з фіктивним банкрутством та організації оперативних заходів із скорочення податкового боргу відділу податкової міліції Ковельської ОДПІ Волинської області ДПС та з органів податкової міліції у запас за пунктом 64 «д» (через службову невідповідність) Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ, затвердженого постановою Кабінету Міністрів УРСР від 29.07.1991 року № 114. Позивач вважає, що оскаржуваний наказ ГУ Міндоходів у Волинській області № 11-о від 17.01.2014 року є незаконним з таких підстав. Як слідує із наказу № 11-о від 17.01.2014 року, підставою для його прийняття та звільнення позивача із служби став протокол засідання атестаційної комісії по роботі з працівниками податкової міліції № 1 від 17.01.2014 року. Проте, атестація позивача була проведена із грубими порушеннями Інструкції про порядок проведення атестування особового складу органів внутрішніх справ України, затвердженої наказом МВС України від 22.03.2005 року № 181. Так, зокрема, порушення полягають у тому, що: позивач не був заздалегідь попереджений про проведення атестації; перед її проведенням його не було ознайомлено із атестаційним листом; засідання атестаційної комісії проведено у його відсутності, хоча він знаходився на лікуванні; з висновком атестаційної комісії його не ознайомлено; звільнення з посади відбулося в той же день, коли була проведена атестація. Позивач, з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог (а. с. 43), просить визнати незаконним та скасувати наказ ГУ Міндоходів у Волинській області від 17.01.2014 року № 11-0 «Про звільнення [PERSON]», поновити його на посаді старшого оперуповноваженого відділення боротьби з фіктивним банкрутством та організації оперативних заходів із скорочення податкового боргу відділу податкової міліції Ковельської ОДПІ Волинської області ДПС з 17.01.2014 року та стягнути з Ковельської ОДПІ ГУ Міндоходів у Волинській області середній заробіток за весь час вимушеного прогулу. В поданих до суду письмових запереченнях проти позову (а. с. 25-28) представник відповідача ГУ Міндоходів у Волинській області адміністративний позов не визнав та просить відмовити у його задоволенні з таких підстав. Позивач протягом 2012 року понад 170 днів перебував на лікуванні у різних закладах області, у 2013 році приступив тільки на період 2-х місячного попередження про скорочення, а в інший період повідомляв, що перебуває на лікуванні. За час проходження служби в органах податкової міліції області п'ять разів притягувався до дисциплінарної відповідальності, заохочень не отримував взагалі. 17.01.2014 року приблизно о 9:00 [PERSON] прибув на прийом до начальника ГУ Міндоходів у Волинській області, головою атестаційної комісії [PERSON] було прийнято рішення про проведення засідання атестаційної комісії по роботі з працівниками податкової міліції з питання виконання службових обов'язків позивачем. [PERSON] було повідомлено про засідання атестаційної комісії, проте, позивач без поважних причин відмовився від прибуття на засідання атестаційної комісії та ознайомлення з атестаційним листом. В зв'язку з цим, засідання атестаційної комісії проведено за відсутності позивача, з дотриманням Інструкції про порядок проведення атестування особового складу органів внутрішніх справ України, тому дії ГУ Міндоходів у Волинській області з проведення атестації та видачі наказу на звільнення позивача є правомірними. Відповідач Ковельська ОДПІ ГУ Міндоходів у Волинській області письмових заперечень проти позову до суду не подала. В судовому засіданні представник позивача адміністративний позов підтримав з підстав, викладених у позовній заяві, просить його задовольнити. Представники відповідачів в судовому засіданні адміністративний позов не визнали з підстав, викладених у письмових запереченнях ГУ Міндоходів у Волинській області, просять в його задоволенні відмовити повністю. Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши письмові докази, суд приходить до висновку, що адміністративний позов слід задовольнити повністю з таких підстав. Судом встановлено, що позивач, майор податкової міліції [PERSON] з 28.12.2001 року проходив службу у податковій міліції, з 01.03.2012 року перебував на посаді старшого оперуповноваженого відділення боротьби з фіктивним банкрутством та організації оперативних заходів із скорочення податкового боргу відділу податкової міліції Ковельської ОДПІ Волинської області ДПС, що підтверджується даними атестаційного листа (а. с. 31). Згідно з наказом ГУ Міндоходів у Волинській області від 17.01.2014 року № 11- о «Про звільнення [PERSON]» позивача звільнено з посади старшого оперуповноваженого відділення боротьби з фіктивним банкрутством та організації оперативних заходів із скорочення податкового боргу відділу податкової міліції Ковельської ОДПІ Волинської області ДПС та з органів податкової міліції у запас за пунктом 64 «д» (через службову невідповідність) Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ, затвердженого постановою Кабінету Міністрів УРСР від 29.07.1991 року № 114 (а. с. 11). Копію вказаного наказу направлено позивачу супровідним листом від 17.01.2014 року № 2/60/04-48 (а. с. 12) та отримано [PERSON] 27.01.2014 року, що підтверджується довідкою ЦВПЗ Любомль-1 від 20.02.2014 року (а. с. 13). Як також встановлено судом, підставою для прийняття наказу ГУ Міндоходів у Волинській області від 17.01.2014 року № 11- о «Про звільнення [PERSON]» став протокол засідання атестаційної комісії по роботі з працівниками податкової міліції № 1 від 17.01.2014 року. З пояснень представника відповідача ГУ Міндоходів у Волинській області слідує, що 17.01.2014 року приблизно о 9:00 [PERSON] прибув на прийом до начальника ГУ Міндоходів у Волинській області. Головою атестаційної комісії [PERSON] було прийнято рішення про проведення засідання атестаційної комісії по роботі з працівниками податкової міліції з питання виконання службових обов'язків позивачем. При цьому, було затверджено план засідання атестаційної комісії по роботі з працівниками податкової міліції на 17.01.2014 року, згідно з яким планувалося розглянути матеріали щодо виконання службових обов'язків старшим оперуповноваженим відділення боротьби з фіктивним банкрутством та організації оперативних заходів із скорочення податкового боргу відділу податкової міліції Ковельської ОДПІ Волинської області ДПС майором податкової міліції [PERSON] (М-110097), а засідання комісії провести 17.01.2014 року в 11:00 (а. с. 50). 17.01.2014 року о 10:00 [PERSON] було дано вказівку прибути негайно на засідання атестаційної комісії по роботі з працівниками податкової міліції з метою розгляду матеріалів щодо виконання ним службових обов'язків та з'ясування можливості його подальшого проходження служби в органах податкової міліції, о 10:30 повторно запропоновано прибути на засідання атестаційної комісії, проте позивач відмовився від прибуття на засідання атестаційної комісії та ознайомлення з атестаційним листом та вийшов із приміщення, про що складено акт про відмову від прибуття на засідання атестаційної комісії від 17.01.2014 року (а. с. 32). Згідно із атестаційним листом від 17.01.2014 року, складеним начальником оперативного управління ГУ Міндоходів у Волинській області Політило В.Я., [PERSON] займаній посаді не відповідає, підлягає звільненню з органів внутрішніх справ. При цьому, у вказаному атестаційному листі відсутні відмітки про те, що позивач був ознайомлений з атестаційним листом та рішенням атестаційної комісії (а. с. 31). Як слідує із протоколу № 1 засідання атестаційної комісії по роботі з працівниками податкової міліції від 17.01.2014 року, атестаційною комісією було прийнято рішення про те, що [PERSON] займаній посаді не відповідає, підлягає звільненню з органів податкової міліції через службову невідповідність (а. с. 29-30). Згідно із частиною другою статті 17 Кодексу адміністративного судочинства України (КАС України) юрисдикція адміністративних судів поширюються на спори з приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби. Відповідно до частини другої статті 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Таким чином, обов'язок доказування того, що позивача правомірно було звільнено з органів податкової міліції покладається на відповідачів - суб'єктів владних повноважень. На думку суду, відповідачі у даній справі не довели правомірність звільнення позивача з органів податкової міліції, з огляду на таке. Відповідно до пункту 353.1 статті 353 Податкового кодексу України особи начальницького і рядового складу податкової міліції проходять службу у порядку, встановленому законодавством для осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ. Згідно із пунктами 47, 48 Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ, затвердженого постановою Кабінету Міністрів УРСР від 29.07.1991 року № 114 (з наступними змінами та доповненнями), з метою вдосконалення діяльності органів внутрішніх справ, підвищення ефективності їх роботи, поліпшення добору, розстановки і виховання кадрів, стимулювання підвищення кваліфікації, ініціативності, творчої активності та відповідальності працівників за доручену справу проводиться атестація осіб рядового і начальницького складу. При цьому всебічно оцінюються їх ділові, професійні, моральні та особисті якості, рівень культури і здатність працювати з людьми, робляться висновки про відповідність займаній посаді і даються рекомендації щодо подальшої служби. Атестації осіб рядового і начальницького складу має передувати підготовча робота (організаційні та виховні заходи, індивідуальні бесіди з тими, хто підлягає атестації). Атестація осіб середнього, старшого і вищого начальницького складу проводиться на кожній із займаних посад через чотири роки, а також при призначенні на вищу посаду, переміщенні на нижчу посаду і звільненні з органів внутрішніх справ, якщо переміщення по службі або звільнення провадиться по закінченні року з дня останньої атестації, а у виняткових випадках незалежно від цього строку. Пунктом 64 «д» цього ж Положення передбачено, що особи середнього, старшого і вищого начальницького складу звільняються зі служби в запас (з постановкою на військовий облік) через службову невідповідність. Як визначено пунктом 1.2 Інструкції про порядок проведення атестування особового складу органів внутрішніх справ, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 22.03.2005 року № 181, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 23.05.2005 року № 559/10839 (далі - Інструкція № 181), головним завданням атестування є оцінка ділових, професійних, особистих якостей особового складу органів та підрозділів внутрішніх справ, їх освітнього та кваліфікаційного рівня, фізичної підготовки на підставі глибокого і всебічного вивчення, визначення відповідності посадам, які вони обіймають, стимулювання їх творчої активності та відповідальності за стан боротьби зі злочинністю, зміцнення правопорядку, визначення перспектив їх службової кар'єри, запобігання вчиненню працівниками органів внутрішніх справ України протиправних дій, а також виявлення таких працівників, які не спроможні виконувати покладені на них завдання. Відповідно до пункту 1.3 цієї ж Інструкції начальники всіх рівнів зобов'язані забезпечити атестування на високому організаційному та правовому рівні з додержанням принциповості, гласності та об'єктивності в оцінці оперативно-службової діяльності осіб, які атестуються. Пунктом 3.1 Інструкції № 181 передбачено, що атестаційні листи на підлеглих складають безпосередні начальники. Начальники, які складають атестаційний лист, зобов'язані: проаналізувати проходження служби, професійну та спеціальну підготовку, а також конкретні показники роботи працівника; провести бесіду з працівником, який атестується, з питань проходження ним служби, підвищення рівня професійних та спеціальних знань, дати необхідні поради та рекомендації стосовно поліпшення особистої підготовки і стану справ на дорученій ділянці роботи; на підставі всебічного вивчення особистих, професійних та ділових якостей працівника, який атестується, заповнити атестаційний лист за формою, визначеною у додатку 1 до цієї Інструкції; ознайомити працівника, який атестується, зі змістом атестаційного листа. Згідно із пунктом 4.4 цієї ж Інструкції у разі незгоди з відомостями, відображеними в атестаційному листі, особа, яка атестується, негайно викладає свої мотивовані заперечення в окремому рапорті. У таких випадках керівник безпосереднього начальника протягом 10 днів організовує додаткову перевірку і готує висновок по суті цих заперечень, з яким ознайомлюється працівник, який атестується. При відмові працівника, який атестується, від підпису безпосереднім начальником про це складається акт за підписом не менше як трьох працівників служби. Як встановлено судом, начальником оперативного управління ГУ Міндоходів у Волинській області Політило В.Я. бесіда із [PERSON] з питань проходження ним служби не проводилася, зі змістом атестаційного листа позивач у встановленому порядку ознайомлений не був (а. с. 31), окремий рапорт щодо відмови позивача від підпису атестаційного листа не складався, що є грубими порушеннями пункту 3.1 Інструкції № 181. Крім того, пунктом 4.7 Інструкції № 181 передбачено, що при атестуванні слід дотримуватися такого порядку: працівник, який атестується, заздалегідь попереджається про час та місце засідання атестаційної комісії; атестаційний лист розглядається на засіданні атестаційної комісії у присутності працівника. Атестаційна комісія має право робити запити про надання необхідних матеріалів і документів, що стосуються службової діяльності особи, яка атестується; якщо особа рядового і начальницького складу, яка атестується, не з'явилася на засідання атестаційної комісії без поважних причин, то комісія може провести атестування за її відсутності, про що робиться відповідний запис у протоколі засідання атестаційної комісії та атестаційному листі. Витяг з протоколу разом з атестаційним листом долучається до особової справи. Судом встановлено, що після прибуття 17.01.2014 року приблизно о 9:00 [PERSON] на особистий прийом до начальника ГУ Міндоходів у Волинській області було прийнято рішення про засідання атестаційної комісії щодо нього на 11:00 17.01.2014 року, а позивач був повідомлений про її проведення 17.01.2014 року о 10:00 (а. с. 32, 50), тобто, вимога про попередження позивача про час та місце засідання атестаційної комісії заздалегідь відповідачем ГУ Міндоходів у Волинській області дотримана не була. З протоколу № 1 засідання атестаційної комісії по роботі з працівниками податкової міліції від 17.01.2014 року слідує, що атестування [PERSON] проведено за його відсутності (а. с. 29-30). Проте, позивач не прибув на засідання атестаційної комісії у зв'язку із хворобою, що підтверджується довідкою шкірно-венерологічного диспансеру (а. с. 10), тобто, з поважних причин, тоді як атестування за відсутності особи рядового і начальницького складу можливе лише тоді, коли така особа не з'явилася на засідання атестаційної комісії без поважних причин. Згідно із пунктом 4.11 Інструкції № 181 на підставі всебічного розгляду показників роботи, професійної компетентності працівника і його ділових та особистих якостей комісія шляхом відкритого голосування приймає один з таких висновків: займаній посаді відповідає; займаній посаді не відповідає. Такими, що не відповідають займаним посадам, визнаються працівники, які мають хоча б один з таких недоліків: низькі показники оперативно-службової діяльності; не забезпечують належним чином доручену ділянку роботи; не приділяють уваги підвищенню знань та професійної майстерності, бойової і фізичної підготовки; склали заліки зі службової та бойової підготовки на оцінку "незадовільно"; порушують порядок і правила, установлені чинним законодавством України, присягою, статутами, нормативно-правовими актами Міністерства внутрішніх справ України і наказами начальників органів внутрішніх справ, що видаються в межах їх повноважень. Пунктами 4.15, 4.16 цієї ж Інструкції визначено, що особа, яка атестувалася, ознайомившись із висновком атестаційної комісії, ставить під ним свій підпис і дату. У разі незгоди з висновком атестаційної комісії особа рядового чи начальницького складу після засідання атестаційної комісії протягом 10 днів з часу оголошення цього висновку подає мотивований рапорт на ім'я прямого начальника. Рапорти підлягають розгляду у місячний термін з дня подання. Відповідно до пункту 5.1 Інструкції № 181 начальники всіх рівнів з урахуванням висновків атестаційної комісії та рішення начальника, який їх затвердив, повинні у двомісячний термін забезпечити їх реалізацію. Проте, в порушення вимог Інструкції № 181, позивач не був ознайомлений із висновок атестаційної комісії від 17.01.2014 року, чим був позбавлений права подати відповідний рапорт на нього, а звільнення позивача з органів податкової міліції відбулося без ознайомлення із висновками атестації, у день проведення засідання атестаційної комісії. Крім того, з протоколу № 1 засідання атестаційної комісії по роботі з працівниками податкової міліції від 17.01.2014 року вбачається, що при прийнятті рішення про невідповідність позивача займаній посаді було враховано те, що він п'ять разів притягувався до дисциплінарної відповідальності (а. с. 29-30). Проте, з листа особової справи про види стягнень слідує, що на момент проведення засідання атестаційної комісії [PERSON] не мав діючих дисциплінарних стягнень (а. с. 34). Крім того, у зазначеному протоколі засідання атестаційної комісії вказано на низькі показники оперативно-службової діяльності, проте, не враховано, що [PERSON] тривалий час перебував на лікуванні, що в свою чергу не могло не вплинути на показники його роботи. Відповідачем також не надано доказів того, що працівникам Ковельської ОДПІ ГУ Міндоходів у Волинській області доводилися до виконання певні кількісні показники оперативно-службової діяльності. На думку суду, вчинення в один і той же день (17.01.2014 року) таких дій, як прийняття рішення про проведення атестації позивача, повідомлення його за одну годину про засідання атестаційної комісії, складення атестаційного листа, проведення засідання атестаційної комісії без участі [PERSON], звільнення позивача з органів податкової міліції, є грубим порушенням порядку атестування, визначеного Інструкцією № 181), що призвело до суттєвого порушення прав позивача. Атестування позивача не досягло завдань, визначених пунктом 1.2 вказаної Інструкції, проведено поверхнево, а відповідачем ГУ Міндоходів у Волинській області не дотримано встановлених вимог (пункт 1.3 Інструкції № 181) щодо забезпечення атестування позивача на високому організаційному та правовому рівні. Таким чином, суд приходить до висновку, що звільнення позивача із займаної посади та органів податкової міліції проведено із грубим порушенням встановленого порядку атестування та звільнення, що є безумовною підставою для його поновлення. Згідно із пунктом 24 Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ, затвердженого постановою Кабінету Міністрів УРСР від 29.07.1991 року № 114 (з наступними змінами та доповненнями), у разі незаконного звільнення або переведення на іншу посаду особи рядового, начальницького складу органів внутрішніх справ підлягають поновленню на попередній посаді з виплатою грошового забезпечення за час вимушеного прогулу або різниці в грошовому забезпеченні за час виконання службових обов'язків, але не більш як за один рік. Таким чином, виходячи із наданих статтею 162 КАС України повноважень, адміністративний позов з наведених вище підстав слід задовольнити повністю шляхом: визнання протиправним та скасування наказу ГУ Міндоходів у Волинській області від 17.01.2014 року № 11-о «Про звільнення [PERSON]», поновлення позивача на посаді старшого оперуповноваженого відділення боротьби з фіктивним банкрутством та організації оперативних заходів із скорочення податкового боргу відділу податкової міліції Ковельської ОДПІ Волинської області ДПС з 17.01.2014 року, стягнення з Ковельської ОДПІ ГУ Міндоходів у Волинській області на користь [PERSON] середнього заробітку за час вимушеного прогулу. При цьому, суд виходить із розміру середньоденної заробітної плати у 86,59 грн., зазначеного у довідці Ковельської ОДПІ ГУ Міндоходів у Волинській області від 20.03.2014 року № 17/05-22 (а. с. 47). Враховуючи, що час вимушеного прогулу становить 61 робочий день, тому середній заробіток за час вимушеного прогулу складає 5281,99 грн. (86,59 грн. х 61 робочий день = 5281,99 грн.), який слід стягнути з відповідача Ковельської ОДПІ ГУ Міндоходів у Волинській області. Відповідно до пунктів 2, 3 частини першої статті 256 КАС України негайно виконуються постанови суду про присудження виплати заробітної плати, іншого грошового утримання у відносинах публічної служби - у межах суми стягнення за один місяць та про поновлення на посаді у відносинах публічної служби. Отже, постанову суду в частині поновлення позивача на посаді та стягнення з Ковельської ОДПІ ГУ Міндоходів у Волинській області на користь позивача заробітної плати за час вимушеного прогулу у межах суми стягнення за один місяць в розмірі 1861,78 грн. слід звернути до негайного виконання.

Результат розгляду: granted