Рішення адміністративного суду від 2014-01-28 00:00:00+02

05 вересня 2011 року позивач звернувся до суду з позовом до управління Пенсійного фонду України в м.Кіровоград Кіровоградської області та просить зобов'язати відповідача здійснити перерахунок пенсії за період з 04.06.2004 року із застосуванням показника заробітної плати працівників у середньому на одну застраховану особу по Україні за 2010 рік та виплатити різницю між розрахованими та фактично виплаченими сумами. Постановою Кіровського районного суду м. Кіровограда від 23 вересня 2011 року позов задоволено частково визнано протиправними дії та зобов'язано відповідача здійснити перерахунок та виплату пенсії відповідно до ч. 1 ст. 40 та ч. 4 ст. 42 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" із застосуванням показника середньої заробітної плати працівників на одну застраховану особу в цілому по Україні, за календарний рік, що передує року перерахунку пенсії за 2009 рік з 01.07.2010 року, у задоволенні решти позову відмовлено. Не погоджуючись з постановою суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати оскаржувану постанову та постановити нове рішення, яким повністю відмовити в задоволенні позовних вимог. Перевіривши законність і обґрунтованість постанови суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав. Задовольняючи позов суд першої інстанції виходив з того, що перерахунок пенсії, у зв'язку зі збільшенням стажу та заробітної плати повинен здійснюватися на підставі ст.ст.40, 42 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування". Проте, зробивши правильний висновок щодо норм матеріального права суд першої інстанції не вірно застосував ці норми права у спірних правовідносинах. Так, перерахунок пенсій із заробітної плати, отриманої після призначення пенсії чи попереднього перерахунку та збільшеного страхового стажу регулюється статтею 42 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування " № 1058 від 9 липня 2003 року (далі Закон № 1058-IV), частина 4 якої передбачає, що у разі якщо застрахована особа після призначення пенсії продовжувала працювати, провадиться перерахунок пенсії з урахуванням страхового стажу після призначення пенсії. Кожний наступний перерахунок пенсії провадиться не раніш як через 2 роки після попереднього перерахунку з урахуванням страхового стажу після призначення пенсій. Перерахунок пенсій здійснюється із заробітної плати (доходу), з якої була обчислена пенсія, або за періоди страхового стажу зазначені в частині 1 статті 40 цього Закону. Така редакція вказаної норми права існує після визнання неконституційними змін, внесених підпунктом "б" підпункту 10 пункту 35 Розділу 2 Закону України "Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України" від 28 грудня 2007 року № 107-VI визнаних такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), згідно з Рішенням Конституційного Суду України від 22 травня 2008 року №10-рп/2008. Визнані неконституційними зміни надавали можливість перераховувати пенсію із заробітної плати за періоди страхового стажу, зазначені в ч. 1 ст. 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати працівників в середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, з якої сплачено страхові внески та яка відповідно до цього Закону враховується для обчислення пенсії за календарний рік, що передує року перерахунку пенсії. В той же час, ч. 4 ст. 42 Закону № 1058-IV, чинна на час виникнення спірних правовідносин між сторонами, не передбачала можливості перерахунку пенсії із застосування показника середньої заробітної плати працівників в середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, з якої сплачено страхові внески та яка відповідно до цього Закону враховується для обчислення пенсії за календарний рік, що передує року перерахунку пенсії. Відповідно до ч. 2 ст. 152 Конституції України закони, інші правові акти або їх окремі положення, що визначені неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність. Отже, з дня ухвалення рішення Конституційного Суду України від 22 травня 2008 року №10-рп/2008, відповідач був позбавлений можливості застосувати норми права, які визнані неконституційними та які надавали можливість перераховувати пенсію із заробітної плати за періоди страхового стажу, зазначені в ч. 1 ст. 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати працівників в середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, з якої сплачено страхові внески та яка відповідно до цього Закону враховується для обчислення пенсії за календарний рік, що передує року перерахунку пенсії. Таким чином, зобов'язавши відповідача здійснити перерахунок пенсії позивача у такий спосіб, суд фактично зобов'язав відповідача діяти не на підставі та не спосіб, що передбачені Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", що суперечить вимогам ст..19 Конституції України. За таких обставин, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що судом першої інстанції було допущено порушення норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, а тому постанова суду підлягає скасуванню з постановленням нового рішення про відмову у задоволенні позову.

Результат розгляду: denied