Рішення адміністративного суду від 2014-03-31 00:00:00+03

З 09.04.2012 року позивач перебуває на обліку в управлінні праці та соціального захисту населення Першотравневої райдержадміністрації як отримувач допомоги по догляду за дитиною - [PERSON], [INFO] до досягнення нею трирічного віку. Позивач є особою застрахованою в системі загальнообяв,язкового державного соціального страхування і допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку повинна бути призначена у розмірі прожиткового мінімуму, встановленому для дитини віком до 6 років. Розмір призначеної допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку складає 130грн., що значно менше ніж це передбачено ст.43 Закону України « Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування…» . 11.02. 2014 року позивач звернулася до відповідача з заявою про перерахунок допомоги, але 24.02.2014 року в перерахунку було відмовлено , посилаючись на те , що Законом України « Про внесення змін до деяких законодавчих актів України Закону України «Про державний бюджет України на 2008 рік» були внесені зміни до розділу 2 вказаного закону. Згідно внесених змін , допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку надається у розмірі, що дорівнює різниці між прожитковим мінімумом, встановленим для працездатних осіб, та середньомісячним сукупним доходом сім'ї в розрахунку на одну особу за попередні шість місяців, але не менше 130 гривень. Таку відмову вважає безпідставною тому 26.02.2014 року звернулася до суду із позовом. У судове засідання позивач не прибула, а в заяві вказала у п.3 про розгляд справи за її відсутність і просить: (згідно позовної заяви) Визнати дії відповідача неправомірними у відмові в перерахунку. Зобов'язати управління праці та соціального захисту населення Першотравневої райдержадміністрації здійснити на її користь перерахунок та виплату допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, відповідно до ст.43 Закону України « Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування…» , за період з 14.02.2012 року по день винесення рішення суду з урахуванням виплачених сум. Представник відповідача позов не визнала та просить за період з 14.02.2012 по 09.04.2012 року у задоволенні позову відмовити, бо згідно із наказом позивачка тільки з 09.04.2012 року знаходиться у відпустці по догляду за дитиною. За період з 09.04.2012 року по 31.09.2013 року відмовити бо позивачка пропустила строк звернення до суду і не надала доказів поважних причин пропуску строку. За період з 01.10.2013 по день винесення рішення просить відмовити, бо за цей час Управління робило виплати згідно вимог законодавства та роз'яснень Міністерства соціальної політики України. Суд, вислухавши представника відповідача Сумарокову О.А., дослідивши матеріали справи вважає,що позов підлягає частковому задоволенню. Позивач дійсно перебуває на обліку у відповідача і отримує допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку. Згідно ст.57 Конституції України, кожному гарантується право знати свої права і обв'язки. Закони та інші нормативно-правові акти, що визначають право і обов'язки громадян, мають бути доведені до відома населення у порядку, встановленому законом. Закони та інші нормативно-правові акти, що визначають права і обов'язки громадян, не доведені до відома населення у порядку встановленому законом , є не чинними. Відповідно до частини 2 ст.99 КАСУ для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. З аналізу зазначеної норми права вбачається,що початком шестимісячного строку звернення до суду є день коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав. З урахуванням наведеного суд дійшов висновку про те,що у даному випадку оскарження дій відповідача повинно було наступити з першого місяця виплати у 130 гривень, тобто у травні 2012 року. Що є початком строку звернення до адміністративного суду. Аналогічна позиція викладена в ухвалі Вищого адміністративного суду України від 22.02.2011 року по справі за позовом [PERSON] до Кабінету Міністрів України, третя особа - [PERSON]. Не обізнаність в законах не є поважною причиною пропуску строку. Частина 5 ст. 99 КАСУ, свідчить що, Для звернення до адміністративного суду щодо оскарження рішення суб'єкта владних повноважень, на підставі якого ним може бути заявлено вимогу про стягнення грошових коштів, встановлюється місячний строк.Статтю 99 доповнено частиною п'ятою згідно із Законом № 2453-VI від 07.07.2010 Таким чином місячний строк позивачем витримано, до відповідача звернулася 11.02.2014 року і до суду звернулася 26.02..2014 року. Задоволенню підлягає період з 15.08.2013 року по день винесення рішення, відповідно до ст.43 Закону України « Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування…» та постановою КМУ № 1751 від 27.12.2001 року в тій частині, в якій воно не суперечить вказаному закону. За вимогами ч.1 ст.100 КАСУ адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд за заявою особи, яка його подала, не знайде підстав для поновлення строку, про що постановляється ухвала. Позивач не наддала суду доказів поважних причин пропуску строку звернення до суду.

Результат розгляду: partial