Рішення адміністративного суду від 2014-02-18 00:00:00+02

01 грудня 2011 року прокурор Сокальського району Львівської області звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просив скасувати рішення Сокальської міської ради Львівської області від 24 березня 2011 року № 105 ,,Про внесення змін до регламенту Сокальської міської ради". Постановою від 12 січня 2012 року Сокальський районний суд Львівської області в задоволенні позову відмовив в повному обсязі. Не погодившись з таким рішенням суду першої інстанції, прокурор Сокальського району Львівської області подав апеляційну скаргу, оскільки вважає, що постанова прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права. В апеляційній скарзі зазначає, що суд першої інстанції не звернув уваги на ті обставини, що до повноважень депутатських комісій не входить погодження рішень виконавчого комітету. З огляду на викладене, прокурор просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Оскільки особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не прибули, хоча належним чином були повідомлені про дату, час і місце судового засідання, апеляційний суд у відповідності до п. 2 ч.1 ст. 197 Кодексу адміністративного судочинства України вважає можливим здійснювати розгляд справи в порядку письмового провадження за наявними у ній матеріалами. Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що скарга належить до задоволення частково з таких підстав. З матеріалів справи суд вбачає, що 24.03.2011року ІV сесія VІ скликання Сокальської міської ради прийняла рішення №105 ,,Про внесення змін до регламенту Сокальської міської ради", підпунктом 1.2 пункту 1 якого доповнено статтю 29 Регламенту пунктом 29.5 наступного змісту: ,,Всі питання та проекти рішень, які вносяться на розгляд виконавчого комітету Сокальської міської ради, мають бути обов'язково попередньо направлені відповідним депутатським комісіям Сокальської міської ради для вивчення та підготовки висновків і рекомендацій"; підпунктом 1.3 пункту 1 рішення ради доповнено статтю 29 Регламенту пунктом 29.6 наступного змісту: ,,Розгляд питань та проектів рішень, без попередніх висновків та рекомендацій постійних депутатських комісій не допускається". 09.09.2011року прокурор Сокальського району Львівської області вніс протест на підпункти 1.2 та 1.3 пункту 1 рішення сесії Сокальської міської ради від 24.03.2011 року №105 ,,Про внесення змін до регламенту Сокальської міської ради" з вимогою скасувати спірне рішення в частині пункту 1 підпункти 1.2 та 1.3, як незаконні та виключити з п.1 Регламенту Сокальської міської ради підпункти 1.2 та 1.3. 21.10.2011 року сесія Сокальської міської ради протест прокурора відхилила, про що міський голова повідомив прокурора листом від 17.11.2011 року. У зв'язку з відхиленням протесту прокурор звернувся до суду з даним позовом. Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що оскарженим рішенням міської ради жодним чином не обмежуються повноваження виконавчого комітету Сокальської міської ради. Проте, на думку апеляційного суду такі висновки суду першої інстанції не відповідають фактичним обставинам справи, нормам матеріального права та є помилковими. Так, в силу ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові та службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Згідно частин 1 та 2 статті 11 Закону України від 21.05.1997 року № 280/97-ВР ,,Про місцеве самоврядування в Україні" виконавчими органами сільських, селищних, міських, районних у містах (у разі їх створення) рад є їх виконавчі комітети, відділи, управління та інші створювані радами виконавчі органи. Виконавчі органи сільських, селищних, міських, районних у містах рад є підконтрольними і підзвітними відповідним радам, а з питань здійснення делегованих їм повноважень органів виконавчої влади - також підконтрольними відповідним органам виконавчої влади. Статтею 47 Закону України ,,Про місцеве самоврядування в Україні" визначено, що постійні комісії ради є органами ради, що обираються з числа її депутатів, для вивчення, попереднього розгляду і підготовки питань, які належать до її відання, здійснення контролю за виконанням рішень ради, її виконавчого комітету (ч.1). Постійні комісії обираються радою на строк її повноважень у складі голови і членів комісії. Всі інші питання структури комісії вирішуються відповідною комісією(ч.2). Постійні комісії за дорученням ради або за власною ініціативою попередньо розглядають проекти програм соціально-економічного і культурного розвитку, місцевого бюджету, звіти про виконання програм і бюджету, вивчають і готують питання про стан та розвиток відповідних галузей господарського і соціально-культурного будівництва, інші питання, які вносяться на розгляд ради, розробляють проекти рішень ради та готують висновки з цих питань, виступають на сесіях ради з доповідями і співдоповідями (ч.4). Постійні комісії за дорученням ради, голови, відповідно заступника голови районної у місті, районної ради чи першого заступника, заступника голови обласної ради, секретаря сільської, селищної, міської ради або за власною ініціативою вивчають діяльність підзвітних і підконтрольних раді та виконавчому комітету сільської, селищної, міської, районної у місті ради органів, а також з питань, віднесених до відання ради, місцевих державних адміністрацій, підприємств, установ та організацій, їх філіалів і відділень незалежно від форм власності та їх посадових осіб, подають за результатами перевірки рекомендації на розгляд їх керівників, а в необхідних випадках - на розгляд ради або виконавчого комітету сільської, селищної, міської, районної у місті ради; здійснюють контроль за виконанням рішень ради, виконавчого комітету сільської, селищної, міської, районної у місті ради (ч.6). Перелік, функціональна спрямованість і порядок організації роботи постійних комісій визначаються регламентом відповідної ради та Положенням про постійні комісії, що затверджується радою, з урахуванням вимог Закону України ,,Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності" щодо реалізації повноважень ради у здійсненні державної регуляторної політики постійними комісіями відповідної ради (ч.15). За змістом ч.8 ст. 51 Закону України ,,Про місцеве самоврядування в Україні" виконавчий комітет ради є підзвітним і підконтрольним раді, що його утворила, а з питань здійснення ним повноважень органів виконавчої влади - також підконтрольним відповідним органам виконавчої влади. Згідно з ч. 2 ст. 52 Закону України ,,Про місцеве самоврядування в Україні" виконавчий комітет ради: 1) попередньо розглядає проекти місцевих програм соціально-економічного і культурного розвитку, цільових програм з інших питань, місцевого бюджету, проекти рішень з інших питань, що вносяться на розгляд відповідної ради; 2) координує діяльність відділів, управлінь та інших виконавчих органів ради, підприємств, установ та організацій, що належать до комунальної власності відповідної територіальної громади, заслуховує звіти про роботу їх керівників; 3) має право змінювати або скасовувати акти підпорядкованих йому відділів, управлінь, інших виконавчих органів ради, а також їх посадових осіб. Відповідно до ст. 53 Закону України ,,Про місцеве самоврядування в Україні" основною формою роботи виконавчого комітету сільської, селищної, міської, районної у місті (у разі її створення) ради є його засідання. Засідання виконавчого комітету скликаються відповідно сільським, селищним, міським головою (головою районної у місті ради), а в разі його відсутності чи неможливості здійснення ним цієї функції - заступником сільського, селищного, міського голови з питань діяльності виконавчих органів ради (районної у місті ради - заступником голови ради) в міру необхідності, але не рідше одного разу на місяць і є правомочними, якщо в них беруть участь більше половини від загального складу виконавчого комітету. Виходячи з системного аналізу наведених нормативно-правових актів, апеляційний суд дійшов висновку, що порядок формування, функціонування постійних комісій міської ради та виконавчого комітет, а також їх повноваження чітко визначені Законом України ,,Про місцеве самоврядування в Україні". Вказаний Закон не містить жодного положення про право постійних комісій міської ради щодо вивчення та підготовки висновків і рекомендацій по всіх питаннях та проектах рішень, які вносяться на розгляд виконавчого комітету міської ради. Також Закон не містить обов'язку виконавчого комітету узгоджувати з постійними комісіями всі питання та проекти рішень,які відносяться до компетенції комітету. Зазначені в Законі України ,,Про місцеве самоврядування в Україні" повноваження постійних комісій міської ради є вичерпними, а тому їх розширення підзаконними актами є протиправним. Оскільки сесія міської ради має діяти виключно на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, апеляційний суд визнає протиправними підпункти 1.2 та 1.3 пункту 1 рішення Сокальської міської ради Львівської області від 24 березня 2011 року № 105, як такі, що суперечать вимогам Закону України ,,Про місцеве самоврядування в Україні". Суд першої інстанції належної правової оцінки наведеним обставинам не дав, а тому дійшов помилкового висновку щодо правомірності оскарженого рішення міської ради в частині підпунктів 1.2 та 1.3 пункту 1. Статтею 159 КАС України визначено, що судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. В силу п.4 ч.1 ст. 202 КАС України підставами для скасування постанови або ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання. Оскільки суд першої інстанції при винесенні постанови допустився помилки в частині застосування норм матеріального права, апеляційний суд визнає правильним апеляцій скаргу задовольнити частково, постанову суду першої інстанції скасувати та прийняти нову постанову, якою задовольнити позовні вимоги частково, а саме в частині скасування підпунктів 1.2 та 1.3 пункту 1 рішення Сокальської міської ради, а не всього рішення міської ради як просив прокурор в позовній заяві.

Результат розгляду: partial