Рішення адміністративного суду від 2014-02-11 00:00:00+02

Позивач звернувся до Одеського окружного адміністративного суду із зазначеним позовом до інспекції з питань захисту прав споживачів в Одеській області, в якому просить: - визнати протиправними дії Інспекції з питань захисту прав споживачів в Одеській області щодо складання актів перевірки стану виконання суб'єктом господарювання ФОП [PERSON] рішень про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів від 27.12.2014 р. № 15, №16 та протоколу від 27.12.2013 р. №000109; - скасувати постанову Інспекції з питань захисту прав споживачів в Одеській області про накладення штрафних санкцій № 1 від 08.01.2014 р. В обґрунтування своєї правової позиції позивач зазначив, що дії Інспекції щодо складання актів перевірки характеристик продукції від 27.12.2014 р. № 15, №16 є незаконними, оскільки, на момент проведення перевірки постанова Одеського окружного адміністративного суду по справі № 815/8271/13-а від 12.12.2013 р. не набрала законної сили та була оскаржена, що не зобов'язує [PERSON] її виконувати. Представник позивача в судовому засіданні заявлені вимоги підтримав в повному обсязі з підстав, викладених в адміністративному позові та наданих в судовому засіданні поясненнях та просив їх задовольнити. Представник відповідача в судовому засіданні зазначив, що не погоджується із заявленими позовними вимогами, в обґрунтування своєї правової позиції позивач надав суду письмові заперечення в яких зазначив наступне. Відповідно до п.1 ст. 29 Закон України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції», у разі якщо органом ринкового нагляду встановлено, що продукція не відповідає встановленим вимогам, орган ринкового нагляду невідкладно вимагає від відповідного суб'єкта господарювання вжити протягом визначеного строку заходів щодо приведення такої продукції у відповідність із встановленими вимогами. За результатами перевірки 27 грудня 2013 року були складені акти № 15 та № 16, якими зафіксовано невиконання Рішення від 02.12.2013 року № 129 та № 130. Зокрема, продукція перебувала у реалізації та накладні на повернення даної продукції не були надані. Факт того, що продукція знаходилась на реалізації у торгівельному павільйоні підтверджується, окрім, зазначених Актів ще й фотофіксацією. Крім того, під час первинної перевірки на дану продукцію продавцем були надані накладні, що засвідчує факт їх використання не для особистих цілей, а з комерційною метою. Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, представника відповідача, дослідивши обставини, якими обґрунтовуються позовні вимоги та заперечення, перевіривши їх доказами, судом встановлено наступне. 02.12.2013 року Інспекція з питань захисту прав споживачів в Одеській області прийняла Рішення № 129 та № 130 про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів у вигляді обмеження надання продукції на ринку шляхом приведення продукції у відповідність із встановленими вимогами. Строк виконання даного Рішення був встановлений до 26 грудня 2013 року. Протягом встановленого терміну ФОП [PERSON] не прийняв необхідних заходів щодо усунення порушень, внаслідок чого головним спеціалістом відділу ринкового нагляду В.Е. Чубенко була складена Доповідна записка. Згідно приписів ст. 34 Закону України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції», орган ринкового нагляду зобов'язаний проводити перевірку стану виконання суб'єктом господарювання рішення не пізніше десяти робочих днів з дня настання визначеного строку. На підставі Закону України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції» та наказу Держспоживінспекції в Одеській області № 769-од від 27.12.2013 р. проведено позапланову перевірки. На підставі направлення № 303, 304 від 27.12.2013 р. посадовим особам органу з питань захисту прав споживачів доручається здійснити перевірку: стану виконання суб'єктом господарювання рішень про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів. За результатами перевірки 27 грудня 2013 року були складені акти № 15 та № 16, якими встановлено невиконання рішення від 02.122013 р. № 129, № 130 а саме: не надано накладні на повернення продукції постачальникам, продукція знаходиться у реалізації. Факт знаходження продукції на реалізації у торгівельному павільйоні підтверджується й фотофіксацією. Крім того, під час первинної перевірки на дану продукцію продавцем були надані накладні, що засвідчує факт їх використання не для особистих цілей, а з комерційною метою. 13.01.2014 р. від [PERSON] на адресу відповідача надійшло клопотання про продовження терміну виконання рішень № 129,130. 13.01.2014 р. прийнято рішення № 5, № 6, якими внесено зміни до рішень про обмеження надання продукції на ринку шляхом приведення продукції у відповідність із встановленими вимогами від 02.12.2013 р. та продовжений строк виконання рішення до 13.02.2014 року, зазначені рішення отримані позивачем по справі 27.01.2014 року. 21.01.2014 року Одеським апеляційним адміністративним судом розглянута апеляційна скарга ФОП [PERSON] на постанову Одеського окружного адміністративного суду від 12.12.2013 року по справі за позовом інспекції з питань захисту прав споживачів в Одеській області до ФОП [PERSON] про застосування заходів реагування шляхом тимчасової заборони надання на ринок продукції. Постанова Одеського окружного адміністративного суду від 12.12.2013 року залишена без змін. Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам з метою вирішення питання обґрунтованості заявлених позовних вимог, суд виходив з наступного. Відповідно до ст. 22 Закону України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції», заходами ринкового нагляду є: 1) перевірки характеристик продукції, у тому числі відбір зразків продукції та їх експертиза (випробування); 2) обмежувальні (корегувальні) заходи, що включають: а) обмеження надання продукції на ринку; б) заборону надання продукції на ринку; в) вилучення продукції з обігу; г) відкликання продукції; 3) контроль стану виконання рішень про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів; 4) попередження органами ринкового нагляду споживачів (користувачів) про виявлену цими органами небезпеку, що становить продукція. Відповідно до ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 33 Закону України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції», обмежувальні (корегувальні) заходи запроваджуються відповідними рішеннями органів ринкового нагляду. Рішення про вжиття обмежувальних і корегувальних) заходів можуть бути прийняті: за результатами проведених органами ринкового нагляду перевірок характеристик продукції (крім перевірок, що проводяться відповідно до статті 26 цього Закону). Згідно приписів ч. 4 ст. 42 Конституції України, держава захищає права споживачів, здійснює контроль за якістю та безпечністю продукції та усіх видів послуг і робіт, сприяє діяльності громадських організацій споживачів. Відповідно до п. 4 ст. 4 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності», передбачені загальні вимоги до здійснення державного нагляду (контролю), а саме: виключно законами встановлюються: органи, уповноважені здійснювати державний нагляд (контроль) у сфері господарської діяльності; види господарської діяльності, які є предметом державного нагляду (контролю); повноваження органів державного нагляду (контролю) щодо зупинення виробництва (виготовлення) або реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг; вичерпний перелік підстав для зупинення господарської діяльності; спосіб здійснення державного нагляду (контролю); санкції за порушення вимог законодавства і перелік порушень, які є підставою для видачі органом державного нагляду (контролю) припису, розпорядження або іншого розпорядчого документа. Правові та організаційні засади, основні принципи і порядок здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, повноваження органів державного нагляду (контролю), їх посадових осіб і права, обов'язки та відповідальність суб'єктів господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю) визначають Законом України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» №877-V від 05.04.2007р. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності», під терміном «державний нагляд (контроль)» розуміється діяльність уповноважених законом центральних органів виконавчої влади, їх територіальних органів, державних колегіальних органів, органів виконавчої влади Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування (далі - органи державного нагляду (контролю)) в межах повноважень, передбачених законом, щодо виявлення та запобігання порушенням вимог законодавства суб'єктами господарювання та забезпечення інтересів суспільства, зокрема, належної якості продукції, робіт та послуг, прийнятного рівня небезпеки для населення, навколишнього природного середовища. Частиною 7 ст. 7 даного Закону визначено, що на підставі акта, складеного за результатами здійснення заходу, в ході якого виявлено порушення вимог законодавства, орган державного нагляду (контролю) за наявності підстав для повного або часткового зупинення виробництва (виготовлення), реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг звертається у порядку та строки, встановлені законом, з відповідним позовом до адміністративного суду. Згідно із положеннями ч.1 ст.4, ч.1 ст.22 Закону України "Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції", метою здійснення ринкового нагляду є вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів щодо продукції, яка, зокрема, не відповідає встановленим вимогам. Заходами ринкового нагляду є, зокрема, перевірка характеристик продукції, у тому числі відбір зразків продукції та їх експертиза (випробування), обмежувальні (коригувальні) заходи. Відповідно до положень ст.ст. 10, 11 Закону України "Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції", Постанови Кабінету Міністрів України № 573 від 01.06.2011 року ринковий нагляд здійснюється органами ринкового нагляду, зокрема, Державною інспекцією України з питань захисту прав споживачів, яким належать, в тому числі, повноваження проведення перевірок характеристик продукції. Згідно із ст.23 Закону України "Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції", органи ринкового нагляду проводять планові та позапланові перевірки характеристик продукції на підставі наказів органів ринкового нагляду та посвідчень (направлень) на проведення перевірки. При цьому, згідно із ст. 6 Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" однією з підстав проведення позапланових заходів із здійснення державного нагляду (контролю) є звернення фізичних та юридичних осіб про порушення суб'єктом господарювання вимог законодавства за наявності згоди центрального органу виконавчої влади на їх проведення. Під час проведення позапланового заходу з'ясовуються лише ті питання, необхідність перевірки яких стала підставою для здійснення цього заходу, з обов'язковим зазначенням цих питань у посвідченні (направленні) на проведення державного нагляду (контролю). Відповідно до положень ст. 24 Закону України "Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції" позапланові перевірки характеристик продукції у її розповсюджувачів проводяться органами ринкового нагляду, зокрема, за зверненнями споживачів, органів виконавчої влади, виконавчих органів місцевих рад, правоохоронних органів, у яких міститься інформація про розповсюдження продукції, що завдала шкоди суспільним інтересам чи має недоліки, що можуть завдати такої шкоди, і відсутня інформація, за якою виробника такої продукції може бути ідентифіковано, але міститься інформація, за якою може бути встановлено розповсюджувача, у якого було придбано (виявлено) таку продукцію. Під час проведення перевірки характеристик продукції у її розповсюджувача перевіряється, зокрема, наявність на продукції Національного знаку відповідності, якщо його нанесення на продукцію передбачено технічним регламентом на відповідний вид продукції, та додержання правил застосування і нанесення Національного знаку відповідності; наявність супровідної документації до продукції, етикетки, маркування, інших позначок, якщо це встановлено нормативно-правовими актами (у тому числі технічними регламентами), та їх відповідність встановленим вимогам; наявність декларації про відповідність, тощо, а також може бути проведене обстеження зразків продукції та відбір і експертиза (випробування) її зразків. Об'єктом перевірки є документи, що містять інформацію про походження продукції, яка не відповідає встановленим вимогам та її подальший обіг, а якщо розповсюджувач протягом узгодженого з органом ринкового нагляду строку не надав йому зазначені документи, такий розповсюджувач вважається особою, що ввела цю продукцію в обіг. Згідно приписів ст. 34 Закону України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції», орган ринкового нагляду зобов'язаний проводити перевірку стану виконання суб'єктом господарювання рішення не пізніше десяти робочих днів з дня настання визначеного строку. З урахуванням встановленого в судовому засіданні, суд приходить до висновку, що дії інспекції щодо складання оскаржуваних актів перевірки вчинені в межах та у спосіб наданих Законом повноважень з урахуванням всіх обставин спірних правовідносин. Крім того, п. 2 ч. 4 ст. 44 Закону України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції», передбачена відповідальність субєктів господарювання за невиконання або неповне виконання рішення про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів визначених у ст. 29 цього Закону, - розмірі від тисячі пятсот до трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян для осіб, які ввели продукцію в обіг або відповідно до цього Закону, вважаються такими, що ввели продукцію в обіг, та у розмірі від трьохсот до тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян для розповсюджувачів. Відповідачем була винесена постанова № 1 від 08.01.2014 р. про накладення на ФОП [PERSON] штрафних санкцій за порушення вищезазначених приписів Закону у розмірі 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (мінімальний розмір штрафних санкцій). Суд критично оцінює доводи позивача щодо відсутності реалізації продукції, оскільки, ні до інспекції з питань захисту прав споживачів в Одеській області , а ні до суду не надані первинні документи бухгалткрського обліку, які б підтвердили факт зняття продукції з реалізації. Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. В силу ч.3 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку. Відповідно до ст.11 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Згідно з частинами 1, 2 статті 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Результат розгляду: denied