Рішення адміністративного суду від 2014-01-10 00:00:00+02

Прокурор Ратнівського району звернувся з адміністративним позовом до Ратнівської районної ради Волинської області про визнання нечинним та скасування рішення № 30/2 від 04 грудня 2013 року "Про суспільно-політичну ситуацію в Україні та реакцію жителів району на ці події", яким схвалено текст заяви депутатів Ратнівської районної ради про суспільно-політичну ситуацію в Україні і вирішено направити текст заяви Президенту України, Прем'єр-міністру України, Голові Верховної Ради України, Генеральному прокурору України, Міністерству внутрішніх справ України, опублікувати в районній газеті "Ратнівщина" і на офіційному сайті Ратнівської районної ради. Крім того, рекомендовано селищним та сільським радам району провести позачергові сесії, на яких висловити позицію депутатів щодо нинішньої суспільно-політичної ситуації в Україні. Обґрунтовуючи позовні вимоги прокурор зазначив, що відповідно до статті 2 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" місцеве самоврядування є правом територіальної громади самостійно вирішувати питання місцевого значення в межах Конституції і законів України. Однак, у заяві депутатів Ратнівської районної ради про суспільно-політичну ситуацію в Україні, текст якої схвалено оскаржуваним рішенням № 30/2 від 04 грудня 2013 року, поставлено вимоги про негайне підписання Угоди про асоціацію між Україною та Європейським союзом і відставку Президента України; про призначення виборів Президента України, народних депутатів України; формування нового складу Кабінету Міністрів України; про притягнення до кримінальної відповідальності Міністра внутрішніх справ України та інших осіб, звільнення [PERSON] та усіх політичних в'язнів; про ліквідацію спецпідрозділу "Беркут". Отже, Ратнівська районна рада вирішила питання не місцевого значення та вийшла за межі своїх повноважень. Відповідно до частини 10 статті 59 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування з мотивів їхньої невідповідності Конституції України або законам України можуть визнаватися незаконними лише в судовому порядку. Оскільки Ратнівською районною радою рішення від № 30/2 від 04 грудня 2013 року прийняте з порушенням Конституції та законів України, то в силу повноважень, наданих статтями 19, 20, 36-1 Закону України "Про прокуратуру", прокурор просив визнати нечинним та скасування рішення Ратнівської районної ради № 30/2 від 04 грудня 2013 року "Про суспільно-політичну ситуацію в Україні та реакцію жителів району на ці події". У письмовому запереченні проти позову від 25 грудня 2013 року (а.с. 33-35) відповідач його не визнав та вважав, що оскаржуване рішення прийняте в межах повноважень районної ради як органу місцевого самоврядування та повністю відповідає чинному законодавству України, виходячи з наступного. На позачерговій тридцятій сесії Ратнівської районної ради Волинської області шостого скликання 04 грудня 2013 року було сформовано заяву депутатів про суспільно-політичну ситуацію в Україні, прийнято рішення № 30/2, пунктом 1 якого схвалено її текст. Даною заявою депутати районної ради виявили свою позицію щодо негативної суспільно-політичної ситуації в країні і дій вищих посадових осіб держави щодо її розв'язання. З метою інформування вищих посадових осіб держави та жителів Ратнівського району про зміст заяви пунктом 2 оспорюваного рішення було вирішено направити її текст Президенту України, Прем'єр-міністру України, Голові Верховної Ради України, Генеральному прокурору України, Міністерству внутрішніх справ України та оприлюднити в засобах масової інформації. Відповідно до положень статті 2, частини другої статті 10, частини третьої статті 24 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" прийняття радами рішень щодо підтримання, схвалення позиції її депутатів, в тому числі викладеної у формі заяви, належить до питань місцевого значення. Схвалення рішенням районної ради заяви її депутатів не суперечить частині першій статті 59 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", відповідно до якої рада приймає нормативні та інші акти у формі рішень. Саме таким актом ненормативного характеру є схвалена рішенням ради заява її депутатів. Не суперечить процедура схвалення рішенням ради вищевказаних заяв і частині другій статті 4 Європейської хартії про місцеве самоврядування, відповідно до якої органи місцевого самоврядування в межах закону мають повне право вільно вирішувати будь-яке питання, яке не вилучене із сфери їхньої компетенції і вирішення якого не доручене жодному іншому органу. В оскаржуваному рішенні районна рада не вирішувала по суті питання про асоціацію між Україною та Європейським союзом, відставку Президента України, призначення позачергових виборів Президента України, ліквідації спецпідрозділу "Беркут", звільнення [PERSON], не втручалась і в діяльність Генеральної прокуратури України, тому, схвалюючи пунктом першим рішення № 30/2 від 04 грудня 2013 року "Про суспільно-політичну ситуацію в Україні та реакцію жителів району на ці події" заяву депутатів Ратнівської районної ради, не вийшла за межі своїх повноважень, оскільки не приймала рішень, що не належать до її компетенції. З наведених підстав у задоволенні позову відповідач просив відмовити. В судовому засіданні представник позивача заявлений позов підтримує повністю з підстав, зазначених у позовній заяві, уточнив позовні вимоги і просить визнати протиправним та скасувати рішення районної ради. Представники відповідача в судовому засіданні позову не визнають з мотивів, викладених у письмових запереченнях проти позову. Суд, заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, з'ясувавши всі обставини у справі та перевіривши їх доказами, приходить до висновку, що позов підставний і підлягає задоволенню повністю. Судом встановлено, що 04 грудня 2013 року на засіданні позачергової тридцятої сесії Ратнівської районної ради Волинської області шостого скликання прийнято рішення № 30/2 "Про суспільно-політичну ситуацію в Україні та реакцію жителів району на ці події" (а.с.8), яким вирішено: 1. Схвалити текст заяви депутатів Ратнівської районної ради про суспільно-політичну ситуацію в Україні. 2. Текст заяви направити Президенту України, Прем'єр-міністру України, Голові Верховної Ради України, Генеральному прокурору України, Міністерству внутрішніх справ України та опублікувати в районній газеті "Ратнівщина" і на офіційному сайті Ратнівської районної ради. 3. Рекомендувати селищним та сільським радам району провести позачергові сесії, на яких висловити позицію депутатів щодо суспільно-політичної ситуації в Україні. У заяві висунуті вимоги: до Президента України - про негайне підписання Угоди про асоціацію між Україною та Європейським союзом; про відставку Президента України; до Верховної ради України - про призначення найближчим часом виборів Президента України, народних депутатів України; про формування нового складу Кабінету Міністрів України народної довіри; до Генерального прокурора України - про притягнення до кримінальної відповідальності Міністра внутрішніх справ України [PERSON] та усіх, хто давав незаконні накази про жорстоке побиття спецпідрозділом МВС "Беркут" студентів та інших демонстрантів на Майдані Незалежності у Києві; про припинення вибіркового політичного правосуддя в Україні, звільнення [PERSON] та усіх політичних в'язнів; до Міністерства внутрішніх справ України - про ліквідацію спецпідрозділу МВС "Беркут", як такого, що дискредитував себе, проливши кров невинних людей на Євромайдані в місті Києві (а.с.9). Крім того, у заяві зроблено застереження органам державної влади від необдуманих дій, спрямованих проти українців; закликано усіх жителів Ратнівщини долучитися до мирних акцій громадянського спротиву проти зрадницьких дій найвищих посадовців країни. Надаючи оцінку рішенню, прийнятому Ратнівською районною радою, судом враховано, що відповідно до статті 140 Конституції України місцеве самоврядування є правом територіальної громади - жителів села чи добровільного об'єднання у сільську громаду жителів кількох сіл, селища та міста - самостійно вирішувати питання місцевого значення в межах Конституції і законів України. Органами місцевого самоврядування, що представляють спільні інтереси територіальних громад сіл, селищ та міст, є районні та обласні ради. Частиною другою статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Відповідно до частини 2 статті 5 Конституції України носієм суверенітету і єдиним джерелом влади в Україні є народ. Народ здійснює владу безпосередньо і через органи державної влади та органи місцевого самоврядування. Згідно з частиною першою статті 6 Конституції України державна влада в Україні здійснюється на засадах її поділу на законодавчу, виконавчу та судову, а статтею 7 Конституції України передбачено, що в Україні визнається і гарантується місцеве самоврядування. Частиною 10 статті 59 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" встановлено, що акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування з мотивів їхньої невідповідності Конституції або законам України визнаються незаконними в судовому порядку. Відповідно до пункту 3 частини третьої статті 20, частини п'ятої статті 23 Закону України "Про прокуратуру" при виявленні порушень закону прокурор у межах своєї компетенції має право звертатися до суду в передбачених законом випадках із позовом про визнання протиправним рішення чи окремих його положень і щодо скасування або визнання нечинним рішення чи окремих його положень. Повноваження районної ради визначені статтею 143 Конституції України та статтею 43 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні". Так, відповідно до статті 143 Конституції України територіальні громади села, селища, міста безпосередньо або через утворені ними органи місцевого самоврядування управляють майном, що є в комунальній власності; затверджують програми соціально-економічного та культурного розвитку і контролюють їх виконання; затверджують бюджети відповідних адміністративно-територіальних одиниць і контролюють їх виконання; встановлюють місцеві податки і збори відповідно до закону; забезпечують проведення місцевих референдумів та реалізацію їх результатів; утворюють, реорганізовують та ліквідовують комунальні підприємства, організації і установи, а також здійснюють контроль за їх діяльністю; вирішують інші питання місцевого значення, віднесені законом до їхньої компетенції. Обласні та районні ради затверджують програми соціально-економічного та культурного розвитку відповідних областей і районів та контролюють їх виконання; затверджують районні і обласні бюджети, які формуються з коштів державного бюджету для їх відповідного розподілу між територіальними громадами або для виконання спільних проектів та з коштів, залучених на договірних засадах з місцевих бюджетів для реалізації спільних соціально-економічних і культурних програм, та контролюють їх виконання; вирішують інші питання, віднесені законом до їхньої компетенції. Органам місцевого самоврядування можуть надаватися законом окремі повноваження органів виконавчої влади. Виключний перелік питань, які вирішуються на пленарних засіданнях районної ради, визначено частинами першою і третьою статті 43 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні". Частиною другою зазначеної статті передбачено можливість вирішення районною радою і інших питань, що віднесені до її відання цим та іншими законами. Як орган місцевого самоврядування районна рада в межах повноважень, визначених законом, приймає нормативні та інші акти у формі рішень на пленарних засіданнях на основі колективного і вільного обговорення та голосування більшістю депутатів від загального складу ради; її рішення є обов'язковими до виконання на відповідній території (частина перша статті 144 Конституції України, частини друга, третя, четверта статті 10, частина друга статті 43, частини перша, друга, третя статті 59 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", частина перша статті 20 Закону України "Про статус депутатів місцевих рад"). Виходячи з цих конституційних положень у системному зв'язку з положеннями статті 6 Конституції України про те, що державна влада в Україні здійснюється на засадах її поділу на законодавчу, виконавчу та судову, Конституційний Суд України у рішенні від 26 березня 2002 року N 6-рп/2002 в справі про охорону трудових прав депутатів місцевих рад визначив політико-правову природу органів місцевого самоврядування, які не є органами державної влади, а є представницькими органами, через які здійснюється право територіальної громади самостійно вирішувати не будь-які питання суспільного життя, а питання саме місцевого значення, тобто такі, які пов'язані передусім з життєдіяльністю територіальних громад і перелік яких визначено у Конституції і законах України. Такі ж положення закріплені у статті 4 Європейської хартії місцевого самоврядування (підписаної від імені України 06 листопада 1996 року в місті Страсбурзі, ратифікованої Законом України від 15 липня 1997 року № 452/97-ВР), яка встановлює, що головні повноваження і функції органів місцевого самоврядування визначаються конституцією або законом; органи місцевого самоврядування в межах закону мають повне право вільно вирішувати будь-яке питання, яке не вилучене із сфери їхньої компетенції і вирішення якого не доручене жодному іншому органу; повноваження, якими наділяються органи місцевого самоврядування, як правило, мають бути повними і виключними. Отже, аналіз норм Основного Закону та Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" дозволяє зробити висновок про наявність у районної ради повноважень на прийняття на її пленарних засіданнях обов'язкових до виконання рішень не з будь-яких питань суспільного життя, а з питань саме місцевого значення, тобто тих, що пов'язані передусім із життєдіяльністю територіальної громади. Іншого чинним законодавством України не передбачено. Однак, як вбачається з рішення № 30/2 від 04 грудня 2013 року, а також заяви депутатів районної ради, що є невід'ємною частиною цього рішення, всупереч положенням статті 2 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" Ратнівська районна рада вийшла за межі своєї компетенції та прийняла рішення щодо питання, яке має загальнодержавне значення, а не місцеве. Так, прийняття районною радою рішення із вимогами до Президента України - про негайне підписання Угоди про асоціацію між Україною та Європейським союзом та відставку Президента України; до Верховної ради України - про призначення виборів Президента України, народних депутатів України; формування нового складу Кабінету Міністрів України; до Генерального прокурора України - про притягнення до кримінальної відповідальності Міністра внутрішніх справ України та інших осіб, звільнення [PERSON] та усіх політичних в'язнів; до Міністра внутрішніх справ України - про ліквідацію спецпідрозділу "Беркут"; із зробленим застереженням органам державної влади від необдуманих дій, спрямованих проти українців; із закликом усіх жителів Ратнівщини долучитися до мирних акцій громадянського спротиву проти зрадницьких дій найвищих посадовців країни не ґрунтується на законі, виходить за межі повноважень Ратнівської районної ради. Рішення районної ради, не зважаючи в якій формі воно прийняте, повинне відповідати повноваженням органу місцевого самоврядування: виходити з суспільних інтересів відповідної територіальної громади та стосуватися питання виключно місцевого значення. Відповідно до частини третьої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України (КАС України) у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони, зокрема, на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Із системного аналізу наведених вище норм суд приходить до висновку, що відповідач, представляючи спільні інтереси територіальних громад сіл, селищ Ратнівського району і приймаючи від їх імені оскаржуване рішення, вирішив питання, які не стосуються безпосередньо їх життєдіяльності та які не належать до його компетенції. Тобто, рішення Ратнівської районної ради прийняте не на підставі та не у межах повноважень, що передбачені Конституцією та законами України, а тому є протиправним. З огляду на наведене рішення від 04 грудня 2013 року № 30/2 "Про суспільно-політичну ситуацію в Україні та реакцію жителів району на ці події" підлягає визнанню протиправним та скасуванню, а адміністративний позов - задоволенню повністю.

Результат розгляду: granted