Рішення адміністративного суду від 2014-02-04 00:00:00+02

Позивач звернулась до суду з адміністративним позовом до Гурзуфської селищної ради у якій просить суд визнати протиправним та скасувати рішення № 30 від 27.06.2013 року "Про відмову [PERSON] у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки площею 0,15 га для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) в межах Гурзуфської селищної ради"; зобов'язати відповідача винести на засідання чергової сесії Гурзуфської селищної ради та розглянути клопотання [PERSON] про надання безоплатно у власність земельної ділянки орієнтовною площею 0,15 га, розташованої в межах Гурзуфської селищної ради, для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка); стягнути з Гурзуфської селищної ради на її користь суму судового збору. Позовні вимоги мотивовані тим, що в 26 квітня 2013 року позивач звернулась до Гурзуфської селищної ради з клопотанням про визначення та виділення їй земельної ділянки без її погодження, орієнтовною площею 0,15 га в межах селища Гурзуф АР Крим Гурзуфської селищної ради, з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка). Рішенням Гурзуфської селищної ради № 30 від 27.06.2013 року позивачу було відмовлено у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки площею 0,15 га для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) в межах смт. Гурзуф, Гурзуфської селищної ради з підстав невідповідності місця розташування запитуваної земельної ділянки вимогам законодавства, а також з урахуванням пропозиції постійної комісії ради з землекористування та екології. Позивач вважає, що вказане рішення підлягає визнанню протиправними та скасуванню, оскільки на момент звернення до відповідача в публічному доступі була відсутня інформація щодо наявності вільних земельних ділянок, у зв'язку з чим [PERSON] не маючі іншої можливості конкретизувати бажану земельну ділянку звернулась з клопотанням в якому вказувала свою згоду на отримання будь-якої земельної ділянки з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка). Крім того, до клопотання були додані графічні матеріали до яких діюче законодавство не встановлює будь-яких вимог та нормативів щодо їх оформлення. Селищна рада посилається на невідповідність місця розташування запитуваної земельної ділянки вимогам законодавства, однак відмова відповідача не мотивована та не обґрунтована чим саме місце розташування об'єкту не відповідає вимогам законодавства. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав з підстав, визначених у позові. Наполягав на його задоволенні. Представник відповідача в судовому засіданні проти задоволення позову заперечував. Зазначив, що рішення Гурзуфською селищною радою прийнято законно та обґрунтовано, оскільки позивач не вказала місцезнаходження земельної ділянки, яку б вона хотіла отримати. Вислухавши учасників процесу, дослідивши надані докази, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 2 ч. 3 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті вони, зокрема, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено), з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації та інше. Судом встановлено, що 14.05.2013 року [PERSON] звернулась до Гурзуфської селищної ради із клопотанням в якому просила в порядку реалізації її гарантованого права на отримання безоплатно у власність земельної ділянки, визначити без її погодження та виділити їй земельну ділянку орієнтовним розміром до 0,15 га в межах смт. Гурзуф АР Крим з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд. До вказаного клопотання були додані копія паспорту та ідентифікаційного коду [PERSON], графічні матеріали та копія договору доручення №320/04/13-з від 26.04.2013 року. Відповідно до ч. 6 ст. 118 ЗК України, громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до Ради міністрів Автономної Республіки Крим. Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею. Судом встановлено, що [PERSON] при зверненні до Гурзуфської селищної ради були надані графічні матеріали смт. Гурзуф м. Ялта, а не бажаного місця розташування конкретної земельної ділянки. Відповідно до п. 34 ст. 26 Закону України "Про місцеве самоврядування", виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються питання відповідно до закону питань регулювання земельних відносин. Згідно з ч. 7 ст. 118 ЗК України, Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об'єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку. Рішенням Гурзуфської селищної ради від 27 червня 2013 року № 30 [PERSON] було відмовлено в наданні дозволу на розробку проекту землеустрою відносно відведення у власність земельної ділянки площею 0,1500 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка), за адресою: АРК, в межах смт. Гурзуф Гурзуфської селищної ради. Рішення прийняте на підставі заяви [PERSON], виявлення невідповідності місця розташування запитуваної земельної ділянки вимогам законодавства ( на графічному матеріалі не вказане бажане місцерозташуванням земельної ділянки, та враховуючі пропозицію постійної комісії ради з землеустрою та екології. Зазначене рішення є законним та обґрунтованим та не підлягає скасуванню, оскільки [PERSON] при зверненні до суб'єкту владних повноважень не була визначена конкретна земельна ділянка щодо якої вона просила би надати дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо її відведення у власність. Зазначена відмова є мотивованою та відповідає вимогам ч. 7 ст. 118 ЗК України. При цьому судом не приймаються до уваги посилання позивача на те, що рішення про відмову не вмотивоване, оскільки відмова в наданні дозволу вказана в рішенні повністю вмотивована та обґрунтована. Звернення позивача про надання їй земельної ділянки було розглянуто з прийняттям відповідного рішення, та надання копії рішення позивачу. На підставі викладеного та

Результат розгляду: denied