Рішення адміністративного суду від 2014-03-24 00:00:00+02

13.11.2013р. [PERSON] і др. звернулися до Лохвицького районного суду із колективним адміністративним позовом до Лохвицької міської ради про визнання дійсними рішення Лохвиць-кої міської ради 6-го скликання як суб'єкта владних повноважень: 1.1. що стосується змісту за № з/п 11 в частині рядка « об'єкти житлового фонду, в тому чи-слі: [ADDRESS], де зазначено площу земельної ділянки - 5000 кв. м » в додатку до рішення № 5 від 27.3.2012р. сесії « Про надання дозволу на розробку технічної документації із землеустрою що-до складання документів, що посвідчують КП « Лохвиця » право постійного користування земель-ними ділянками під об'єктами комунального господарства міста»; 1.2. № 23 від 04.06.2013р. 36-ї сесії « Про затвердження технічної документації із землеуст-рою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі ( на місцевості ), що посвідчує КП « Лох-виця », що посвідчує КП « Лохвиця » право постійного користування земельною ділянкою пло-щею 0,3358 га під об'єктом комунального господарства міста для будівництва та обслуговування багатоквартирного житлового будинку за адресою м. Лохвиця [ADDRESS] ». Зобов'язати Лохвицьку міську раду відновити порядок постійного користування прибудин-ковою земельною ділянкою в розмірі 5000 кв. м шляхом визначення межі земельної прибудинко-вої ділянки в натурі ( на місцевості ), що посвідчують землекористувачі - власники та наймачі жи-тлової площі по [ADDRESS] м. Лохвиці Полтавської області. В ході судового розгляду справи представник позивачки [PERSON] - [PERSON] просив суд першу позовну вимогу привести у відповідність до вимог, зазначених в п. 1 ч. 4 ст. 105 КАС України, замінивши слова « визнати недійсними » на слова визнати нечинними і скасувати ». Всі позивачі, крім [PERSON], звернулися до суду із письмовими заявами про слухання справи без їхньої участі. Третя особи на стороні відповідача без самостійних вимог [PERSON] звернувся до суду із письмовою заявою про слухання справи без його участі. Треті особи на стороні відповідача без самостійних вимог [PERSON] і ТОВ « Фірма « Торгпреса » в судове засідання не з'явилися, хо-ча належним чином були повідомленні про дату і місце розгляду справи. Позивачка [PERSON] і її представник [PERSON] в судовому засіданні адміністрати-вний позов підтримали, пояснивши суду, що рішенням виконкому Лохвицької міської ради № 11 від 17.09.1985р. було затверджено площу земельної ділянки для будівництва багатоквартирного будинку [ADDRESS] в розмірі 5000 кв. м. Рішенням Лохвицької міської ради № 5 від 27.03.2012р. надано землевпорядним організаціям дозвіл на розробку технічної докумен-тації із землеустрою щодо посвідчення КП « Лохвиця » права постійного користування земельни-ми ділянками під об'єктами комунального господарства міста для виробництва та надання комунальних послуг. Згідно додатку до цього рішення під спірним будинком зазначена орієнтовна площа земельної ділянки розміром 5000 кв. м. Рішенням Лохвицької міської ради № 23 від 04.06.2013р. затверджено технічну документацію із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі ( на місцевості ), що посвідчує КП « Лохвиця » право постійного користування земельною ділянкою площею 0,3358 га під об'єктом комунального господарства міста для будівництва та обслуговування багатоквартирного житлового будинку [ADDRESS]. Позивачка [PERSON] і її представник [PERSON] вважають, що вказані рішення прийняті в супереч вимогам ч. 3 ст. 42 та ч. 3 ст. 89 ЗК України, ст. 5 Закону України « Про основи містобудування », ст. 369 ЦК України, ст. 10 Закону України « Про приватизацію державного житлового фонду », ст. ст. 25, 27 Закону України « Про архітектурну діяльність » та Рішенню Конституційного Суду України № 4-рп від 02.03.2004р. На думку позивачки [PERSON] і її представника [PERSON] вищевказане законодавство закріплює за власниками і користувачами житлових приміщень багатоквартирного житлового будинку [ADDRESS] право спільної часткової сумісної власності на земельну ділянку площею 5000 кв. м, яка знаходиться під їхнім будинком. Представник відповідача - Лохвицької міської ради Винник А.В. проти задоволення позову заперечив, пояснивши, що земельна ділянка під багатоквартирним житловим будинком може пе-редаватися у власність або надаватися в користування лише об'єднанню власників. Оскільки тако-го об'єднання мешканці багатоквартирного житлового будинку [ADDRESS] не створили, то рішеннями Лохвицької міської ради надано КП « Лохвиця » право постійного ко-ристування земельною ділянкою під спірним будинком, яка є комунальною власністю громади м. Лохвиці. Третя особа на стороні відповідача - директор комунального підприємства « Лохвиця » [PERSON] вважає позовну заяву такою, що не підлягає задоволенню. Третя особа на стороні відповідача - [PERSON] покладається на розсуд суду. Заслухавши учасників судового засідання , дослідивши та давши оцінку доказам по справі, суд прийшов до наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини, ратифікова-ною Верховною радою України 17.07.1997р., кожен при вирішенні питань щодо його цивільних прав і обов'язків або встановленні обґрунтованості будь якого кримінального обвинувачення, ви-сунутого проти нього, має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Конвенція про захист прав і основних свобод людини є складовою частиною загальнонаціо-нального законодавства України. Стаття 14 Конституції України закріпила принцип, що земля є основним національним ба-гатством, що перебуває під особливою охороною держави. Право власності на землю гарантуєть-ся. Це право набувається і реалізовується громадянами, юридичними особами та державою виклю-чно відповідно до закону. Статтею 41 Конституції України передбачено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, ніхто не може протиправно позбавлений права власності. Пра-во приватної власності набувається в порядку, визначеними законом та є непорушним. Згідно до ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Суд відмічає, що в ст. 12 ЗК України закріплені повноваження сільських, селищних, місь-ких рад у галузі земельних відносин, в тому числі щодо розпорядження землями територіальних громад та надання земельних ділянок у користування із земель комунальної власності відповідно до цього Кодексу. В статті 42 ЗК України передбачено, що: 1. Земельні ділянки, на яких розташовані багатоквартирні жилі будинки, а також належні до них будівлі, споруди та прибудинкові території державної або комунальної власності, надають-ся в постійне користування підприємствам, установам і організаціям, які здійснюють управління цими будинками. 2. У разі приватизації громадянами багатоквартирного жилого будинку відповідна земель-на ділянка може передаватися безоплатно у власність або надаватись у користування об'єднанню власників. 3. Порядок використання земельних ділянок, на яких розташовані багатоквартирні жилі бу-динки, а також належні до них будівлі, споруди та прибудинкові території, визначається співвлас-никами. У відповідності до ст. 80 ЗК України суб'єктами права на землю є: а) громадяни та юридичні особи - на землі приватної власності; б) територіальні громади, які реалізують це право безпосередньо або через органи місцево-го самоврядування, - на землі комунальної власності; в) держава, яка реалізовує це право через відповідні органи державної влади, - на землі державної власності. Згідно пункту « в » ч. 2 ст. 89 ЗК України у спільній сумісній власності перебувають земе-льні ділянки співвласників жилого будинку. Суд враховує, що статтею 92 ЗК України визначено, що право постійного користування зе-мельною ділянкою - це право володіння і користування земельною ділянкою, яка перебуває у дер-жавній або комунальній власності, без встановлення строку. При цьому, права постійного корис-тування земельною ділянкою із земель державної та комунальної власності набувають - а) підпри-ємства, установи та організації, що належать до державної та комунальної власності. Суд зазначає, що згідно пункту 34 ч. 1 ст. 26 Закону України « Про місцеве самоврядування в Україні », яка регламентує виключну компетенцію сільських, селищних, міських рад передбаче-но, що виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються такі пи-тання, як вирішення відповідно до закону питань регулювання земельних відносин. В ст. 10 Закону України « Про приватизацію державного житлового фонду » визначено, що власники квартир багатоквартирних будинків, житлових приміщень у гуртожитках можуть ство-рювати об'єднання співвласників багатоквартирного будинку відповідно до закону. Користування закріпленною за приватизованим будинком прибудинковою територією здійснюється в порядку і на умовах, передбачених Земельним кодексом України. В ст. 5 Закону України « Про основи містобудування » вказано, що при здійсненні містобу-дівної діяльності повинні бути забезпечені урахування державних та громадських інтересів при плануванні та забудові територій, законних інтересів та вимог власників або користувачів земель-них ділянок та будівель, що оточують місце будівництва і участь громадян, об'єднань громадян в обговоренні містобудівної документації, проектів окремих об'єктів і внесення відповідних пропо-зицій до державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організа-цій. В Законі України « Про об'єднання співвласників багатоквартирного будинку » дано визна-чення, що асоціація власників жилих будинків ( далі - асоціація ) - юридична особа, створена для представлення спільних інтересів об'єднань; а допоміжні приміщення багатоквартирного будинку - приміщення, призначені для забезпечення експлуатації будинку та побутового обслуговування мешканців будинку ( сходові клітини, вестибюлі, перехідні шлюзи, позаквартирні коридори, коля-сочні, кладові, сміттєкамери, горища, підвали, шахти і машинні відділення ліфтів, вентиляційні камери та інші технічні приміщення ); Конституційний Суд України в пункті 1.1 рішення № 4-рп від 02.03.2004р. у справі за кон-ституційним зверненням [PERSON] та інших громадян про офіційне тлумачення положень пун-кту 2 статті 10 Закону України « Про приватизацію державного житлового фонду » та за консти-туційним поданням 60 народних депутатів України про офіційне тлумачення положень статей 1, 10 цього Закону ( справа про права співвласників на допоміжні приміщення багатоквартирних бу-динків ), роз'яснив, що допоміжні приміщення (підвали, сараї, кладовки, горища, колясочні і т. ін.) передаються безоплатно у спільну власність громадян одночасно з приватизацією ними квартир ( кімнат у квартирах ) багатоквартирних будинків. Підтвердження права власності на допоміжні приміщення не потребує здійснення додаткових дій, зокрема створення об'єднання співвласників багатоквартирного будинку, вступу до нього. Судом встановлено, що рішенням виконкому Лохвицької міської ради від 17.09.1985р. №11 залишено в силі рішення виконкому Лохвицької міської ради від 09.06.1981р. № 200 про виділен-ня Полтавському газопромисловому управлінню ділянок … по [ADDRESS] площею 5000 кв. м для будівництво 47 квартирного житлового будинку ( том № 1, а. с. 19 ). Рішенням Лохвицької мі-ської ради № 5 від 27.03.2012р. « Про надання дозволу на розробку технічної документації із зем-леустрою щодо складання документів, посвідчують КП « Лохвиця » право постійного користувач-ня земельними ділянками під об'єктами комунального господарства міста » надано землевпоряд-ним організаціям дозвіл на розробку технічної документації із землеустрою щодо посвідчення КП « Лохвиця » права постійного користування земельними ділянками під об'єктами комунального господарства міста для виробництва та надання комунальних послуг. Згідно додатку до цього рі-шення під спірним будинком зазначена орієнтовна площа земельної ділянки розміром 5000 кв. м ( том № 1, а. с. 164-166 ). 04.06.2013р. Лохвицька міська рада прийняла рішення № 23, яким затве-рджено технічну документацію із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі ( на місцевості ), що посвідчує КП « Лохвиця » право постійного користування земельною ділян-кою площею 0,3358 га під об'єктом комунального господарства міста для будівництва та обслуго-вування багатоквартирного житлового будинку [ADDRESS] ( том № 1, а. с. 16 ). Рішенням Лохвицької міської ради № 34 від 30.07.2013р. « Про внесення змін до рішень міської ради « Про затвердження технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земе-льної ділянки в натурі ( на місцевості ), що посвідчує право користування земельними ділянками», прийнятих в період з 01.01.2013р. по 01.07.2013р. внесені зміни до рішень міської ради « Про вне-сення змін до рішень міської ради « Про затвердження технічної документації із землеустрою що-до встановлення меж земельної ділянки в натурі ( на місцевості ), що посвідчує право користуван-ня земельними ділянками», прийнятих в період з 01.01.2013р. по 01.07.2013р., доповнивши кожне із них пунктом такого змісту « зареєструвати за територіальною громадою Лохвицької міської ра-ди право власності на зазначені земельні ділянки ( том № 2, а. с. 4 ). В рішенні Лохвицької міської ради № 18 від 10.09.2013р. « Про внесення змін до деяких рішень міської ради » зазначено, що у рішенні Лохвицької міської ради № 23 від 04.06.2013р. належить додати пункт слідуючого змісту: « передати земельну ділянку, зазначену у пункті 1, в постійне користування КП « Лохвиця » ( том № 2, а. с. 5 ). Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права право постійного користування земельною загальною площею 0,3358 га бі-ля житлового будинку [ADDRESS] надано КП « Лохвиця »(том №1, а. с. 154). Суд враховує, що на протязі 2003 року ПФ « Ніка-М », приватні підприємці [PERSON], [PERSON] і [PERSON] викупили земельні ділянки біля житлового будинку [ADDRESS] відповідно площею 153, 97, 24 і 257 квадратних метрів ( том № 2, а. с. 25 ). Суд відмічає, що рішенням виконавчого комітету Лохвицької міської ради від 22.01.2010р. № 19 « Про надання ТОВ « Фірма « Торгпреса » дозволу на розробку технічної документації із зе-млеустрою щодо посвідчення права постійного користування земельними ділянками під об'єктами комунального господарства міста » надано ТОВ « Фірма « Торгпреса » дозвіл землевпорядним ор-ганізаціям на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо посвідчення права корис-тування земельними ділянками із земель комерційного призначення у м. Лохвиці під торгівельни-ми кіосками, які належать товариству на правах приватної власності по [ADDRESS] площею 10 кв. м ( том № 1, а. с. 206 ). Рішенням Лохвицької міської ради від 08.02.2011р. № 25 « Про нада-ння дозволу на розробку технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земель-ної ділянки в натурі ( на місцевості ) для укладення договору сервітуту з метою встановлення тор-гівельного кіоску ( малої архітектурної форми ) [PERSON] » надано [PERSON] дозвіл зем-левпорядним організаціям на розробку технічної документації із землеустрою, встановлення меж земельної ділянки в натурі ( на місцевості ) площею 0,002 га в м. Лохвиці для укладення договору сервітуту з метою встановлення торгівельного кіоску ( малої архітектурної форми ) ( том № 1, а. с. 206 ). Рішенням Лохвицької міської ради від 26.04.2011р. № 20 затверджено технічну документ-тацію із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки ( на місцевості ) для укладення документів, що посвідчують право обмеженого користування ( земельний сервітут ) земельною ді-лянкою ФОП [PERSON] ( том № 1, а. с. 207 ). Договір сервітуту зареєстрований 15.06.2011р. у відділі Держкомзему у Лохвицькому районі ( том № 2, а. с. 25 ). Рішенням Лохвицької міської ра-ди від 05.07.2011р. № 13 надано дозвіл на розробку технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки та складання документів, що посвідчують право обмеженого користування ( земельний сервітут ) земельними ділянками фізичним особам-підприємцям [PERSON] і [PERSON] по [ADDRESS] відповідно 0,0045 га і 0,002 га для встановлення об'єктів торгівлі ( том № 1, а. с. 208 ). Встановлені в ході судового засідання фактичні обставини та системний аналіз вищезазна-чених норм діючого законодавства дає підстави вважати суду, що сесії Лохвицької міської ради, приймаючи спірні рішення № 5 від 27.03.2012р. і № 23 від 04.06.2013р. діяли в межах своєї компе-тенції. Суд погоджується із доводами представника відповідача про те, що у рішенні № 5 від 27 березня 2012 року допущено технічну помилку щодо посилання на ст. 142 ЗК України замість ст. 42 ЗК України. Суд признає юридично не обґрунтованими доводи позивачів про те, що вони як співвласни-ки житлових приміщень у багатоквартирному будинкові мають право визначати порядок викорис-тання земельними ділянками, на яких розташовані багатоквартирні жилі будинки. Суд приходить до висновку, що у відповідності до приписів ч. 2 ст. 42 ЗК України, у випадку приватизації грома-дянами багатоквартирного жилого будинку відповідна земельна ділянка може передаватися безо-платно у власність або надаватися у користування об'єднанню власників, створеному в порядку, передбаченому Законом України « Про об'єднання співвласників багатоквартирного будинку ». Докази того, що вказане об'єднання позивачами створене, ними суду надано не було. Посилання позивачів на пункт 1.1 рішення Конституційного Суду України № 4-рп від 02.03.2004р., на думку суду є неправомірним, оскільки у вказаному рішенні дано роз'яснення щодо допоміжних примі-щень ( підвали, сараї, кладовки, горища, колясочні і т. ін. ), які передаються безоплатно у спільну власність громадян одночасно з приватизацією ними квартир ( кімнат у квартирах ) багатоквартирних будинків. Підтвердження права власності на допоміжні приміщення не потребує здійснення додаткових дій, зокрема створення об'єднання співвласників багатоквартирного будинку, вступу до нього. Суд відмічає, що у вищезазначеному рішенні Конституційного Суду України питання порядку використання земельними ділянками, на яких розташовані багатоквартирні жилі будинки, не розглядалося. З урахуванням викладеного, суд також не погоджується із доводами позивачів про те, що належить зобов'язати Лохвицьку міську раду відновити порядок постійного користування прибу-динковою земельною ділянкою площею 5000 кв. м шляхом визначення межі земельної прибудин-кової ділянки в натурі ( на місцевості ), що посвідчують землекористувачі - власники та наймачі житлової площі будинку [ADDRESS]. Суд обґрунтовує свою позицію тим, що на протязі періоду з 2003 року по даний час частина спірної земельної ділянки була у відповіднос-ті до чинного законодавства продана чи передана в користування юридичним особам чи приват-ним підприємцям, які не є власниками житлових приміщень у вищевказаному будинкові. При таких обставинах суд вважає за розумне відмовити в задоволенні колективного адміні-стративного позову в повному об'ємі. У відповідності до вимог ст. 94 КАС України суд визнає, що понесені позивачами судові витрати в сумі 34,41 грн. не підлягають стягненню із Лохвицької міської ради ( том № 1, а. с. 1 ).

Результат розгляду: denied