Рішення адміністративного суду від 2014-03-03 00:00:00+02

[PERSON] 18.11.2010 року звернувся в суд першої інстанції з адміністративним позовом до управління Пенсійного фонду України в м. Рівне в якому просив визнати незаконними дії відповідача, зобов'язати провести перерахунок пенсії з 01.01.2010 року по нормі Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», з врахуванням середнього заробітку по Україні для призначення і перерахунку пенсії, що передує року звернення за перерахунком пенсії. Постановою Рівненського міського суду Рівненської області від 21 грудня 2010 року (прийнятою в порядку скороченого провадження) позов задоволено частково, визнано дії відповідача незаконними, зобов'язано управління Пенсійного фонду України в м. Рівне здійснити перерахунок, встановити розмір пенсії та провести виплату пенсії позивачу, з застосуванням показника середньої заробітної плати працівників в середньому, на одну застраховану особу в цілому, по Україні, з якої сплачено страхові внески за 2009 рік, на підставі заяви про перерахунок пенсії від 13.08.2010 року з урахуванням різниці, яка була виплачена у цей період. Не погодившись з таким рішенням суду першої інстанції управління Пенсійного фонду України в м. Рівне оскаржило його в апеляційному порядку. В апеляційній скарзі зазначає, що висновки суду не відповідають обставинам справи та порушено норми матеріального права, зокрема ст. 42 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» і не взято до уваги Рішення Конституційного Суду України за №10-рп від 22 травня 2008 року. На підставі вище викладеного просить скасувати постанову суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову. У відповідності до п. 3 ч. 1 ст. 197 КАС України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на основі наявних у ній доказів, у разі: подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які прийняті у порядку скороченого провадження за результатами розгляду справ, передбачених пунктами 1, 2 частини першої статті 183- 2 цього Кодексу. Заслухавши суддю доповідача, вивчивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних міркувань. Колегія суддів вважає помилковим висновок суду першої інстанції про часткове задоволення позову, з наступних підстав. Перерахунок пенсії у зв'язку із збільшенням середньої заробітної плати працівників, зайнятих у галузях економіки України та страхового стажу, регулюється ч. 4 ст. 42 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», яка передбачає, що у разі, якщо застрахована особа після призначення пенсії продовжувала працювати, проводиться перерахунок пенсії з урахуванням страхового стажу після призначення пенсії. Кожний наступний перерахунок пенсії проводиться не раніш як через 2 роки після попереднього перерахунку з урахуванням страхового стажу після призначення пенсії. Перерахунок пенсій здійснюється із заробітної плати (доходу) з якої була обчислена пенсія, або за періоди страхового стажу зазначені в частині 1 статті 40 цього Закону. Така редакція існує після визнання неконституційними змін, внесених підпунктом «б» підпункту 10 пункту 35 Розділу 2 Закону України від 28 грудня 2007 року № 107-6 «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» визнаних такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), згідно з Рішенням Конституційного Суду України від 22 травня 2008 року № 10-рп/2008. Скасовані зміни надавали можливість перерахувати пенсію із заробітної плати за періоди страхового стажу, зазначені в частині 1 статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати працівників в середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, з якої сплачено страхові внески та яка відповідно до цього Закону враховується для обчислення пенсії за календарний рік, що передує року перерахунку пенсії. Аналіз відновленої (діючої) норми абзацу 3 частини 4 статті 42 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» свідчить, що перерахунок пенсії здійснюється із заробітної плати (доходу) з якої була обчислена пенсія, або за періоди страхового стажу зазначені в частині першій статті 40 цього Закону. Тобто, правила ч. 1 ст. 40 вище згаданого Закону при перерахунку пенсії, застосовуються виключно з метою визначення періоду страхового стажу за який може бути обчислена заробітна плата (дохід). Частина 1 статті 40 згаданого Закону передбачає, що для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд до 01 липня 2000 року, незалежно від перерв та за весь період страхового стажу, починаючи з 01 липня 2000 року. Відповідно до пункту 6 статті 92 Конституції України виключно законами України визначаються, зокрема, форми і види пенсійного забезпечення. Такими законами є Закон України «Про пенсійне забезпечення» від 05 листопада 1991 року № 1788-12 та Закон України «Про загальнообов'язкове пенсійне страхування» № 1058 від 09 липня 2003 року. З огляду на зазначене та

Результат розгляду: denied