Рішення адміністративного суду від 2014-03-04 00:00:00+02

Відповідач (ідентифікаційний код 33297006) як юридична особа зареєстрований Дарницькою районною в місті Києві державною адміністрацією та як платник податків перебуває на обліку у позивача. На час звернення позивача до суду з позовом за відповідачем обліковується податковий борг у розмірі 201034,28 грн., який виник у зв'язку з несплатою самостійно узгоджених ним грошових зобов'язань. Зокрема, у поданих податкових деклараціях з ПДВ відповідачем самостійно визначено суми податкових зобов'язань: - за 2 місяць 2012 року від 19 березня 2012 року № 9012970728 - 204157,00 грн.; - за 12 місяць 2010 року від 07 травня 2012 року № 9007087287 - 790,00 грн.; - за 4 місяць 2012 року від 21 травня 2012 року № 9028063139 - 409,00 грн.; - за 7 місяць 2012 року від 20 серпня 2012 року № 9050252780 - 700,00 грн. Як вбачається з наявних у матеріалах справи копій актів про результати камеральних перевірок даних, задекларованих у податковій звітності з ПДВ від 10 травня 2012 року № 1827 та № 1828, податкова звітність відповідачем за січень, березень 2012 року не подавалась. У зв'язку з викладеним, 10 травня 2012 року позивачем складено податкові повідомлення-рішення: № 0009491502, яким відповідачу нараховано штрафні (фінансові) санкції у розмірі 1020,00 грн.; № 0009501502/4283, яким відповідачу нараховано штрафні (фінансові) санкції у розмірі 170,00 грн. Податковий борг у розмірі 6211,72 грн., як пояснили у ході судового розгляду справи представники позивача, відповідачем погашено самостійно. Суд погоджується з доводами представників позивача щодо наявності підстав для задоволення позову, виходячи з оцінки наявних у матеріалах справи доказів та аналізу наступних положень і обставин. Так, згідно з ч. 1 п. 46.1 ст. 46, підпунктом 49.18.1 п. 49.1 ст. 49, п. 54.1 ст. 54, ч. 1 п. 57.1 ст. 57, п.п. 59.1, 59.3-59.5 Податкового кодексу України (далі - ПК України), податкова декларація, розрахунок (далі - податкова декларація) - документ, що подається платником податків (у тому числі відокремленим підрозділом у випадках, визначених цим Кодексом) контролюючому органу у строки, встановлені законом, на підставі якого здійснюється нарахування та/або сплата податкового зобов'язання, чи документ, що свідчить про суми доходу, нарахованого (виплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, суми утриманого та/або сплаченого податку. Податкові декларації, крім випадків, передбачених цим Кодексом, подаються за базовий звітний (податковий) період, що дорівнює: календарному місяцю (у тому числі в разі сплати місячних авансових внесків) - протягом 20 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) місяця. Крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов'язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов'язання та/або пені вважається узгодженою. Платник податків зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення. Податкова вимога не надсилається (не вручається), якщо загальна сума податкового боргу платника податків не перевищує двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. У разі збільшення загальної суми податкового боргу до розміру, що перевищує двадцять неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, контролюючий орган надсилає (вручає) податкову вимогу такому платнику податків. Податкова вимога надсилається не раніше першого робочого дня після закінчення граничного строку сплати суми грошового зобов'язання. Податкова вимога повинна містити відомості про факт виникнення грошового зобов'язання та права податкової застави, розмір податкового боргу, який забезпечується податковою заставою, обов'язок погасити податковий борг та можливі наслідки його непогашення в установлений строк, попередження про опис активів, які відповідно до законодавства можуть бути предметом податкової застави, а також про можливі дату та час проведення публічних торгів з їх продажу. У разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення. У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається). З наявних у матеріалах справи доказів вбачається, що на виконання викладених положень позивачем направлялась відповідачу податкова вимога від 06 квітня 2012 року № 818. Доказів оскарження вказаної вимоги відповідачем суду не надано, у зв'язку з чим, за переконанням суду, податковий борг є узгодженим. У листі Вищого адміністративного суду України від 12 квітня 2012 року № 1044/11/13-12 зазначено, що згідно з підпунктом 14.1.175 п. 14.1 ст. 14 ПК України, не сплачена платником податків у встановлений цим Кодексом строк сума узгодженого грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання, стають податковим боргом. У матеріалах справи міститься довідка позивача про заборгованість відповідача у розмірі 201034,28 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 11, ч. 1 ст. 69, ч.ч. 1, 6 ст. 71 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 72 цього Кодексу. Якщо особа, яка бере участь у справі, без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які вона посилається, суд вирішує справу на основі наявних доказів. На підставі викладених положень та обставин суд прийшов до висновку, що позов державної податкової інспекції у Дарницькому районі Головного управління Міндоходів у місті Києві до приватного підприємства "Промагросервіс 2005" про стягнення з відповідача коштів є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню повністю. Згідно з ч. 4 ст. 94 КАС України, у справах, в яких позивачем є суб'єкт владних повноважень, а відповідачем - фізична чи юридична особа, судові витрати, здійснені позивачем, з відповідача не стягуються. У зв'язку з ухваленням судового рішення на користь суб'єкта владних повноважень та відсутністю з його сторони судових витрат, судові витрати стягненню з відповідача не підлягають.

Результат розгляду: granted