Рішення адміністративного суду від 2014-03-25 00:00:00+02

До Малиновського районного суду м. Одеси 14.01.2014 року звернулась [PERSON] з адміністративним позовом до ІДАБК в Одеській області про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення та визнання дій протиправними. В обґрунтування своїх вимог позивач послалась на те, що є власником 7/25 частин домоволодіння з надвірними та господарським спорудами та будівлями, яке складається в цілому з одного черепашникового житлового будинку літ. «А», житловою площею 77,8 кв.м., загальною площею 151,8 кв.м., та надвірних споруд: сараю літ. «В», вбиральні літ. «Д», вбиральні літ. «Е», сараю літ. «И», гаражу літ. «З», №2-8 огорожі, І-ІV мостіння, розташованих на земельній ділянці площею 600 кв.м., яке знаходиться за адресою: [ADDRESS] Позивач зазначає, що власником іншої частини вказаного домоволодіння є [PERSON], між ними існує спір щодо користування спільним домоволодінням з надвірними та господарськими спорудами та будівлями по [ADDRESS] [PERSON] вказує, що в 2013 році розробила проект реконструкції своє частки домоволодіння та отримала відповідні дозвільні документи, однак, її сусідка [PERSON] звернулась до ІДАБК в Одеській області із заявою на незаконні дії позивача щодо проведення будівельних робіт. З приводу чого до [PERSON] в жовтні 2013 року звернувся співробітник ІДАБК в Одеській області з проханням надати пояснення, у відповідь представником [PERSON] були надані письмові пояснення щодо відсутності самочинного будівництва та дотримання вимог закону при здійсненні будівельних робіт. Позивач вказує, що з жовтня 2013 року до неї співробітники ІДАБК в Одеській області не звертались. 30.12.2013 року [PERSON] отримала два поштових відправлення ІДАБК в Одеській області, в яких були: супровідний лист №01/11-11868 від 10.12.2013 року, протокол про адміністративне правопорушення від 10.12.2013 року, припис про усунення порушень №1156 від 10.12.2013 року, акт перевірки дотримання вимог законодавства від 10.12.2013 року, супровідний лист №01/11-12265 від 18.12.2013 року, постанова №1077 по справі про адміністративне правопорушення від 17.12.2013 року. В протоколі про адміністративне правопорушення від 10.12.2013 року, приписі про усунення порушень №1156 від 10.12.2013 року, акті перевірки дотримання вимог законодавства від 10.12.2013 року, зазначено, що ці документи були складені у присутності [PERSON], яка від їх підпису відмовилась. Позивач зазначає, що їй взагалі не було відомо про існування цих документів до їх отримання поштою, та вони не могли бути складені у її присутності, оскільки вона в цей день знаходилась на роботі. Позивач зазначає, що в акті перевірки дотримання вимог законодавства від 10.12.2013 року вказано про виконання нею самовільних будівельних робіт шляхом реконструкції сараю літ. «І» шляхом збільшення геометричних розмірів об'єкта будівництва, однак, відсутні будь-які документи, на підставі яких співробітник ІДАБК в Одеській області [PERSON] зробив такі висновки, крім того, він не мав доступу до домоволодіння та спірної будівлі, що свідчить про відсутність складу адміністративного правопорушення. Оскільки ІДАБК в Одеській області в порушення вимог закону розглянула адміністративну справу без участі [PERSON] та без її належного та вчасного повідомлення, чим позбавило її можливості захищати свої права та інтереси при розгляді справи, та вчасно звернутися до суду із даним адміністративним позовом, [PERSON] просить суд: визнати поважними причини пропуску та поновити строк для оскарження постанови №1077 від 17.12.2013 року, складеної ІДАБК в Одеській області, по справі про адміністративне правопорушення [PERSON] у сфері містобудівної діяльності; скасувати постанову №1077 від 17.12.2013 року, складену ІДАБК в Одеській області, по справі про адміністративне правопорушення [PERSON] у сфері містобудівної діяльності; справу про адміністративне правопорушення закрити [PERSON] у сфері містобудівної діяльності закрити; визнати дії посадової особи ІДАБК в Одеській області протиправними. Представник позивача [PERSON] за довіреністю - [PERSON] позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити в повному обсязі, про що надала суду відповідну заяву. Представник відповідача ІДАБК в Одеській області в судове засідання не з'явився, повідомлявся судом про дату, час та місце розгляду справи належним чином, про причини своєї неявки суд не сповістив. В попередньому судовому засіданні представник відповідача за довіреністю Авдєєв О.Р. адміністративний позов не визнавав, посилаючись на те, що провадження у справі про адміністративне правопорушення у відношенні [PERSON] було здійснено відповідно до вимог закону. Дослідивши матеріали справи, надавши оцінку наявних доказам, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що на підставі направлення для проведення позапланової перевірки №3098 від 09.12.2013 року заступником начальника управління - начальника інспекційного відділу №2 інспекційного управління в м. Одесі ІДАБК у Одеській області [PERSON] було проведено позапланову перевірку дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, державних будівельних норм, стандартів і правил громадянкою [PERSON] по [ADDRESS] За результатами перевірки був складений Акт перевірки дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, державних будівельних норм, стандартів і правил від 10.12.2013 року, в якому зазначено, що за результатами перевірки встановлено: «Згідно витягу про державну реєстрацію прав №34861690 від 18.07.2012 року власником домоволодіння по [ADDRESS], є [PERSON] (житловий будинок літ. «А», сарай літ. «В», вбиральні літ. «Д», вбиральні літ. «Е», сарай літ. «І», гараж літ. «З»). В акті також вказано, що власником виконані самовільні будівельні роботи шляхом реконструкції сараю літ. «І» шляхом збільшення геометричних розмірів об'єкта будівництва. Інспекцією не зареєстровано жодних дозвільних документів на початок виконання будівельних робіт з реконструкції зазначеного об'єкта будівництва. Враховуючи зазначене, представник інспекції зазначив, що власником [PERSON] порушено ст. 34 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності». Було складено протокол про адміністративне правопорушення від 10.12.2013 року ІДАБК в Одеській області, про те, що власником домоволодіння по [ADDRESS], [PERSON] виконані самовільні будівельні роботи шляхом реконструкції сараю літ. «І» шляхом збільшення геометричних розмірів об'єкта будівництва. Інспекцією не зареєстровано жодних дозвільних документів на початок виконання будівельних робіт з реконструкції зазначеного об'єкта будівництва, чим порушено ст. 34 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності». В протоколі зазначено, що відповідальність за встановлені правопорушення передбачена ч. 6 ст. 96 КпАП України, та зазначено, що особу, яка притягується до відповідності, повідомлено про розгляд адміністративної справи 17.12.2013 року о 11.00 годин. 10.12.2013 заступником начальника управління - начальника інспекційного відділу №2 інспекційного управління в м. Одесі ІДАБК у Одеській області було видано [PERSON] припис про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил №1156, в якому зазначено, що виявлені порушення необхідно усунути до 10.01.2014 року. Доказів про те, що вказаний припис був вручений безпосередньо [PERSON] суду не надано. 17.12.2013 року начальником Інспекції ДАБК в Одеській області на підставі матеріалів справи про правопорушення у сфері містобудівної діяльності була винесена Постанова по справі про адміністративне правопорушення №1077 у відношенні [PERSON] Відповідно до зазначеної постанови позивача [PERSON] було визнано винною у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 6 ст. 96 КпАП України та накладено штраф у сумі 6800 грн. В постанові зазначено, що власником домоволодіння по [ADDRESS], [PERSON] виконані самовільні будівельні роботи шляхом реконструкції сараю літ. «І» шляхом збільшення геометричних розмірів об'єкта будівництва. Інспекцією не зареєстровано жодних дозвільних документів на початок виконання будівельних робіт з реконструкції зазначеного об'єкта будівництва, чим порушено ст. 34 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності». Позивач вважає вказану постанову незаконною, необґрунтованою та такою, що винесена без врахування всіх обставин, що мають значення для справи. Згідно ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій та бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Відповідно до вимог ст.280 КпАП України, орган (посадова особа) при розгляд справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчинені, чи підлягає вона адміністративній відповідальності (тобто чи є вона суб'єктом правопорушення), чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Частиною 6 ст. 96 КпАП України передбачено адміністративну відповідальність за виконання будівельних робіт без реєстрації декларації про початок виконання зазначених робіт, а також наведення недостовірних даних у такій декларації, вчинені щодо об'єктів I категорії складності. В постанові про адміністративне правопорушення зазначено про здійснення [PERSON] самовільних будівельних робіт шляхом реконструкції сараю літ. «І» шляхом збільшення геометричних розмірів об'єкта будівництва, без жодних дозвільних документів на початок виконання будівельних робіт з реконструкції зазначеного об'єкта будівництва, чим порушено ст. 34 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності». З наведеного вбачається, що визнаючи особу винною у порушенні ст. 34 Закону України «Про архітектурну діяльність», відповідач лише вказав про самовільні будівельні роботи [PERSON] з реконструкції сараю літ. «І» шляхом збільшення його геометричних розмірів, проте не зазначив на підставі яких документів та в який спосіб було встановлено суть діяння, яке містить суспільну протиправність, наслідки, причинно-наслідковий зв'язок між діянням та наслідками тощо. Згідно технічних паспортів на садибний (індивідуальний) житловий будинок по вул. Малиновського, 76, у м. Одесі, виготовлених КП «ОМБТІ та РОН» 21.04.2012 року та КП «БТІ» Одеської міської ради 11.03.2014 року вбачається, що до складу домоволодіння, яке належить [PERSON], входить сарай літ. «И», який серед зазначених самочинно збудованих споруд не значиться, а сарай літ. «І», зазначений в оскаржуваній постанові як самовільно реконструйований, взагалі відсутній. З зазначених технічних паспортів також встановлено, що станом на 21.04.2012 року сарай літ. «И» був дерев'яний, а станом на 11.03.2014 року сарай літ. «И» був перебудований з черепашнику. Відповідно до абзацу 57 пункту 3.2 розділу 3 Інструкції про порядок проведення технічної інвентаризації об'єктів нерухомого майна, затвердженої наказом Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України № 127 від 24.05.2001 року, не належать до самочинного будівництва для одноквартирних (садибних), дачних та садових будинків, зокрема, засклення балконів, лоджій, веранд, терас, крім будинків, що занесені до Державного реєстру нерухомих пам'яток України, заміна матеріалу стін будинків, господарських будівель без збільшення розміру фундаменту та поверховості. Так як сарай літ. «И», який входить до складу домоволодіння, яке належить [PERSON], за своїм призначенням є господарською будівлею, тому заміна матеріалу стін цієї споруди не є самочинним будівництвом. Тому, суд вважає, що визнаючи особу винною у порушенні ст. 34 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», відповідачем не було визначено об'єктивної сторони правопорушення. При таких обставинах, суд вважає, що в діях [PERSON] відсутній склад правопорушення передбаченого ч.6 ст.96 КпАП України. Судом встановлено, що в оскаржуваній постанові зазначено, що підставою для притягнення позивача до адміністративної відповідальності стали: протокол про адміністративне правопорушення від 10.12.2013 року, припис про усунення порушень №1156 від 10.12.2013 року, акт перевірки дотримання вимог законодавства від 10.12.2013 року. Відповідно до вимог ст. 254 КпАП України про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності. Протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається у двох екземплярах, один з яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності. Згідно до ч. 1 ст. 256 КпАП України, у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім'я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Відповідно до ч. 2-3 ст. 256 КпАП України протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами. У разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу цей факт фіксується поясненнями свідків такої відмови або відеозаписом, а також відповідним записом у протоколі. Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви свого відмовлення від його підписання. За ч. 4 ст. 256 КпАП України при складанні протоколу особі, яка притягується до адміністративної відповідальності, роз'яснюються її права і обов'язки, передбачені ст. 268 цього Кодексу, про що робиться відмітка у протоколі. Судом встановлено, що всупереч зазначеним вище нормам КпАП України [PERSON] не була ознайомлена зі складеним у її відношенні протоколом про адміністративне правопорушення від 10.12.2013 року, на підставі якого була винесена спірна постанова. В протоколі про адміністративне правопорушення від 10.12.2013 року посадовими особами відповідача зазначено, що [PERSON] від його підпису відмовилась, однак, така обставина не зафіксована в даному протоколі в порядку ч. 3 ст. 256 КпАП України, зокрема, шляхом поясненнями свідків такої відмови тощо. З урахуванням цього, відсутні жодні докази, які б підтверджували факт дотримання інспекторами контролюючого органу законної процедури притягнення позивача до адміністративної відповідальності, а саме не доведено факту складання протоколу про адміністративне правопорушення у присутності позивача та роз'яснення останній її прав та обов'язків під час притягнення до адміністративної відповідальності. Відповідно до ст. 285 КпАП України постанова оголошується негайно після закінчення розгляду справи. Копія постанови протягом трьох днів вручається або висилається особі, щодо якої її винесено. З досліджених судом доказів вбачається, що відповідачем не було дотримано вимог ст. 285 КпАП щодо строків вручення копії постанови про адміністративне правопорушення №1077 від 17.12.2013 року [PERSON] Відповідно до ст. 99 КАС України адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду щодо оскарження рішення суб'єкта владних повноважень, на підставі якого ним може бути заявлено вимогу про стягнення грошових коштів, встановлюється місячний строк. Про існування спірної постанови позивачу стало відомо лише після отримання поштового відправлення з ІДАБК в Одеській області 30.12.2013 року. 14.01.2014 року [PERSON] звернулась до Малиновського районного суду м. Одеси із адміністративним позовом до Інспекції ДАБК в Одеській області про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення та визнання дій протиправними. Статтею 100 КАС України визначено, що адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд на підставі позовної заяви та доданих до неї матеріалів не знайде підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, про що постановляється ухвала. При таких обставинах, суд вважає, поважними причини пропуску позивачем строку звернення до суду із даним позовом, тому поновлює [PERSON] строк звернення до адміністративного суду із даним позовом. Згідно зі ст. 8 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Судом враховується положення ст. 55 Конституції України, згідно з якою права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Згідно зі ст. 6 КАС кожному гарантується право на захист його прав, свобод та інтересів незалежним і неупередженим судом. Статтею 66 КАС України встановлено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. При таких обставинах, суд вважає, що притягнення [PERSON] до адміністративної відповідальності було проведено з порушенням норм чинного законодавства, а саме ст.ст. 254, 256 КпАП України, докази щодо наявності складу адміністративного правопорушення в діях особи, що притягнута до адміністративної відповідальності, відсутні, тому постанова в справі про адміністративне правопорушення №1077 від 17.12.2013 року про притягнення [PERSON] до адміністративної відповідальності за ч. 6 ст. 96 КпАП України - підлягає скасуванню. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 162 КАС України суд може прийняти постанову про визнання протиправними рішення суб'єкта владних повноважень чи окремих його положень, дій чи бездіяльності і про скасування або визнання нечинним рішення чи окремих його положень, про поворот виконання цього рішення чи окремих його положень із зазначенням способу його здійснення. Суд вважає, що скасування постанови про адміністративне правопорушення відновить права позивача. Разом з тим, суду відмовляє в задоволенні позову, в частині закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення [PERSON] у сфері містобудівної діяльності, оскільки таке повноваження не передбачене ст. 162 КАС України. Позовні вимоги [PERSON] про визнання неправомірними дій співробітника Інспекції ДАБК в Одеській області в частині складання та винесення спірної постанови №1077 від 17.12.2013 року про притягнення [PERSON] до адміністративної відповідальності за ч.6 ст. 96 КУпАП, також задоволенню не підлягають, з наступних підстав. Інспекція ДАБК у Одеській області є територіальним органом Державної архітектурно-будівельної інспекції України. Відповідно до Указу Президента України «Про Положення про Державну архітектурно - будівельну інспекцію України» № 439/2011 від 08.04.2011 року Державна архітектурно-будівельна інспекція є центральним органом виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань державного архітектурно-будівельного контролю, контролю у сфері житлово-комунального господарства. Державна архітектурно-будівельна інспекція відповідно до покладених на неї завдань здійснює контроль за виконанням приписів про усунення порушень вимог законодавства у сферах містобудівної діяльності, державних будівельних норм, стандартів та правил, у сфері житлово-комунального господарства; проводить перевірки відповідності виконання підготовчих та будівельних робіт, будівельних матеріалів, виробів і конструкцій, що застосовуються у будівництві, вимогам державних стандартів, будівельних норм і правил, технічним умовам, затвердженим проектним вимогам, рішенням; розглядає справи про правопорушення у сферах містобудівної діяльності, житлово-комунального господарства з прийняттям відповідним рішень. Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Таким чином, співробітник Інспекції ДАБК в Одеській області при винесенні постанови про адміністративне правопорушення відносно [PERSON] діяв у спосіб та у межах повноважень, визначених діючим законодавством України, тому правові підстави для задоволення позовних вимог про визнання дій неправомірними - відсутні. Враховуючи викладене, позовні вимоги [PERSON] до Інспекції ДАБК в Одеській області підлягають частковому задоволенню, в частині скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення №1077 від 17.12.2013 року про притягнення [PERSON] до адміністративної відповідальності за ч. 6 ст. 96 КпАП України. Відповідно до ч. 2 ст. 171-2 КАС України визначено, що рішення місцевого загального суду як адміністративного суду у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності є остаточним і оскарженню не підлягає.

Результат розгляду: partial