Рішення адміністративного суду від 2014-03-28 00:00:00+02

Відповідно до статті 160 частини 3 КАС України 28 березня 2014 року було проголошено вступну та резолютивну частини постанови. Повний текст постанови виготовлено та підписано 01 квітня 2014 року. Управління Пенсійного фонду України в Берегівському районі Закарпатської області звернулося до Закарпатського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в Берегівському районі Закарпатської області , яким просить стягнути з відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в Берегівському районі Закарпатської області заборгованість у сумі 458639,53 грн. Позовні вимоги мотивовані тим, що між позивачем - Управлінням пенсійного фонду України в Берегівському районі Закарпатської області та відповідачем - відділенням виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в Берегівському районі Закарпатської області складаються акти щомісячної звірки витрат по особових справах потерпілих, яким виплачено пенсії по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання та пенсії у зв'язку із втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання. За результатами, якої відповідач не сплатив витрати пов'язані з виплатою пенсій по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві за період з травня 2008 року по грудень 2010 року. При цьому, позивач стверджує, що відповідний обов'язок відповідача визначений ст. 21 Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності". Представник позивача в судовому засіданні просив суд задовольнити адміністративний позов з мотивів викладених в ньому. Представник відповідача подав заперечення на адміністративний позов, за яким просив залишити позовні вимоги без розгляду. В судовому засіданні 28 березня 2014 року, просив суд відмовити в задоволені позовних вимог, з мотивів наведених в письмових запереченнях та додатково зазначив, що форма акту щомісячної звірки витрат по особовим справам потерпілих яким виплачено пенсії по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності затверджена постановою правління Пенсійного фонду України та правління Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України від 04 березня 2003 року № 5-4/4, не містить рядка про включення до актів виплаченої щомісячної адресної допомоги. Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін по справі, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позову, виходячи з наступного. Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Згідно статті 10 Закону України "Про пенсійне забезпечення" пенсійне забезпечення громадян здійснюється органами Пенсійного фонду України, а згідно статті 8 Пенсійний фонд, поряд з іншими надходженнями, формується за рахунок коштів, що відраховуються підприємствами на заходи соціального страхування. Відповідно до ст. 81 Закону України "Про пенсійне забезпечення" призначення пенсій і оформлення документів для їх виплати здійснюється органами Пенсійного фонду України. Відповідно до пп. "г" п. 1 ст. 21 Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності" від 23.09.1999 року № 1105-XIV у разі настання страхового випадку Фонд соціального страхування від нещасних випадків зобов'язаний у встановленому законодавством порядку своєчасно та в повному обсязі відшкодовувати шкоду, заподіяну працівникові внаслідок ушкодження його здоров'я або в разі його смерті, виплачуючи йому або особам, які перебували на його утриманні пенсію по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання. Згідно з п. 5 ст. 24 Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності" фонд соціального страхування від нещасних випадків зобов'язаний співпрацювати з фондами з інших видів соціального страхування у фінансуванні заходів, пов'язаних з матеріальним забезпеченням та наданням соціальних послуг застрахованим, у кожному конкретному випадку спільно приймаючи рішення щодо того, хто з них братиме участь у фінансуванні цих заходів. Якщо після призначення застрахованій особі матеріальної допомоги чи надання соціальних послуг між Фондом соціального страхування від нещасних випадків і страховиками з інших видів соціального страхування виникають спори щодо понесених витрат, виплата здійснюється страховиком, до якого звернувся застрахований. При цьому страховик, до якого звернувся застрахований, має право звернутися до відповідного страховика з інших видів соціального страхування щодо відшкодування понесених ним витрат. В матеріалах справи міститься розрахунок сум заборгованості за період з 2008 року по 2010 рік, відповідно до якого сума щомісячної адресної допомоги за 2008 рік становить - 109058,69 грн., за 2009 рік - 151873,23 грн., за 2010 рік - 185886,25 грн. Загальна сума щомісячної адресної допомоги за вищевказані роки становить - 446818,17 грн. Сума витрат на виплату допомоги на поховання за 2008 рік становить 0,00 грн., за 2009 рік - 1144,80 грн., за 2010 рік - 0,00 грн. Загальна сума витрат на виплату допомоги на поховання за вищевказані роки становить - 1144,80 грн. Витрати на виплату підвищення до пенсії непрацюючим пенсіонерам за 2008 рік становить - 0,00 грн., за 2009 рік - 2943,30 грн., за 2010 рік - 1988,00 грн. Загальна сума витрат на виплату підвищення до пенсії непрацюючим пенсіонерам за вищевказані роки становить - 4931,30 грн. Витрати на виплату та доставки пенсій та інші виплати за 2008 рік становить - 200,17 грн., за 2009 рік - 0,00 грн., за 2010 рік - 1754,53 грн. Загальна сума витрат на виплату та доставку пенсій та інших витрат за вищевказані роки становить - 1954,70 грн. Витрати на виплату індексації державної адресної допомоги за 2008 рік становить - 3790,56 грн., за 2009 рік - 0,00 грн., за 2010 рік - 0,00 грн. Загальна сума витрат на виплату індексації державної адресної допомоги за вищевказані роки становить - 3790,56 грн. Сукупна сума витрат яка підлягає відшкодуванню відповідачем за період з 2008 року по 2010 рік становить - 458639,53 грн ( розрахунок а.с. 96). Щодо оскаржуваної державної адресної допомоги в сумі 446818,17 гривень та витрат на виплату індексації державної адресної допомоги в сумі 3790,56 гривень. Встановлено, що на виконання Порядку відшкодування Фондом соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України Пенсійному фонду витрат, пов'язаних з виплатою пенсій по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання та пенсій у зв'язку із втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання Управління Пенсійного фонду України у Берегівському районі Закарпатської області склало та надало відповідачу для підписання таблиці розбіжностей по відшкодуванню фондом соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України Пенсійному фонду України витрат, пов'язаних з виплатою пенсій по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання та пенсій у зв'язку із втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання за період з липня 2008 року по грудень 2010 року ( а.с. 69 -94); акти щомісячної звірки витрат по особових справа потерпілих з травня 2008 року по грудень 2010 року ( а.с. 8-39). Всі таблиці та акти підписані як позивачем так відповідачем. Пенсійним фондом України та Фондом соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України прийнята спільна постанова № 5-4/4 від 04 березня 2003 року (зареєстрована Міністерством юстиції України 16 травня 2003 року), якою затверджено Порядок відшкодування Фондом соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України Пенсійному фонду України витрат, пов'язаних з виплатою пенсій по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання та пенсій у зв'язку із втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності і відповідно до його положень не передбачено відшкодування адресної допомоги. Відповідно до ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Згідно статті 10 Закону України "Про пенсійне забезпечення", пенсійне забезпечення громадян здійснюється органами Пенсійного фонду України, а згідно статті 8 Пенсійний фонд, поряд з іншими надходженнями, формується за рахунок коштів, що відраховуються підприємствами на заходи соціального страхування. Відповідно до ст.81 Закону України "Про пенсійне забезпечення" призначення пенсій і оформлення документів для їх виплати здійснюється органами Пенсійного фонду України. Статті 21, 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності" передбачають обов'язок Фонду соціального страхування від нещасних випадків відшкодувати шкоду, заподіяну працівникові внаслідок ушкодження його здоров'я або у разі його смерті при настанні страхового випадку, виплачуючи йому або особам, які перебували на його утриманні, пенсію по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання; пенсію у зв'язку з втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання. Збір та акумулювання страхових внесків здійснює Фонд соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань відповідно до статті 46 Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності" та статей 1, 2 Закону України "Про страхові тарифи на загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності". Відповідно до ч.2 ст.7 Закону України "Про страхові тарифи на загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності" від 22.02.2001 року Фонд сплачує страхові виплати та надає соціальні послуги працівникам (членам їх сімей), які потерпіли на виробництві до 1 квітня 2001 року, з того часу, коли відповідні підприємства передали в установленому порядку Фонду документи, що підтверджують право цих працівників (членів їх сімей) на такі страхові виплати та соціальні послуги, або коли таке право встановлено в судовому порядку. Так, відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 26 березня 2008 року № 265 " Про деякі питання пенсійного забезпечення громадян" у разі, коли щомісячний розмір пенсійних виплат, державної соціальної допомоги інвалідам з дитинства і дітям-інвалідам, особам, які не мають права на пенсію, та інвалідам (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткових пенсій, цільової грошової допомоги, сум індексації та інших доплат, встановлених законодавством, крім пенсій за особливі заслуги перед Україною та щомісячної доплати до пенсії у зв'язку з втратою годувальника членам сімей шахтарів, смерть яких настала внаслідок нещасного випадку на виробництві) не досягає в осіб, яким призначено пенсію у зв'язку з втратою годувальника, на одного непрацездатного члена сім'ї 100 відсотків, на двох - 120 відсотків, на трьох і більше - 150 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого законом для осіб, які втратили працездатність, таким особам надається щомісячна державна адресна допомога до пенсій у сумі, що не вистачає до зазначених розмірів. Пунктом 4 вищезазначеної постанови виплата щомісячної державної адресної допомоги, передбаченої цією постановою, здійснюється за рахунок коштів, з яких виплачується пенсія або державна соціальна допомога. Згідно п. 5 ч. 2 ст. 24 Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності" якщо після призначення застрахованій особі матеріальної допомоги чи надання соціальних послуг між Фондом соціального страхування від нещасних випадків і страховиками з інших видів соціального страхування виникають спори щодо понесених витрат, виплата здійснюється страховиком, до якого звернувся застрахований. При цьому страховик, до якого звернувся застрахований, має право звернутися до відповідного страховика з інших видів соціального страхування щодо відшкодування понесених ним витрат. У відповідності до ст. 6 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" передбачено, що непрацездатні громадяни крім пенсійних витрат із системи пенсійного забезпечення мають право отримувати доплати, надбавки та підвищення до зазначених виплат додаткову пенсію в порядку та за рахунок коштів, визначених законодавством. Частиною 2 ст. 6 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" у разі, якщо сукупність виплат, зазначених у частині першій цієї статті, разом з пенсійними виплатами із системи пенсійного забезпечення та іншими доходами не досягають розміру прожиткового мінімуму, визначеного законом для непрацездатних громадян, такі громадяни мають право на отримання державної соціальної допомоги в порядку, розмірах та за рахунок коштів, визначених законом. Разом з тим, норми вказаного Порядку та статтею 21 Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності", визначають перелік соціальних послуг та виплат, які здійснюються та відшкодовуються Фондом соціального страхування від нещасних випадків. Відповідно до визначеного переліку, Фонд соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України зобов'язаний своєчасно та в повному обсязі відшкодовувати шкоду, заподіяну працівникові внаслідок ушкодження його здоров'я або в разі його смерті, виплачуючи йому або особам, які перебували на його утриманні: - допомогу у зв'язку з тимчасовою непрацездатністю до відновлення працездатності або встановлення інвалідності; - одноразову допомогу в разі стійкої втрати професійної працездатності або смерті потерпілого; - щомісячну грошову суму в разі часткової чи повної втрати працездатності, що компенсує відповідну частину втраченого заробітку потерпілого; - пенсію по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання; - пенсію у зв'язку з втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання; - допомогу дитині відповідно до статті 9 цього Закону. Відповідно до пункту 4 Порядку, відшкодуванню підлягають суми, що виплачуються відповідно до Законів України "Про пенсійне забезпечення", "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності" та інших нормативно-правових актів, а саме: - сума основного розміру пенсії по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання та пенсії у зв'язку із втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання; - щомісячна цільова грошова допомога на прожиття, якщо така надавалася пенсіонеру, який одержував вищезазначену пенсію; - допомога на поховання сім'ї померлого або особі, яка здійснила поховання особи, яка отримувала вищезазначену пенсію; - сума витрат Пенсійного фонду з виплати і доставки вищезазначених пенсій. Оскільки, державна адресна допомога не передбачена у переліку соціальних послуг та виплат, які здійснюються та відшкодовуються Фондом соціального страхування від нещасних випадків, суд приходить до переконання про безпідставність позовних вимог УПФУ у Берегівському районі щодо стягнення суми адресної допомоги. Вказана позиція суду узгоджується з рішенням Верховного Суду України, зокрема, з постановою від 20.06.2011 року у справі №21-118а11. Відповідно до частини 1 статті 244-2 КАС України рішення Верховного Суду України, прийняте за результатами розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначені норми права, та для всіх судів України. Щодо витрат на виплату допомоги на поховання в сумі 1144,80 грн. У відповідності до п. 8 ст. 34 Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності" від 23 вересня 1999 року № 1105-XIV, у разі смерті потерпілого суми страхових виплат особам, які мають на це право, визначаються із середньомісячного заробітку потерпілого за вирахуванням частки, яка припадала на потерпілого та працездатних осіб, що перебували на його утриманні, але не мали права на ці виплати. Позивач, до свого відзиву на заперечення відповідача, подав суду виписку із акту освідчення гр. [PERSON], де зазначено трудове каліцтво 15 липня 1991 року (а.с. 62); витяг з державного актів цивільного стану громадян про смерть [PERSON], який помер [INFO] року ( а.с. 63), що доводить на переконання позивача, факт правовідносин у сфері соціального забезпечення, яке регулюється Законом 1105. Однак, судом критично оцінюються дані доводи, так як надані докази позивачем не підтверджують смерть потерпілого [PERSON], саме від нещасного випадку на виробництві чи від професійного захворювання. Таким чином, позивач не довів наявність визначених законом правових підстав для здійснення відповідачем відшкодування витрат на виплату допомоги на поховання. Щодо витрат на виплату підвищення до пенсії непрацюючим пенсіонерам в сумі 4931,30 грн. Пунктом 4 вищевказаного порядку визначає виключний перелік витрат Пенсійного фонду України, які підлягають відшкодуванню за рахунок коштів Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві, а саме: - сума основного розміру пенсії по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання та пенсії у зв'язку із втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання; - щомісячна цільова грошова допомога на прожиття, якщо така надавалася пенсіонеру, який одержував вищезазначену пенсію; - допомога на поховання сім'ї померлого або особі, яка здійснила поховання особи, яка отримувала вищезазначену пенсію; - сума витрат Пенсійного фонду з виплати і доставки вищезазначених пенсій. Таким чином, витрати на виплату підвищення до пенсії непрацюючим пенсіонерам згідно до вищевказаного порядку не передбачені в переліку сум, які приймаються до заліку для відшкодування видатків Пенсійного фонду України, а тому підстав для відшкодування витрат на виплату підвищення до пенсії непрацюючим пенсіонерам немає. Зважаючи на особливості фінансування страхування від нещасного випадку, виключно цільове використання цих коштів та враховуючи те, що адресна допомога та підвищення до пенсії як окремі види соціальної допомоги не входять до складу розміру пенсії по інвалідності та пенсії у зв'язку з втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання, Фонд не може нести витрати на виплату державної адресної допомоги та підвищення до пенсії. Щодо витрат на виплату та доставку пенсій в сумі 1954,70 грн. Витрати на виплату та доставку пенсій розраховуються із сум виплачених та представлених Пенсійним фондом України до відшкодування сум пенсій. Позивачем не наведено підстав для підтвердження законності відшкодування за рахунок відповідача понесених позивачем витрат на виплату та доставку пенсій. Враховуючи, що витрати на виплату та доставку пенсій розраховуються із сум виплачених та представлених пенсійним фондом України до відшкодування сум пенсій та беручи до уваги той факт, що відсутні законні та обґрунтовані підстави для відшкодування будь-яких із заявлених позивачем виплачених сум, відповідно вимоги про відшкодування витрат на виплату і доставку пенсій не підлягає до задоволення. Згідно статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. Позивачем не доведено наявність підстав для відшкодування адресної допомоги, позовні вимоги необґрунтовані, суперечать вимогам закону та, виходячи з наведеного, в задоволенні позову слід відмовити.

Результат розгляду: denied