Рішення адміністративного суду від 2014-03-21 00:00:00+02

05 березня 2014 року позивач звернувся з адміністративним позовом до управління Пенсійного фонду України в м. Прилуках та Прилуцькому районі Чернігівської області про визнання неправомірною відмову в перерахунку пенсії та зобов'язання провести перерахунок пенсії з врахуванням пільгового стажу, при цьому зазначає, що на підставі наданих ним довідок та трудової книжки, було обраховано стаж роботи, що дає йому право на пенсійне забезпечення із розрахунку один рік за один рік не беручи до уваги те, що з 29 серпня 1982 року по 10 січня 1990 року він працював в Мегіонській нафтогазорозвідувальній експедиції; після чого в порядку переводу з 11 січня 1990 року по 01 червня 1993 року позивач працював в Ваховській нафтогазорозвідувальній експедиції, тобто в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, Росії. Відповідно до Указу Президії Верховної Ради Союзу РСР від 10 лютого 1960 року «Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях прирівняних до районів Крайньої Півночі», постанови Ради Міністрів Союзу РСР від 10 лютого 1960 року № 148 «Про порядок застосування Указу Президії Верховної Ради Союзу РСР від 10 лютого 1960 року «Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі», Указу Президії Верховної Ради Союзу РСР від 26 вересня 1967 року «Про розширення пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі», а також Інструкції, затвердженої постановою Держкомпраці СРСР та ВЦСПЦ від 16 грудня 1967 року, періоди роботи в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі зараховується до стажу роботи у співвідношенні один рік за півтора. Звернувшись до управління Пенсійного фонду України в м. Прилуках та Прилуцькому районі Чернігівської області з заявою про перерахунок пенсії, 29 січня 2014 року він отримав відмову в перерахунку пенсії із-за відсутності в його трудовій книжці та пенсійній справі документів, що підтверджували користування пільгами при обчисленні стажу роботи в районах Крайньої Півночі та в місцевостях прирівняних до районів Крайньої Півночі до 01 січня 1991 року. Позивач вважає, що в перерахунку пенсії йому відмовлено безпідставно, тому звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить визнати неправомірною відмову в перерахунку пенсії та зобов'язати відповідача здійснити йому перерахунок пенсії за період роботи в місцевостях прирівняних до районів Крайньої Півночі в пільговому обчисленні, зарахувавши стаж роботи із розрахунку один рік за півтора роки. Представник відповідача надав суду письмове заперечення на позовну заяву в якій не погоджується з позовними вимогами та просить відмовити позивачу у задоволенні позову повністю. Суддя за результатами розгляду справи в порядку скороченого провадження, оцінивши обставини справи, вважає їх достатніми для задоволення позовних вимог, з наступних підстав: З 29 серпня 1982 року по 10 січня 1990 року [PERSON] працював в Мегіонській нафтогазорозвідувальній експедиції, розташованій в Тюменській області Росія, що підтверджується копіями трудової книжки та довідки №04-32/4 від 27 липня 2007 року, виданою ВАТ «Славнафта-Мегіоннафтогазгеологія»(а. с.12-16). Після чого в порядку переводу з Мегіонської нафтогазорозвідувальної експедиції, з 11 січня 1990 року по 01 червня 1993 працював в Ваховській нафтогазорозвідувальній експедиції, що підтверджується копією трудової книжки ( а.с.12-14). Як з трудової книжки, так і з довідки вбачається, що всі підприємства, в яких працював позивач, знаходились в місцевостях прирівняних до районів Крайньої Півночі. З 11 січня 1995 року [PERSON] був прийнятий на роботу у НГВУ «Чернігівнафтогаз» та подальша його трудова діяльність проходила на території України, що підтверджується трудовою книжкою (а.с.12-14). 29 січня 2014 року [PERSON] звернувся до управління Пенсійного фонду в м. Прилуках та Прилуцькому районі в Чернігівській області з заявою про перерахунок пенсії та видачу розрахунку.( а.с.5). 12 лютого 2014 року управлінням Пенсійного фонду в м. Прилуках та Прилуцькому районі в Чернігівській області направлено на ім'я [PERSON] лист, в якому в перерахунку його пенсії було відмовлено із-за відсутності в трудовій книжці та пенсійній справі документів, що підтверджують користування пільгами по обчисленню стажу роботи в районах Крайньої Півночі та місцевостях прирівняних до районів Крайньої Півночі до 01 січня 1991 року (а.с.6). Згідно з п. 5 розділу XV «Прикінцевих положень» Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» період роботи до 1 січня 1991 року в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі колишнього Союзу РСР, а також на острові Шпіцберген зараховується до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло до 1 січня 1991 року. Пільгове обчислення страхового стажу застосовується для осіб, які працювали в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, та на яких поширювалися пільги, передбачені для працюючих в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, відповідно до Указу Президії Верховної Ради Союзу РСР від 10 лютого 1960 року «Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі», постанови Ради Міністрів Союзу РСР від 10 лютого 1960 року N 148 «Про порядок застосування Указу Президії Верховної Ради Союзу РСР від 10 лютого 1960 року «Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі», Указу Президії Верховної Ради Союзу РСР від 26 вересня 1967 року «Про розширення пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі». Підпунктом д) пункту 5 Указу Президії Верховної Ради Союзу РСР від 10 лютого 1960 року «Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі» передбачено, що «робітникам, які переводяться, направляються або запрошуються на роботу в райони Крайньої Півночі і в місцевості, які прирівнюються до районів Крайньої Півночі, з інших місцевостей держави, на умовах укладення ними трудових договорів на роботу в цих районах на строк 5 років, а на островах Північного Льодовитого океану - два роки, надавати додаткові наступні пільги: зараховувати один рік роботи в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, які прирівнюються до районів Крайньої Півночі, за один рік і шість місяців при обчисленні стажу, який дає право на отримання пенсії за віком і по інвалідності. Пільги, які передбачені цією статтею, надаються також особам, які прибули в райони Крайньої Півночі і в місцевості, які прирівнюються до районів Крайньої Півночі, за власним бажанням і які уклали строковий договір про роботу в цих районах». Пунктом 3 постанови Ради Міністрів Союзу РСР від 10 лютого 1960 року № 148 «Про порядок застосування Указу Президії Верховної Ради Союзу РСР від 10 лютого 1960 року «Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі» передбачено, що працівникам, які користуються в даний час пільгами, кожний рік роботи в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, які прирівнюються до районів Крайньої Півночі, до 01 березня 1960 року зараховувати за два роки роботи при розрахунку стажу для отримання пенсії за віком, по інвалідності і за вислугу років, а після 01 березня 1960 року - за один рік і шість місяців роботи при обрахуванні стажу для отримання пенсії за віком і по інвалідності. Пунктом 3 Указу Президії Верховної Ради Союзу РСР від 26 вересня 1967 року «Про розширення пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі» було постановлено «скоротити тривалість трудового договору, який дає право на отримання пільг, які передбачені статтею 5 Указу Президії Верховної Ради СРСР від 10 лютого 1960 року «Про впорядкування пільг для осіб, працюючих в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, які прирівнюються до районів Крайньої Півночі, з п'яти до трьох років». Матеріалами справи підтверджено, що [PERSON] працював у вищевказані періоди в місцевостях прирівняних до районів Крайньої Півночі. Необхідність подання саме трудового договору для пільгового розрахунку трудового стажу на роботі в районах Крайньої Півночі, суперечить вимогам діючого законодавства. Згідно з п. 5 розділу XV «Прикінцевих положень» Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» пільгове обчислення страхового стажу провадиться на підставі трудової книжки, або письмового трудового договору, або довідки, в яких зазначено період роботи в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, та користування пільгами, передбаченими вищезазначеними нормативно-правовими актами. Тобто, для пільгового обчислення страхового стажу вказана норма надає особі можливість надавати вказані документу за її вибором. Відповідно до Закону України «Про внесення змін до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», пільгове обчислення страхового стажу провадиться на підставі трудової книжки, або письмового трудового договору, або довідки, в яких зазначено період роботи в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, та користування пільгами, передбаченими вищевказаними нормативно-правовими актами. Статтею 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» визначено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Таким чином, записи в трудовій книжці є основним підтвердженням про укладення трудових договорів в районі Крайньої Півночі. Оскільки трудова книжка позивача, а також архівні довідки, які були надані позивачем, містять всю необхідну інформацію для пільгового обчислення страхового стажу, тому відмова відповідача в такому обчисленні є протиправною. Питання врахування періодів роботи в районах Крайньої Півночі (колишнього СРСР, а потім Російської Федерації) після 01 січня 1991 року до стажу при призначенні пенсій на території України регулюється нормами міжнародних угод, підписаних Україною та Російською Федерацією. З 01 січня 1992 року по 31 грудня 2001 року на території РФ діяв Закон РРСФР «Про державні пенсії в РРСФР» від 20 листопада 1990 року № 340-1, на підставі якого всі періоди роботи в районах Крайньої Півночі зараховуються в трудовий стаж в полуторному розмірі. У відповідності до ч. 4 ст. 1 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05 листопада 1991 року № 1788 у тих випадках, коли договорами (угодами) між Україною та іншими державами передбачені інші правила, ніж ті, які містяться в цьому законі, то застосовуються правила за цими договорами (угодами). Згідно з ч. 2 ст. 6 Угоди «Про гарантії прав громадян держав-учасників Співдружності незалежних Держав в галузі пенсійного забезпечення» від 13 березня 1992 року, укладеною між Україною і Росією, для встановлення права на пенсію, в тому числі пенсію на пільгових умовах і за вислугу років, громадянам держав-учасників угоди зараховується трудовий стаж, набутий на території будь-якої з цих держав, а також на території колишнього СРСР до набрання сили вказаної угоди. Відповідно до абзаців 2,3 ст. 6 Угоди між Урядом України і Урядом РФ «Про трудову діяльність і соціальний захист громадян України і Росії, які працюють за межами кордонів своїх країн» від 14 січня 1993 року трудовий стаж, включаючи стаж який обчислюється у пільговому порядку, і стаж роботи за спеціальністю, набутий у зв'язку з трудовою діяльністю на територіях обох Сторін, взаємно визнається Сторонами. Обчислення стажу здійснюється згідно з законодавством Сторони, на території якої відбувалась трудова діяльність. Сторонами визнаються дипломи, свідоцтво, інші документи державного зразка про рівень освіти і кваліфікації, які видані відповідними компетентними органами Сторін, без легалізації. Частиною 2 статті 4 Угоди «Про співробітництво в галузі трудової міграції та соціального захисту трудівників - мігрантів» від 15 квітня 1994 року, підписаної Урядами Азербайджанської Республіки, Республіки Вірменія, республіки Білорусь, Республіки Грузія, Республіки Казахстан, Киргизької Республіки, Республіки Молдова, РФ, Республіки Таджикистан, Туркменістану, Республіки Узбекистан, України, передбачено, що трудовий стаж, зокрема стаж на пільгових підставах і за спеціальністю, взаємно визнається Сторонами. З вищенаведених норм міжнародних угод, підписаних Україною та РФ, слідує, що обчислення стажу здійснюється згідно з законодавством держави, на території якої відбувалась трудова діяльність; пільговий стаж, набутий на території однієї з цих двох держав, визнається іншою державою. Тобто якщо певний період роботи особи на території РФ згідно з законодавством цієї держави повинен обчислюватися на пільгових підставах, то в такому ж порядку цей стаж повинен враховуватися щодо цієї людини і в Україні. Таким чином, стаж позивача має бути обчислений згідно із законодавством держави, на території якої відбувалась трудова діяльність особи. За таких обставин, проаналізувавши здобуті в судовому засіданні докази, у зв'язку з тим, що по 31 грудня 2001 року на території РФ діяв Закон РРСФР «Про державні пенсії в РРСФР» від 20 листопада 1990 року № 340-1, суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги в частині визнання дій відповідача неправомірними та зобов'язання зарахувати періоди роботи з 29 серпня 1982 року по 10 січня 1990 року, з 11 січня 1990 року по 01 червня 1993 року (включно) в місцевостях прирівняних до районів Крайньої Півночі, в пільговому обчисленні, зарахувавши їх до стажу роботи, що дає право на пенсійне забезпечення з розрахунку один рік за півтора року, оскільки дані обставини підтверджуються, як трудовою книжкою позивача так і довідкою. На підставі викладеного, Закону України «Про пенсійне забезпечення», Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», ст.ст.2,4,6,8,9,69,104, 122,159,160,163,186 КАС України, суд -

Результат розгляду: granted