Рішення адміністративного суду від 2014-01-21 00:00:00+02

02.03.2011 року [PERSON] звернулася до суду із адміністративним позовом до Новоград-Волинської міської ради, треті особи, що не заявляють самостійних вимог, [PERSON] та КП «Новоград-Волинське МБТІ» про визнання недійсним рішення місцевої ради. У позові просить визнати незаконним та скасувати рішення восьмої сесії п'ятого скликання Новоград-Волинської міської ради від 19.04.2007 року про передачу у власність та надання в користування земельної ділянки та житлового будинку, що знаходяться за адресою: [ADDRESS] до земель житлової та громадської забудови, який належав її покійному брату [PERSON] та спадкоємицею якого вона є. Протягом часу розгляду справи позивач неодноразово уточнювала та збільшувала розмір позовних вимог. 09.11.2011 року позивач остаточно уточнила позовні вимоги та просила: визнати незаконним та скасувати рішення восьмої сесії п'ятого скликання Новоград-Волинської міської ради від 19.04.2007 року про передачу у власність та надання в користування земельної ділянки та житлового будинку, що знаходяться за адресою: [ADDRESS] до земель житлової та громадської забудови, який належав її покійному брату [PERSON] та спадкоємицею якого вона є; визнати недійсним та скасувати рішення Новоград-Волинської міської ради від 30.09.2010 року № 702, на підставі якого видано Державний акт на право власності на земельну ділянку розміром 0,0873 га на ім'я [PERSON]; визнати недійсним та скасувати Державний акт на право власності на земельну ділянку розміром 0,0873 га, виданий на підставі рішення Новоград-Волинської міської ради від 30.09.2010 року № 702 на ім'я [PERSON] Позивач у судове засідання не з'явилася, надіслала заяву, у якій просить справу розглядати без її участі, оскільки за станом здоров'я не може бути присутня у судових засіданнях (а.с. 86). Представник відповідача - Самойленко Л.М., у судових засіданнях позовні вимоги не визнала. Посилається на те, що Новоград-Волинська міська рада діяла в межах закону. Суд, заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи та давши їм належну оцінку, дійшов наступного висновку. Встановлено, що у [PERSON] перебував у приватній власності житловий будинок, що знаходився за адресою: [ADDRESS], що підтверджується копією свідоцтва про право власності на житловий будинок та витягу з реєстру права власності на нерухоме майно (а.с. 6-8). Рішенням Новоград-Волинського міськрайонного суду № 2-о-53/07 від 15.03.2007 року встановлено, що [PERSON] помер [INFO]. Цим же рішенням встановлено факт прийняття [PERSON] спадщини усього майна [PERSON] (а.с. 9). У 1991 року виникла пожежа у будинку, що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. [PERSON] займалася ремонтом пошкодженого будинку, вказаний факт підтверджується матеріалами інвентарної справи, яка була досліджена у судовому засіданні. У березні 2007 року комісією було проведено обстеження земельної ділянки на [ADDRESS] на предмет наявності будівель та споруд. За результатами обстеження начальнику міжміського бюро технічної інвентаризації було рекомендовано внести зміни в державний реєстр прав власності щодо зняття з реєстру власності житлового будинку по [ADDRESS] покійного власника [PERSON] та начальнику міського відділу земельних ресурсів - внести пропозиції на сесію міської ради щодо зарахування вищевказаної земельної ділянки до земель запасу житлової та громадської забудови (а.с. 105). Рішенням восьмої сесії Новоград-Волинської міської ради від 19.04.2007 року № 162 «Про передачу у власність, надання у користування земельних ділянок та про інші питання земельних відносин» вирішено, що у зв'язку з відсутністю об'єкта нерухомого майна на [ADDRESS] та смертю власника [PERSON], зарахувати вищевказану земельну ділянку до земель житлової та громадської забудови. Однак, Новоград-Волинської міською радою при прийнятті вищевказаного рішення не було враховано рішення Новоград-Волинського міськрайонного суду від 15.03.2007 року та інтересів спадкоємиці [PERSON] Ст. 349 ЦК України передбачає, що право власності на майно припиняється в разі його знищення. У разі знищення майна, права на яке підлягають державній реєстрації, право власності на це майно припиняється з моменту внесення за заявою власника змін до державного реєстру. Отже, слід зауважити, що в силу ст. 349 ЦК України, лише [PERSON], як спадкоємиця після смерті свого брата [PERSON], мала право подавати заяву про внесення змін до державного реєстру щодо скасування державної реєстрації. Крім цього, дії Новоград-Волинської міської ради при прийнятті оспорюваного рішення не можна визнати правомірними й при застосуванні п. 11 ч. 1 ст. 346 ЦК України (право власності припиняється у разі припинення юридичної особи чи смерті власника), оскільки оспорюване рішення було прийняте після винесення рішення Новоград-Волинським міськрайонним судом № 2-о-53/07, про яке Новоград-Волинська міська рада була поінформована та представник якої був у судовому засіданні. Отже, про наявність спадкоємців станом на 19.04.2007 року відповідачу було відомо. Ст. 2 КАС України вказує на те, що завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ. До адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження. У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку. На підставі вищевикладеного судом встановлено, що внесення змін до реєстру прав власності щодо зняття з реєстру власності житлового будинку на [ADDRESS] покійного власника [PERSON] є протиправним, а тому Новоград-Волинської міською радою при прийнятті рішення від 19.04.2007 року № 162 «Про передачу у власність, надання у користування земельних ділянок та про інші питання земельних відносин» були порушенні права [PERSON] Отже оспорюване рішення відповідача в частині що порушують права позивача слід визнати незаконним та скасувати. Провадження у справі в частині позовних вимог [PERSON] до Новоград-Волинської міської ради щодо визнання недійсним та скасування рішення Новоград-Волинської міської ради від 30.09.2010 року № 702, на підставі якого видано Державний акт на право власності на земельну ділянку розміром 0,0873 га на ім'я [PERSON] і визнання недійсним та скасування Державного акту на право власності на земельну ділянку розміром 0,0873 га, виданий на підставі рішення Новоград-Волинської міської ради від 30.09.2010 року № 702 на ім'я [PERSON] закрито ухвалою Новоград-Волинського міськрайонного суду № 2-а-448/11 від 21.01.2014 року.

Результат розгляду: granted