Рішення адміністративного суду від 2014-01-31 00:00:00+02

01.12.2010 р. Державна податкова інспекція у Залізничному районі м. Львова, правонаступником якої є Державна податкова інспекція у Залізничному районі м. Львова Головного управління Міндоходів у Львівській області звернулась до суду з позовом про стягнення з [PERSON] податку з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів в розмірі 56880,00 грн. Позовні вимоги мотивує тим, що [PERSON] є власником трьох автомобілів; від його імені здійснено їх першу реєстрацію автомобілів. Однак відповідно до Закону України "Про податок з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів" при першій реєстрації не сплатив податок з власників транспортних засобів до місцевого бюджету, що всього становить 56880,00. Податок до бюджету не надійшов, а тому він фактично не сплачений та підлягає стягненню податковим органом в примусовому порядку. В судовому засіданні представник позивача вимоги підтримав. Представник [PERSON] позовні вимоги заперечував. Пояснив, що дійсно в 2009 р. на прохання свого знайомого за винагороду видав від свого імені нотаріально посвідчену довіреність на купівлю, реєстрацію та розпорядження транспортними засобами. Визнає, що внаслідок цього за ним представником було зареєстровано VOLKSWAGEN Т4, д.н.з.[NUMBER], 2001 р.в., VOLKSWAGEN Т4, д.н.з.[NUMBER], 2000 р.в., VOLKSWAGEN Т4, д.н.з.[NUMBER], 1997 р.в. Про те, що особа, якій він видав довіреність не сплатила податок не знав, хоча визнає, що такий мав бути сплачений, оскільки реєстрація без цього не може проводитись. Вважає, що його було введено в оману, вчинено відносно нього злочин, а тому звернувся до правоохоронних органів. Фактично ніколи цих транспортних засобів не бачив, не користувався ними. Крім того, вважає, сума податку повинна становити значно менше, ніж нараховано, оскільки рік випуску транспортних засобів є більшим ніж 8 років. З цих підстав просив в позові відмовити. Треті особи в судове засідання не з'явилися, пояснень по суті спору не Суду не надали. Дослідивши надані докази, Суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Львівський відділ реєстраційно - екземенаційної роботи Управління ДАІ Головного УМВС України у Львівській області надав інформацію ДПА у Львівській області про фізичних осіб, якими протягом 2008 р.- 2010 р. здійснювалась перша реєстрація вантажних автомобілів в Україні та інформація про сплату податку по яких підлягає перевірці органами державної податкової служби. Серед зазначених фізичних осіб вказано і [PERSON]. Згідно з даними Управління державної автомобільної інспекції Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Львівській області на ім'я [PERSON] зареєстрував такі транспортні засоби: 20.10.2009 р. - VOLKSWAGEN Т4, д.н.з.[NUMBER], 2001 р.в., № кузова [NUMBER], податок 13272,00 грн. 09.10.2009 р. - VOLKSWAGEN Т4, д.н.з.[NUMBER], 2000 р.в., ідентифікатор [NUMBER], податок 18960,00 грн. 09.10.2009 р. - VOLKSWAGEN Т4, д.н.з.[NUMBER], 1997 р.в., ідентифікатор [NUMBER], податок 18 960 грн. Управління Державтоінспекції Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Львівській області надало копію реєстраційної справи т.з. VOLKSWAGEN Т4, д.н.з.[NUMBER], 2001 р.в., № кузова [NUMBER], зареєстрований 20.10.2009 р. в якій наявні: заява № 56 від 20.10.2009 р. про видачу тимчасового талону та д.н.з., накладна № 163001 від 08.12.2009 р., посвідчення ТЗ серії [NUMBER], видане Львівською митницею 16.10.2009 р., про ввезення на територію України [PERSON] т.з. для [PERSON], ВМД від 16.10.2009 р., свідоцтво від 26.06.2001 р. рахунок-фактура, витяг з Центрального сервера ДДАІ МВС України з відмітною «Погашено», сертифікат відповідності, висновок спеціаліста, копія квитанції № 371.1008.1 від 21.10.2009 р. на суму 346,00 грн. Крім того, надано протокол виїмки слідчим відділом прокуратури Львівської області 10.05.2011 р. реєстраційних справ, серед яких реєстраційна справа на зареєстрований 09.10.2009 р. т.з. VOLKSWAGEN Т4, д.н.з.[NUMBER], 2000 р.в., ідентифікатор [NUMBER], в якій наявні заява № 8038 від 09.10.2009 р., накладна № 137867 від 10.10.2009 р., посвідчення про реєстрацію ТЗ серії [NUMBER], бриф 014602764, сертифікат відповідності [NUMBER], купча, висновок спеціаліста від 09.10.2009 р., оригінал квитанції № 9474.839.4, № 9474.109.4. До матеріалів справи слідчий відділ прокуратури Львівської області долучив копію квитанції № 9474.109.4 від 10.10.2009 р. на суму 18950,00 грн. Також проведено виїмку реєстраційної справи зареєстрованого 09.10.2009 р. т.з. VOLKSWAGEN Т4, д.н.з.[NUMBER], 1997 р.в., ідентифікатор [NUMBER], в якій наявні заява № 8039 від 09.10.2009 р., накладна № 137866 від 10.10.2009 р., посвідчення про реєстрацію ТЗ, бриф, купча, сертифікат відповідності, висновок спеціаліста, оригінал квитанції № 9474.840.4, № 9474.112.4. До матеріалів справи слідчий відділ прокуратури Львівської області долучив копію квитанції від 12.10.2009 р. № 9474.112.4 на суму 18980,00 грн. Незважаючи на наявність в матеріалах реєстраційних справ транспортних засобів копій квитанцій про сплату податку, сума податку за три транспортні засоби, разом 56880,00 грн., фактично не надійшли на рахунок відповідного місцевого бюджету. Листом від 04.11.2010р. № 5949 ЗАТ "КБ "Приватбанк" повідомило ДПА у Львівській області, що за даними ЗАТ "КБ "Приватбанк", квитанції про сплату податку з власників транспортних засобів від імені [PERSON] не знайдено. Листом від 15.03.2011 р. № 61-9/2002 Головне Управління Державного казначейства України підтвердило, що кошти сплачені [PERSON] згідно квитанцій не надходили. В свою чергу, [PERSON] не заперечує факту реєстрації на свої ім'я зазначених вище транспортних засобів. В судовому засіданні він визнав, що в 2009 р. на прохання свого знайомого за винагороду видав від свого імені нотаріально посвідчену довіреність на купівлю, реєстрацію та розпорядження транспортними засобами, хоча в дійсності цими автомобілями не користувався. Припускав, що особи, яким він довірив транспортні засоби сплатили податки. З метою доведення незаконності реєстрації т.з. за ним без сплати податків [PERSON] звернувся до Прокуратури Львівської області із заявою про вчинення відносно нього злочину. Судом встановлено, що слідчим відділом прокуратури Львівської області порушено кримінальну справу № 181-0311та № 181-0290 щодо службових осіб Львівського ВРЕР УДАІ ГУМВС України у Львівській області за ознаками злочинів, передбачених ч. 3 ст. 364, ч.1,3 ст. 358 КК України (зловживання службовим становищем та перевищення службових повноважень, використання невстановленими особами підроблених документів). З цієї підстави провадження у справі зупинялось. Вироком Шевченківського районного суду м. Львова від 01.07.2013 р. (справа № 1-233/11) по обвинуваченню [PERSON], начальника Львівського відділу реєстраційно-екзаменаційної роботи УДАІ ГУ МВС України у Львівській області встановлено що, «….протягом січня 2009 - березня 2010 років у Львівському ВРЕР УДАІ ГУ МВСУ у Львівській області проведено реєстрацію транспортних засобів без сплати та із частковою сплатою податку з власників транспортних засобів на наступних фізичних осіб…серед яких т.з.VOLKSWAGEN T4, 1998 р.в., зареєстровано 10.10.2009р., [PERSON], несплата податку 18960,00 грн.; т.з.VOLKSWAGEN T4, 2000 р.в., зареєстровано 10.10.2009р., [PERSON], несплата податку 18960,00 грн.; т.з.VOLKSWAGEN T4, 2002 р.в., зареєстровано 08.12.2009р., [PERSON], несплата податку 13272,00 грн.». Вироком Личаківського районного суду м. Львова від 13.11.2013 р. (справа № 1/463/51/13) по обвинуваченню [PERSON], заступника начальника Львівського відділу реєстраційно - екзаменаційної роботи ДАІ ГУМВС України у Львівській області встановлено, що «…неналежно виконуючи свої службові обов'язки, через несумлінне ставлення до них, упродовж грудня 2009 - березня 2010 років провів первинну реєстрацію т.з. без сплати податку (або з частковою сплатою). [PERSON] та [PERSON] визнано винними у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст. 367 КК України. Львівська філія ДП "Інформаційний центр" Міністерства юстиції України на запит суду надала витяг з Єдиного реєстру довіреностей про видання від імені [PERSON] довіреності іншим особам на право на право придбання, будь-якого відчуження належних йому транспортних засобів. Надано витяг з Єдиного реєстру довіреностей згідно з яким приватним нотаріусом посвідчено 30.09.2009 р. від імені [PERSON] довіреність на представників [PERSON], [PERSON] на право придбання за кордоном транспортних засобів та право реєструвати їх в органах ДАІ, керувати транспортним засобом, представляти інтереси, зокрема в органах Державтоінспекції з усіх без винятку питань, пов'язаних з купівлею транспортного засобу, подавати та отримувати документи, сплачувати грошові кошти, збори тощо. Таким чином, спір виник щодо сплати фізичною особою податку з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів. У зв'язку з цим доказуванню у даній справі підлягає доведеність факту сплати податку. Спір виник щодо сплати фізичною особою податку з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів. У зв'язку з цим доказуванню у даній справі підлягає доведеність факту сплати податку. Вирішуючи спір, Суд виходить з наступного. Відповідно до ст. 67 Конституції України кожен зобов'язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом. Закон України "Про податок з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів" від 11.12.1991 р. порушення якого встановлено податковим органом, та Закон України від 25.06.1991, № 1251-XII "Про систему оподаткування", Закон України від 21.12.2000 р. № 2181-III "Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами" втратили чинність з 01 січня 2011 року, згідно з Податковим кодексом України від 02.12.2010 р. № 2755-VI. Спірні правовідносини виникли до 01.01.2011 року, а тому положення Закону України "Про податок з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів" та "Про систему оподаткування", "Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами" застосовуються Судом при вирішенні спору. Стаття 14 Закон України "Про систему оподаткування" передбачала, що до загальнодержавних належать, зокрема, такі податки і збори (обов'язкові платежі), як податок з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів. Порядок сплати даного податку до 01.01.2011 р. було врегульовано Законом України "Про податок з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів". Чинний Податковий кодекс України (ст. 9) також передбачає сплату даного податку, як загальнодержавного, який тепер називається збір за першу реєстрацію транспортного засобу. Порядок сплати збору за першу реєстрацію транспортного засобу врегульовано розділом 7 ПК України. Відповідно до ст. 1 Закону платниками податку з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів є підприємства, установи та організації, які є юридичними особами, іноземні юридичні особи (далі - юридичні особи), а також громадяни України, іноземні громадяни та особи без громадянства (далі - фізичні особи), які здійснюють першу реєстрацію в Україні, реєстрацію, перереєстрацію транспортних засобів та/або мають зареєстровані в Україні згідно з чинним законодавством власні транспортні засоби, які відповідно до статті 2 цього Закону є об'єктами оподаткування. Відповідно до ст. 2 об'єктами оподаткування є, зокрема, автомобілі, призначені для перевезення не менше 10 осіб, включаючи водія, - код 8702; автомобілі легкові - код 8703; автомобілі вантажні - код 8704. Згідно бази даних Львівського відділу реєстраційно-екземенаційної роботи ДАІ від імені [PERSON] здійснено першу реєстрацію транспортних засобів 1) 20.10.2009 р., VOLKSWAGEN Т4, д.н.з.[NUMBER], 2001 р.в., сума податку 13272,00 грн.; 2) 09.10.2009 р., VOLKSWAGEN Т4, д.н.з.[NUMBER], 2000 р.в., сума податку 18960,00 грн.; 3) 09.10.2009 р., VOLKSWAGEN Т4, д.н.з.[NUMBER], 1997 р.в., сума податку 18 960 грн. Згідно з Посвідченням про реєстрацію ТЗ, нотаріально посвідченою 30.09.2009 р. довіреністю зазначені транспортні засоби ввезені на територію України представниками [PERSON], [PERSON], яким надано усі права пов'язані з купівлею та реєстрацією транспортних засобів, їх розпорядженням. Таким чином, [PERSON] є власником зазначених транспортних засобів, а тому є платником податку з власників транспортних засобів. Як вбачається з матеріалів справи уповноваженими від його імені особами на сплату податку були [PERSON], [PERSON] Оцінюючи доводи сторін в частині сплати податку, Суд встановив, що такий не сплачено. Відповідно до ст. 3, 5, 6 Закону перша реєстрація в Україні - це реєстрація транспортного засобу в Україні, яка здійснюється уповноваженими державними органами України вперше щодо цього транспортного засобу, а фізичні особи-платники податку зобов'язані пред'явити органам, що здійснюють першу реєстрацію в Україні транспортних засобів, квитанції або платіжні доручення про сплату податку за попередній (у разі здійснення сплати) та за поточний роки. У разі відсутності документів про сплату податку, перша реєстрація в Україні транспортних засобів не проводиться. Якщо право користування транспортним засобом передано фізичною особою за дорученням іншій особі, податок з власників транспортних засобів сплачується його власником або від його імені особою, якій це право передано, якщо це передбачено в дорученні на право користування транспортним засобом, за місцем реєстрації цього транспортного засобу. З наведених вище норм вбачається, що безумовною підставою для першої реєстрації транспортного засобу є сплата відповідного податку, і такий податок сплачується до реєстрації, а не після. Суд погоджується, що вчинення державної реєстрації транспортного засобу повинно відбуватись тільки при вчиненні іншої дії (тобто, сплата податку). Разом з тим, суд не може надавати правової оцінки правомірності реєстраційних дій, оскільки це не є предметом спору. Тому презюмується правомірність державної реєстрації 1) 20.10.2009 р., VOLKSWAGEN Т4, д.н.з.[NUMBER], 2001 р.в., сума податку 13272,00 грн.; 2) 09.10.2009 р., VOLKSWAGEN Т4, д.н.з.[NUMBER], 2000 р.в., сума податку 18960,00 грн.; 3) 09.10.2009 р., VOLKSWAGEN Т4, д.н.з.[NUMBER], 1997 р.в., сума податку 18 960 грн. Сам факт наявності реєстраційної дії на ім'я [PERSON] не може бути беззаперечним доказом сплати податку, враховуючи що платіжний документ не знайдено. Обставини, за яких ці кошти не надходили до бюджету і хто з службових осіб сприяв цьому, не входять до предмету доказування в межах розгляду цієї справи. Та обставина, що при реєстрації за [PERSON] вказаних транспортних засобів не сплачено податок, відображена також у вироку Шевченківського районного суду м. Львова від 01.07.2013 року. Отже платник поддатку належним чином свої обов'язки не виконав, хоча й здійснив реєстрацію придбаного транспортного засобу. У матеріалах справи відсутні і відповідачем не надано доказів визнання недійсною виданої нотаріально посвідченої 30.09.2009 р. довіреності чи доказів визнання в судовому порядку дій представників згідно з цією довіреністю такими, що вчинені з перевищенням повноважень чи скасування в судовому порядку проведеної першої реєстрації транспортного засобу, чи доказів визнання у судовому порядку недійсними договорів купівлі-продажу автомобілів (тобто, не спростовано факту придбання автомобілів), чи доказів оскарження протиправних дій працівників ДАІ щодо проведення реєстрації автомобілів (тобто, не спростовано факт оформлення права власності на вказані автомобілі) тощо. Суд також зазначає, що неправомірні дії представників за дорученням, яким видана довіреність і кошти на придбання автомобілів та третіх осіб, які для ухилення від сплати податків ймовірно були залучені одним з представників за довіреністю при реєстрації на ім'я [PERSON] придбаних для неї транспортних засобів, не звільняють відповідача від відповідальності за несплату податку, оскільки він є власником транспортного засобу придбаного по дорученню, але такі неправомірні дії можуть бути підставою для пред'явлення [PERSON] у подальшому регресних вимог до представників та інших осіб про відшкодування шкоди. Відповідно до вимог п. 3.4 Положення про Державну автомобільну інспекцію Міністерства внутрішніх справ, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 14.04.97 N 341 (із змінами), працівниками Центру здійснюється контроль за внесенням обов'язкових платежів власниками ТЗ, у тому числі збору за першу реєстрацію ТЗ, збору на обов'язкове пенсійне страхування. З наведених положень вбачається, що органи Державтоінспекції повинні контролювати внесення коштів при реєстрації автомобіля. Однак, оскільки кошти сплачуються через банківські установи, а не через органи Державтоінспекції, то відповідно визначити факт надходження чи ненадходження коштів до бюджету орган реєстрації позбавлений можливості. Відтак, спосіб його контролю за сплатою податку полягає в прийнятті платіжного документа з усіма необхідними реквізитами. Суд враховує, що згідно з даними Львівського ВРЕВ УДАІ ним квитанції про оплату на момент реєстрації було прийнято і такі, як вбачається наявні в матеріалах реєстраційних справ. Разом з тим, як зазначено вище органи Державтоінспекції позбавлені можливості контролювати їх надходження до відповідного бюджету. Відповідно до ч. 5 ст. 50 Бюджетного кодексу України від 21.06.2001р. податки, збори (обов'язкові платежі) та інші доходи державного бюджету визнаються зарахованими в доход державного бюджету з моменту зарахування на єдиний казначейський рахунок державного бюджету. Оскільки сума податку з власників транспортних засобів, яка мала б бути сплачена відповідачем під час первинної реєстрації до не зарахована на єдиний казначейський рахунок державного бюджету, що підтверджується інформацією органу Державного казначейства, Суд вважає, що відповідач не виконав обов'язку із сплати податку. При цьому та обставина, що транспортний засіб було зареєстровано, є лише припущенням про сплату такого податку, яке не може бути взяте Судом до уваги, якщо є дані, які це спростовують. Оскільки відсутні докази сплати податку при реєстрації транспортних засобів, власником яких є [PERSON] та їх надходження до відповідного бюджету, Суд вважає, що позовні вимоги про стягнення податку з власників транспортних засобів в розмірі 56880,00 грн. Судові витрати у справі відсутні.

Результат розгляду: granted