Рішення адміністративного суду від 2014-03-18 00:00:00+02

Мукачівська об'єднана державна податкова інспекція Головного управління Міндоходів у Закарпатській області звернулася до Закарпатського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до товариства з обмеженою відповідальністю виробничо-комерційне підприємство «Автосервіс-Карпати» про стягнення коштів у рахунок погашення податкового боргу. Позов мотивовано тим, що за ТзОВ ВКП «Автосервіс-Карпати» рахується податковий борг в сумі 1021,00 грн. який станом на день звернення до суду є несплачений, відтак позивач просить задовольнити заявлені позовні вимоги, та стягнути з відповідача вказану суму заборгованості в судовому порядку. Позивач, в судове засідання не з'явився, проте в прохальній частині позовної заяви міститься клопотання про розгляд справи за наявними у справі матеріалами (а.с.5). Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча судом вживалися заходи щодо повідомлення відповідача про час та місце судового засідання, що підтверджується наявними в матеріалах справи повідомленнями про вручення поштового відправлення (а.с.29-35, 36-38). Відповідно до ч.4 ст. 128 КАС України у разі неприбуття відповідача, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, без поважних причин розгляд справи може не відкладатися і справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів. Судом вжито достатніх заходів щодо належного повідомлення відповідача про відкриття провадження, про дату, час і місце судового розгляду даної адміністративної справи. Таким чином справа розглядається за відсутності представника відповідача на підставі наявних в матеріалах справи доказів. Сторони в судове засідання не з'явилися, хоча про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, а відтак у відповідності до ч. 1 ст. 41 КАС України фіксація судового процесу технічними засобами не здійснюється. З'ясувавши всі обставини у справі та перевіривши їх належними та допустимими доказами суд дійшов висновку, що адміністративний позов підлягає до задоволення з огляду на наступне. Відповідно до ст.16 Податкового кодексу України, якою передбачені обов'язки платника податків, одним із обов'язків є обов'язок сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених Податковим Кодексом України та законами з питань митної справи. Відповідно до ст. 36 Податкового Кодексу України податковим обов'язком визнається обов'язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом. Податковий обов'язок є безумовним і першочерговим стосовно інших неподаткових обов'язків платника податків, крім випадків, передбачених законом. Як вбачається з матеріалів справи 04.03.2013 року Мукачівською ОДПІ проведено камеральну перевірку податкової звітності з податку на прибуток ТзОВ ВКП «Автосервіс-Карпати», якою встановлено порушення термінів сплати самостійно визначеного грошового зобов'язання з податку на прибуток протягом строків визначених п.57.1 ст.57 Податкового кодексу України. За результатами вказаної перевірки був складений акт №887/15-1/19102909 від 04.03.2013 року (а.с.17-18). Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що вищевказаний акт перевірки був надісланий відповідачу рекомендованим листом з повідомленням про вручення (а.с.16). На підставі акту перевірки №887/15-1/19102909 від 04.03.2013 року податковим органом було прийнято податкове повідомлення-рішення №0004231501 від 10.04.2013 р. яким відповідачу визначено зобов'язання за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) у розмірі 1021 грн. (а.с.15). Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що вищевказане податкове повідомлення-рішення було надіслано відповідачу рекомендованим листом з повідомленням про вручення (а.с.14). Відповідно до п. 57.3. ст. 57 Податкового кодексу України 57.3. у разі визначення грошового зобов'язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов'язаний сплатити нараховану суму грошового зобов'язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу. У разі оскарження рішення контролюючого органу про нараховану суму грошового зобов'язання платник податків зобов'язаний самостійно погасити узгоджену суму, а також пеню та штрафні санкції за їх наявності протягом 10 календарних днів, наступних за днем такого узгодження. Згідно п.59.1 ст.59 ПК України у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, орган державної податкової служби надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення. Відповідно п. 59.5 ст.59 ПК України у разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення. У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається). Так, Мукачівською ОДПІ з метою погашення заборгованості відповідачу було надіслано першу податкову вимогу №1/1007 від 07.12.2009 року та другу податкову вимогу №2/256 від 11.03.2010 року (а.с. 11). Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що податковим органом відповідно до вимог Закону України «Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами» від 21.12.2000 року №2181-III (який був чинним на час винесення податкових вимог) здійснено виїзди за місцезнаходженням (юридичною адресою) відповідача та складено акти про неможливість вручення податкових вимог у зв'язку з відсутністю відповідача та виставлено податкову вимогу на дошку податкових оголошень (а.с.12,13). Відповідно п.95.3 ст. 95 Податкового кодексу України стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання органам державної податкової служби, у розмірі суми податкового боргу або його частини. Відповідно до п.95.4 ст.95 ПК України контролюючий орган на підставі рішення суду здійснює стягнення коштів у рахунок погашення податкового боргу за рахунок готівки, що належить такому платнику податків. Стягнення готівкових коштів здійснюється у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України Відповідно до п.п. 20.1.19 п.20.1 ст 20 Податкового кодексу України органи державної податкової служби України мають право застосовувати до платників податків передбачені законом фінансові (штрафні) санкції (штрафи) за порушення податкового чи іншого законодавства, контроль за додержанням якого покладено на контролюючі органи; стягувати до бюджетів та державних цільових фондів суми грошових зобов'язань та/або податкового боргу у випадках, порядку та розмірі, встановлених цим Кодексом та іншими законами України; стягувати суми недоїмки із сплати єдиного внеску; стягувати суми простроченої заборгованості суб'єктів господарювання перед державою (Автономною Республікою Крим чи територіальною громадою міста) за кредитами (позиками), залученими державою (Автономною Республікою Крим чи територіальною громадою міста) або під державні (місцеві) гарантії, а також за кредитами із бюджету в порядку, визначеному цим Кодексом та іншими законами України. Заборгованість товариства з обмеженою відповідальністю виробничо-комерційне підприємство «Автосервіс-Карпати» крім іншого підтверджується довідкою про суми податкового боргу по податку на прибуток (а.с.6) та обліковою карткою (а.с.20-21). Зважаючи на вказані норми Закону, враховуючи обставини, встановлені судом, позовні вимоги слід задовольнити.

Результат розгляду: granted