Рішення адміністративного суду від 2014-03-13 00:00:00+02

Позивач звернувся в суд з позовом про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень - рішень №0002401720 та №0002411720 від 24.05.2013 року. Постановою Окружного адміністративного суду м.Києва від 13 серпня 2013 року позовні вимоги задоволено. Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції відповідач, подав апеляційну скаргу, в якій, вказуючи на порушення судом першої інстанції норм матеріального права, просив скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нове, яким в задоволенні позову відмовити. Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити частково, виходячи з наступного. Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, в період з 09.04.2013 року по 22.04.2013 року Державною податковою інспекцією у Оболонському районі міста Києва Державної податкової служби проведена документальна планова виїзна перевірка фінансово - господарської діяльності з питань дотримання фізичною особою - підприємцем [PERSON] податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.04.2010 року по 31.12.2012 року. Перевіркою встановлено порушення пункту 177.2 статті 177 Податкового кодексу України внаслідок чого за 2011 рік занижено податок з доходів фізичних осіб від здійснення підприємницької діяльності у сумі 7900,62 грн., не підтверджено відображене у декларації за грудень 2012 року бюджетне відшкодування у зменшення податкових зобов'язань з ПДВ на суму 10450,00 грн. За результатами перевірки складено акт № 526-17.2-05-2506703061 від 14.05.2013 року на підставі якого прийняті податкові повідомлення - рішення №0002401720 від 24.05.2013, яким збільшено суму грошового зобов'язання за платежем податок на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування на загальну суму 9 218,00 грн. у тому числі за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) на 1317,78 грн. та №0002411720 від 24.05.2013, яким зменшено розмір від'ємного значення суми податку на додану вартість у розмірі 10 450,00 грн. за серпень 2012 року. Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив з того, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Надаючи правову оцінку встановленим по справі обставинам та фактам, колегія суддів звертає увагу на наступне. Відповідно до пункту 177.2 статті 177 Податкового кодексу України об'єктом оподаткування є чистий оподатковуваний дохід, тобто різниця між загальним оподатковуваним доходом (виручка у грошовій та негрошовій формі) і документально підтвердженими витратами, пов'язаними з господарською діяльністю такої фізичної особи - підприємця Підпунктом 14.1.27 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України, встановлено, що витрати - сума будь-яких витрат платника податку у грошовій, матеріальній або нематеріальній формах, здійснюваних для провадження господарської діяльності платника податку, в результаті яких відбувається зменшення економічних вигод у вигляді вибуття активів або збільшення зобов'язань, внаслідок чого відбувається зменшення власного капіталу (крім змін капіталу за рахунок його вилучення або розподілу власником). Згідно з пунктом 138.1 статті 138 Податкового кодексу України витрати, що враховуються при обчисленні об'єкта оподаткування, складаються із: витрат операційної діяльності, які визначаються згідно з пунктами 138.4, 138.6 - 138.9, підпунктами 138.10.2 - 138.10.4 пункту 138.10, пунктом 138.11 цієї статті: інших витрат, визначених згідно з пунктом 138.5, підпунктами 138.10.5, 138.10.6 пункту 138.10, пунктами 138.11, 138.12 цієї статті, пунктом 140.1 статті 140 і статтею 141 цього Кодексу; крім витрат, визначених у пунктах 138.3 цієї статті та у статті 139 цього Кодексу. Витрати операційної діяльності включають: собівартість реалізованих товарів, виконаних робіт, наданих послуг та інші витрати беруться для визначення об'єкта оподаткування з урахуванням пунктів 138.2, 138.11 цієї статті, пунктів 140.2 - 140.5 статті 140, статей 142 і 143 та інших статей цього Кодексу, які прямо визначають особливості формування витрат платника податку. Відповідно до пункту 138.2 статті 138 Податкового кодексу України витрати, які враховуються для визначення об'єкта оподаткування, визнаються на підставі первинних документів, що підтверджують здійснення платником податку витрат, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку, та інших документів, встановлених розділом II цього Кодексу. Пунктом 138.4 статті 138 Податкового кодексу України, встановлено, що витрати, що формують собівартість реалізованих товарів, виконаних робіт, наданих послуг, крім нерозподільних постійних загальновиробничих витрат, які включаються до складу собівартості реалізованої продукції в періоді їх виникнення, визнаються витратами того звітного періоду, в якому визнано доходи від реалізації таких товарів, виконаних робіт, наданих послуг. Відповідно до пункту 138.8 статті 138 Податкового кодексу України собівартість виготовлених та реалізованих товарів, виконаних робіт, наданих послуг складається з витрат, прямо пов'язаних з виробництвом таких товарів, виконанням робіт, наданням послуг, а саме: прямих матеріальних витрат; прямих витрат на оплату праці; амортизації виробничих основних засобів та нематеріальних активів, безпосередньо пов'язаних з виробництвом товарів, виконанням робіт, наданням послуг; загальновиробничі витрати, які відносяться на собівартість виготовлених та реалізованих товарів, виконаних робіт, наданих послуг відповідно до положень (стандартів) бухгалтерського обліку; вартості придбаних послуг, прямо пов'язаних з виробництвом товарів, виконанням робіт, наданням послуг; інших прямих витрат, у тому числі витрат з придбання електричної енергії (включаючи реактивну). Таким чином, до складу витрат, що враховуються при обчисленні об'єкта оподаткування включаються витрати операційної діяльності, які включаються до складу собівартість виготовлених та реалізованих товарів, зокрема, вартість придбаних послуг прямо пов'язаних з виробництвом товарів, виконанням робіт, наданням послуг, що визнаються на підставі первинних документів, що підтверджують здійснення платником податку відповідних витрат. Як вбачається з матеріалів справи, відповідно до договору оренди обладнання № 1 від 26.02.2011 року позивач прийняв в оренду у ТОВ «МЕГААБСОЛЮТ 06» обладнання для виробництва хлібобулочних виробів. Обладнання отримано згідно акту приймання-передачі від 26.02.2011 року. Відповідно до Декларації про майновий стан і доходи за 2011 рік позивачем до складу валових витрат включені витрати за оренду обладнання. Разом з тим, виробництво хлібобулочних виробів на орендованому у ТОВ «МЕГААБСОЛЮТ 06» обладнанні розпочалося 12.07.2011 року, а отже, з 26.02.2011 року по 12.07.2011 року обладнання в підприємницькій діяльності позивачем не використовувалось. Таким чином, позивачем до складу валових витрат включені витрати за оренду обладнання у ТОВ «МЕГААБСОЛЮТ 06» яке не використовувалось у підприємницькій діяльності, а саме за періоди: квітень 2011 року на суму 17440,48 грн., травень 2011 року на суму 17580,01 грн. та за червень 2011 року на суму 17650,32 грн. З огляду на зазначене податковий орган дійшов обґрунтованого висновку про те, що позивачем було завищено валові витрати за 2011 рік на суму оренди обладнання, яке не використовувалось у підприємницькій діяльності на загальну суму 52670,81 грн. Відповідно до пп.14.1.27. п.14.1. ст.14 Кодексу, витрати - сума будь-яких витрат платника податку у грошовій, матеріальній або нематеріальній формах, здійснюваних для провадження господарської діяльності платника податку, в результаті яких відбувається зменшення економічних вигод у вигляді вибуття активів або збільшення зобов'язань, внаслідок чого відбувається зменшення власного капіталу (крім змін капіталу за рахунок його вилучення або розподілу власником). Відповідно до пп.139.1.9. п.139.1. ст.139 Кодексу, не належать до складу валових витрат будь-які витрати, не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими первинними документами, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення податкового обліку та нарахування податку. Згідно пп.14.1.181. п.14.1.ст.14 Податкового кодексу України, податковий кредит - це сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов'язання звітного періоду. Згідно із п. 198.1 статті 198 Податкового кодексу України право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг. Відповідно до п. 198.2 статті 198 Податкового кодексу України датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: - дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; - дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною. Згідно із п. 198.3 статті 198 Податкового кодексу України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку. Відповідно до п. 198.6 статті 198 Податкового кодексу України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу. Згідно із п. 201.7 статті 201 Податкового кодексу України податкова накладна виписується на кожне повне або часткове постачання товарів/послуг, а також на суму коштів, що надійшли на поточний рахунок як попередня оплата (аванс). Відповідно до п. 201.10 статті 201 Податкового кодексу України податкова накладна видається платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, на вимогу покупця та є підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту. При здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов'язаний надати покупцю податкову накладну після реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних. Підтвердженням продавцю про прийняття його податкової накладної та/або розрахунку коригування до Єдиного реєстру податкових накладних є квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі, яка надсилається протягом операційного дня. Як встановлено судом першої інстанції, податкова накладна, яка отримана позивачем від ТОВ «Берлен» на загальну суму 62700,00 грн. в тому числі ПДВ 10450,00 грн. оформлена відповідно до вимог чинного законодавства, що підтверджується наявною в графі «Включено до ЄРПН» позначкою «Х». Факт реєстрації накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних підтверджується відповідною квитанцією. Таким чином, ФОП [PERSON] протягом серпня 2012 року до складу податкового кредиту віднесено суму ПДВ у розмірі 10450,00 грн., яка підтверджена податковими накладними оформленими належним чином. За таких підстав, висновок податкового органу про завищення позивачем податкового кредиту у серпні 2012 року є помилковим. Отже, доводи апеляційної скарги спростовують висновки суду першої інстанції щодо неправомірності податкового повідомлення-рішення Державної податкової інспекції в Оболонському районі м. Києва Державної податкової служби від 24.05.2013 року №0002401720, в зв'язку з чим колегія суддів вбачає наявність підстав до скасування рішення суду першої інстанції та ухвалена нового рішення про відмову в задоволенні позовних вимог в цій частині.

Результат розгляду: partial