Рішення адміністративного суду від 2014-02-25 00:00:00+02

11 лютого 2014 року до Луганського окружного адміністративного суду надійшов позов Державної податкової інспекції у Лутугинському районі Головного управління Міндоходів у Луганській області до фізичної особи-підприємця [PERSON] про стягнення податкового боргу з податку на доходи фізичних осіб, що сплачується податковими агентами, із доходів платника податку у вигляді заробітної плати в сумі 1075,55 грн. В обґрунтування позову позивач зазначив, що [PERSON] зареєстрована як суб'єкт підприємницької діяльності Лутугинською районною державною адміністрацією 19.07.2007. На обліку в ДПІ у Лутугинському районі Головного управління Міндоходів у Луганській області фізична особа-підприємець [PERSON]знаходиться з 19.07.2007 за №2124. У 2008 році ДПІ у Лутугинському районі Головного управління Міндоходів у Луганській області нарахувало відповідачу податкове зобов'язання по податку з найманих працівників, граничний термін сплати - 29.12.2008. Зазначене податкове зобов'язання в сумі 1902,37 грн. сплачено відповідачем 06.12.2012, у зв'язку з чим платнику податків нараховано пеню за період з 30.12.2008 по 06.12.2012 в сумі 1075,55 грн. Станом на 03.02.2014 зазначена сума пені залишається несплаченою. . З метою погашення податкового боргу відповідача податковим органом направлено на адресу [PERSON] першу податкову вимогу №1/13 від 20.02.2009 та другу податкову вимогу №2/20 від 21.04.2009. Таким чином, позивач просить суд стягнути з фізичної особи-підприємця [PERSON] податковий борг з податку на доходи фізичних осіб, що сплачується податковими агентами, із доходів платника податку у вигляді заробітної плати в сумі 1075,55 грн. У судове засідання представник позивача не прибув, до суду надав клопотання про розгляд справи без його участі. Відповідач у судове засідання не прибув, про дату, місце та час розгляду справи був повідомлений належним чином. Дослідивши матеріали справи, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог і наданих сторонами доказів, оцінивши докази відповідно до вимог ст.ст. 69-72 Кодексу адміністративного судочинства України, суд прийшов до наступного. Стаття 67 Конституції України передбачає, що кожен зобов'язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, установлених законом. Відповідно до п.п.14.1.156 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України, що набрав чинності з 01.01.2011, податкове зобов'язання - сума коштів, яку платник податків, у тому числі податковий агент, повинен сплатити до відповідного бюджету як податок або збір на підставі, в порядку та строки, визначені податковим законодавством. Відповідно до п.п.14.1.175 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України податковий борг-це сума грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), самостійно узгодженого платником податків або узгодженого в порядку оскарження, але не сплаченого у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання. Згідно п.п.14.1.162 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України пеня - сума коштів у вигляді відсотків, нарахованих на суми грошових зобов'язань, не сплачених у встановлені законодавством строки. Підпунктом 129.1.1 пункту 129.1 статті 129 передбачено, що пеня нараховується після закінчення встановлених цим Кодексом строків погашення узгодженого грошового зобов'язання на суму податкового боргу нараховується пеня. Нарахування пені розпочинається: а) при самостійному нарахуванні суми грошового зобов'язання платником податків - від першого робочого дня, наступного за останнім днем граничного строку сплати грошового зобов'язання, визначеного цим Кодексом; б) при нарахуванні суми грошового зобов'язання контролюючими органами - від першого робочого дня, наступного за останнім днем граничного строку сплати грошового зобов'язання, визначеного у податковому повідомленні-рішенні згідно із цим Кодексом Відповідно до п.п.20.1.18 п.20.1 ст.20 Податкового кодексу України органи державної податкової служби мають право звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, обслуговуючих такого платника, на суму податкового боргу або його частини. Згідно з п.95.1 ст.95 Податкового кодексу України орган державної податкової служби здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі. Пунктом 95.2 статті 95 Податкового кодексу України передбачено, що стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 60 календарних днів з дня надіслання такому платнику податкової вимоги. Судом встановлено, що [PERSON] зареєстрована Лутугинською районною державною адміністрацією Луганської області 19.07.2007 за №2 367 000 0000 003231 (арк. справи 3). Відповідача взято на податковий облік в Державній податковій інспекції у Лутугинському районі Головного управління Міндоходів у Луганській області 19.07.2007 за № 2124 (арк. справи 4). Як вбачається з картки особового рахунку платника податків, станом на 31.12.2013 за відповідачем рахується несплачена пеня у розмірі 1075,55 грн. (арк. справи 9). Доказів сплати вказаної пені відповідачем суду не надано. Таким чином, сума пені, що підлягає стягненню з [PERSON], складає 1075,55 грн. 01 січня 2011 року набув чинності Податковий Кодекс України, який встановлює перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства. Відповідно до п. 2 Прикінцевих положень Податкового кодексу України з 01.01.2011 року Закон України «Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами» втратив чинність. Проте, у зв'язку з тим, що правовідносини, щодо направлення відповідачу податкових вимог виникли до набрання чинності Податковим Кодексом України, суд приходить до висновку, що в даному випадку разом із нормами Податкового кодексу України слід застосовувати також норми раніше діючого законодавства. Відповідно до п.п.6.2.1. п.6.2 ст.6 Закону № 2181-III «Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами» (який був чинним на дату виникнення спірних правовідносин), у разі коли платник податків не сплачує узгоджену суму податкового зобов'язання в установлені строки, податковий орган надсилає такому платнику податків податкові вимоги. Згідно п.п.6.2.3. п.6.2 Закону № 2181-III «Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами» (який був чинним на дату виникнення спірних правовідносин), податкові вимоги надсилаються: а) перша податкова вимога - не раніше першого робочого дня після закінчення граничного строку сплати узгодженої суми податкового зобов'язання. Перша податкова вимога містить повідомлення про факт узгодження податкового зобов'язання та виникнення права податкової застави на активи платника податків, обов'язок погасити суму податкового боргу та можливі наслідки непогашення його у строк; б) друга податкова вимога - не раніше тридцятого календарного дня від дня направлення (вручення) першої податкової вимоги, у разі непогашення платником податків суми податкового боргу у встановлені строки. Друга податкова вимога додатково до відомостей, викладених у першій податковій вимозі, може містити повідомлення про дату та час проведення опису активів платника податків, що перебувають у податковій заставі, а також про дату та час проведення публічних торгів з їх продажу. Підпунктом 6.2.4 вказаної статті визначено, що податкова вимога вважається надісланою (врученою) юридичній особі, якщо її передано посадовій особі такої юридичної особи під розписки або надіслано листом з повідомленням про вручення. Податкова вимога вважається надісланою (врученою) фізичній особі, якщо її вручено особисто такій фізичній особі або її законному представникові чи надіслано листом на її адресу за місцем проживання або останнього відомого місця її знаходження із повідомленням про вручення. Відповідно до ст.6 Закону України № 2181-III «Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами» (який був чинним на дату виникнення спірних правовідносин) та з метою погашення податкового боргу податковим органом приймались заходи, передбачені Законом № 2181, а саме, 20 лютого 2009 року позивачем винесено першу податкову вимогу № 1/13, яку направлено відповідачу. 21 квітня 2009 року позивачем винесено другу податкову вимогу № 2/20, яку направлено відповідачу (арк. справи 5, 6). Однак зазначені заходи не призвели до позитивних результатів, сума боргу в добровільному порядку відповідачем не сплачена. Таким чином, суд приходить до висновку, що позовні вимоги Державної податкової інспекції у Лутугинському районі Головного управління Міндоходів у Луганській області до фізичної особи-підприємця [PERSON] про стягнення податкового боргу з податку на доходи фізичних осіб, що сплачується податковими агентами, із доходів платника податку у вигляді заробітної плати в сумі 1075,55 грн. є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Питання по судових витратах не вирішується, оскільки позивач звільнений від їх сплати у встановленому порядку, а ст.94 Кодексу адміністративного судочинства України не передбачено їх стягнення у даних випадках.

Результат розгляду: granted