Рішення адміністративного суду від 2014-02-13 00:00:00+02

У серпні 2011 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до управління Пенсійного фонду України в місті Калуші Івано-Франківської області про перерахунок та виплату пенсії. Позивач просив визнати дії управління Пенсійного фонду в місті Калуші щодо відмови у зарахуванні до стажу його роботи період роботи в колгоспі ім. Шевченка Войнилівського району Станіславської області та зобов'язати відповідача зарахувати в загальний трудовий стаж період його роботи в колгоспі з 23.10.1958 року по 10.10.1959 року, де він працював електриком, та здійснити перерахунок та виплату пенсії з 6.03.2000 року. Постановою Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 7.09.2011 року позов задоволено. Визнано дії управління Пенсійного фонду України в місті Калуші щодо не зарахування [PERSON] в загальний трудовий стаж період його роботи в колгоспі ім. Шевченка Войнилівського району Станіславської області з 23.10.1958 року по 10.10.1959 року неправомірними. Зобов'язано управління Пенсійного фонду України в місті Калуші зарахувати [PERSON] в загальний трудовий стаж період роботи в колгоспі ім. Шевченка Войнилівського району Станіславської області з 23.10.1958 року по 10.10.1959 року, та здійснити перерахунок та виплатити пенсію [PERSON] з 6.03.2000 року. Постанову суду першої інстанції оскаржило управління Пенсійного фонду України в місті Калуші Івано-Франківської області, подавши на неї апеляційну скаргу. В апеляційній скарзі апелянт зазначає, що постанова суду першої інстанції прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права. Апелянт посилається на те, що запис у трудовій книжці за період роботи позивача в колгоспі ім. Шевченка Войнилівського району Станіславської області з 23.10.1958 року по 10.10.1959 року зроблено на основі договору, він є обов'язковим документом при зарахуванні даного стажу роботи, оскільки робота у колгоспі могла містити разовий характер, неповний робочий день або інші особливості. Дані необхідні записи в трудовій книжці відсутні. Також підставою для відмові в задоволенні позову є пропуск позивачем шестимісячного строку звернення до суду, передбаченого ч.2 ст.99 КАС України. Апелянт просить скасувати постанову Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 7.09.2011 року та прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову. Особи, які беруть участь в розгляді справи, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, в судове засідання не прибули, що дає підстави для розгляду справи в порядку письмового провадження за наявними в ній матеріалами. Вислухавши суддю-доповідача, дослідивши обставини справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційну скаргу слід задовольнити частково з таких підстав. В справі встановлено, що [PERSON] перебуває на обліку в управлінні Пенсійного фонду України в місті Калуші Івано-Франківської області та отримує пенсію по віку з 6.03.2000 року, що підтверджується копією пенсійного посвідчення (а.с. 10). В період з 23.10.1958 року по 10.10.1959 року [PERSON] працював електриком по договору в колгоспі ім. Шевченка Войнилівського району Станіславської області (тепер Калуський район Івано-Франківська область), що підтверджується записами в трудовій книжці (а.с. 6-7). Згідно листа управління Пенсійного фонду України в місті Калуші Івано-Франківської області № 920/Т-15 від 19.07.2011 року, [PERSON] відмовлено в зарахуванні трудового стажу за період з 23.10.1958 року по 10.10.1959 року та в перерахунку пенсії, оскільки запис у трудовій книжці зроблено на основі договору, яким є обов'язковим документом при зарахуванні даного стажу роботи, оскільки робота в колгоспі могла містити разовий характер, неповний робочий день або інші особливості. Такі дані в трудовій книжці відсутні. Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що позивач має право на перерахунок пенсії з врахуванням трудового стажу за період з 23.10.1958 року по 10.10.1959 року, оскільки факт роботи є встановленим та належним чином підтвердженим, тому відповідач зобов'язаний здійснити такий перерахунок та виплату починаючи з моменту призначення пенсії 6.03.2000 року. Колегія суддів частково погоджується з такими висновками суду першої інстанції та вважає їх частково правильними з огляду на наступне. Відповідно до положень ст.62 Закону України «Про пенсійне забезпечення», основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України. Згідно п. 1,2 Порядку підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою КМ України від 12.08.1993р. № 637 (далі Порядок), основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. У разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків. Згідно з п. 23 зазначеного Порядку, документи, що подаються для підтвердження трудової діяльності, повинні бути підписані посадовими особами і засвідчені печаткою. Відповідно до п.п. 17,18 Порядку, за відсутності документів про наявний стаж роботи та неможливість їх одержання у зв'язку з воєнними діями, стихійним лихом, аваріями, катастрофами або іншими надзвичайними ситуаціями стаж роботи, який дає право на трудову пенсію, встановлюється на підставі показань не менше двох свідків, які б знали заявника по спільній з ним роботі на одному підприємстві, в установі, організації (в тому числі колгоспі) або в одній системі. За відсутності документів про наявний стаж роботи і неможливості одержання їх внаслідок ліквідації підприємства, установи, організації або відсутності архівних даних з інших причин, ніж ті, що зазначені в пункті 17 цього Порядку, трудовий стаж установлюється на підставі показань не менше двох свідків, які б знали заявника по спільній роботі на одному підприємстві, в установі, організації (в тому числі колгоспі) або в одній системі і мали документи про свою роботу за час, стосовно якого вони підтверджують роботу заявника. Як видно з матеріалів справи, трудовий стаж позивача [PERSON] підтверджується записами в трудовій книжці. Крім того, факт роботи позивача в період з 23.10.1958 року по 10.10.1959 року стверджується показами свідка [PERSON] Відмова відповідача перерахувати пенсію [PERSON] з врахуванням спірного періоду ґрунтується виключно на припущенні того, що позивач міг виконувати разову роботу чи працювати неповний робочий день, а тому не може бути підставою для не врахування до трудового стажу даного періоду роботи. Відповідно до ч. 4 ст.45 Закону України, перерахунок призначеної пенсії, крім випадків, передбачених частиною першою статті 35, частиною другою статті 38, частиною третьою статті 42 і частиною п'ятою статті 48 цього Закону, провадиться в такі строки: у разі виникнення права на підвищення пенсії - з першого числа місяця, в якому пенсіонер звернувся за перерахунком пенсії, якщо відповідну заяву з усіма необхідними документами подано ним до 15 числа включно, і з першого числа наступного місяця, якщо заяву з усіма необхідними документами подано ним після 15 числа. Колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції про зобов'язання відповідача здійснити перерахунок та виплату пенсії позивачу з часу призначення йому пенсії за віком, оскільки такий перерахунок може бути здійснено лише з моменту звернення [PERSON] до відповідача з заявою про зарахування до загального стажу роботи періоду з 23.10.1958 року по 10.10.1959 року та проведення відповідного перерахунку пенсії. За таких обставин судова колегія вважає, що період роботи [PERSON] з 23.10.1958 року по 10.10.1959 року в колгоспі ім. Шевченка Войнилівського району Станіславської області слід зарахувати до загального трудового стажу та здійснити перерахунок та виплату пенсії з 1.07.2011 року, оскільки з відповідною заявою про перерахунок пенсії [PERSON] звернувся 20.06.2011 року. З огляду на викладене, постанову Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 7.09.2011 року у зв'язку з порушенням судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права слід скасувати та прийняти нову постанову про часткове задоволення позовних вимог з наведених вище підстав. Доводи апеляційної скарги щодо неправомірності рішення суду першої інстанції про зарахування до стажу роботи позивача періоду з 23.10.1958 року по 10.10.1959 року колегія суддів вважає необґрунтованими, тому підставою для відмови в задоволенні позову в цій частині вони бути не можуть.

Результат розгляду: partial