Рішення адміністративного суду від 2014-03-27 00:00:00+02

у листопаді 2011 року позивач звернулась до Кіцманського районного суду Чернівецької області з позовом до Управління праці та соціального захисту населення Кіцманської районної державної адміністрації Чернівецької області про визнання дій неправомірними та зобов'язання виплатити недоотриману суму коштів за 2008-2010 рік згідно з п.2 ч.1 ст. 22, ст.37 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи". Кіцманський районний суд Чернівецької області постановою від 13 грудня 2011 року позов задовольнив частково. Не погодившись з прийнятим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Кіцманського районного суду Чернівецької області в частині задоволених позовних вимог та прийняти нову, якою відмовити позивачу в задоволенні позову повністю. Суд апеляційної інстанції, відповідно до положень ст. ст. 197, 183-2 КАС України, проводить розгляд справи у порядку письмового провадження. За таких умов, згідно з ч. 6 ст. 12, ч. 1 ст. 41 КАС України, повне фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не відбувається. Відповідно до ч.1 ст. 195 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції у межах апеляційної скарги. Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити, постанову суду першої інстанції скасувати в частині задоволених позовних вимог та прийняти в цій частині нову, якою в задоволенні позовних вимог відмовити, виходячи з наступного. Як встановлено Кіцманським районним судом Чернівецької області та підтверджується матеріалами справи, позивач є потерпілою внаслідок Чорнобильської катастрофи 3-ї категорії, що підтверджується копією посвідчення. Позивач звернулась до Управління праці та соціального захисту населення Кіцманської районної державної адміністрації Чернівецької області із заявою, в якій просила провести нарахування та виплату належної їй щомісячної допомоги (у зв'язку з обмеженням споживання продуктів харчування місцевого виробництва) та компенсації в розмірі середньої вартості путівки в Україні згідно з ст. 37 та ч. 2 ст.22 Закону України №796-ХІІ. Своїм листом відповідач відмовив позивачу в проведенні нарахування та виплати щомісячної допомоги у зв'язку з тим, що с. Киселів Кіцманського району Чернівецької області не входить до переліку населених пунктів, жителям яких з 01 квітня 1991 року виплачується щомісячна грошова допомога у зв'язку з обмеженням споживання продуктів харчування місцевого виробництва і особистого підсобного господарства, а також у зв'язку з тим, що протягом 2008-2010 років позивач не зверталася до Управління праці та соціального захисту населення Кіцманської районної державної адміністрації із заявою про отримання санаторно-курортної путівки або путівки на відпочинок, тобто було порушено порядок отримання такої путівки. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 22 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" особам, віднесеним до категорії 3, надаються такі гарантовані державою компенсації та пільги, зокрема, першочергове щорічне забезпечення пільговою санаторно-курортною путівкою або путівкою на відпочинок чи одержання за їх бажанням грошової компенсації в розмірі 70 процентів середньої вартості путівки в Україні. Порядок надання путівок та розмір їх середньої вартості визначаються Кабінетом Міністрів України. Згідно з п. 10, 17 Положення про організацію оздоровлення громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16 травня 2000 року N 800, громадяни, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, забезпечуються путівками на підставі письмової заяви та довідки, зазначеної в пункті 6 цього Положення. У разі самостійної організації санаторно-курортного лікування громадянам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, виплачується компенсація середньої вартості путівки у розмірах, установлених Кабінетом Міністрів України. Відповідно до п.8 вказаного Положення громадяни, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, до 15 жовтня поточного року подають до органів, що організовують оздоровлення, заяви щодо виділення путівок для санатарно-курортного лікування та відпочинку в наступному році або виплати грошової компенсації. Оскільки, позивач у спірний період до Управління праці та соціального захисту населення Кіцманської районної державної адміністрації Чернівецької області із письмовою заявою про надання путівки не зверталась та самостійно санаторно-курортне лікування не організовувала, вона не має права на отримання путівки або грошової компенсації. Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваного рішення порушено норми матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, а тому оскаржувана постанова підлягає скасуванню в частині задоволених позовних вимог з прийняттям в цій частині нового рішення про відмову в задоволенні позову. Згідно зі ст. 202 КАС України підставами для скасування постанови або ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання.

Результат розгляду: denied