Рішення адміністративного суду від 2014-02-07 00:00:00+02

Представник відповідача у судовому засіданні позовні вимоги позивача не визнала у повному обсязі, просила суд у задоволенні позову відмовити у повному обсязі з наступних підстав: з 19.03.2012 р. позивачу призначена пенсія за віком, відповідно до Закону України (далі - ЗУ) «Про пенсійне забезпечення». Пенсія обчислена з урахуванням страхового стажу: 43 роки 05 місяців 21 день та середньомісячного заробітку 2 488,93 грн. 15.06.2012 р. заявником донесена довідка про заробітну плату за результатами виконаної роботи, яка видана ВАТ «НР«Перемога» за період з 01.01.1986р. по 31.12.1991р. При призначенні пенсії за віком ця довідка не врахована для обчислення заробітку тому, що згідно п.1 Порядку визначення заробітної плати (доходу) для обчислення пенсії особам, що у період до запровадження максимального розміру заробітної плати (доходу), з якої сплачувалися внески на державне соціальне пенсійне страхування, отримували заробітну плату (дохід) за результатами роботи, строк виконання якої перевищував календарний місяць, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20.04.2005 року № 306, його дія поширюється на таких осіб, що до 01 липня 1998 року отримували заробітну плату за результатами роботи, строк виконання якої перевищував календарний місяць, що працювали в сільському господарстві та сплачували внески на державне соціальне страхування або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування. До суми заробітної плати для обчислення пенсії згідно з цим Порядком зараховуються суми виплат, з яких сплачувались внески на державне соціальне страхування або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування та які відповідно до законодавства, що діяло раніше, включалися до заробітної плати, з якої обчислювалася пенсія відповідно до ЗУ «Про пенсійне забезпечення» (п.2 Порядку). Документом, що підтверджує виплату особі заробітної плати за результатами роботи є довідка про заробітну плату. За дорученням головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області по всім пенсійним справам де коефіцієнт заробітку хоча б в одному місяці перевищує 5.6 проводяться зустрічні перевірки підстав видачі довідок про заробітну плату. Відповідно до п.6 Порядку визначення заробітної плати (доходу) для обчислення пенсії особам, що у період до запровадження максимального розміру заробітної плати (доходу), з якої сплачувалися внески на державне соціальне пенсійне страхування, отримували заробітну плату (дохід) за результатами роботи, строк виконання якої перевищував календарний місяць, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20.04.2005 року № 306, підставою для виплати заробітку (доходу) за результатами виконаної роботи, що зазначаються у довідці, може бути: законодавчий або інший нормативно-правовий акт чи положення про оплату праці, яким на момент виплати особі заробітної плати (доходу) було передбачено проведення остаточного розрахунку за результатами певного періоду (кварталу, півріччя, року) або після закінчення роботи; цивільно-правовий договір. Отже, визначити заробітну плату за нормами постанови Кабінету Міністрів України від 20.04.2005 року № 306 можливо у тому випадку, якщо особі заробітна плата спочатку виплачувалась авансом, а потім було здійснено виплату різниці (доплати) між нарахованою по розцінкам сумою заробітної плати та нарахованим протягом року (кварталу, півріччя) авансом. Водночас, у випадках, коли робітники отримували помісячну заробітну плату і їм було здійснено доплати, премії за реалізацію продукції, за перевиконання планів та по результатам роботи за рік, то дія зазначеної постанови на них не поширюється. Так, у серпні 2012р. проведено зустрічну перевірку підстав видачі довідки про заробітну плату (доходу) за результатами виконаної роботи від 12.06.2012 р. виданої ВАТ «Насінницький радгосп «Перемога», а саме: особових рахунків позивача по нарахуванню заробітної плати за 1986-1991р.р. Зустрічна перевірка проводилась в КУ «Трудовий архів Ренійського району». За результатами перевірки встановлено, що заробітна плата [PERSON] виплачувалась щомісяця, також нараховані премії. Доплати виплачувалися у лютому 1987 р.; грудні 1988 р.; квітні 1990 р.; лютому, грудні 1991 р., докази проведення остаточного розрахунку за рік відсутні, авансування заробітку за ці роки не проводилось. Отримання певних видів виплат, що були виплачені за результатами роботи строк виконання якої перевищував календарний місяць первинними документами не підтверджується. З вказаних підстав позивачу пенсія за віком обчислена без урахування зазначеної довідки та постанови КМУ №306. Позивач, [PERSON], його представник [PERSON], у судовому засіданні, підтримали позовні вимоги у повному обсязі, просили суд задовольнити позов. Позивач пояснив, що він, 18 березня 2012 р., він досяг пенсійного віку, передбаченого ст.26 ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та має право на пенсію. У травні 2012 р. йому була призначена пенсія за віком зі стажу 43 роки 5 місяців 21 день у розмірі 1 525 грн. При цьому заробітна плата з 1986 р. по 1991 р., йому врахована не у повному обсязі, а точніше - застосований коефіцієнт заробітку з обмеженням 5,6. З розміром призначеної йому пенсії він не погодився та звернувся до головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області та до управління Пенсійного фонду України в Ренійському районі, і у липні 2012 р. йому було роз'яснено, що доплати, яки він отримував за результатами роботи за рік після закінчення роботи, не відносяться до заробітної плати. Пояснив, що вважає, що цей висновок прийнятий з порушенням та неправильним застосуванням норм матеріального права, а саме: відповідно до ст.26 ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» право на призначення пенсії за віком мають особи після досягнення віку 60 років та наявності страхового стажу не менше 15 років. Пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку, в іншому випадку пенсія призначається з дня звернення за пенсією. Згідно зі ст.27 ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», розмір пенсії за віком визначається за формулою: П = Зп х Кс, де: П - розмір пенсії, у гривнях; Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи, визначена відповідно до статті 40 цього Закону, з якої обчислюється пенсія, у гривнях; Кс - коефіцієнт страхового стажу застрахованої особи, визначений відповідно до статті 25 цього Закону. При цьому максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність. За кожний повний рік страхового стажу понад 35 років чоловікам і 30 років жінкам пенсія за віком збільшується на 1 відсоток розміру пенсії, обчисленої відповідно до ст.27 ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», але не більше ніж: на 1 відсоток мінімального розміру пенсії за віком, зазначеного в абзаці першому цієї частини (ст.28 ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування»). Відповідно до ст.40 ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу починаючи з 01 липня 2000 р. За бажанням пенсіонера та за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами у період до 01 січня 2016 р. або в разі, якщо страховий стаж починаючи з 01 липня 2000 р. становить менше 60 місяців, для обчислення пенсії також враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд до 01 липня 2000 р. незалежно від перерв. Заробітна плата (дохід) за період страхового стажу до 01 липня 2000 р. враховується для обчислення пенсії на підставі документів про нараховану заробітну плату (дохід), виданих у порядку, встановленому законодавством, а за період страхового стажу починаючи з 01 липня 2000 р. - за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку. Заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії визначається за формулою: Зп = Зс х (Ск : К), де: Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, у гривнях; Зс - середня заробітна плата працівників, зайнятих у галузях економіки України, за календарний рік, що передує року звернення за призначенням пенсії; Ск - сума коефіцієнтів заробітної плати (доходу) за кожний місяць (Кзі + Кзг + Кзз + ... + Кзп); К - кількість місяців страхового стажу, за які розраховано коефіцієнти заробітної плати (доходу) застрахованої особи. Коефіцієнт заробітної плати (доходу) застрахованої особи за кожний місяць страхового стажу, який враховується при обчисленні пенсії, визначається за формулою: Кз = Зв : Зс, де: Кз - коефіцієнт заробітної плати (доходу) застрахованої особи; Зв - сума заробітної плати (доходу) застрахованої особи, з якої сплачено страхові внески та яка відповідно до цього Закону враховується для обчислення пенсії за місяць, за який розраховується коефіцієнт заробітної плати (доходу); Зс - заробітна плата (дохід) у середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні. Відповідно до ч.2ст.41 ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», суми виплат (доходу), отримуваних застрахованою особою до набрання чинності цим Законом, у межах сум, на які відповідно до законодавства, що діяло раніше, нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, а за періоди до запровадження обмеження максимального розміру заробітної плати (доходу), з якої сплачувалися зазначені внески (збір), - у межах сум, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, включалися до заробітної плати, з якої обчислювалася пенсія відповідно до ЗУ «Про пенсійне забезпечення», і не перевищують 5,6 розміру середньої заробітної плати в Україні на день отримання зазначених сум. Так, для розрахунку пенсії йому врахована заробітна плата обмежена коефіцієнтом 5,6. Наприклад: за лютий 1987р. встановлений Кз-5,6, тоді як його заробіток, з якого він сплачував внески, складав - 1433руб., середня по Україні за 1987р.- 185руб., застосовуючи формулу 1433:185 та отримуємо Кз-7,7. Така ситуація і за інші роки. Ч.2ст.41 ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", передбачає можливість для осіб, які у період до запровадження обмеження максимального розміру заробітної плати (доходу), з якої сплачувались внески на державне соціальне страхування або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, отримували заробітну плату (дохід) за результатами роботи, термін виконання якої перевищував календарний місяць, враховувати до заробітної плати (доходу) для обчислення пенсії суми виплат (доходу), які відповідно до законодавства, що діяло раніше, включалися до заробітної плати, з якої обчислювалась пенсія відповідно до ЗУ «Про пенсійне забезпечення», і не перевищують 5,6 розміру середньої заробітної плати в Україні, у розрахунку на кожний місяць виконання роботи. Перелік таких осіб, а також Порядок визначення для них заробітної плати (доходу) для обчислення пенсії затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 20.04.2005р. № 306, яка набрала чинності 06.05.2005р. Постановою Кабінету Міністрів України від 20.04.2005р. № 306 затверджено Порядок визначення заробітної плати (доходу) для обчислення пенсії особам, що у період до запровадження обмеження максимального розміру заробітної плати (доходу), з якої сплачувались внески на державне соціальне страхування або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, отримували заробітну плату (дохід) за результатами роботи, строк виконання якої перевищував календарний місяць. Дія цього Порядку поширюється на таких осіб, які до 01.07.1998р. отримували заробітну плату (дохід) за результатами роботи, строк виконання якої перевищував календарний місяць, зокрема, тих, що працювали в сільському господарстві, були зайняті на сезонних роботах, працювали в старательських артілях, виконували роботи (надавали послуги) за цивільно- правовими договорами та сплачували внески на державне соціальне страхування або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування. До заяви для обчислення пенсії додаються документи, що підтверджують виплату особі заробітної плати за результатами роботи. Таким документом є довідка про заробітну плату, оформлена згідно з додатком до Порядку, із зазначенням підстави для виплати заробітної плати за результатами виконаної роботи. Підставою для виплати заробітної плати (доходу) за результатами виконання роботи, що зазначається у довідці, може бути: - законодавчий або інший нормативно-правовий акт чи положення про оплату праці, яким на момент виплати особі заробітної плати (доходу) було передбачено проведення остаточного розрахунку за результатами певного періоду (кварталу, півріччя, року) або після закінчення роботи; - цивільно-правовий договір. Постановою Державного агропромислового комітету СРСР, Державного комітету СРСР з праці та соціальних питань і Президії ВЦСПС від 30.06.1986р. № 15/241/П-7 було затверджено Типове положення про оплату праці керівних працівників, спеціалістів і службовців радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств. Згідно з цим положенням до розрахунку за продукцію керівним працівникам, спеціалістам і службовцям, в тому числі спеціалістам середньої ланки, що входили до складу підрядних колективів (бригад, ланок) виплачувався аванс в розмірі 80 відсотків від встановлених посадових окладів. За результатами роботи за рік керівним працівникам, спеціалістам і службовцям нараховувалась заробітна плата за встановленими розцінками за фактичну реалізовану (вироблену) сільськогосподарську продукцію і продукцію переробки сільськогосподарської продукції та визначалась різниця (доплата) між нарахованою за розцінками сумою заробітної плати і нарахованими протягом року авансом. На підставі цього Положення протягом 1986-1991р.р. йому нараховувалося 80% посадового окладу - аванс, доплата виплачувалася за результатами роботи за рік, що підтверджено копіями розрахунків нарахування заробітної плати за 1986р, довідкою радгоспу «Перемога» від 10.08.1988р, архівною довідкою від 12.06.2012р. Так, за результатами роботи у 1986 р. йому нарахована доплата 1433 руб., 2505 руб.; за 1987р. - 1046 руб., 1724 руб.; за 1988р. - 2459,0 руб., 1095,36 руб. Відповідно до законодавства, що діяло раніше, з цих виплат він сплачував страхові внески на державне соціальне страхування, про що свідчать копії особових рахунків. Таким чином, згідно ч.2ст.41 «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» суми додатково нарахованої заробітної плати враховуються для призначення пенсії. Вважає, що підстави для відмови управління ПФУ у застосуванні положень Постанови Кабінету Міністрів України від 20.04.2005р. № 306 відсутні, у зв'язку з тим, що він для призначення пенсії надав усі передбачені постановою документи, а саме: - довідку про заробітну плату, оформлену згідно з додатком до Порядку, із зазначенням підстави для виплати заробітної плати за результатами виконаної роботи; - положення про оплату праці, яким на момент виплати мені заробітної плати (доходу) було передбачено проведення остаточного розрахунку за результатами певного періоду (кварталу, півріччя, року) або після закінчення роботи. У судовому засіданні, 14.01.2014р., у якості свідка були опитані: - [PERSON], яка пояснила, що вона знає [PERSON] Він працював головним агрономом в радгоспі «Перемога». Свідок працював бухгалтером в радгоспі «Перемога» одразу після закінчення інституту і до пенсії. З 1986р. по 1991р. в її обов'язки входило нарахування заробітної плати, сплата податків. В радгоспі було положення «Про оплату праці». Щорічно розглядалось питання про підвищення заробітної плати. Після цього цей документ направся до м. Києва в РО «Укрсортнасіннєовоч», це вищестояща організація. Ця організація затверджувала цей документ і радгосп по ньому працював. Керівництву радгоспу протягом року нараховувалась заробітна плата у розмірі 80 % від ставки, щомісячно, в тому числі і [PERSON] В кінці року, коли підводили висновки, бухгалтерія нараховувала 13-у заробітну плату та додаткову оплату, якщо були прибутки, а якщо не було прибутків, то залишались 80 % ставки. Тобто: нараховувались 20 % після узгодження із Києвом. В 13-у заробітну плату входять - 20 % + % перевищення плану. Пояснила, що вони ніколи не нараховували в началі року всі 100 % ставки, тільки в кінці року. Як виплачувалась заробітна плата можливо подивитися в розрахункових книгах, або в архіві. Якщо у радгоспі не було прибутку, він залишався на 80 % ставки. Пояснила, що точно пам'ятає, що у період з 1986р. по 1991р., радгосп «Перемога» постійно перевищував план. Пояснила, що в бухгалтерських документах, ні де не вказані 20 %, з цього приводу завжди видавались окремі накази. В наказі з Києва вказувались - прізвище, ім'я, по-батькові головних спеціалістів з вказівкою суми конкретної доплати. Були коефіцієнти для 20 %, для надбавки, для 13-й зарплати. Цей коефіцієнт бухгалтерам давав головний бухгалтер. А для головних спеціалістів, в тому числі і [PERSON], давав Київ. Пояснила, що всі головні спеціалісті, які утримали пенсію раніше, утримували пенсію з врахуванням 20 % без проблем. Пояснила, що з заробітної плати сплачувались податки, також і з 20 %, і з 13-й заробітній платі. Пояснила, що в розрахункових книгах може бути доплата, але це окремо від 13-й заробітної плати; - [PERSON], яка пояснила, що її чоловік, [PERSON], утримує на пенсію за віком. Пояснила, що вона працювала в радгоспі «Перемога» бухгалтером по реалізації всій продукції з 1984р. по 2008р. Позивач працював в радгоспі «Перемога» головним агрономом. З 1986р. по 1991р. і 1992р., радгосп був передовим. Радгосп видавав багато продукції, були прибутки і добра заробітна плата, тому коли працівники отримували пенсію, їм завжди брали період з 1986р. по 1991р. Пояснила, що вони отримували 80 % заробітної плати цілий рік. В кінці року, робився баланс, встановлювали рентабельність та прибутки та % виконаного плану по видачі продукції всім робітникам, в тому числі і спеціальні - 13-а заробітна плата і додаткова оплата. Всім головним спеціалістам, наказ по виплаті 13-й заробітній платі, 20 5 надбавки приходив з м. Київ РО «Укрсортнасіннєовоч», після встановлення прибутків. Головним спеціалістам давали додаткові оплати по видачі продукції - виноградники, зернові …. Окремими наказами з Києва, в яких вказувались прізвища, ім'я, по-батькові, виплачувались надбавки до заробітної плати кожному головному спеціалісту з конкретною сумою грошей. Податки з цих виплат відраховувались теж. Були коефіцієнти спеціальні для головних спеціалістів, яки встановлював Київ. В радгоспі було 7 головних спеціалістів. Головні спеціалісті, яки утримали пенсію раніше, отримали пенсію з урахуванням цих надбавок. Довідку про доходи позивач надав з архіву, вона (свідок) не має право давати даку довідку. В 13-у заробітну плату входить - 20 % і доплати. Якщо не було прибутків у радгоспі, головні спеціалісті залишались з 80 % заробітної плати. В ході розгляду справи були досліджені наступні докази: копія довіреності на ім'я [PERSON] від 20.11.2012р.; копія наказу Насінницького радгоспу «Перемога» № 33 від 06.02.1991р.; копія розрахунку нарахування премії у радгоспі «Перемога» по результатам роботі за 1990р.; копія розрахунку нарахування премії НР «Перемога» по результатам роботі за 1991р.; копія розпорядження радгоспу «Перемога» від 14.04.1990р.; копія розпорядження радгоспу «Перемога» від 16.01.1990р.; копія наказу радгоспу «Перемога» № 33 від 06.02.1991р.; копія наказу УРО «Укрсортнасіннєовоч» № 165 від 24.04.1990р.; копія наказу УРО «Укрсортнасіннєовоч» № 88 від 06.04.1989р.; копія розрахунку нарахування премії у радгоспі «Перемога» по результатам роботі за 1988р.; копія паспорту громадянина України - [PERSON], серії [NUMBER]; копія трудової книжки [PERSON], заповнена 12.02.1973р.; копія диплому Одеського сільхозінституту виданий [PERSON], серії [NUMBER]; копія архівної довідки від 12.06.2012р. № Ч-13/02-02; копія розпорядження УПФ в Ренійському районі про призначення пенсії [PERSON] № 126358 від 06.08.2012р.; копія розрахунку стажу [PERSON], дата звернення 01.05.2012р.; копія колективного договору радгоспу «Перемога»; копія довіреності УПФ у Ренійському районі на ім'я [PERSON] від 02.09.2013р.; копія акту зустрічної перевірки УПФ у Ренійському районі від 17.08.2012р.; копія акту перевірки УПФ у Ренійському районі від 11.10.2012р.; копія листа ГУ ПФУ в Одеській області від 24.07.2012р.; квитанція про сплату судового збору. Суд ухвалює рішення на підставі доказів, яки є в матеріалах справи. Заслухавши пояснення позивача, його представника, заперечення представника відповідача, пояснення свідків, вивчивши матеріали справи та надані документи, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи, встановлення істини і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] обґрунтовані, знайшли своє підтвердження в ході розгляду справи і підлягають задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. Відповідно до абз.2п.2ст.41 ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», для осіб, які у період до запровадження обмеження максимального розміру заробітної плати (доходу), з якої сплачувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, отримували заробітну плату (дохід) за результатами роботи, термін виконання якої перевищував календарний місяць, до заробітної плати (доходу) для обчислення пенсії враховуються суми виплат (доходу), які відповідно до законодавства, що діяло раніше, включалися і до заробітної плати, з якої обчислювалася пенсія відповідно до ЗУ «Про пенсійне забезпечення», і не перевищують 5,6 розміру середньої заробітної плати в Україні, у розрахунку на кожний місяць виконання роботи. Перелік таких осіб, а також порядок визначення для них заробітної плати (доходу) для обчислення пенсії встановлюється Кабінетом Міністрів України. Постановою КМУ «Про реалізацію абз.2п.2ст.41 ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 20.04.2005 р. № 306, було встановлено Порядок визначення заробітної плати (доходу) для обчислення пенсії особам, що у період до запровадження обмеження максимального розміру заробітної плати (доходу), з якої сплачувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, отримували заробітну плату (дохід) за результатами роботи, строк виконання якої перевищував календарний місяць. Згідно п.1 Порядку, його дія поширюється на тих осіб, що до 01.07.1998 р. отримували заробітну плату за результатами роботи, строк виконання якої перевищував календарний місяць, що працювали в сільському господарстві та сплачували внески на державне соціальне страхування або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування. До суми заробітної плати для обчислення пенсії згідно з цим Порядком зараховуються суми виплат (доходу), з яких сплачувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування та які відповідно до законодавства, що діяло раніше, включалися до заробітної плати, з якої обчислювалася пенсія відповідно до ЗУ «Про пенсійне забезпечення» (п. 2 Порядку). Документом, що підтверджує виплату особі заробітної плати за результатом роботи є довідка про заробітну плату. Відповідно п.6 Порядку, підставою для виплати заробітної плати (доходу) за результатами виконаної роботи, що зазначаються у довідці, може бути: законодавчий або інший нормативно-правовий акт чи положення про оплату праці, яким на момент виплати особі заробітної плати (доходу) було передбачено проведення остаточного розрахунку за результатами певного періоду (кварталу, півріччя, року) або після закінчення роботи; цивільно-правовий договір. Отже, визначити заробітну плату за нормами постанови КМУ від 20.04.2005 р. можливо у тому випадку, якщо особі заробітна плата спочатку виплачувалась авансом, а потім було здійснено виплату різниці (доплати) між нарахованою по розцінкам сумою заробітної плати та нарахованим протягом року (кварталу, півріччя) авансом. Згідно матеріалів справи вбачається, що позивач в період з 1986 р. - 1991 р. працював на посаді головного агронома у радгоспі «Перемога», який входив до складу РО «Укрсортнасіннєовоч», та відносився до ІІ групи радгоспів для встановлення посадових окладів керівних робітників, спеціалістів та службовців радгоспів. Специфічні особливості сільськогосподарського виробництва супроводжуються і значними відмінностями в формах організації та оплати праці в даній галузі, в порівнянні з іншими галузями економіки країни. Надходження продукції від рослинництва і тваринництва та коштів від її реалізації, як правило, є нерівномірними по періодам, а тому здійснювати щомісячні остаточні розрахунки з працівниками, в тому числі і з керівними працівниками і спеціалістами, в сільському господарстві не видається можливим. Відповідно до нормативно-правових актів з оплати праці тих часів, методичних розробок Держагропрому УСРС і Міністерства праці, положення про оплату праці працівників радгоспу, оплата праці керівних працівників і спеціалістів проводилася за кінцеві результати роботи підприємства і складалися з оплати за продукцію в поєднанні з преміюванням за визначені нормативно-правовими актами конкретні показники ефективності виробництва. Складовою частиною розрахунку за кінцеві результати була також виплата винагород, які залежали від виконання плану виробництва продукції та зниження сумарних витрат і витрат на одиницю продукції. Відповідно до п.1.6 Типового положення про оплату праці робочих радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств від 30.06.1986р. № 15/241/П-7, затвердженого Постановою Державного агропромислового комітету СРСР, Державного комітету СРСР з праці та соціальних питань і Президії ВЦСПС, заробітна плата керівних робітників, спеціалістів та службовців радгоспів виплачувалась щомісяця авансом в розмірі 80 % від становленнях цим Типовим положенням посадових окладів. При цьому надбавки до посадових окладів не включались до розрахунку розцінок. По підсумкам роботи за рік здійснювалось нарахування згідно п. 1.7 Типового Положення заробітної плати, згідно затверджених розцінок за фактично реалізовану продукцію. Ці нарахування здійснювались згідно наказів РО «Укрсортнасіннєовоч», в яких чітко зазначено, що ці нарахування здійснюються відповідно до Постанови Державного агропромислового комітету СРСР, Державного комітету СРСР з праці та соціальних питань і Президії ВЦСПС від 30.06.1986 р. З доходів та заохочень, які були отримані позивачем були сплачені внески на державне соціальне страхування /або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування/, у розмірі 4.4. Підтвердженням достовірності доходів позивача за зазначений період часу, є накази РО «Укрсортнасіннєовоч», які приймались у відповідності до Положення, стосовно підстав для проведення зазначеного розрахунку з позивачем та витягами з аналітичних книг по обліку заробітної плати радгоспу «Перемога». Вищевказане підтверджується: архівною довідкою № Ч-13/02-02 від 12.06.2012р. КУ «Трудовій архів Ренійського району» про заробітну плату [PERSON], який працював головним агрономом в радгоспі «Перемога» за результатами виконаної роботи за період роботи з січня 1987 р. по грудень 1991 р. і йому виплачувалось: 02.1987р. доплата - 1199,00руб., 04.1987р. - премія 2281,00руб., 08.1988р. премія 822,00руб., 12.1988р. - доплата 1500,00руб., 04.1989р. - премія 2323,00руб. та доплата - 88,00руб., 12.1989р. - доплата 251,41руб., 04.1990р. - доплата 1905,00руб. та 13-я 511,02руб., 12.1990р. - 13-я 744,00руб., 02.1991р. - доплата 2232руб., 12.1991р. доплата 4813руб.; наказом радгоспу «Перемога» № 33 від 06.02.1991р. - премія 2232руб., листом РО «Укрсортнасінноовоч» від 14.04.1990р. - доплата 511руб., наказами РО «Укрсортнасінноовоч» № 165 від 24.04.1990р. - премія 1905руб., № 88 від 06.04.1989р. - премія 2268руб., колективним договором профспілкової організації за 1990р. Згідно вимог ст.8 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Статтею 9 КАС України передбачено, що суд вирішує справи на підставі Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України. У разі невідповідності нормативно-правового акта Конституції України, закону України, міжнародному договору, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України, або іншому правовому акту суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу, таким є Конституція України, що відповідає принципу верховенства права, який закріплений в ст. 8 Конституції України та ст.22 Конституції України, де передбачено, що права і свободи людини і громадянина, закріплені цією Конституцією, не є вичерпними. Конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути - скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод. За таких обставин, суд дійшов висновку про те, що вищезазначені дії відповідача не можуть вважатися правомірними, оскільки вони направлені на звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод позивача, як громадянина, та що є підставою для задоволення адміністративного позову. Згідно ч.2 ст.71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень, обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Суд вважає, що відповідач не довів правомірність, обґрунтованість, законність своїх дій, а тому позов підлягає до задоволення.

Результат розгляду: granted