Рішення адміністративного суду від 2014-03-13 00:00:00+02

Позивачі, [PERSON] та [PERSON], звернулися до Харківського окружного адміністративного суду з позовною заявою, в якій просять визнати незаконними дії Комунального підприємства "Харківське міське бюро технічної Інвентаризації" при видачі Витягу з Державного реєстру прав на нерухоме майно № 19117167 від 09.06.2008року щодо квартири [ADDRESS], скасувавши його. В обґрунтування позову, представник позивачів зазначив, що на підставі свідоцтва про право власності № 8-06-255678 від 06.10.2006 року на праві спільної сумісної власності [PERSON] та [PERSON] належить квартира [ADDRESS]. Однак, 03.07.2008 року [PERSON] від свого імені та від імені своєї сестри уклала іпотечний договір з ПАТ "ПУМБ". Представник позивачів зазначив, що їм стало відомо, що у жовтні 2006 року мати, [PERSON] уклала договір з фірмою про перебудову балкону. З метою перевірки стану квартири та уточнення її площі, у вересні 2013 року батько позивачів, що діяв на підставі довіреності, звернувся до КП "ХМБТІ" з замовленням про виготовлення нового технічного паспорта. 23.09.2013 року такий паспорт було виготовлено, з нього було видно, що прибудова нового балкона є самовільною. Таким чином, 09.06.2008 року КП "ХМБТІ" видало витяг з реєстру прав власності на нерухоме майно без проведення технічної інвентаризації квартири. Крім того, при ознайомленні із матеріалами інвентарної справи № 195052 представником позивачів було встановлено, що Витяг було видано на підставі замовлення, із яким позивачі до підприємства не звертались. У зв'язку із чим просив адміністративний позов задовольнити у повному обсязі. У судовому засіданні 13.03.2014 року представники позивачів підтримали адміністративний позов у повному обсязі та просили його задовольнити. У судовому засіданні 13.03.2014 року представник відповідача проти задоволення позову заперечив, зазначивши, що 02.06.2008 року до КП "ХМБТІ" надійшло замовлення № 1902543 від [PERSON] про видачу витягу з реєстру для договору застави, до замовлення була додана ксерокопія паспорту [PERSON] Витяг виготовлено враховуючи інвентаризацію 2006 року, в матеріалах якої про наявність самовільно переобладнаного балкону інформація ще була відсутня. При одержані витягу власники, діючи в своїх інтересах, цей факт до відома реєстратора не довели. Відповідач зазначив, що на незаінвентаризований об'єкт нерухомого майна і право власності на який не зареєстровано в електронному реєстрі прав власності, видати витяг Реєстру неможливо. Технічна інвентаризація на квартира [ADDRESS] була проведена і право власності в електронному Реєстрі на неї зареєстровано. Крім того, відповідач зазначив, що відповідно до Тимчасового положення наданий повний перелік підстав для відмови у видачі витягу замовнику. У відповідача вказаних підстав не було, тому витяг виданий правомірно. Вказаний витяг було надано позивачам у 2008 році, вони скористались ним при укладені договору іпотеки у нотаріуса, вся вказана інформація у витязі влаштовувала позивачів, претензій до витягу не було, у зв'язку із чим представник відповідача просив у задоволенні позову відмовити у повному обсязі. Вислухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок наявних у справі доказів у їх сукупності, судом встановлено наступне. Із матеріалів справи вбачається, що нерухоме майно, а саме квартира, що знаходиться за адресою в [ADDRESS] належить на праві приватної спільної власності [PERSON] та [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про право власності №8-06-255678 від 06.10.2006 року. 03.07.2008 року [PERSON] та [PERSON] уклали договір іпотеки № 6562593 з ЗАТ "Перший Український Міжнародний Банк", правонаступником якого є ПАТ "Перший Український Міжнародний Банк", відповідно до якого в забезпечення зобов'язань позичальника [PERSON] за кредитним договором було передано в іпотеку банку нерухоме майно, а саме: квартира, реєстраційний номер 23555059, що розташована за адресою: [ADDRESS] (а.с. 18-20). Судом встановлено, що в червні 2008р. до Комунального підприємства "Харківське міське бюро технічної інвентаризації" від гр. [PERSON] надійшло замовлення № 1902543 про надання витягу з Реєстру прав власності на нерухоме майно за адресою: [ADDRESS] (а.с.57). 09.06.2008р. Комунальним підприємством "Харківське міське бюро технічної інвентаризації" видано витяг з Реєстру прав власності на нерухоме майно за адресою [ADDRESS] , що підтверджується копією витягу з реєстру прав власності на нерухоме майно № 19116910 від 09.06.2008 року (а.с. 55). Оскільки спірні правовідносини з надання витягу виникли у червні 2008 року, суд застосовує положення Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" від 01.07.2004 року № 1952-VI в редакції від 30.01.2006 року, тобто у редакції, що діяла на момент виникнення спірних правовідносин. Згідно ч. 5 Прикінцевих положень Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" до створення єдиної системи органів реєстрації прав, а також до формування Державного реєстру прав у складі державного земельного кадастру реєстрація об'єктів нерухомості проводиться комунальними підприємствами бюро технічної інвентаризації. Крім того, Тимчасове положення про порядок державної реєстрації права власності та інших речових прав на нерухоме майно, затверджене Наказом Міністерства юстиції України № 7/5 від 07.02.2002 р. та зареєстроване в Міністерстві юстиції України 18 лютого 2002 р. за N 157/6445 (далі - Тимчасове положення) (далі по тексту використано редакцію положення на час виникнення спірних правовідносин - надання витягу від 11.09.2007 р.), визначає порядок проведення державної реєстрації права власності та права користування (сервітуту) на об'єкти нерухомого майна, розташовані на земельних ділянках; права користування (найму, оренди) будівлею або іншими капітальними спорудами, їх окремими частинами; довірчого управління нерухомим майном; права власності на об'єкти незавершеного будівництва (далі - державна реєстрація прав), а також порядок взяття на облік безхазяйного нерухомого майна. Пунктом 1 Наказу Міністерства юстиції України № 7/5 від 07.02.2002 р. установлено, що до 1 січня 2012 року державна реєстрація права власності та права користування (сервітут) на об'єкти нерухомого майна, розташовані на земельних ділянках; права користування (найму, оренди) будівлею або іншими капітальними спорудами, їх окремими частинами; права власності на об'єкти незавершеного будівництва, а також облік безхазяйного нерухомого майна, довірче управління нерухомим майном проводиться реєстраторами бюро технічної інвентаризації (далі - БТІ), створеними до набрання чинності Законом України від 11.02.2010 N 1878-VI "Про внесення змін до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень" та інших законодавчих актів України" та підключеними до Реєстру прав власності на нерухоме майно. Відповідно до п. 1.7. Тимчасового положення реєстр прав власності на нерухоме майно (далі - Реєстр прав) є інформаційною системою, яка містить відомості про зареєстровані права власності, суб'єктів прав, об'єкти нерухомого майна, правовстановлювальні документи, на підставі яких здійснено реєстрацію прав власності. Статтею 28 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» встановлено порядок надання інформації про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та встановлених щодо них обмежень. Так, відомості про зміст документів, що підтверджують (посвідчують) правочини щодо нерухомого майна, узагальнені відомості про речові права окремої особи на нерухоме майно, а також витяги з Державного реєстру прав, що містять відомості про встановлення, зміну чи припинення речових прав на нерухоме майно, надаються органами державної реєстрації лише: власнику (власникам) нерухомого майна, його спадкоємцям (правонаступникам - для юридичних осіб) або особам, на користь яких вчинено обмеження, чи іншим суб'єктам речового права; органам державної влади чи органам місцевого самоврядування, їх посадовим особам, якщо запит зроблено у зв'язку із здійсненням ними повноважень, визначених законами; бюро кредитних історій на їх запит щодо інформації Державного реєстру прав, передбаченої частиною першою цієї статті, в електронному вигляді (у форматі бази даних), у разі наявності письмової згоди юридичних, фізичних осіб - власників нерухомого майна. Місцеві органи державної реєстрації прав зобов'язані надати витяг із Державного реєстру прав, який містить відомості про зареєстроване право власності на нерухоме майно, інші речові права, їх обмеження та прізвище, ім'я, по батькові власника (власників) або назву юридичної особи, про зареєстровані обмеження щодо речових прав на нерухоме майно та прізвище, ім'я, по батькові або назву юридичної особи, в інтересах якої вчинено обмеження, виключно особам, що діють на підставі довіреності, виданої власником (власниками) нерухомого майна, володільцям речових прав, а також особам, в інтересах яких вчинено обмеження. Відповідно до вимог Тимчасового положення право на отримання витягу мають: власник (власники), його спадкоємці та правонаступники юридичних осіб, уповноважені особи (п.п. 5.1.1. п. 5.1.). Витяг з Реєстру прав або інформаційна довідка видаються на підставі відомостей, які містяться в Реєстрі прав, після отримання відповідної заяви встановленої форми (додаток 8) чи офіційного запиту від органів, зазначених у пункті 5.1.2. (п. 5.2.). Під час подання заяви про отримання витягу з Реєстру прав фізична особа повинна пред'явити документ, що посвідчує її особу, а в разі подання заяви представником фізичної чи юридичної особи - документ, що підтверджує повноваження діяти від імені цих осіб, при цьому особа, яка представляє особу - нерезидента України, пред'являє документи, які у разі необхідності легалізуються в установленому порядку (п. 5.3.). Реєстратор протягом тридцяти календарних днів з дня реєстрації заяви, без урахування терміну проведення інвентаризаційних робіт, а також строку прийняття рішення органами, визначеними пунктом 6.1 цього Положення, надає витяг з Реєстру прав або приймає рішення про відмову в наданні такого витягу (п. 5.5.). У задоволенні заяви про надання витягу з Реєстру прав може бути відмовлено, якщо заявник не має права на отримання тих відомостей з Реєстру прав, які були викладені в його заяві (п. 5.11.). Пунктом 7.1.1 Тимчасових положень передбачено, що право на отримання витягу з Реєстру прав мають власник (власники) об'єкта, права щодо якого підлягають державній реєстрації, або уповноважена ним (ними) особа. Відповідно до п. 7.6 Тимчасового положення наданню витягу з Реєстру прав передує проведення технічної інвентаризації об'єкта, права щодо якого підлягають державній реєстрації. Із матеріалів справи вбачається, що із замовленням на отримання Витягу з реєстру звернувся саме власник [PERSON], та витяг виготовлено на підставі інвентаризації 2006 року. Таким чином, відповідачем правомірно на підставі звернення громадянки [PERSON] розглянуто питання щодо видачі витягу з реєстру прав власності на нерухоме майно. Твердження представника позивачів про ненадходження заяви власників про надання витягу є необґрунтованими та не знайшли свого підтвердження в ході розгляду справи, оскільки право на отримання витягу з Реєстру прав має власник (власники) об'єкта, тобто можливо одноособове звернення громадянина, якому належить вказаний об'єкт. Суд також не приймає до уваги посилання представника позивача на те, що із зазначеним замовленням звернулась не [PERSON], а інша особа, однак не надано доказів в підтвердження даних посилань. Отже, дії відповідача під час надання витягу з реєстру прав власності на нерухоме майно від 09.06.2008 року за № 19117167 відповідають вимогам чинного законодавства на час вчинення таких дій. Крім того, суд зазначає, що витяг - це документ, який видається на запит будь-якої особи реєстратором Державного реєстру і свідчить про внесення запису до Державного реєстру або про відсутність такого запису. Водночас виключно витяг, який надається власнику нерухомого майна, його спадкоємцям (правонаступникам), містить інформацію про державну реєстрацію права власності та інших речових прав на нерухоме майно, обтяження таких прав, наявну у розділі Державного реєстру прав, відкритому на такий об'єкт, на дату та час його формування. Тобто, такий витяг міститиме лише інформацію про право власності на нерухоме майно, у тому числі відомості щодо усіх співвласників із зазначенням їх часток у праві спільної часткової власності, відомості про наявні інші речові права, обтяження речових прав, зокрема перенесені з Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна, Державного реєстру іпотек та/або Державного реєстру обтяжень рухомого майна. Тобто, надання витягу не породжує виникнення, зміну та припинення прав та обов'язків, особи, яка звернулась за наданням вказаного витягу. Витяг є відтворенням основної частини документа, що відбиває його основний зміст. Положеннями статті 2 КАС України передбачено, що завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ. У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку (ч.3 статті 2 КАС України). Відповідно до ч. 1, 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Оцінивши докази, які є у справі за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд дійшов до висновку, що позивачем не вказано, які саме права [PERSON] та [PERSON] порушені діями Комунального підприємства "Харківське міське бюро технічної інвентаризації" під час надання Витягу з реєстру прав власності на нерухоме майно. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є не обґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Результат розгляду: denied