Рішення адміністративного суду від 2014-01-27 00:00:00+02

Постановою Донецького окружного адміністративного суду від 15.08.2012, яка залишена без змін ухвалою Донецького апеляційного адміністративного суду від 04.10.2012, позов задоволено: зобов'язано відповідача звільнити всі активи позивача та його структурних підрозділів, які перебувають у податковій заставі, з податкової застави та подати до Державного реєстру обтяжень рухомого майна заяви про припинення обтяжень. В касаційній скарзі відповідач, посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення судів першої та апеляційної інстанцій та прийняти нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог. Крім того, відповідачем було заявлене клопотання про заміну Макіївської об'єднаної державної податкової інспекції Донецької області Державної податкової служби на її правонаступника - Макіївську об'єднану державну податкову інспекцію Головного управління Міндоходів у Донецькій області. Згідно зі ст. 55 КАС України, заявлене клопотання підлягає задоволенню. Перевіривши правильність застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального права, юридичної оцінки обставин справи, колегія суддів Вищого адміністративного суду України приходить до висновку, що касаційна скарга підлягає задоволенню, враховуючи наступне. Судами попередніх інстанцій встановлено, що згідно довідки Макіївської ОДПІ, станом на 19.01.2012 сума податкового боргу позивача та його структурних підрозділів ШБУ № 5, ШБУ № 6 та Автобази склала 15 958 327,23 грн. Через наявність податкового боргу відповідачу надсилалися перша податкова вимога №1/82 від 23.04.2008 та друга податкова вимога №2/92 від 29.05.2008, отримання яких підтверджується відповідними поштовими повідомленнями. У зв'язку з виникненням податкового боргу, відповідно до ст. 8 чинного на той час Закону України „Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами" та ст. 89 Податкового кодексу України, виникло право податкової застави на майно позивача, яке було описане за актами: 1. від 09.04.2008 №16/10/24-014-10 (нерухоме майно автобази за адресою м.Макіївка, вул. Свердлова, 2 на суму 71 361 грн.); 2. від 06.09.2007 №19/10/24-014-10 (майно автобази за адресою м.Макіївка, вул. Свердлова, 2 на суму 19969 грн.); 3. від 01.10.2007 №24/10/24-014-10 (майно автобази за адресою м.Макіївка, вул. Свердлова, 2 на суму 4331,10 грн.); 4. від 15.12.2008 №45/10/24-011-2 (нерухоме майно автобази за адресою м.Макіївка, вул. Свердлова, 2, на суму 844 444 грн.); 5. від 09.02.2009 №8/10/24-011-2 (майно автобази за адресою м.Макіївка, вул. Свердлова, 2, на суму 38742,75 грн.); 6. від 28.02.2011 №3/5-24-014 (майно ШБУ №5 на суму 89086 грн.); 7. від 15.06.2011р. №8/5-24-014 (нерухоме майно ШБУ №5 на суму 846 000 грн.); 8. від 15.05.2012 №3 (нерухоме майно на суму 274828,54). Відповідно до п. 1 спільного наказу Міністерства юстиції України, Державної податкової адміністрації України від 07.02.2003 N 9/5/59, зареєстрованому в Міністерстві юстиції України 07.02.2003 за N 107/7428 (зі змінами і доповненнями), реєстрація податкових застав нерухомого майна здійснюється в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна в порядку, установленому Законом України від 18.11.2003 N 1255-IV "Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень", Порядком ведення Державного реєстру обтяжень рухомого майна, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 05.07.2004 N 830, Інструкцією про порядок ведення Державного реєстру обтяжень рухомого майна та заповнення заяв, затвердженою наказом Міністерства юстиції України від 29.07.2004 N 73/5, зареєстрованим у Мін'юсті України 29.07.2004 за N 942/9541. Право податкової застави на майно позивача за вказаними актами опису зареєстровано у державному реєстрі обтяжень рухомого майна, що підтверджується відповідними витягами про реєстрацію в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна. Наказом Міністерства енергетики та вугільної промисловості України від 24.11.2011 № 749 "Про ліквідацію ДВАТ "Макіїввуглебуд" була припинена діяльність останнього, утворена ліквідаційна комісія та почата процедура ліквідації. Листом від 20.02.2012 №01/138 голова ліквідаційної комісії звернувся до відповідача та просив вирішити питання про зняття заборони на реалізацію майна підприємства у зв'язку з його ліквідацією за наведеним вище наказом Міністерства енергетики та вугільної промисловості. Також, 21.02.2012 позивач звернувся до відповідача з проханням скасувати податкову заставу на майно структурного підрозділу „Автобаза" та замінити його іншим рівноцінним майном. Листом від 29.02.2012 № 4666/10/24 відповідач повідомив про відмову у наданні згоди на відчуження або заміну описаного майна позивача з посиланням на відсутність, визначених у статті 93 Податкового кодексу України, підстав для цього. Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції, з яким погодився суд апеляційної інстанції, виходили з того, що з моменту внесення до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців запису про рішення власника чи уповноваженого ним органу про ліквідацію платника податків, податковий орган не може погашати податковий борг такого платника за рахунок його майна, що знаходиться у податковій заставі. Встановлення статтею 97 ПКУ окремого порядку погашення податкового боргу платників податків, що ліквідуються за рішенням власника або уповноваженого ним органу, вимагає усунення перешкод у розпорядженні майном такого платника податків у вигляді податкової застави. Однак, колегія суддів, переглядаючи рішення судів попередніх інстанцій в касаційному порядку, не може погодитися з вищенаведеними висновками судів, беручи до уваги наступне. Згідно зі ст. 93 Податкового кодексу України, майно платника податків звільняється з податкової застави з дня: - отримання контролюючим органом підтвердження повного погашення суми податкового боргу в установленому законодавством порядку; - визнання податкового боргу безнадійним; - набрання законної сили відповідним рішенням суду про припинення податкової застави у межах процедур, визначених законодавством з питань банкрутства; - отримання платником податків рішення відповідного органу про скасування раніше прийнятих рішень щодо нарахування суми грошового зобов'язання або його частини (пені та штрафних санкцій) внаслідок проведення процедури адміністративного або судового оскарження. Відповідно до п. 93.2. ст. 93 Податкового кодексу України, підставою для звільнення майна платника податків з-під податкової застави та її виключення з відповідних державних реєстрів є відповідний документ, що засвідчує закінчення будь-якої з подій, визначених підпунктами 93.1.1 - 93.1.5 пункту 93.1 цієї статті. Отже, даний перелік підстав для звільнення майна з податкової застави не включає ліквідацію підприємства, не пов'язану з процедурою банкрутства. Судами не враховано, що в чинному законодавстві відсутні підстави для скасування податкової застави. Згідно зі ст. 229 Кодексу адміністративного судочинства України, суд касаційної інстанції має право скасувати судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій та ухвалити нове рішення, якщо обставини справи встановлені повно і правильно, але суди першої та апеляційної інстанцій порушили норми матеріального чи процесуального права, що призвело до ухвалення незаконного судового рішення. Оскільки, судами попередніх інстанцій повно і правильно встановлені обставини справи, але дана їм невірна юридична оцінка, що відповідно до ст. 229 КАС України, є підставою для скасування ухвалених по справі судових рішень з прийняттям нового судового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

Результат розгляду: denied