Рішення адміністративного суду від 2014-02-27 00:00:00+02

ПП «Агро Трейд-Захід» 25.08.2010 року звернулося в суд з адміністративним позовом до Львівської митниці, Головного управління Державного казначейства України у Львівській області, третя особа без самостійних вимог на предмет спору - Державна податкова інспекція в Личаківському районі м. Львова в якому просило: визнати протиправними дії Львівської митниці щодо відмови у здійсненні митного оформлення товару згідно вантажної митної декларації №209000011/2010/016591 від 07.05.2010 року; визнати протиправним та скасувати рішення Львівської митниці про визначення митної вартості товарів №209000006/2010/007535/1 від 07.05.2010 року. стягнути з Державного бюджету через Головне управління Державного казначейства України у Львівській області надмірно сплаченого податку на додану вартість в сумі 6 944,35 грн. В позовній заяві зазначає, що при ввезенні на митну територію України товару (шрот соєвий) позивач подав для митного оформлення всі необхідні документи, які дають можливість визначити вартість товару за першим методом, однак відповідач відмовився розмитнювати товар, вважаючи, що декларантом занижена його митна вартість, а для визначення ціни товару використав відомості із Програмно-інформаційного комплексу Єдиної автоматизованої інформаційної системи ДМС України. Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 3 грудня 2010 року позов задоволено. Визнано протиправними дії Львівської митниці щодо відмови у здійсненні митного оформлення товару згідно вантажної митної декларації №209000011/2010/016591 від 07.05.2010 року. Визнано протиправним та скасовано рішення Львівської митниці про визначення митної вартості товарів №209000006/2010/007535/1 від 07.05.2010 року. Стягнуто з державного бюджету через Головне управління Державного казначейства України у Львівській області на користь ПП «Агро Трейд-Захід» надмірно сплачену суму ПДВ у розмірі 6944 грн. 35 коп. Не погодившись з таким рішенням суду першої інстанції Львівська митниця оскаржила його в апеляційному порядку. В апеляційній скарзі просить рішення суду першої інстанції скасувати і прийняти нове рішення, яким в задоволенні позову відмовити. Апелянт вважає помилковим покликання суду першої інстанції в оскаржуваній постанові на те, що митним органом не взято до уваги своє ж рішення про визначання митної вартості від 22.03.2010 № 209000006/2010/004808/1, яким на такий же товар позивача визначено митну вартість в сумі 530 дол. США, як і не взяв до уваги цінову довідку № 19-09/620 від 02.07.2010 року, видану Львівською торгово-промисловою палатою, відповідно до якої товар позивача за вищевказаним контрактом станом на квітень 2010 р. складає 483,03 - 540 дол. США. Зазначає, що рішення про визначання митної вартості № 209000006/2010/004808/1 було прийняте 22.03.2010 р., а поставка товару та винесення оскаржуваного рішення 07.05.2010 року (через 45 днів). Заявлення позивачем митної вартості 540 дол. США., яка є більшою, ніж за рішенням від 22.03.2010 року (530 дол. США) свідчить про зростання цін та неможливість використання попереднього рішення. Також позивач не підтвердив документально заявлену ним митну вартість, так як не представив витребувані митним органом додаткові документи. Крім того, Волинський окружний адміністративний суд в постанові від 12.11.2010 року по справі 2а-2608/10/0370 по справі за позовом приватного підприємства «Агро Трейд-Захід» до Ягодинської митниці, Головного управління Державного казначейства України у Волинській області про визнання протиправними дій, визнання протиправними та скасування рішень про визначення митної вартості товарів та стягнення надмірно сплачених платежів прийшов до висновку, що оскаржувані рішення прийняті у відповідності до норм чинного законодавства та відмовив в задоволенні позову. При апеляційному розгляді представник відповідача вимоги апеляційної скарги підтримав з зазначених в ній підстав. Інші учасники судового розгляду не з»явилися, що не перешкоджає розгляду справи у відповідності до ч.4 ст.196 КАС України за їх відсутності. Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників судового розгляду, дослідивши наявні в справі матеріали та доводи апеляційної скарги у їх сукупності, колегія суддів приходить до переконання, що подану апеляційну скаргу слід задовольнити, постанову суду першої інстанції скасувати і в задоволенні позовних вимог відмовити з таких підстав. Судом першої інстанції встановлено, що позивачем 21.12.2009 року укладено з ТзОВ «Нельма» (постачальником), контракт №Н- 2112-09, відповідно до якого постачальник зобов'язався поставити і передати у власність покупця (позивача) шрот соєвий (товар) (код УКЗЕД 2304 00 00 00) у кількості 10000 т. на умовах DAF. Відповідно до Додаткової угоди №2 від 01.04.2010 року до вказаного контракту та виставленого рахунку-фактури (інвойсу) №2804/01 від 28.04.2010 року, позивачем придбано товар в кількості 54,760 т. за ціною 540 дол. США за тонну на загальну суму 29570,40 дол. США. Згідно з накладною №173131 вказаний товар відправлено залізничним транспортом 28.04.2010р. і доставлено 07.05.2010р. до Львова. Через декларанта- ТзОВ «Інтер-Брокер-Компані», позивачем 07.05.2010 року для здійснення митного оформлення, подано відповідачу декларацію митної вартості (копія - а.с 65), де товар задекларовано за ціною 540 дол. США за одиницю, на якій відповідачем вчинено напис про необхідність надання позивачем додаткових документів, а саме: повний перелік документів згідно п.11 постанови Кабінету Міністрів України №1766. Представник позивача на звороті вказаної декларації відмітив, що на даний час додаткових документів надати не може. Після проведення процедури консультацій, попросив прийняти рішення щодо митної вартості. У той же день, 07.05.2010р., відповідачем прийнято рішення про визначення митної вартості товарів №209000006/2010/007535/1, відповідно до якого, вартість придбаного позивачем товару визначена в сумі 620 дол. США за одиницю. Як зазначено у вказаному рішенні, митна вартість відповідачем визначена відповідно до положень ст.ст.266-273 Митного кодексу України , постанови Кабінету міністрів України №1766 від 20.12.06р., постанови Кабінету міністрів України №339 від 09.04.08р. та наказу ДМСУ від 24.06.2009р. №602. За даними декларації сума переплаченого (на погляд декларанта) за таких обставин податку на додану вартість становить 6944 грн. 35 коп. (а.с. 9). Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що для підтвердження заявлених відомостей про митну вартість товарів позивачем був наданий весь перелік документів, передбачених п. 7 постанови Кабінету України «Про затвердження Порядку декларування митної вартості товарів, які переміщуються через митний кордон України, та подання відомостей для її підтвердження» від 20.12.2006 року №1766, а також врахував, як обставину, що не потребує доказуванню рішення про визначення митної вартості від 22.03.2010р. №209000006/2010/004808/1, яким на такий же товар позивача визначено митну вартість в сумі 530 дол. США, та цінову довідку №19-09/620 від 02.07.2010, видану Львівською Торгово-промисловою палатою, відповідно до якої товар позивача за вищевказаним контрактом станом на квітень 2010р. може складати 483,03 - 540 дол. США. Колегія суддів вважає такий висновок помилковим і погоджується з доводами апелянта про неможливість використання попереднього рішення від 22.03.2010 р., так як поставка товару та винесення оскаржуваного рішення відбулося через 45 днів-07.05.2010 року при зростанні вартості шроту соєвого (не заперечується ціновою довідкою( з 530 до 540 дол.США за 1 т.) та даних Єдиної автоматизованої інформаційної системи ДМС України вартості на аналогічні товари в даному проміжку часу. Відповідно до приписів ст. 70 Митного кодексу України (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин), метою митного оформлення є засвідчення відомостей, одержаних під час митного контролю товарів і транспортних засобів, що переміщуються через митний кордон України, та оформлення результатів такого контролю, а також статистичного обліку ввезення на митну територію України, вивезення за її межі і транзиту через її територію товарів і транспортних засобів. Митне оформлення здійснюється посадовими особами митного органу. Операції митного оформлення, порядок їх здійснення, а також форми митних декларацій та інших документів, що застосовуються під час митного оформлення товарів і транспортних засобів, визначаються Кабінетом Міністрів України. За ст. 72 вказаного вище кодексу митне оформлення розпочинається після подання митному органу митної декларації, а також усіх необхідних для здійснення митного контролю та оформлення документів, відомостей щодо товарів і транспортних засобів, які підлягають митному оформленню. Отже, особи, які переміщують товари через митний кордон України зобов'язані подавати митним органам документи та відомості, необхідні для здійснення митного контролю. Відповідно до ст. 262 цього ж кодексу митна вартість товарів і метод її визначення заявляються (декларуються) митному органу декларантом під час переміщення товарів через митний кордон України шляхом подання декларації митної вартості. Порядок та умови декларування митної вартості товарів, які переміщуються через митний кордон України, встановлюються Кабінетом Міністрів України, а порядок заповнення декларацій митної вартості - спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі митної справи. Постановою Кабінету Міністрів України від 20.12.2006 року № 1766 затверджений Порядок декларування митної вартості товарів, які переміщуються через митний кордон України, та подання відомостей для її підтвердження, яким визначено, що визначення митної вартості - це сукупність дій, які вчиняються декларантом та/або митним органом з метою визначення вартості товарів відповідно до положень Митного кодексу України та інших нормативно-правових актів. Пунктом 5 Порядку встановлено, що для заявлення митної вартості товарів, визначеної за ціною договору щодо товарів, які імпортуються (вартість операції), відповідно до статті 267 Митного кодексу України подається декларація митної вартості за формою згідно з додатком 1. Для заявлення митної вартості товарів, визначеної із застосуванням одного з передбачених статтями 268 - 273 Митного кодексу України методів визначення такої вартості: за ціною договору щодо ідентичних товарів, за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів, на основі віднімання вартості, на основі додавання вартості (обчислена вартість) та резервного подається декларація митної вартості за формою згідно з додатком 2. Згідно п. 7 Порядку для підтвердження заявлених відомостей про митну вартість товарів декларант зобов'язаний подати: зовнішньоекономічний договір (контракт) і додатки до нього; рахунок-фактуру (інвойс) або рахунок-проформу; банківські платіжні документи (якщо рахунок сплачено), а також інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; рішення митного органу про визначення митної вартості раніше ввезених ідентичних та/або подібних (аналогічних) товарів, якщо воно прийнято за одним договором (контрактом); пакувальні листи; копію ліцензії на ввезення (вивезення) товарів, імпорт (експорт) яких підлягає ліцензуванню. Згідно ст. 266 Митного кодексу України визначення митної вартості товарів, які імпортуються в Україну, здійснюється за такими методами: 1) за ціною договору щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) за ціною договору щодо ідентичних товарів; 3) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; 4) на основі віднімання вартості; 5) на основі додавання вартості (обчислена вартість); 6) резервного. Основним є метод визначення митної вартості товарів за ціною договору щодо товарів, які імпортуються (вартість операції), а всі наступні методи застосовуються при неможливості застосування попередніх. Так, для митного оформлення даного товару декларантом були подані документи, а саме: ВМД №209000011/2010/016883 від 11.05.2010р.; Контракт №Н-2112-09 від 21.12.2009р.;Доповнення до контракту №1 від 28.01.2010р.;Доповнення до контракту №2 від 29.01.2010р.;Доповнення до контракту №3 від 16.03.2010р.; Додаткова угода №2 до доповнення №1 від 01,04.2010р.;Інвойс №2804/01 від 28.04.2010р.;Залізнична накладна №173131 від 28.04.2010р.; Рішення про визначення митної вартості товарів №209000006/2010/004808/1 від 23.03.2010 р. про встановлення митної вартості в розмірі 530,00 (п'ятсот тридцять) доларів США за одну метричну тонну; Договір купівлі-продажу №ШС-0002-04/2010 укладений 08.04.2010р. з ТзОВ «РОМ- АГРО»; Додаток №2 від 26.04.2010р. до Договору №ШС-0002-04/2010 від 08.04.2010р., укладеного з ТзОВ «РОМ-АГРО»;Видаткова накладна №А-00000010 від 12.05.2010 р. щодо відвантаження ПП «АгроТрейд-Захід» 54,76 тонн соєвого шроту в адрес ТзОВ «РОМ-АГРО». Крім того, на вимогу митного органу декларантом додаткового надано платіжне доручення в іноземній валюті №4 від 23.06.2010 р. щодо переказу 29 570,40 доларів США ТзОВ «Нельма» в якості повної оплати за поставлений товар, рішення про визначення митної вартості товарів №209000006/2010/004808/1 від 23.03.2010 р. про встановлення митної вартості в розмірі 530,00 (п'ятсот тридцять) доларів США за одну метричну тонну та цінову довідка Львівської торгово-промислової палати №19-09/620 від 02.07.2010р. При здійсненні митного контролю та митного оформлення товару, ввезеного на адресу позивача, Львівською митницею було з'ясовано, що митна вартість задекларованого товару є значно нижчою митній вартості на такі ж товари, зазначеній в ціновій інформації Єдиної автоматизованої інформаційної системи Державної митної служби України, митне оформлення яких здійснено в час максимально наближений до митного оформлення товарів позивача, а саме: 620 дол. США за одиницю. Згідно ч. 2 ст. 264 Митного кодексу України та п.11 Порядку посадовою особою митного органу у графі «Для відміток митниці» декларації митної вартості товару 07.05.2010 року було зроблено запис про необхідність подання додаткових документів, що підтверджують митну вартість товарів, а саме: каталоги, прайс-листи фірми-виробника товару; калькуляцію фірми - виробника товару; висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, що мають відповідні повноваження згідно із законодавством; інформацію зовнішньоторговельних та біржових організацій про вартість товару та/або сировини. Вказані вище документи надали б змогу встановити по якій ціні товар міг продаватись іншим потенційним покупцям, а неподання калькуляції виробника, висновку про якісні та вартісні характеристики товарів та інформацію зовнішньоторговельних та біржових організацій про вартість товару та/або сировини унеможливило встановлення собівартості виготовлення продукції. Декларант зазначені документи не подав, тобто фактично підтвердив правомірність сумнівів митниці щодо неможливості визначення митної вартості товару-шроту соєвого- за ціною угоди. Згідно ч. 2 ст. 265 Митногго кодексу України митний орган має право упевнитися в достовірності або точності будь-якої заяви, документу чи декларації, поданої для цілей визначення митної вартості. Якщо митний орган дійшов висновку, що визначена декларантом митна вартість нижча, ніж прямі витрати на виробництво цього товару, в тому числі сировини, матеріалів та/або комплектуючих, які входять до складу товару, митний орган має право зобов'язати декларанта визначити митну вартість іншим способом, ніж він використав для її визначення. Відповідно до ст. 88 Митного кодексу України, п. 11 Порядку для підтвердження митної вартості товарів на вимогу митного органу декларант зобов'язаний подати додаткові документи впродовж 10 календарних днів після ознайомлення із записом митного органу про їх надання. Згідно п. 4 Положення про вантажну митну декларацію, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 09.06.1997 року № 574, митний орган не приймає ВМД для оформлення, якщо вона подається без повного пакета документів, в тому числі ненадання додаткових документів. Якщо декларантом не надані в установлений законодавством термін вищезазначені додаткові документи або якщо він відмовився від їх надання, то митний орган відповідно до статті 265 Митного кодексу України, п. 14 Порядку визначає митну вартість товарів на підставі наявних відомостей згідно із законодавством. Отже,у зв'язку з відсутністю інформації (додаткових документів ), необхідної для її визначення іншими методами, відповідачем було обґрунтовано застосовано 3 метод визначення митної вартості товару, виходячи із даних Програмно-інформаційного комплексу Єдиної автоматизованої інформаційної системи ДМС України.( а.с.81,82) та прийнято оскаржуване рішення про визначення митної вартості товарів №209000006/2010/007535/1 від 07.05.2010 року. З огляду на викладене вище , колегія суддів також не вбачає протиправності дій митниці при відмові у здійсненні митного оформлення товару згідно вантажної митної декларації №209000011/2010/016591 від 07.05.2010 року. Так,з огляду на цінову інформацію Єдиної автоматизованої інформаційної системи Державної митної служби України, у Львівської митниці виник обґрунтований сумнів щодо правильності заявленої митної вартості товару-шроту соєвого, а тому відповідно до Порядку та норм Митного кодексу України митниця мала обґрунтовані підстави для витребування додаткових документів для підтвердження заявленої митної вартості товару. При цьому відповідач відповідно до наведених законодавчих норм надавав позивачу можливість підтвердити заявлену митну вартість товару, проте останній цією можливістю не скористався ( не надав додаткові документи та необгрунтував причин їх ненадання). Таким чином, суд апеляційної інстанції вважає, що приймаючи рішення про проведення митної оцінки і відмови в митному оформлені, Львівська митниця також діяла на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачений чинним законодавством. При цьому, апеляційний суд бере до уваги, постанову Волинського окружного адміністративного суду від 12.11.2010 року по справі 2а-2608/10/0370, що залишена без змін ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від03.09.2013 року, якими підтверджено правомірність дій та рішення митного органу при визначенні митної вартості такого ж товару згідно цього ж контракту. Крім того, колегія суддів зазначає, що судом першої інстанції також необґрунтовано стягнуто з державного бюджету 6 944,35 грн., так як таке стягнення з державного бюджету на користь позивача суми надмірно сплаченого ПДВ, фактично підтверджує визначення митної вартості ввезеного ним товару за першим методом, чим суд першої інстанції всупереч закону підмінив митний орган.( постанова Верховного суду України від 17.12.2013 року № 21-439а13 ). Відповідно до п.3, 4 ст.202 КАС України підставою для скасування постанови суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є: невідповідність висновків суду обставинам справи; порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання. Підсумовуючи, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що судом першої інстанції невірно надано правову оцінку обставинам справи, порушено норми матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, висновки суду першої інстанції не відповідають обставинам справи, доводи апеляційної скарги висновки суду спростовують і підлягають задоволенню із вказаних вище підстав.

Результат розгляду: denied