Рішення адміністративного суду від 2014-02-18 00:00:00+02

[PERSON] звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління Держземагенства у м. Маріуполі Донецької області, Маріупольської міської ради, третя особа: [PERSON] про визнання дій та бездіяльності протиправними, скасування рішення. На обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що Рішенням Маріупольської міської ради від 27.11.2012р. №6/23-2803 йому було надано дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки по [ADDRESS]. Для реєстрації відповідних прав на земельну ділянку позивач звернувся до Головного управління Держземагенства у м. Маріуполі щодо погодження проекту землеустрою. Але у встановлений термін висновок надано не було. При цьому на адресу головного управління Держземагенства у м. Маріуполі було направлено звернення громадянина [PERSON] з проханням не видавати висновку щодо погодження проекту землеустрою по [ADDRESS] оскільки цей громадянин купив домоволодіння по [ADDRESS]. Отримавши проект землеустрою, посадовими особами управління Держземаенства у м. Маріуполі він розглянутий не був. На підставі викладеного позивач вважає, що відповідач 1 не виконав обов'язку щодо видачі висновку про погодження або про відмови в погодженні проекту землеустрою, не повідомив позивача про причини та умови, що обмежують права позивача на спірну ділянку. На підставі викладеного позивач просить визнати протиправною бездіяльність управління Держземагенства у м. Маріуполі Донецької області, яка полягає у ненаданні відповідного висновку; визнати незаконним та скасувати рішення №6/31-3961 Маріупольської міської ради від 26.11.2013р. «про розгляд клопотання [PERSON] про надання земельної ділянки для обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, зведених самовільно по [ADDRESS]» Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив задовольнити позов у повному обсязі. Представник відповідача 1 у судовому засіданні просив відмовити в задоволенні позову, надав письмові заперечення, в яких просив відмовити в задоволенні позовних вимог у повному обсязі. Представник відповідача 2 до судового засідання не з'явився, через канцелярію суду надав клопотання про розгляд справи без його участі. Третя особа у судовому засіданні просив відмовити в задоволенні позовних вимог у повному обсязі. Заслухавши пояснення представників сторін та третьої особи, перевіривши матеріали справи, вирішивши питання чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню виходячи з наступного. Так, судом встановлено, що актом прийому-передачі виконаних робіт від 24.04.2013р. підтверджено виконання виконавцем (фізичною особою-підприємцем [PERSON]) робіт з розробки проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для будівництва житлового будинку господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) по [ADDRESS] на вимогу замовника, [PERSON]. 05.06.2013 р. позивачу надано проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) по [ADDRESS]. (а.с. 13). Відповідно п. 1.2.5. рішення Маріупольської міської ради від 27.11.2012р. № 6/23-2803, Міська рада вирішила дозволити розробку проектів землеустрою по відводу земельних ділянок для будівництва та обслуговування житлових будинків, господарських будівель і споруд [PERSON] земельну ділянку орієнтованою площею 0,0648 по [ADDRESS]. 20.06.2013р. [PERSON] звернувся до міського голови з клопотанням про затвердження технічної документації, які підтверджують право на земельну ділянку та надання земельної ділянки для обслуговування житлового будинку. 04.07.2013р. Фізичною особою-підприємцем [PERSON] було надано технічну документацію землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) територіальної громади м. Маріуполя в особі Маріуполської міської ради для передачі в оренду громадянину [PERSON] для будівництва і обслуговування житлового будинку., господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) по [ADDRESS]. Рішенням Маріуполської Міської ради від 26.11.2013р. № 6/31-3961 було відмінено пункт 1.2.5. рішення Маріуполської міської ради від 27.11.2012р. № 6/23-2803. Листом Управління Держземагенства у м. Маріуполі Донецької області від 10.02.2014р. № 2014/311 «2014/311 підтверджено, що документація із землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність громадянину [PERSON] для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) по [ADDRESS] щодо отримання висновку до Управління Держземагенства у м. Маріуполі Донецької області не надходила. З приводу спірних відносин суд зазначає. Згідно з ч. 1 ст. 122 Земельного кодексу України сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб. Відповідно до ст. 118 Земельного кодексу України громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтований розмір. До клопотання додаються викопіювання з кадастрової карти (плану) або інші графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб). Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної або комунальної власності у власність відповідно до повноважень визначених ст. 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки. Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки розробляється за замовленням громадян суб'єктами господарювання, що є виконавцями робіт із землеустрою згідно із законом, у і, що обумовлюються угодою сторін. Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки погоджується в порядку, встановленому статтею 186-1 цього кодексу. Згідно з ст. ст. 26, 27 Закону України «Про землеустрій» від 22.05.2003 № 858-ІУ розробниками документації із землеустрою є юридичні та фізичні особи, що володіють необхідними технічним і технологічним забезпеченням, мають ліцензію на проведення робіт із землеустрою і є відповідальними за якість робіт із землеустрою. Відносини замовників і розробників документації із землеустрою регулюються законодавством України і договором. Подання документації із землеустрою до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, для внесення відомостей до Державного земельного кадастру від імені замовника здійснюється її розробником, якщо інше не встановлено договором. Замовники документації із землеустрою мають право здійснювати контроль за виконанням робіт із землеустрою в порядку, встановленому законом. Замовники документації із землеустрою за рахунок власних коштів мають право на вибір розробника та укладання з ним договору, якщо інше не передбачено законодавством України. Частиною 1,2,4 ст. 186-1 Земельного кодексу України передбачено, що проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок усіх категорій та форм власності підлягає обов'язковому погодженню з територіальним органом центрального органу виконавчої влади, що здійснює реалізацію державної політики у сфері земельних відносин. Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у межах населеного пункту або земельної ділянки за межами населеного пункту, на якій розташовано об'єкт будівництва або планується розташування такого об'єкта (про що свідчить викопіювання з плану БТІ в матеріалах технічної документації) також подається на погодження до органу містобудування та архітектури. Розробник подає на погодження до відповідного територіального органу центрального органу виконавчої влади, що здійснює реалізацію державної політики у сфері земельних відносин, оригінал проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, а до органів виконавчої влади, зазначених у частині другій цієї статті - завірені ним копії. Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Згідно з пп. 1, 2 ч.3 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою повноваження надано. Крім того, відповідно до ч.1 ст. 9 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Згідно із ч. 1 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. Згідно з ч. 2 ст. 71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Враховуючі ту обставину, що як вже зазначалося листом Управління Держземагенства у м. Маріуполі Донецької області від 10.02.2014р. № 2014/311, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення викладених у позові вимог, у тому числі і в частині скасування спірного рішення №6/31-3961 Маріупольської міської ради від 26.11.2013р. Таким чином, виходячи з вищенаведених правових норм та досліджених обставин, суд вважає, що відповідачами у судовому засіданні доведений факт правомірності своїх дій стосовно прийняття спірних рішень, у зв'язку з чим позовні вимоги задоволенню не підлягають. На підставі викладеного,

Результат розгляду: denied