Рішення адміністративного суду від 2014-03-17 00:00:00+02

До суду звернулась Саратська районна державна адміністрація Одеської області з адміністративним позовом до Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Одеській області, треті особи - Комунальний заклад «Саратська центральна районна лікарня», Саратська районна рада Одеської області, [PERSON] про визнання протиправною та скасування постанови №ВП40022910 від 17.01.2014р. про накладення штрафу у розмірі 680,00 грн. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 17.01.2014р. відповідачем була прийнята постанова про накладення на боржника Саратську районну державну адміністрацію Одеської області штрафу у розмірі 680,00грн. за невиконання вимог виконавчого листа №515/1799/13-ц виданого 30.09.2013р. Татарбунарським районним судом Одеської області. Позивач не погоджується з оскаржуваною постановою та зазначає, що відповідач не надав належної оцінки виконавчому листу та не звернув уваги на невідповідність виконавчого листа вимогам ст.18 Закону України «Про виконавче провадження». На думку позивача, у виконавчому листі відсутній обов'язок позивача сплачувати середній заробіток за один місяць та поновлювати на посаді [PERSON] Представник позивача зазначила, що Саратською районною державною адміністрацією було подано до Татарбунарського районного суду Одеської області заяву про визнання виконавчого листа №515/1799/13-ц виданого 30.09.2013р. таким що не підлягає виконанню, ухвалою Татарбунарського районного суду Одеської області від 12.12.2013р. зазначену заяву залишено без задоволення, яку позивач оскаржив у апеляційному порядку. Також, представник позивача в обґрунтування позовних вимог зазначила, що ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 28.01.2014р. по справі №6-52647ск було зупинено виконання рішення Татарбунарського районного суду Одеської області від 17.09.2013р. по справі №515/1799/13-ц. Таким чином, представник позивача вважає, що оскаржена постанова є протиправною та підлягає скасуванню, а позовні вимоги підлягають задоволенню. Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримала з підстав наведених у адміністративному позові. Відповідач - Відділ примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Одеській області та треті особи - Комунальний заклад «Саратська центральна районна лікарня», [PERSON] повідомлялися про час та місце слухання справи, однак у судове засідання їх представники не з`явилися. Представник третьої особи Саратської районної ради Одеської області у судовому засіданні позовні вимоги Саратської районної державної адміністрації Одеської області підтримав з підстав наведених представником позивача. Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази в їх сукупності, суд встановив наступне. Відповідно до статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню. Згідно з ч.ч.1, 2 ст. 2 Закону України «Про виконавче провадження» примусове виконання рішень покладається на державну виконавчу службу, яка входить до системи органів Міністерства юстиції України. Примусове виконання рішень здійснюють державні виконавці, визначені Законом України «Про державну виконавчу службу». Частина 1 статті 17 Закону України «Про виконавче провадження» встановлює, що примусове виконання рішень державною виконавчою службою здійснюється на підставі виконавчих документів, визначених цим Законом. Відповідно до підпункту 1 пункту 1 частини 2 статті 17 цього Закону державною виконавчою службою підлягають виконанню, зокрема, виконавчі листи, що видаються судами. Відповідно до вимог п.1 ч.1 ст. 19 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець відкриває виконавче провадження на підставі виконавчого документа, зазначеного в статті 17 цього Закону за заявою стягувача або його представника про примусове виконання рішення. Відповідно до ч. 2 ст. 25 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець у 3-денний строк з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження. У постанові державний виконавець вказує про необхідність боржнику самостійно виконати рішення у строк до семи днів з моменту винесення постанови та зазначає, що у разі ненадання боржником документального підтвердження виконання рішення буде розпочате примусове виконання цього рішення із стягненням з боржника виконавчого збору і витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, передбачених цим Законом. Судом встановлено, що рішенням Татарбунарського районного суду Одеської області від 17.09.2013р. по справі №515/1799/13-ц позов [PERSON] до Саратської районної державної адміністрації Одеської області, Комунального закладу «Саратська центральна районна лікарня» Одеській області про поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу було задоволено. Поновлено [PERSON] на посаді головного лікаря Комунального закладу «Саратська центральна районна лікарня» Одеській області з 07.03.2013р., стягнуто з Комунального закладу «Саратська центральна районна лікарня» Одеській області на користь [PERSON] заробітну плату за час вимушеного прогулу у сумі 33011,25грн. без врахування обов'язкових платежів. Допущено до негайного виконання рішення суду в частині поновлення на роботі та присудження виплати заробітної плати за один місяць. (а.с.11-13) 30.09.2013р. Татарбунарським районним судом Одеської області було видано виконавчий лист №515/1799/13-ц про поновлення [PERSON] на посаді головного лікаря Комунального закладу «Саратська центральна районна лікарня» Одеській області з 07.03.2013р., де Саратську районну державну адміністрацію Одеської області зазначено боржником (а.с.14-15) 01.10.2013р. державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Одеській області було винесено постанову ВП №40022910 про відкриття виконавчого провадження з виконання виконавчого листа №515/1799/13-ц виданого 30.09.2013р. Татарбунарським районним судом Одеської області про поновлення [PERSON] на посаді головного лікаря Комунального закладу «Саратська центральна районна лікарня» Одеській області з 07.03.2013р. При цьому, у вказаній постанові було попереджено боржника Саратську районну державну адміністрацію Одеської області, що у разі невиконання рішення суду без поважних причин, до нього будуть застосовані штрафні санкції, передбачені статтею 89 Закону України «Про виконавче провадження». Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 75 Закону України «Про виконавче провадження» після відкриття виконавчого провадження за виконавчим документом, що зобов'язує боржника вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, державний виконавець перевіряє виконання рішення не пізніше ніж на наступний день після закінчення строку, встановленого частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного виконання рішення. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, його виконання перевіряється не пізніше наступного робочого дня після відкриття виконавчого провадження. У разі невиконання зазначених вимог без поважних причин державний виконавець накладає на боржника штраф відповідно до статті 89 цього Закону і не пізніше п'яти робочих днів з дня його накладення повторно перевіряє стан виконання рішення. Відповідно до ч.1 ст.89 Закону України «Про виконавче провадження» у разі невиконання без поважних причин у встановлений державним виконавцем строк рішення, що зобов'язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі державний виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу від десяти до двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян; на посадових осіб - від двадцяти до сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян; на боржника - юридичну особу від сорока до шістдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання. Судом встановлено, що позивачем без наявності поважних причин не було виконано вимоги рішення Татарбунарського районного суду Одеської області про поновлення [PERSON] на посаді головного лікаря Комунального закладу «Саратська центральна районна лікарня» Одеській області, яке було звернуто до негайного виконання. У зв'язку із цим старшим державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Одеській області Середою В.Ю. було винесено постанову ВП40022910 від 17.01.2014р. про накладення на боржника Саратську районну державну адміністрацію Одеської області штрафу у розмірі 680грн. відповідно ст.89 Закону України «Про виконавче провадження». Згідно зі ст. 124 Конституції України судові рішення є обов'язковими до виконання на території всієї України. Так, у рішенні Татарбунарського районного суду Одеської області по справі №515/1799/13-ц зазначено, що Саратська районна державна адміністрація Одеської області повинна поновити [PERSON] на посаді головного лікаря Комунального закладу «Саратська центральна районна лікарня» Одеській області. Суд не приймає до уваги посилання представника позивача на неможливість виконання зазначеного виконавчого листа у зв'язку із тим, що їм не було зрозуміло хто саме повинен був поновити [PERSON] на посаді, Саратська районна державна адміністрація Одеської області чи Саратська районна рада Одеської області, оскільки і у рішенні Татарбунарського районного суду Одеської області встановлено, що поновити [PERSON] на посаді повинна Саратська районна державна адміністрація Одеської області і у виконавчому листі про поновлення [PERSON] на посаді Саратська районна державна адміністрація Одеської області зазначена боржником. Крім того, суд не приймає до уваги посилання представника позивача на те, що оскільки позивачем було подано до Татарбунарського районного суду Одеської області заяву про визнання виконавчого листа №515/1799/13-ц виданого 30.09.2013р. таким що не підлягає виконанню, у зв'язку з чим, виконавчі дії повинні з виконання такого виконавчого листа були відкладені, а оскаржена постанова про накладення штрафу є незаконною виходячи з наступного. п.2 ч.3 ст.30 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що негайному виконанню підлягають рішення про поновлення на роботі чи на попередній посаді незаконно звільненого або переведеного працівника. Судом встановлено, що 12.12.2013р. ухвалою Татарбунарського районного суду Одеської області у справі №515/3000/13-ц заяву представника Саратської районної державної адміністрації в Одеській області про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню - залишено без задоволення. (а.с.17-18) При цьому, рішення Татарбунарського районного суду Одеської області від 17.09.2013р. у справі №515/1799/13-ц підлягло негайному виконанню та зазначені обставини не зупиняли його виконання. Разом з цим, позивач в обґрунтування позовних вимог посилається на те, що ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 28.01.2014р. по справі №6-52647ск було зупинено виконання рішення Татарбунарського районного суду Одеської області від 17.09.2013р. по справі №515/1799/13-ц (а.с.10). Однак, зазначені обставини не спростовують правомірність прийняття відповідачем постанови про накладення штрафу ВП 40022910 від 17.01.2014р. оскільки вона була прийнята до прийняття Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ ухвали, якою зупинено виконання рішення Татарбунарського районного суду Одеської області. До того ж, судом встановлено, що на виконання ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 28.01.2014р. відповідачем 19.02.2014р. було винесено постанову про зупинення виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа №515/1799/13-ц виданого 30.09.2013р. Татарбунарським районним судом Одеської області про поновлення [PERSON] на посаді головного лікаря Комунального закладу «Саратська центральна районна лікарня» Одеській області з 07.03.2013р. За таких обставин, суд вважає, що відповідачем було правомірно прийнято постанову ВП№40022910 від 17.01.2014р., відповідно до якої, за невиконання вимог виконавчого листа №515/1799/13-ц виданого 30.09.2013р. Татарбунарським районним судом Одеської області накладено на боржника - Саратську районну державну адміністрацію штраф у розмірі 680,00грн. оскільки позивачем під час офіційного з'ясування обставин у ході розгляду справи не доведено наявність станом на 17.01.2014р. поважних причин неможливості виконання рішення Татарбунарського районного суду Одеської області. Частиною 1 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. Відповідно до ч.2 ст.71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Враховуючи викладене, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, на підставі наданих сторонами доказів, з урахуванням встановлених у судовому засіданні фактів, суд дійшов висновку, позовні вимоги Саратської районної державної адміністрації Одеської області до Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Одеській області про визнання протиправною та скасування постанови ВП№40022910 від 17.01.2014р. про накладення штрафу задоволенню не підлягають.

Результат розгляду: denied