Рішення адміністративного суду від 2014-03-17 00:00:00+02

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому вказав, що постановою відповідача від 28.12.2013р. він був притягнутий до адміністративної відповідальності та накладено стягнення у вигляді штрафу 425 грн. за те, що 28.12.2013р. об 11-51 він, керуючи автомобілем Шкода д/з [NUMBER] та рухаючись по вул.Дюміна в м.Бердянську, на регульованому перехресті з пр.Пролетарським при поданні світлофором сигнала, який забороняє рух, не зупинився перед світлофором так, щоб бачити його сигнал, виїхав за нього та зупинився на пішохідному переході, чим порушив п.8.10 Правил дорожнього руху України. Позивач вважає вказану постанову незаконною, такою, що не відповідає дійсним подіям, оскільки насправді на забороняючий сигнал світлофора, за відсутності дорожньої розмітки та будь-яких дорожніх знаків, в тому числі і таких, що позначають пішохідний перехід, він зупинився перед перехрестям, не створюючи при цьому перешкод для руху пішоходів. Крім того, позивач вважає, що відповідачем під час фіксування вказаних подій використовувалась відеофіксуюча апаратура, яка не пройшла сертифікацію в Україні. Тому позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати недійсною та скасувати вказану постанову, а справу про адміністративне правопорушення закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримав, дав пояснення, аналогічні викладеним в позові, а також додав, що забороняючий сигнал світлофора помітив в останній момент, оскільки перед ним їхав вантажний автомобіль з високим кузовом. Просив позовні вимоги задовольнити. В судовому засіданні відповідач Бобриков М.П. позовні вимоги не визнав та пояснив, що фактичні обставини справи, викладені в протоколі про адміністративне правопорушення та оскаржуваній постанові, відповідають дійсності, що зафіксовано автомобільним відеореєстратором, просив в задоволенні позову відмовити. Заслухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку про необхідність відмови в задоволенні позовних вимог на підставі наступного. Позов направлений позивачем поштою згідно наявного штампу на поштовому конверті 31.12.2013р., тому строк оскарження постанови по справі про адміністративне правопорушення від 28.12.2013р. не порушений і поновленню не потребує. Згідно протоколу про адміністративне правопорушення АА2 №866588 від 28.12.2013р., 28.12.2013р. об 11-51 [PERSON], керуючи автомобілем Шкода д/з [NUMBER] та рухаючись по вул.Дюміна в м.Бердянську, на регульованому перехресті з пр.Пролетарським при поданні світлофором сигнала, який забороняє рух, не зупинився перед світлофором так, щоб бачити його сигнал, виїхав за нього та зупинився на пішохідному переході, чим порушив п.8.10 Правил дорожнього руху України. Згідно постанови по справі про адміністративне правопорушення АА2 №874738 від 28.12.2013р., винесеною інспектором ДАІ Бердянського МВ УМВС України в Запорізькій області Бобриковим М.П. на підставі вказаного протоколу про адміністративне правопорушення, позивача [PERSON] за вказане правопорушення було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП та призначено адміністративне стягнення у вигляді штрафу 425 грн. Відповідно до п.8.10 Правил дорожнього руху України, у разі подання світлофором (крім реверсивного) або регулювальником сигналу, що забороняє рух, водії повинні зупинитися перед дорожньою розміткою 1.12 (стоп-лінія), дорожнім знаком 5.62 «Місце зупинки», якщо їх немає - не ближче 10м. до найближчої рейки перед залізничним переїздом, перед світлофором, пішохідним переходом, а якщо і вони відсутні та в усіх інших випадках - перед перехрещуванню проїзною частиною, не створюючи перешкод для руху пішоходів. Частиною 2 ст.71 КАС України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішення суб'єкта владних повноважень, обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Відповідно до ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Тому доводи позивача стосовно відсутності сертифікації відеореєстратора на автомашині відповідача, яким було зафіксоване правопорушення, є безпідставним і цей відеозапис може бути доказом по справі про адміністративне правопорушення. В судовому засіданні було проглянуто відеозапис скоєного правопорушення, в результаті якого для суду є очевидним, що на забороняючий сигнал світлофора автомашина під керуванням позивача зупинилася за світлофором, цей факт також практично визнав позивач в судовому засіданні в своїх поясненнях. Доводи позивача стосовно того, що перед ним рухалась вантажна автомашина і затуляла видимість на світлофор суд вважає безпідставними, оскільки, по-перше, світлофор обладнаний секундоміром і дає можливість водію передбачити час подання певного сигналу, по-друге, ситуація обмеження видимості не перешкоджає водію обрати більшу дистанцію до транспортного засобу, що рухається перед ним, це є навіть обов'язком водія згідно діючих ПДР України. Крім того, відповідно до п.1.10 Правил дорожнього руху України, пішохідний перехід - ділянка проїзної частини або інженерна споруда, призначена для руху пішоходів через дорогу. Пішохідні переходи позначаються дорожніми знаками 5.35.1-5.37.2, дорожньою розміткою 1.14.1-1.14.3, пішохідними світлофорами. За відсутності дорожньої розмітки межі пішохідного переходу визначаються відстанню між дорожніми знаками або пішохідними світлофорами, а на перехресті за відсутності пішохідних світлофорів, дорожніх знаків та розмітки - шириною тротуарів чи узбіч. В даному випадку суд вважає встановленим та доведеним наданими доказами, що на даній ділянці дороги дійсно відсутня дорожня розмітка та дорожні знаки, які позначають пішохідний перехід, цей факт також визнаний всіма учасниками розгляду справи. Але також є доведеним, що на цій ділянці дороги в наявності пішохідні світлофори, що у відповідності до наведеного вище п.1.10. ПДР України також позначають пішохідний перехід та його межі. Згідно проглянутого відеозапису та пояснень позивача в судовому засіданні, він зупинився саме на пішохідному переході, позначеному пішохідним світлофором. Доводи позивача про відсутність позначеного у встановленому порядку пішохідного переходу на цій ділянці дороги суд вважає безпідставними, оскільки вони протирічать вказаній правовій нормі. За таких обставин, для суду є очевидним та беззаперечно доведеним, що на забороняючий сигнал світлофора позивач дійсно зупинився за світлофором та на пішохідному переході, чим порушив п.8.10 ПДР України і що утворює склад правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП. Тому оскаржувана постанова є законною та такою, що відповідає фактичним обставинам справи, а позовні вимоги задоволенню не підлягають. На підставі викладеного,

Результат розгляду: denied