Рішення адміністративного суду від 2014-03-14 00:00:00+02

Бережанська міська рада звернулася у Тернопільський окружний адміністративний суд з позовом до Бережанської районної державної адміністрацій (надалі - відповідач, Бережанська РДА) про скасування розпорядження голови Бережанської районної державної адміністрації №113 від 07.03.2012 "Про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність" із змінами внесеними розпорядженням №501 від 02.11.2012 та скасування розпоряджень голови Бережанської районної державної адміністрації №539 від 23.11.2012 та №571 від 10.12.2012 "Про затвердження проекту землеустрою та передачу земельних ділянок у власність". Ухвалою суду про відкриття провадження у справі від 05 лютого 2014 року до участі у справі в якості третьої особи без самостійних вимог на стороні відповідача залучено Головне управління Держземагенства у Тернопільській області. В судовому засіданні за клопотанням Головного управління Держземагенства у Тернопільській області до участі у справі в якості третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача також залучено Відділ Держземагенства у Бережанському районі Тернопільської області. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі з мотивів, вказаних у позовній заяві. Суду пояснив, що надання відповідачем земельних ділянок в урочищі "вулиці Сонячна" на території Бережанської міської ради за межами м.Бережани для ведення садівництва суперечить генплану забудови м.Бережани, який затверджений рішенням Бережанської міської ради від 04 березня 2010 року №996, а тому вважає оспорювані розпорядження незаконними, такими, що суперечить чинному законодавству. Зазначив, що відповідно до генплану, вказана територія запланована під розширення межі міста Бережани, а тому, при наданні наданні дозволу на виготовлення проектів землеустрою, їх затвердженні та передачі земельних ділянок у власність громадянам, відповідач повинен був врахувати діючий та затверджений у встановленому порядку Генеральний план забудови м.Бережани. Відповідач в судове засідання 14 березня 2014 року уповноваженого представника не направив. 07 березня через канцелярію суду надійшли заперечення відповідача на позов, в яких відповідач зазначає, що вимоги позивача є безпідставними, оскільки оспорювані розпорядження прийняті головою Бережанської РДА у межах повноважень та у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України. Крім цього, зазначено, що нові межі міста Бережани станом на час прийняття оспорюваних розпоряджень і на час слухання справи не затверджені у встановленому порядку, проект землеустрою щодо зміни межі міста не погоджений обласною радою та не затверджений Верховною радою України, а тому, відповідач вважає, що генеральний план міста Бережани діє лише щодо існуючої межі міста. Головне управління Держземагенства у Тернопільській області в судове засідання 14 березня 2014 року уповноваженого представника не направило. В судовому засіданні надано виписку від 03.03.2014 №295 із форми 6-ЗЕМ, щодо земель по яких прийнято оспорювані розпорядження, станом на час їх прийняття. Представник третьої особи - Відділу Держземагенства у Бережанському районі Тернопільської області щодо задоволення адміністративного позову заперечила та зазначила, що станом на час прийняття оспорюваних розпоряджень, як і на час розгляду справи, відповідно до виписки із форми 6-ЗЕМ, надані громадянам земельні ділянки є землями сільськогосподарського призначення (рілля), землі запасу Бережанської міської ради за межами населеного пункту. Враховуючи наведене, вважає, що розпорядження прийняті правомірно і надання відповідачем земельних ділянок у власність громадянам для ведення індивідуального садівництва в межах норм безоплатної передачі не суперечить наявному цільовому призначенню землі та вимогам законодавства України, яке діяло на час спірних правовідносин. Також, третьою особою надано довідку від 06.03.2014 №1-17/315, відповідно до якої, станом на час розгляду справи: 26 громадян отримали державні акти на право власності на вказані земельні ділянки (ще до змін в законодавство, які набрали чинності 01.01.2013), 28 громадян зареєстрували право власності на вказані земельні ділянки відповідно до Закону України "Про реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" (після 01.01.2013), у інших громадян проекти землеустрою на завершенні виготовлення. В підтвердження надано копії державних актів та витягів з поземельної книги (а.с.51-104). Крім цього, при огляді викопіювання з генерального плану міста Бережани, представником третьої особи зазначено, що надані спірними розпорядженнями земельні ділянки в генеральному плані міста Бережани заплановано як території садибної і малоповерхової житлової забудови. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши подані суду письмові докази, суд вважає, що позовні вимоги до задоволення не підлягають з наступних підстав: Відповідно до ч.1 ст35 Земельного Кодексу України, громадяни України із земель державної і комунальної власності мають право набувати безоплатно у власність або на умовах оренди земельні ділянки для ведення індивідуального або колективного садівництва. Розпорядженням голови Бережанської районної державної адміністрації №113 від 07.03.2012, із змінами внесеними розпорядженням №501 від 02.11.2012, фізичним особам в кількості 133 чол. (124 + 9) надано дозвіл на виготовлення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність для ведення садівництва із земель запасу в урочищі "вулиці Сонячна" на території Бережанської міської ради, за межами населеного пункту. Після виготовлення проектів землеустрою, розпорядженнями голови Бережанської районної державної адміністрації №539 від 23.11.2012 та №571 від 10.12.2012 затверджено проекти землеустрою та передано земельні ділянки у власність громадянам. Згідно довідки Відділу Держземагенства у Бережанському районі Тернопільської області від 06.03.2014 №1-17/315 (а.с.50), станом на час розгляду справи: 26 громадян отримали державні акти на право власності на вказані земельні ділянки (ще до змін в законодавство, які набрали чинності 01.01.2013), 28 громадян зареєстрували право власності на вказані земельні ділянки відповідно до Закону України "Про реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" (після 01.01.2013), у інших громадян проекти землеустрою на завершенні виготовлення. В підтвердження надано копії державних актів та витягів з поземельної книги (а.с.51-104). Не погодившись із вказаними розпорядженнями відповідача, Бережанська міська рада оскаржила їх до суду. При вирішенні даного спору суд враховував наступні положення чинного на час спірних відносин законодавства: Статтею 12 Земельного кодексу України передбачено повноваження сільських, селищних, міських рад розпоряджатись землями територіальних громад на території сіл, селищ, міст. Відповідно до п.7 ст.13, п.3 ст.16, п.2 ст.21 Закону України «Про місцеві державні адміністрації» (в редакції, чинній на час прийняття спірних розпоряджень і надалі в цій редакції) районна державна адміністрація розпоряджається землями державної власності. Пунктом 12 Розділу 10 Перехідних Положень Земельного кодексу України (в редакції, чинній на час прийняття спірних розпоряджень) визначено, що до розмежування земель державної та комунальної власності повноваження щодо розпорядження землями в межах населених пунктів здійснюють відповідні сільські, селищні, міські ради, а за межами населених пунктів здійснюють відповідні органи виконавчої влади. Відповідно до Земельного кодексу України комунальною власністю є землі, які належать на праві власності територіальним громадам та розміщені в межах населених пунктів, крім земель приватної та державної власності, а також земельні ділянки за їх межами, на яких розташовані об'єкти комунальної власності. Державною власністю є всі землі, крім земель комунальної та приватної власності. Право державної власності на землю набувається і реалізується державою в особі державних органів влади, зокрема, районної державної адміністрації. Таким чином, станом на час прийняття відповідачем оспорюваних розпоряджень, відповідно до чинних на той час п.2 ст.21 Закону України «Про місцеві державні адміністрації» та п.12 розділу 10 Перехідних положень Земельного кодексу України, повноваження щодо розпорядження землями за межами населеного пункту здійснював орган виконавчої влади, в даному випадку - Бережанська РДА. Як слідує із матеріалів справи оскарженими розпорядженнями надано дозвіл на розробку проектів землеустрою та надано у власність земельні ділянки, які розташовані за межами населеного пункту м. Бережани, тобто в межах повноважень відповідача, визначених чинним законодавством. Проте, суд не погоджується з твердженням відповідача та третьої особи, які посилаючись на те, що межі міста станом на час надання земельних ділянок не змінено, вважають, що при прийнятті оскаржених розпоряджень Бережанською РДА взагалі не мав братись до уваги генеральний план міста Бережани. Так, статтею 17 Закону України «Про основи містобудування» визначено, що містобудівна документація є обов'язковою для вирішення питань вибору, вилучення, надання земель у користування. Згідно вимог ч.1 ст.25 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» (далі - Закон), режим забудови територій, визначених для містобудівних потреб, встановлюється у генеральних планах населених пунктів, планах зонування та детальних планах територій. Відповідно до ч.2 ст.25 Закону, режим забудови територій, визначених для містобудівних потреб, обов'язковий для врахування під час розроблення землевпорядної документації. Згідно ст.5 даного Закону, - вимоги містобудівної документації є обов'язковими для виконання всіма суб'єктами містобудування, до яких відповідно до ст.4 Закону відносяться також місцеві державні адміністрації. Крім цього, ч.7 ст.118 Земельного Кодексу України встановлено, що підставою для відмови у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність є невідповідність місця розташування земельної ділянки вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, а також генеральних планів населених пунктів, іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних утворень, проектів землеустрою щодо впорядкування території населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку. Таким чином, при вирішенні питань вибору, вилучення та надання земель, органи уповноважені на розпорядження цими землями, в даному випадку Бережанська РДА, зобов'язані враховувати затверджений у встановленому порядку генеральний план населеного пункту, в даному випадку - генеральний план міста Бережани, затверджений рішенням Бережанської міської ради від 04 березня 2010 року №996. Проте, на час прийняття розпоряджень і станом на час розгляду справи судом, земельні ділянки перебувають за межами м. Бережани, а відтак, у відповідача не було можливості та законних підстав надати їх для садибної чи малоповерхової житлової забудови, як це заплановано існуючим генеральним планом міста. Також слід відмітити, що згідно виписки з форми 6-ЗЕМ, станом на час прийняття оскаржених розпоряджень та на час розгляду справи в суді, земельні ділянки відносяться до земель сільськогосподарського призначення, а тому, надання їх для ведення садівництва відповідає вимогам законодавства та категорії цих земель. Крім цього, надання земельних ділянок громадянам для ведення індивідуального садівництва, у разі включення в подальшому даних ділянок до території населеного пункту, не буде перешкоджати зміні їх цільового призначення на садибну чи малоповерхову житлову забудову, як це заплановано генеральним планом міста Бережани. Таким чином, прийняті відповідачем розпорядження не перешкоджають розвитку міста Бережани та визначенню меж і функціонального призначення земельних ділянок відповідно до затвердженого Генерального плану населеного пункту. Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що протиправне ігнорування відповідачем затвердженого Генерального плану міста Бережани при наданні у власність громадянам земельних ділянок, не призвело до прийняття відповідачем неправомірних рішень, а тому, відсутні підстави для скасування спірних розпоряджень. З вказаного сліду, що заявлений позов до задоволення не підлягає.

Результат розгляду: denied