Рішення адміністративного суду від 2014-02-20 00:00:00+02

20.01.2014 Державна податкова інспекція у м. Чернігові Головного управління Міндоходів у Чернігівській області (далі - ДПІ у м. Чернігові ГУ Міндоходів у Чернігівській області) звернулась до суду з адміністративним позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «ВКС Україна» (далі - ТОВ «ВКС Україна»), третя особа на стороні позивача Чернігівське міське управління юстиції та просить скасувати державну реєстрацію змін до установчих документів ТОВ «ВКС Україна» від 18.11.2013 № 10741050006038454 - зміна місцезнаходження, зміна складу або інформації про засновників. Свої вимоги позивач мотивує тим, що відповідно до вимог ст.93 Цивільного кодексу України місцезнаходженням юридичної особи є фактичне місце ведення діяльності чи розташування офісу, з якого проводиться щоденне керування діяльністю юридичною особою (переважно знаходиться керівництво) та здійснення управління і обліку. Однак, всупереч чинному законодавству ТОВ «ВКС Україна» відсутнє за своїм місцезнаходженням, а саме за адресою: вул. Щорса, 37, кім.1, м. Чернігів. Також, податкова звітність до ДПІ у м. Чернігові ГУ Міндоходів у Чернігівській області - не подана. Виходячи з вищевикладеного, можна прийти до висновку, що формальна, а не фактична зміна місцезнаходження ТОВ «ВКС Україна» спрямована на здійснення фіктивної підприємницької діяльності, і підприємство не має наміру проводити фінансово-господарську діяльність за новою адресою реєстрації. Представник позивача в судове засідання не з'явився, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином, надав заяву, в якій позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить їх задовольнити, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві, справу розглянути за його відсутності. Додатково зазначає, що станом на 20.02.2014 ТОВ «ВКС Україна» на податковому обліку не перебуває. Представник відповідача повторно в судове засідання не з'явився, про день та час розгляду справи повідомлявся у встановленому порядку, конверт повернувся з відміткою пошти «за закінченням терміну зберігання», причини неявки суду не повідомив. Представник третьої особи в судове засідання не з'явився, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином, надав заяву, в якій просить розглянути справу за його відсутності. Згідно п.11 ст. 35 Кодексу адміністративного судочинства України у разі повернення поштового відправлення із повісткою, яка не вручена адресату з незалежних від суду причин, вважається, що така повістка вручена належним чином. Судове засідання здійснювалось в порядку передбаченому ст. 41 Кодексу адміністративного судочинства України. Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позов задоволенню не підлягає з наступних підстав. Судом встановлено, що ТОВ «ВКС Україна» (код 37404301) 13.12.2010 зареєстрований в якості юридичної особи, 18.11.2013 державним реєстратором Реєстраційної служби Чернігівського міського управління юстиції Чернігівської області проведено зміни до державної реєстрації юридичної особи, зокрема зміна місцезнаходження, зміна складу або інформації про засновників, що підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців Серії АД № 363468 (а.с.5). Згідно службової записки від 15.01.2014 № 198 управління оподаткування та контролю об'єктів і операцій повідомляє, що по ТОВ «ВКС Україна» (код 37404301) станом на поточну дату податкова звітність з податку на прибуток, податку на додану вартість, ресурсним та рентним платежам до ДПІ у м. Чернігові ГУ Міндоходів у Чернігівській області не подана (а.с.6). Згідно довідки № 60д/07 від 15.01.2014 ДПІ у м. Чернігові ГУ Міндоходів у Чернігівській області проведено необхідні та достатні заходи щодо встановлення місцезнаходження платника податків, за результатами яких місцезнаходження ТОВ «ВКС Україна» не встановлено (а.с.7). Необхідно зазначити, що підставою для скасування державної реєстрації змін до установчих документів може бути лише невідповідність рішень органів управління відповідача вимогам чинного законодавства або незаконність дій державного реєстратора при проведенні державної реєстрації змін до установчих документів. ДПІ у м. Чернігові ГУ Міндоходів у Чернігівській області не надано належних та допустимих доказів, які б підтверджували незаконність відповідних рішень або дій державного реєстратора. Довідка ДПІ у м. Чернігові ГУ Міндоходів у Чернігівській області № 60д/07 від 15.01.2014 (а.с.7) не може бути доказом відсутності юридичної особи за місцезнаходженням, оскільки таким доказом може бути тільки відповідний запис в Єдиному державному реєстрі про відсутність юридичної особи за місцезнаходженням, а для внесення такого запису законом передбачена певна процедура. Так, відповідно до абзацу 6 статті 1 Закону України від 15.05.2003 № 755-IV «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців» (далі - Закон № 755-IV), місцезнаходження юридичної особи - адреса органу або особи, які відповідно до установчих документів юридичної особи чи закону виступають від її імені (далі - виконавчий орган). Відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, станом на 19.02.2014 місцезнаходженням товариства є м. Чернігів, вул. Щорса, буд. 37, офіс.1. Суд зазначає, що законодавством встановлено спеціальний порядок дій відповідних суб'єктів владних повноважень у випадку встановлення незнаходження юридичної особи за вказаною у ЄДР адресою. Згідно абз.2 ч.12 ст.19 Закону № 755-IV, у разі надходження державному реєстратору від органу доходів і зборів повідомлення встановленого зразка про відсутність юридичної особи за її місцезнаходженням державний реєстратор зобов'язаний надіслати поштовим відправленням протягом п'яти робочих днів з дати надходження зазначеного повідомлення юридичній особі повідомлення щодо необхідності подання державному реєстратору реєстраційної картки. Відповідно до ч.14 ст.19 Закону № 755-IV, у разі неподання юридичною особою протягом місяця з дати надходження їй відповідного повідомлення реєстраційної картки про підтвердження відомостей про юридичну особу державний реєстратор повинен внести до Єдиного державного реєстру запис про відсутність підтвердження зазначений відомостей датою, яка встановлена для чергового подання реєстраційної картки про підтвердження відомостей про юридичну особу. Якщо державному реєстратору повернуто поштове відправлення, державний реєстратор повинен внести до Єдиного державного реєстру запис про відсутність юридичної особи за її місцезнаходженням. Судом встановлено, що дана процедура дотримана не була, оскільки ДПІ у м. Чернігові ГУ Міндоходів у Чернігівській області не зверталась до державного реєстратора з повідомленням про відсутність юридичної особи за її місцезнаходженням (18-ОПП). Згідно ч.1 ст.18 Закону № 755-IV якщо відомості, які підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, були внесені до нього, то такі відомості вважаються достовірними і можуть бути використані в спорі з третьою особою, доки до них не внесено відповідних змін. В Єдиному державному реєстрі відсутній запис про відсутність підтвердження або запис про відсутність юридичної особи за її місцезнаходженням. Відповідно до статті 29 Закону № 755-IV, для проведення державної реєстрації змін до установчих документів юридична особа повинна подати (надіслати поштовим відправленням з описом вкладення) такі документи: заповнену реєстраційну картку на проведення державної реєстрації змін до установчих документів юридичної особи; примірник оригіналу (ксерокопію, нотаріально засвідчену копію) рішення про внесення змін до установчих документів. Документ, що підтверджує правомочність прийняття рішення про внесення змін до установчих документів; оригінали установчих документів юридичної особи з відміткою про їх державну реєстрацію з усіма змінами, чинними на дату подачі документів, або копія опублікованого в спеціалізованому друкованому засобі масової інформації повідомлення про втрату всіх або частини зазначених оригіналів установчих документів; два примірники змін до установчих документів юридичної особи у вигляді окремих додатків або два примірники установчих документів у новій редакції; документ, що підтверджує внесення реєстраційного збору за проведення державної реєстрації змін до установчих документів. Відповідно до частини сьомої статті 29 Закону № 755-IV, державному реєстратору забороняється вимагати документи для проведення державної реєстрації змін до установчих документів юридичної особи, якщо вони не передбачені частинами першою - шостою цієї статті. З системного аналізу статей 27 та 30 Закону № 755-IV слідує, що державний реєстратор відмовляє у проведенні державної реєстрації змін до установчих документів юридичної особи за таких підстав: невідповідність відомостей, які вказані в реєстраційній картці на проведення державної реєстрації юридичної особи, відомостям, які зазначені в документах, що подані для проведення державної реєстрації юридичної особи; невідповідність установчих документів вимогам частини третьої статті 8 цього Закону; порушення порядку створення юридичної особи, який встановлено законом, зокрема: наявність обмежень на зайняття відповідних посад, встановлених законом щодо осіб, які зазначені як посадові особи органу управління юридичної особи; невідповідність відомостей про засновників (учасників) юридичної особи відомостям щодо них, які містяться в Єдиному державному реєстрі; наявність обмежень щодо вчинення засновниками (учасниками) юридичної особи або уповноваженою ними особою юридичних дій, які встановлені абзацом четвертим частини другої статті 35 цього Закону; наявність в Єдиному державному реєстрі найменування, яке тотожне найменуванню юридичної особи, яка має намір зареєструватися; використання у найменуванні юридичної особи приватного права повного чи скороченого найменування органу державної влади або органу місцевого самоврядування, або похідних від цих найменувань, або історичного державного найменування, перелік яких встановлюється Кабінетом Міністрів України; встановлена іншими законами заборона використання у найменуванні юридичної особи певних термінів, абревіатур, похідних термінів. Відмова у проведенні державної реєстрації юридичної особи з інших підстав не допускається. Таким чином, державний реєстратор під час реєстраційних дій не має права перевіряти подані відомості та вимагати інші документи, ніж ті, що передбачені чинним законодавством. За обставин, коли законодавством не передбачена перевірка відомостей про місцезнаходження юридичної особи, які подаються державному реєстратору, немає підстав для визнання недійсною їх реєстрації лише з підстав недостовірності таких відомостей. Таким чином, Законом № 755-IV встановлено чіткий порядок виникнення негативних наслідків для юридичної особи у випадку встановлення незнаходження її за юридичною адресою. Отже, відсутні правові підстави для застосування іншого порядку дій повноважних органів у випадку встановлення незнаходження юридичної особи за адресою, що міститься в ЄДР. Серед критеріїв /принципів/, які повинні застосовуватись суб'єктом владних повноважень при прийнятті ними рішень, вчиненні дій та якими керується адміністративний суд у разі оскарження таких рішень, дій (ст.2 КАС України), є, зокрема, принцип законності, відповідно до якого суб'єкт владних повноважень зобов'язаний діяти на виконання закону, за умов та обставин, визначених ним, а рішення суб'єкта владних повноважень має прийматися обґрунтовано, тобто у урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення. Встановлення невідповідності діяльності суб'єкта владних повноважень хоча б одному із зазначених критеріїв для оцінювання його рішень, дій та бездіяльності може бути підставою для відмови у задоволення адміністративного позову, за умови, що встановлено порушення прав та інтересів особи. Відповідно до ст. 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Частиною 1 ст. 9 КАС України встановлено, що суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Частиною 1 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 Кодексу адміністративного судочинства України. Докази надані позивачем не підтверджують обставини, на які він посилається в адміністративному позові. На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача задоволенню не підлягають.

Результат розгляду: denied