Рішення адміністративного суду від 2014-01-28 00:00:00+02

Постановою Алуштинського міського суду Автономної Республіки Крим від 16.10.2013 позовні вимоги [PERSON] до виконавчого комітету Малоріченської сільської ради м. Алушти АР Крим, Малоріченської сільської ради м. Алушти АР Крим про визнання протиправним та скасування рішення, зобов'язання вчинити певні дії - задоволено частково. Визнано протиправним та скасовано рішення виконавчого комітету Малоріченської сільської ради м. Алушти АР Крим № 359 від 06.03.2013 року та зобов'язано виконавчий комітет Малоріченської сільської ради м. Алушти АР Крим розглянути заяви [PERSON] від 26.11.2012 року, 30.07.2013 року про присвоєння поштової адреси буфету з літнім майданчиком, розташованого за адресою : [ADDRESS]. В іншій частині позовних вимог відмовлено. Не погодившись з зазначеною постановою суду, позивач звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати постанову Алуштинського міського суду Автономної Республіки Крим від 16.10.2013, та ухвалити нову постанову, якою задовольнити позовні вимоги повністю. Апеляційна скарга мотивована тим, що судом першої інстанції порушено норми матеріального права. Позивач у судовому засіданні 28.01.2014 підтримав апеляційну скаргу з підстав, викладених у ній. Представники відповідачів у судове засідання не з'явилися, про день, час і місце розгляду справи повідомлені належним чином. Згідно ч.4 статті 196 КАС України неприбуття у судове засідання сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про дату, час і місце апеляційного розгляду, не перешкоджає судовому розгляду справи. На підставі та за правилами статті 195 Кодексу адміністративного судочинства України, розглянувши справу, судова колегія встановила наступне. Позивач є орендарем земельної ділянки, в районі причалу, згідно з договору оренди від 21.04.2005 та додаткової угоди від 19.03.2012 (а.с.7-10, 17-22). Відповідно до технічного паспорту на зазначеній земельній ділянці розташований буфет літ "А", пл.68,0 кв.м. та навіс літ "а", пл.57,4 кв.м. (а.с.25-34). Як вбачається з декларації про готовність об'єкта до експлуатації, буфет з літнім майданчиком є закінченим будівництвом (а.с.35-37). 26.11.2012 позивачка звернулася до Малоріченської сільської ради з заявою про присвоєння поштової адреси об'єкту закінченого будівництва. Рішенням виконавчого комітету Малоріченської сільської ради № 359 від 06.03.2013 позивачці відмовлено у присвоєні поштової адреси на зазначене будівництво, посилаючись на ст.30 ЗУ "Про місцеве самоврядування в Україні"(а.с.39). Вислухавши сторін, вивчивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши правову оцінку обставин у справі та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, судова колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав. Відповідно до ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Стаття 30 ЗУ "Про місцеве самоврядування в Україні", встановлює повноваження виконавчих органів сільських, селищних, міських рад в галузі житлово-комунального господарства, побутового, торговельного обслуговування, громадського харчування, транспорту і зв'язку. Рішенням виконавчого комітету Малоріченської сільської ради № 359 від 06.03.2013 року не містить опису обставин, з яких рада вирішила відмовити у задоволені заяви позивачу. В обґрунтування відмови у задоволенні заяви позивача щодо надання поштової адреси об'єкту нерухомості, виконавчий комітет посилався лише на ст. 30 Закону України "Про місцеве самоврядування", якою визначено лише повноваження органу місцевого самоврядування в галузі житлово-комунального господарства, побутового, торговельного обслуговування, громадського харчування, транспорту та зв'язку, а не вказав дійсних підстав для відмови у задоволені заяви. Згідно ч.2 ст.71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. За таких підстав, судова колегія приходить до висновку, що рішення виконавчого комітету Малоріченської сільської ради № 359 від 06.03.2013 року є необґрунтованим. Проте, судова колегія не може погодитись з прийнятим рішенням суду першої інстанції, оскільки для повного та всебічного захисту прав позивача необхідно визнати протиправним та скасувати рішення виконавчого комітету Малоріченської сільської ради м. Алушти АР Крим № 359 від 06.03.2013 року та зобов'язати виконавчий комітет Малоріченської сільської ради м. Алушти АР Крим розглянути заяву позивача від 26.11.2012 року на найближчій сесії та надати вмотивоване рішення. Суд першої інстанції не навів будь яких обґрунтувань у цій частині судового рішення. Окрім того, відносно вимог позивача про зобов'язання відповідача прийняти конкретне рішення про присвоєння поштової адреси зазначеному об'єкту нерухомості, судова колегія не знаходить підстав для задоволення, оскільки присвоєння поштової адреси відноситься дійсно до компетенції виконавчого комітету. В силу положень ст. 159 КАС України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. З урахуванням вищенаведеного, судова колегія вважає, що постанова суду першої інстанції вищевказаним вимогам не відповідає, а тому доходить висновку про наявність підстав для її скасування та прийняття нової постанови. Згідно з ч. 1 ст. 198 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати її та прийняти нову постанову суду. При цьому, відповідно до ст. 205 КАС України суд апеляційної інстанції за наслідками розгляду апеляційної скарги може своєю постановою змінити постанову суду першої інстанції або прийняти нову постанову, якими суд апеляційної інстанції задовольняє або не задовольняє позовні вимоги. Відповідно до частини 1 статті 267 КАС України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, має право зобов'язати суб'єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Результат розгляду: partial