Рішення адміністративного суду від 2014-03-26 00:00:00+02

Державна податкова інспекція у м. Херсоні Головного управління Міндоходів у Херсонській області звернулася до суду з поданням до Приватного підприємства "Талко -С" про стягнення податкового боргу в сумі 118710,15 грн. Відповідно до змісту подання позовні вимоги обґрунтовані тим, що згідно наданих податкових декларацій по податку на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) від 22.09.2013 року №9059380248 відповідачем самостійно нараховано податок на додану вартість в сумі 65145,00 грн., № 9063127343 від 09.10.2013 р. на суму 60331,00 грн., №9079603635 від 11.12.2013 р. на суму 13096,00 грн. Граничний строк сплати закінчився 24.03.2014 року. Представник позивача подав заяву про розгляд подання в порядку письмового провадження та просив задовольнити в повному обсязі. Ухвалою суду від 25.03.2014 року відкрито провадеження в адміністративній справі №821/595/14 та зобов'язано ДПІ у м. Херсоні Головного управління Міндоходів у Херсонській області вручити Приватному підприємству «Талко - С» ухвалу суду від 25.03.2014 року про відкриття провадження в адміністративній справі та надати до судового засідання докази про вручення. Як вбачається з Акту ДПІ у м. Херсоні Головного управління Міндоходів у Херсонській області від 25.03.2014 року №20/21-03-11-03-15 "Про неможливість вручення Ухвали Херсонського окружного адміністративного суду від 25.03.2014 р. по справі №821/959/14 керівнику Приватного підприємства «Талко - С»», за юридичною адресою: 73000, м. Херсон, вул. Ушакова, 2, офіс 312, ПП «Талко - С», код 36505112, не знаходиться, офіс закрито, двері опечатані. А отже, не виявилося можливим вручити копію ухвали суду від 25.03.2014 р. по справі №821/959/14. Відповідно до ч. 8 ст. 35 Кодексу адміністративного судочинства України, вважається, що повістку вручено юридичній особі, якщо вона доставлена за адресою, внесеною до відповідного державного реєстру, або за адресою, яка зазначена її представником, і це підтверджується підписом відповідної службової особи. Відповідно до абз. 3 ч.8 ст.183-3 Кодексу адміністративного судочинства України, неявка сторін у судове засідання не перешкоджає розгляду подання. Відповідно до ч. 6 ст. 128 КАС України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта. Виходячи з вищевикладеного, суд вважає за можливе розглянути подання в порядку письмового провадження. Розглянувши подання та дослідивши письмові докази, судом встановлено наступне. Приватне підприємство «Талко - С» зареєстроване 03.06.2009 року Виконавчим комітетом Херсонської міської ради за №14991020000010951 ( код ЄДР 36505112) та взято на податковий облік до ДПІ у м. Херсоні ГУ Міндоходів у Херсонській області 04.06.2009 року за №38042. Відповідно до Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, місцезнаходження юридичної особи Приватного підприємства «Талко - С» зазначено: 73000, м. Херсон, Суворовський район, проспект Ушакова, 2, офіс 312. Також, судом встановлено, що відповідачем було подано податкові декларації (в яких відповідачем самостійно нараховано податок на додану вартість вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг)) від 22.09.2013 року №9059380248 в сумі 65145,00 грн., № 9063127343 від 09.10.2013 р. в сумі 60331,00 грн., №9079603635 від 11.12.2013 р. в сумі 13096,00 грн. Граничний строк сплати закінчився 24.03.2014 року. Як вбачається із подання та підтверджується даними картки особового рахунку відповідача, 25.03.2014 року о 16:30 хв. податковим органом було встановлено, що настав термін сплати узгодженого грошового зобов'язання нарахованого згідно податкових декларацій по податку на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) від 22.09.2013 року №9059380248 в сумі 65145,00 грн., № 9063127343 від 09.10.2013 р. на суму 60331,00 грн., №9079603635 від 11.12.2013 р. на суму 13096,00 грн. Суд зазначає, що відповідачем не надано суду доказів сплати боргу в сумі 118710, 15 грн. Відповідно до статті 67 Конституції України кожен зобов'язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом. Відповідно до п.4.1 ст.41 Податкового кодексу України, контролюючими органами є органи доходів і зборів - центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування єдиної державної податкової, державної митної політики в частині адміністрування податків і зборів, митних платежів та реалізує державну податкову, державну митну політику, забезпечує формування та реалізацію державної політики з адміністрування єдиного внеску, забезпечує формування та реалізацію державної політики у сфері боротьби з правопорушеннями при застосуванні податкового та митного законодавства, а також законодавства з питань сплати єдиного внеску (далі - центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику), його територіальні органи. Згідно з п.54.1 статті 54 Податкового кодексу України крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов'язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов'язання та/або пені вважається узгодженою. В п. 57.1 ст. 57 Податкового кодексу України визначено, що платник податків зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Пунктом 56.11 статті 56 Податкового кодексу України передбачено, що не підлягає оскарженню грошове зобов'язання, самостійно визначене платником податків. Відповідно до п.95.1 ст.95 Податкового кодексу України, контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі. Підпунктом 20.1.34 пункту 20.1 статті 20 Податкового кодексу України передбачено, що контролюючі органи мають право звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, що обслуговують такого платника податків, на суму податкового боргу або його частини. Таким чином, заборгованість відповідача в сумі 118710, 15 грн. підтверджується наступними документами, а саме: розрахунком винекнення податкового боргу, витягом картки особового рахунку з податку на додану вартість, податковими деклараціями по податку на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) від 22.09.2013 року №9059380248 в сумі 65145,00 грн., № 9063127343 від 09.10.2013 р. на суму 60331,00 грн., №9079603635 від 11.12.2013 р. на суму 13096,00 грн.; Актом встановлення наявності податкового боргу з податків і зборів №19/21-03-11-03-15 від 24.03.2014 року. За таких обставин, суд вважає, що відповідач не виконав обов'язку платника податку, передбаченого податковим законодавством, а саме, не сплатив у добровільному порядку самостійно нараховане зобов'язання в сумі 118710, 15 грн. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позовні вимоги позивача, слід задовольнити. На підставі викладеного,

Результат розгляду: granted