Рішення адміністративного суду від 2014-01-14 00:00:00+02

Позивачка звернулася із позовом у якому просить визнати протиправними дії Управління пенсійного фонду України у Дніпровському районі м. Києва щодо відмови у проведення перерахунку пенсії та зобов»язати відповідача провести перерахунок і виплату їй пенсії з моменту призначення, а саме з 02.08.2010 року з урахуванням зазначених у довідці № 05-448 сум матеріальної допомоги на оздоровлення та допомоги на вирішення соціально-побутових питань. Вимоги мотивує тим, що 02.08.2010 р. їй була призначена пенсія за віком відповідно до Закону України «Про державну службу», яку отримує в Управління Пенсійного фонду України у Дніпровському районі м. Києва. Розмір призначеної пенсії обчислювався на підставі поданих довідок від 02.08.2010 р. № 05-447 та № 05-448 про складові заробітної плати з останнього місця роботи, виданих Державною податковою адміністрацією у м. Києві. Проте відповідачем при проведенні розрахунку її пенсії не враховані суми матеріальної допомоги на оздоровлення та допомоги для вирішення соціально-побутових питань, які зазначені у довідці, що суперечить чинному законодавству. У зв»язку з цим зверталась до Управління Пенсійного фонду України в Дніпровському районі міста Києва, проте в проведенні перерахунку пенсії їй було відмовлено листом пенсійного фонду від 28.11.2013 року за № 2026906, чим порушені її конституційні права. Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 14 січня 2014 року позовні вимоги [PERSON] за період часу 02.08.2010 р. по 09.06.2013 р. залишені без розгляду на підставі ст. ст. 99, 100 КАС України. В судовому засіданні позивачка підтримала позов та викладені у заяві обставини. Представник відповідача Ігнатьєв Д.О. в судовому засіданні просив відмовити в задоволенні позову з підстав, викладених у письмових запереченнях, з посиланням на те, що матеріальна допомога це виплата разового характеру, що надається підприємством окремим працівникам по заяві, тому не є надбавкою або премією, у зв»язку з чим не може бути включена до переліку виплат, що є складовою частиною заробітку для обчислення пенсій, тому підстави для задоволення позову відсутні. Вислухавши позивачку та представника відповідача, дослідивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що [PERSON] з 02.08.2010 р. перебуває на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України в Дніпровському районі міста Києва та отримує пенсію за віком, як державний службовець, відповідно до Закону України "Про державну службу" в розмірі 3984,74 грн., з урахуванням загального страхового стажу роботи 34 роки, з яких стаж державної служби становить 14 років 7 місяців (а.с. 7). 22 листопада 2013 року позивачка звернулась до Управління Пенсійного Фонду України у Дніпровському районі міста Києва із заявою про перерахунок пенсії з урахуванням виплат матеріальної допомоги на оздоровлення та на вирішення соціально-побутових питань. Управління Пенсійного Фонду України у Дніпровському районі міста Києва листом від 28.11.2013 р. за вих. № 2026906 відмовило позивачці у проведенні перерахунку пенсії посилаючись на те, що пенсія [PERSON] призначена відповідно до вимог чинного законодавства та підстави для її перерахунку відсутні. Статтею 37 Закону України "Про державну службу" визначено, що пенсія державним службовцям призначається в розмірі 80 відсотків суми їх заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування. а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 80 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування. Отже, об»єктом обчислення розміру пенсії при її призначенні є сума заробітної плати з якої перераховувався збір на обов'язкове державне соціальне (пенсійне) страхування. Відповідно до статті 33 Закону України "Про державну службу" заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплати за ранги, надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок. При цьому саме на Кабінет Міністрів України покладається регулювання питань оплати праці державних службовців, встановлення розмірів посадових окладів, надбавок, доплат і матеріальної допомоги. За нормою ст. 2 Закону України «Про оплату праці», структура заробітної плати включає основну, додаткову заробітну плату та інші заохочувальні і компенсаційні виплати, до яких належать виплати у формі винагород за підсумками роботи за рік, премії за спеціальними системами і положеннями, компенсаційні та інші грошові і матеріальні виплати, які не передбачені актами чинного законодавства або які провадяться понад встановлені зазначеними актами норми. Отже, чинне законодавство, як загальне, так і спеціальне, до складу заробітної плати відносить також інші виплати, при цьому матеріальна допомога належить до додаткових видів грошового забезпечення та приймається в розрахунок при нарахування пенсії лише особам, які отримували такі надбавки під час перебування на державній службі і були звільнені зі служби після їх запровадження. Надання державним службовцям щорічної відпустки з виплатою допомоги для оздоровлення у розмірі посадового окладу передбачено ст. 35 Закону України "Про державну службу». Відповідно до ст. 37 Закону України "Про державну службу», визначення заробітної плати для обчислення пенсій державним службовцям здійснюється в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Такий порядок визначення розмірів заробітку для обчислення пенсії державного службовця встановлений постановою Кабінету Міністрів від 31 травня 2000 року № 865, пунктом 1 якої установлено, що розмір виплат (крім посадових окладів, надбавок за ранг або кваліфікаційні класи, класний чин або спеціальні звання, вислугу років), що включаються в заробіток для обчислення пенсії відповідно до Закону України "Про державну службу", визначається за вибором того, хто звернувся за пенсією, за останні 24 календарні місяці роботи, яка дає право на даний вид пенсії, підряд перед зверненням за пенсією або за будь-які 60 календарних місяців такої роботи підряд перед зверненням за пенсією незалежно від наявності перерв протягом цього періоду на даній роботі. Середньомісячна сума зазначених виплат за 24 або 60 календарних місяців визначається шляхом ділення загальної суми цих виплат за 24 календарні місяці роботи підряд перед зверненням за пенсією чи за 60 календарних місяців роботи підряд відповідно на 24 або на 60. Разом з тим, вищевказана постанова Кабінету Міністрів від 31.05.2000 року № 865, а також Закон України «Про загальнообов»язкове державне пенсійне страхування» не містять визначення заробітної плати, на підставі якої здійснюється розрахунок пенсії, а із змісту статті 40 цього закону вбачається, що із середньої заробітної плати (доходу) повинні бути сплачені страхові внески. При цьому ст. 66 Закону України «Про пенсійне забезпечення» також визначено, що до заробітку для обчислення пенсії включаються всі види оплати праці (виплат, доходу), на які відповідно до Закону України "Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування" нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, в межах максимальної величини фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, оподатковуваного доходу (прибутку), сукупного оподатковуваного доходу (граничної суми заробітної плати (доходу), з яких справляються страхові внески (збори) до соціальних фондів, що діяла на день одержання зазначеного заробітку (виплат, доходу). Для проведення нарахування пенсії позивачка до заяви додала довідку з місця роботи, видану Державною податковою адміністрацією у м. Києві від 02.08.2010 р. № 05-448 про складові заробітної плати, що подається для призначення пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу» по формі, затвердженою постановою правління ПФУ від 14.02.2011 р. за № 5-1, а саме за період роботи з 01 серпня 2008 року по 31 липня 2010 р., у якій вказані розміри матеріальної допомоги на оздоровлення та вирішення соціально-побутових питаннь (а.с. 9, 10). В довідці також зазначено, що на всі виплати, включені в довідку, нараховано страхові внески на загальнообов»язкове державне пенсійне страхування. За викладених обставин, матеріальна допомога на оздоровлення та на вирішення соціально-побутових питань є складовою заробітної плати, як це передбачено ст. 2 Закону України «Про оплату праці», з якої справляється збір на обов»язкове державне пенсійне страхування, тому є об»єктом призначення і перерахунку пенсії державного службовця. Отже, позов знайшов своє підтвердження в судовому засіданні, тому підлягає задоволенню в межах строку позовної давності, визначеного ст. 99 КАС України, тобто з 10.06.2013 року. В решті вимоги задоволенню не підлягають. В порядку ст. 94 КАС України з державного бюджету України на користь позивачки підлягає відшкодуванню сплачений останньою судовий збір в сумі 68 грн. 82 коп., що підтверджується квитанцією про його оплату. Враховуючи викладене,

Результат розгляду: partial