Рішення адміністративного суду від 2014-01-28 00:00:00+02

[PERSON] звернувся до суду із вказаним адміністративним позовом, в якому просить визнати неправомірними дії оперуповноваженого СКМСД Ковельського МВ УМВС України у Волинській області Турчин Олени Василівни щодо складання стосовно неї протоколу про правопорушення, передбачене ч.2 ст.156 КУпАП. Обґрунтовуючи заявлені вимоги позивач вказує на порушення відповідачем, як представником влади, ряду вимог законодавства, зокрема: - відповідач не уповноважена на складання даного протоколу, - при складанні протоколу не встановлена особа правопорушника та місце його роботи, - особі не роз'яснені права, передбачені ст.268 КУпАП, - особу примушено до давання пояснень. Позивач вважає дії відповідача неправомірними, а складений протокол недійсним. В судовому засіданні [PERSON] позовні вимоги підтримала повністю та пояснила, що того дня працювала у магазині «[INFO]» в с.Білашів, який має кілька відділів, один з них, в якому вона безпосередньою працює продавцем, належить приватному підприємцю [PERSON], інший відділ здійснює торгівлю цигарками та належить іншому підприємцю. Продавець з цього відділу попросила підмінити її на декілька хвилин. Саме в період відсутності основного продавця вона продала двом дівчатам цигарки. Ці дівчата на вигляд були повнолітніми, тому їх вік вона не перевіряла. Залишивши магазин, ці дівчата повернулись через кілька хвилин вже з двома працівниками міліції, які склали протокол про продаж цигарок неповнолітнім. При складанні протоколу працівники міліції повідомили, що у разі відмови від підпису та дачі пояснень вони змушені будуть запросити двох свідків. Після таких погроз вона підписала усі документи. Просить позов задовольнити повністю, оскільки своєї провини у вчиненні інкримінованого правопорушення не вбачає. Представник позивача [PERSON] позов підтримала повністю з підстав вказаних у позовній заяві. Відповідач Турчин О.В. проти позову заперечила та пояснила, що того дня виконуючи службові обов'язки проїздили повз магазин «[INFO]» в с.Білашів, біля якого помітили двох дівчат, які курили цигарки. Працюючи за фахом з неповнолітніми вона відразу зрозуміла, що їм не більше 15-16 років. Зупинившись, запитали де купили цигарки, дівчата вказали на магазин, зайшовши всередину показали продавця. Повідомивши продавцю, яким була позивач у справі, про виявлення факту порушення правил продажу тютюнових виробів, після чого розпочали складати протокол про адміністративне правопорушення, особу продавця встановили з її слів, роз'яснили право відмовитись від давання пояснень, зауваживши, що в такому випадку необхідно буде запросити двох свідків для фіксації відмови, продавець заперечила проти виклику свідків та дала письмові пояснення, ознайомилась із протоколом та підписала його. В свою чергу неповнолітні, які придбали цигарки, надали письмові пояснення, підтвердивши вищевказані обставини. Представник відповідача Момот С.Ф. проти позову заперечив, вважає дії відповідача такими, що відповідають вимогам законодавства. Суд, заслухавши пояснення сторін, показання свідків, дослідивши письмові докази по справі, приходить до висновку про безпідставність заявленого позову, у задоволенні якого слід відмовити, виходячи з наступного: В силу ст..2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ. До адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження. У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку. У даній справі предметом перевірки є правомірніть дій відповідача під час складання протоколу №045713 від 26.11.2013 року щодо позивача у зв'язку із вчиненням правопорушення, передбаченого ч.2 ст.156 КУпАП. Відповідно до ч.1 ст.254 КУпАП про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності. Будучи оперуповноваженою СКМСД Ковельського МВ УМВС України у Волинській області відповідач Турчин О.В. відповідно до вимог п.1 ч.1 ст.255 КУпАП уповноважена на складання протоколу за вчиненя правопорушення передбаченого ч.2 ст.156 КУпАП. Як вимагає ст.256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім'я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі. Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами. У разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу цей факт фіксується поясненнями свідків такої відмови або відеозаписом, а також відповідним записом у протоколі. Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо місту протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви свого відмовлення від його підписання. При складенні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз'яснюються його права і обов'язки, передбачені статтею 268 цього Кодексу, про що робиться відмітка у протоколі. Як вбачається з матеріалів справи, протокол відповідає переліченим вимогам законодавства, в ньому викладена суть правопорушення, підписом особи, щодо якої складено протокол, підтверджено факт роз'яснення прав, передбачених ст.268 КУпАП, відібрані письмові пояснення. Сама позивач [PERSON] не заперечує тих обставин, що їй роз'яснювалось право не давати показань та підтведжує, що ознайомлена із змістом протоколу. Твердження позивача про те, що підписи у протоколі та пояснення відібрані в неї під примусом є безпідставними, адже будь-якому психологічному чи фізичному примусу особа не піддавалась, а поведінка особи під дією власного небажання розголосу події складання протоколу стосовно неї не може бути розцінено судом як примус. В судовому засіданні також встановлено, що складання протоколу мало місце після виявлення факту продажу цигарок неповнолітнім, що підтвердили суду свідки [PERSON], [PERSON], [PERSON] При цьому, дана закупіля цигарок не мала ознак оперативної, а отже не була такою, що потребує спеціального дозволу. Зокрема, свідок [PERSON] підтвердив, що повертаючись після виконання службових обов'язків, випадково помітили дівчат, які курили біля магазину, дізнались де вони придбали цигарки та склали відповідний протокол. Раніше цих дівчат не бачив, будь-якої домовленості щодо закупівлі цигарок не було. Свідок [PERSON] показала, що разом із подругою відпочивала в с.Білашів, вирішили придбати цигарки, розраховуючи на удачу, зайшли в магазин, де позивачка у справі продала їм цигарки не запитуючи про їх вік. Вони вийшли з магазину та збирались закурити, в цей час підійшли працівники міліції та запитали скільки їм років і де вони прибали цігарки, а пізніше відібрали письмові пояснення. Аналогічні показання дала суду свідок [PERSON] Аналізуючи вкладене суд приходить до висновку про правомірність дій відповідачки при складанні оскаржуваного протоколу. Показання свідків [PERSON] та [PERSON] не спростовують висновків суду, оскільки вони не були очевидцями ні продажу цигарок, ні складання протоколу. За таких обставин у задоволенні заявленного позову слід відмовити.

Результат розгляду: denied