Рішення адміністративного суду від 2014-01-09 00:00:00+02

23 грудня 2013 року до Луганського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Луганського обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності до Товариства з обмеженою відповідальністю «Лугтехснаб» про стягнення заборгованості у сумі 208,46 грн. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Лугтехснаб» є юридичною особою, зареєстровано платником збору на обов'язкове державне соціальне страхування, що має найману робочу силу, в Артемівській міжрайонній виконавчій дирекції Луганського обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності під № 440130002149. Згідно сформованого звіту ф4 ФСС з ТВП станом на 01.10.2012 року за страхувальником рахується заборгованість у сумі 208,46 грн. Просить суд стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Лугтехснаб» заборгованість у сумі 208,46 грн. на користь Луганського обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності. Позивач, належним чином повідомлений про дату, час та місце проведення судового засідання, не прибув до суду, розгляд справи просив провести без участі представника позивача. Відповідач належним чином повідомлений про час та місце проведення судового засідання не прибув до суду, не скористався правом надати заперечення на позовну заяву та взяти участь у судовому засіданні, не надав до суду будь-яких клопотань. Ухвала про відкриття провадження та судова повістка про виклик до суду була направлена відповідачу на адресу: 91484, м. Луганськ, м. Олександрівськ, Красна площа, 18. 08 січня 2014 року на адресу суду повернувся конверт із зазначенням «за закінченням терміну зберігання». Відповідно до положень ч. 11 ст. 35 КАС України, у разі повернення поштового відправлення із повісткою, яка не вручена адресату з незалежних від суду причин, вважається, що така повістка вручена належним чином. Відповідно до ч. 1 ст. 40 КАС України, особи, які беруть участь у справі, зобов'язані під час провадження у справі повідомляти суд про зміну місця проживання (перебування, знаходження), роботи, служби. У разі неповідомлення про зміну адреси повістка надсилається їм за останньою адресою і вважається врученою. З огляду на вищезазначене, судом вжито всі залежні від нього заходи для повідомлення відповідача належним чином для реалізації ним права судового захисту своїх прав та інтересів. Відповідно до ч.4 ст.128 Кодексу адміністративного судочинства України у разі неприбуття відповідача, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, без поважних причин розгляд справи може не відкладатися і справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів. За таких обставин, відповідно до приписів ст.128 КАС України, суд здійснює розгляд справи на підставі наявних у ній доказів. Дослідивши матеріали справи, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог і наданих сторонами доказів, оцінивши докази відповідно до вимог ст.ст.69-72 КАС України, суд дійшов висновку, що адміністративний позов підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Лугтехснаб» є юридичною особою, зареєстровано платником збору на обов'язкове державне соціальне страхування, що має найману робочу силу, в Артемівській міжрайонній виконавчій дирекції Луганського обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності під № 440130002149 (а.с.5-11). Згідно сформованого звіту ф4 ФСС з ТВП станом на 01.10.2012 року за страхувальником рахується заборгованість у сумі 208,46 грн. (а.с.13). За відповідачем станом на 01.10.2013 року рахується заборгованість у сумі 208,46 грн.(а.с.12). Відповідно до ст. 14 Основ законодавства України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування" від 14.01.1998 року за № 16/98- ВР Фонд соціального страхування з тимчасової втрати працездатності є органом, який здійснює керівництво та управління окремими видами загальнообов'язкового державного соціального страхування, провадить акумуляцію страхових внесків, контроль за використанням коштів, забезпечує фінансування виплат за загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням тощо. З 01.01.2011 року набрав чинності Закон України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» від 08.07.2010 року № 2464-УІ, який визначає правові та організаційні засади забезпечення збору та обліку єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, умови та порядок його нарахування та сплати та повноваження органу, що здійснює його збір та ведення обліку. До набрання чинності Законом України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» діяв порядок, передбачений Законом України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням» від 18.01.2011 року № 2240-111. Відповідно до п.п.2 ч.2 ст.27 Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням" встановлено, що страхувальник зобов'язаний нараховувати і сплачувати в установлені строки та в повному обсязі страхові внески до Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності. Розмір страхових внесків та порядок їх обчислення і сплати роботодавцями та застрахованими особами було визначено Законом України «Про розмір внесків на деякі види загальнообов'язкового державного соціального страхування» від 11.01.2001 року № 2213-111 та Інструкцією про порядок надходження, обліку та витрачання коштів Фонду, затвердженою постановою Правління Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності від 26.06.2001 року № 16. Згідно зі ст. 1 Закону України № 2213-111 та п. п. 3.1.1 Інструкції № 16 відповідач, як суб'єкт підприємницької діяльності, що має найману робочу силу, повинен нараховувати 1,4 % суми фактичних витрат на оплату праці найманих працівників та 0,5 % - 1,0% від суми оплати праці найманих працівників витрат на оплату праці найманих працівників та 0,5 % - 1,0% від суми оплати праці найманих працівників. Відповідно до ч. 1 ст. 23 Закону України № 2240 перерахування зазначених сум шляхом безготівкових розрахунків здійснюється страхувальниками - роботодавцями один раз на місяць - у день встановлений для одержання в установах банку коштів на оплату праці за відповідний період. У разі несвоєчасної сплати страхових внесків страхувальником або неповної їх сплати страхувальник сплачує суму донарахованих контролюючим органом страхових внесків, штраф та пеню, що встановлені ч. 1 ст. 30 Закону України № 2240. Пунктом 7 прикінцевих та перехідних положень Закону України № 2464 від 08.07.2010 "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" встановлено, що суми внесків, нарахованих на загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття, загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням, загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності, строк сплати яких не настав на 1 січня 2011 року, та суми нарахованого збору на обов'язкове державне пенсійне страхування до 1 січня 2004 року, строк сплати яких не настав на 1 січня 2011 року, не сплачені станом на 1 січня 2011 року, підлягають сплаті в порядку, що діяв до 1 січня 2011 року. Стягнення заборгованості із сплати страхових внесків за діючими видами загальнообов'язкового державного соціального страхування та сум штрафних санкцій, нарахованих та/або не сплачених у період до 1 січня 2011 року, в тому числі страхових внесків, строк сплати яких на 1 січня 2011 року не настав, здійснюється фондами загальнообов'язкового державного соціального страхування відповідно до законодавства, що діяло на момент виникнення такої заборгованості або застосування штрафних санкцій. Погашення заборгованості з використанням коштів, що надходять у рахунок сплати єдиного внеску, забороняється. На період до повного стягнення заборгованості із сплати страхових внесків за діючими видами загальнообов'язкового державного соціального страхування та сум штрафних санкцій, нарахованих та/або не сплачених у період до 1 січня 2011 року, в тому числі нарахованих внесків, строк сплати яких на 1 січня 2011 року не настав, та відповідних штрафних санкцій за фондами загальнообов'язкового державного соціального страхування зберігаються повноваження щодо контролю за правильністю нарахування, своєчасністю сплати страхових внесків, застосування фінансових санкцій, якими вони були наділені до набрання чинності цим Законом. На час розгляду справи у суді, відповідачем суму заборгованості у добровільному порядку не сплачено. Отже, з урахуванням вищевикладеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги знайшли своє підтвердження при розгляді адміністративної справи. Питання по судових витратах не вирішується, оскільки позивач звільнений від їх сплати у встановленому порядку, а ст. 94 Кодексу адміністративного судочинства України не передбачено їх стягнення у даних випадках.

Результат розгляду: granted