Рішення адміністративного суду від 2014-01-17 00:00:00+02

Позивачка просить визнати недійсним рішення управління Пенсійного фонду України в м. Суми від 23.12.2013 року за № 3348/08-08, яким їй відмовлено в призначенні пенсії за вислугою років як працівнику прокуратури України та зобов'язати відповідача зарахувати до спеціального стажу, що дає право на пенсійне забезпечення за вислугою років працівникам прокуратури час роботи з 15 лютого 1990 року по 17 червня 2002 року, тобто 12 років 4 місяці 2 дні на посаді старшого інспектора прокуратури Сумської області та призначити пенсію за вислугою років згідно Закону України „Про прокуратуру" з 19 грудня 2013 року. Свої вимоги мотивує тим, що з 23.06.1989 року по 15.02.1990 року працювала в прокуратурі Сумської області на посаді секретар-друкарки 1-ї категорії, з 15.02.1990 року по 08.02.1994 року працювала на посаді старшого інспектора прокуратури Сумської області, з 08.02.1994 року по 18.06.2002 року працювала на посаді старшого інспектора відділу роботи з кадрами прокуратури Сумської області, з 18.06.2002 року і по час звернення до суду працює на прокурорських посадах прокуратури Сумської області. 19 грудня 2013 року вона звернулася до відповідача з заявою про призначення пенсії за вислугою років відповідно до ст. 50-1 Закону України „Про прокуратуру", до заяви додала необхідні документи. Однак рішенням відповідача № 33848/08-08 від 23.12.2013 року їй було відмовлено в призначенні пенсії за вислугою років як працівнику прокуратури, мотивуючи тим, що в неї відсутній стаж 21 рік 6 місяців, що дає право на пенсію за вислугою років, і що вона має лише спеціальний стаж 11 років 6 місяців 2 дні. Вважає, що такі дії відповідача суперечать вимогам чинного законодавства. З поданого заперечення вбачається, що відповідач позов не визнав, визнає фактичні обставини справи, однак відмову в призначенні пенсії мотивує тим, що позивачці до спеціального стажу не зарахований період з 23.06.1989 року по 17.06.2002 року на посадах секретаря-друкарки, інспектора та старшого інспектора відділу роботи з кадрами, оскільки зазначені посади не передбачені ст. 56 Закону України „Про прокуратуру". Також відповідач посилається на те, що [PERSON] здобула вищу освіту тільки у 2003 році. З наданих письмових доказів вбачається, що з 23.06.1989 року по 15.02.1990 року [PERSON] працювала в прокуратурі Сумської області на посаді секретар-друкарки 1-ї категорії, з 15.02.1990 року по 08.02.1994 року працювала на посаді старшого інспектора прокуратури Сумської області, з 08.02.1994 року по 18.06.2002 року працювала на посаді старшого інспектора відділу роботи з кадрами прокуратури Сумської області, з 18.06.2002 року і по час звернення до суду працює на прокурорських посадах прокуратури Сумської області, що також визнається відповідачем по справі (а.с. 11-15, 21). Вищу юридичну освіту позивачка отримала в 2003 році (а.с. 17). 19 грудня 2013 року позивачка звернулася до відповідача з заявою про призначення пенсії за вислугою років відповідно до ст. 50-1 Закону України „Про прокуратуру", до заяви додала необхідні документи. Однак рішенням відповідача № 33848/08-08 від 23.12.2013 року позивачці було відмовлено в призначенні пенсії за вислугою років як працівнику прокуратури, мотивуючи тим, що в неї відсутній стаж 21 рік 6 місяців, що дає право на пенсію за вислугою років, і що вона має лише спеціальний стаж 11 років 6 місяців 2 дні. Правовідносини, що склалися між сторонами, врегульовані ч.3 ст.22 Конституції України, ст.ст. 50-1, 56 Закону України „Про прокуратуру", ст.ст. 1 та 2 Закону України „Про державну службу", ст. 25 Закону України „Про вищу освіту", пунктами 2, 5 Порядку обчислення стажу державної служби, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 283 від 03.05.1994 року „Про порядок обчислення стажу державної служби", Загальносоюзним класифікатором професій робітників, посад службовців та тарифних розрядів, затвердженим постановою Держстандарту СРСР від 27.08.1986 року № 016, п.п. 12 п. 4 Типового положення про кадрову службу органу виконавчої влади, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 02.08.1996 року № 912. Враховуючи, що на час, коли позивачка працювала на посаді державного службовця в період з 15 лютого 1990 року по 17 червня 2002 року, наявність вищої освіти як обов'язкової умови не вимагалось, тому суд вважає, що положення ч.5 ст. 50-1 Закону України „Про прокуратуру" в частині наявності у осіб, що обіймають посади державних службовців, на спірні правовідносини не поширюється. Тому суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Результат розгляду: granted