Рішення адміністративного суду від 2014-01-29 00:00:00+02

Постановою Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 25 липня 2011 року позовні вимоги позивача задоволені частково: визнано протиправними дії відповідача та зобов'язано відповідача провести перерахунок та виплату позивачу підвищення до пенсії відповідно до ст. 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" з урахуванням ст. 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" за період з 15 грудня 2010 року по 18 червня 2011 року, з урахуванням раніше виплачених сум. В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено. Не погодившись з рішенням суду, відповідач - Управління Пенсійного фонду України в Жовтневому районі м. Запоріжжя та позивач - [PERSON] звернулися з апеляційними скаргами. Відповідач просить скасувати оскаржувану постанову та прийняти нову постанову, якою відмовити в задоволенні позовних вимог. Обґрунтовував свої вимоги тим, що механізм розрахунку підвищення пенсії, передбаченого ст. 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни", не визначений на законодавчому рівні, не вказано, яким саме органом, за рахунок яких коштів і джерел та в якому процедурному порядку він здійснюється. Посилались на неможливість застосування до даних правовідносин положень ч.1 ст. 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування". Позивач просить скасувати постанову суду першої інстанції в частині незадоволених його позовних вимог. Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість постанови суду в межах доводів апеляційних скарг і заявлених позовних вимог, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційні скарги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Як встановлено судом першої інстанції, позивач має статус дитини війни, що підтверджується довідкою (а.с. 8). У відповідності до ст. 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни"дітям війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищуються на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком. Дію статті 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» було зупинено на 2006 рік згідно з Законом України від 20.12.2005 р. N 3235-IV (пункт 17 ст. 77). Законом України «Про внесення змін до Закону України «Про Державний бюджет України на 2006 рік» п. 17 ст. 77 виключений, встановлено поетапне запровадження пільг дітям війни, передбачених статтею 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» за результатами виконання бюджету у першому півріччі, у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України за погодженням з Комітетом Верховної Ради України з питань бюджету. Однак, такий порядок у 2006 році не був визначений. Враховуючи наведене, суд першої інстанції прийшов до правильного висновку про відсутність підстав для зобов'язання відповідача здійснити перерахунок позивачу надбавки до пенсії за 2006 рік. Пунктом 12 ст. 71 Закону України «Про Державний бюджет України за 2007 рік» дію ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» було зупинено на 2007 рік. Рішенням Конституційного суду України від 09.07.2007 року N 6-рп/2007 визнана такою, що не відповідає Конституції України (є неконституційною), та втратила чинність з 09.07.2007 року ст. 71 Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік», якою зупинено дію ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» на 2007 рік. Частиною 3 ст. 62 Закону України «Про державний бюджет України на 2007 рік» (із змінами) встановлено, що для визначення мінімального розміру пенсії за віком відповідно до абзацу першого частини першої статті 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» з 1 квітня та з 1 жовтня 2007 року застосовується прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність, визначений абзацом п'ятим частини першої цієї статті, збільшений на 1 відсоток, що складає відповідно 410 грн. 06 коп. та 415 грн. 11 коп. Підпунктом 2 пункту 41 розділу ІІ Закону України "Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України" статтю 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" викладено в новій редакції, відповідно до якої дітям війни до пенсії виплачується підвищення у розмірі надбавки, встановленої для учасників війни. Частиною четвертою статті 14 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" передбачено, що учасникам війни, нагородженим орденами і медалями колишнього Союзу РСР за самовіддану працю і бездоганну військову службу в тилу в роки Великої Вітчизняної війни, пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищуються на 15 процентів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, іншим учасникам війни - на 10 процентів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність. Рішенням Конституційного Суду України від 22 травня 2008 року №10-рп/2008 положення пункту 41 розділу ІІ Закону України "Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України" визнані неконституційними з дня ухвалення Конституційним Судом України цього рішення. При цьому, враховуючи пріоритет закону над підзаконним нормативно-правовим актом, суд першої інстанції обґрунтовано не взяв до уваги постанову Кабінету Міністрів України від 28.05.2008 року № 530, якою встановлені менші розміри підвищення до пенсії дітям війни, ніж передбачені ст. 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни". Зміст статті 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" з 2010 року не змінювався та розмір підвищення не корегувався. Згідно з частиною 1 статті 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003, №1058-IV мінімальний розмір пенсії за віком встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом. Положення ч. 3 ст. 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" не є перешкодою для застосування даної величини (мінімального розміру пенсії за віком) до обрахування інших пенсій чи доплат пов'язаних з мінімальною пенсією за віком, оскільки чинним законодавством не встановлено іншого, крім передбаченого частиною першою статті, мінімального розміру пенсії за віком. Посилання відповідача на відсутність бюджетних коштів не може бути взято до уваги з огляду на статтю 69 Закону України "Про Конституційний Суд України", згідно з якою рішення і висновки Конституційного Суду України є обов'язковими до виконання. З матеріалів справи вбачається, що позивач з даним позовом звернувся до суду першої інстанції 20 червня 2011 року, тобто, після внесення змін Законом України "Про судоустрій і статус суддів"змін до КАС України, якими змінено строки звернення до адміністративного суду за захистом порушених прав, свобод чи інтересів. Відповідно до частини першої статті 99 КАС України адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Частиною другою вказаної статті визначено, що для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Згідно ч. 1 ст. 100 КАС України, адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд за заявою особи, яка його подала, не знайде підстав для поновлення строку, про що постановляється ухвала. Таким чином, враховуючи дату звернення позивача до суду з позовом, суд першої інстанції правомірно зобов'язав відповідача здійснити перерахунок та виплатити позивачу підвищення до пенсії згідно ст. 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" починаючи з 15 грудня 2010 року. Крім того, як вбачається з матеріалів справи, у позовній заяві позивач просив здійснити перерахунок та виплату підвищення до пенсії як "дитині війни" з 01 січня 2006 року та в подальшому. Приймаючи рішення по справі, суд першої інстанції безпідставно дійшов висновку, що позовні вимоги позивача стосовно здійснення перерахунку та виплат як "дитині війни" підлягають задоволенню по 18 червня 2011 року, виходячи з наступного. Суд апеляційної інстанції, вважає за необхідне зазначити, що пенсія є періодичним платежем, виплата якої, за загальним правилом не обмежена у часі. Підвищення до пенсії, яке є додатковою виплатою особі, яка визнана такою, що має на нього право, нерозривно пов'язано з виплатою пенсії і також має не визначений у часі граничний термін виплати. Отже, вирішуючи питання про зобов'язання здійснити перерахунок та виплатити відповідні періодичні платежі, суд не має підстав обмежувати орган, відповідальний за здійснення їх перерахунку і виплати, певним часовим проміжком, крім випадків, передбачених законом. Варто зазначити, що Управлінням Пенсійного фонду України має бути нараховано та виплачено пенсію позивачу, підвищену на 30% мінімальної пенсії за віком виходячи з розміру, встановленого частиною 1 статті 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", відповідно до ст. 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" до зміни законодавчих норм, що регулюють призначення цього виду пенсії. Відповідно до Закону України "Про внесення змін до Закону України "Про Державний бюджет України на 2011 рік" від 14 червня 2011 року, прикінцеві положення Закону доповнено пунктом 4, відповідно до якого встановлено, що у 2011 році норми і положення статті 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявного фінансового ресурсу бюджету Пенсійного фонду України на 2011 рік. 06 липня 2011 року Кабінетом Міністрів України було прийнято Постанову №745 "Про встановлення деяких розмірів виплат, що фінансуються за рахунок коштів державного бюджету", яка набула чинності 23 липня 2011 року, відповідно до пункту 6 якої встановлено, що дітям війни (крім тих, на яких поширюється дія Законів України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" та "Про жертви нацистських переслідувань") до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, підвищення проводиться у розмірі 49,8 гривні. Таким чином, відповідач повинен був провести підвищення пенсії у збільшеному розмірі відповідно до вимог ст. 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" з 01 січня 2011 року по 22 липня 2011 року, включно, що не враховано судом першої інстанції при винесенні рішення. З урахуванням наведених обставин, суд першої інстанції повинен був зобов'язати відповідача зробити перерахунок та виплату позивачу підвищення до пенсії згідно статті 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" з 15 грудня 2010 року по 22 липня 2011 року включно, в розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком з урахуванням раніше виплачених сум. За таких обставин, колегія суддів вважає за необхідне апеляційні скарги задовольнити частково, постанову суду першої інстанції - змінити, виклавши абзаци другий та третій її резолютивної частини в новій редакції.

Результат розгляду: partial