Рішення адміністративного суду від 2014-02-27 00:00:00+02

Постановою Славутицького міського суду Київської області від 26 грудня 2013 року адміністративний позов ФОП [PERSON] до Відділу комунальної власності, послуг і приватизації управління економіки та соціального розвитку міста виконавчого комітету Славутицької міської ради Київської області, Славутицької міської ради Київської області про визнання протиправним та скасування рішення - задоволений частково. Визнано протиправним та скасовано рішення Славутицької міської ради Київської області № 1023-32-V1 від 09 серпня 2013 року «Про відмову у включенні нерухомого об`єкта до переліку об`єктів комунальної власності, які підлягають приватизації шляхом викупу». Не погоджуючись з прийнятим рішенням, відповідач - Славутицька міська рада Київської області звернулася з апеляційною скаргою та просить в задоволенні позову - відмовити. Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційних скарг, колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне. Як вбачається з матеріалів справи та вірно встановлено судом першої інстанції, ФОП [PERSON] звернувся до Славутицької міської ради Київської області з заявою щодо включення нежитлових приміщень № 15 - 206, 4 кв.м., № 17 - 9, 6 кв.м. першого поверху універсаму «Дніпро», загальною площею 216,0 кв.м., що розташовані за адресою: [ADDRESS], до переліку нерухомих об'єктів комунальної власності територіальної громади міста Славутича, що підлягають приватизації в 2013 році шляхом викупу. Свою заяву мотивував тим, що ним було проведено виконання будівельних робіт, а саме облаштування окремого входу в приміщення універсаму «Дніпро». Проте, рішенням Славутицької міської ради Київської області № 1023-32-V1 від 09 серпня 2013 року «Про відмову у включенні нерухомого об`єкта до переліку об`єктів комунальної власності, які підлягають приватизації шляхом викупу» у задоволенні вказаної заяви було відмовлено. Згідно до ч. ч. 5, 6 ст. 60 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» - органи місцевого самоврядування від імені та в інтересах територіальних громад відповідно до закону здійснюють правоможності щодо володіння, користування та розпорядження об'єктами права комунальної власності, в тому числі виконують усі майнові операції, можуть передавати об'єкти права комунальної власності у постійне або тимчасове користування юридичним та фізичним особам, здавати їх в оренду, продавати і купувати, використовувати як заставу, вирішувати питання їхнього відчуження, визначати в угодах та договорах умови використання та фінансування об'єктів, що приватизуються та передаються у користування і оренду. Доцільність, порядок та умови відчуження об'єктів права комунальної власності визначаються відповідною радою. Пунктом 30 статті 26 даного Закону встановлена виключна компетенція відповідних рад, зокрема, виключно на пленарних засіданнях ради вирішуються такі питання як, прийняття рішень щодо відчуження відповідно до закону комунального майна; затвердження місцевих програм приватизації, а також переліку об'єктів комунальної власності, які не підлягають приватизації; визначення доцільності, порядку та умов приватизації об'єктів права комунальної власності; вирішення питань про придбання в установленому законом порядку приватизованого майна, про включення до об'єктів комунальної власності майна, відчуженого у процесі приватизації, договір купівлі-продажу якого в установленому порядку розірвано або визнано недійсним, про надання у концесію об'єктів права комунальної власності, про створення, ліквідацію, реорганізацію та перепрофілювання підприємств, установ та організацій комунальної власності відповідної територіальної громад. Разом з тим, відповідно до ст. 7 Закону України «Про приватизацію невеликих державних підприємств (малу приватизацію)» - Фонд державного майна України, Верховна Рада Автономної Республіки Крим, місцеві Ради затверджують за поданням органів приватизації переліки об'єктів, які перебувають відповідно у державній власності, власності Автономної Республіки Крим та комунальній власності і підлягають: продажу на аукціоні (в тому числі за методом зниження ціни, без оголошення ціни); продажу за конкурсом; викупу. Орган приватизації зобов'язаний повідомити адміністрацію підприємства про включення даного підприємства або його структурного підрозділу до одного із зазначених переліків у місячний строк з дня прийняття відповідного рішення. Включення об'єктів малої приватизації до переліків, зазначених у частині першій цієї статті, здійснюється з ініціативи державного органу приватизації, уповноваженого органу управління чи покупця. Покупці подають до відповідного органу приватизації заяву про включення підприємства до одного із зазначених у цій статті переліків об'єктів, що підлягають приватизації. Заява повинна містити: назву об'єкта малої приватизації, його місцезнаходження; запропоновані умови купівлі та експлуатації об'єкта. Разом із заявою покупці - фізичні особи подають: відомості про особу, домашню адресу, громадянство; номери рахунків у банківських установах, з яких здійснюватимуться розрахунки за придбаний об'єкт приватизації. Покупці - юридичні особи подають: повну назву заявника та його юридичну адресу; прізвище, ім'я, по батькові керівника; номери розрахункових рахунків у банківських установах, з яких здійснюватимуться розрахунки за придбаний об'єкт приватизації. До заяви додаються: документ про внесення плати за подання заяви; нотаріально посвідчені копії установчих документів, що підтверджують право юридичної особи бути покупцем згідно з цим Законом (копію відповідного рішення органу місцевого самоврядування - для органів місцевого самоврядування); довідку органу доходів і зборів про подану декларацію про майновий стан і доходи (податкову декларацію) (для покупців - фізичних осіб) у випадках, передбачених частиною першою статті 6 цього Закону. Форму заяви та розмір плати за її подання встановлює орган приватизації. При цьому розмір плати за подання заяви не повинен перевищувати половини розміру неоподатковуваного мінімуму доходів громадян. Додаткові відомості та документи подаються органу приватизації лише за згодою заявника. Орган приватизації розглядає подану заяву і в разі відсутності підстав для відмови у приватизації включає підприємство до переліків, зазначених у частині першій цієї статті. Результати розгляду не пізніш як через 20 днів з дня подання заяви доводяться до заявника у письмовій формі. Відмова у приватизації можлива тільки у випадках, коли: відсутні необхідні документи, що подаються разом з пропозиціями стосовно включення об'єкта до переліку; є законодавчо встановлене обмеження на приватизацію цього підприємства; не затверджено переліків, передбачених частиною першою цієї статті. З прийняттям рішення про включення об'єкта до одного з переліків, зазначених у частині першій цієї статті, стосовно нього застосовуються обмеження та вимоги, визначені частиною п'ятою статті 12 Закону України "Про приватизацію державного майна". Відповідно до рішення Конституційного суду України від 13 грудня 2000 року у справі N 1-16/2000 щодо офіційного тлумачення окремих положень статті 7 Закону України «Про приватизацію невеликих державних підприємств (малу приватизацію)», положення частини першої, третьої статті 7 Закону України «Про приватизацію невеликих державних підприємств» (про малу приватизацію)» щодо ініціативи покупців про включення відповідного майна до переліку об'єктів, що підлягають приватизації, треба розуміти як право покупця пропонувати проведення приватизації конкретного об'єкта малої приватизації у вказаний ним спосіб, зокрема шляхом викупу. Пропозиція покупця щодо способу приватизації підлягає розгляду у визначений законом строк, але вона не є обов'язковою для органів, які визначають або затверджують переліки об'єктів малої приватизації, за винятком випадків, передбачених ст. 11 Закону України «Про приватизацію невеликих державних підприємств» (про малу приватизацію)» та іншими законами. Положення частини п'ятої статті 7 Закону України «Про приватизацію невеликих державних підприємств» (про малу приватизацію)» слід розуміти так, що органи приватизації зобов'язані розглянути подані покупцями заяви та, у разі відсутності встановлених цим Законом підстав для відмови у приватизації, включити конкретне підприємство до переліку об'єктів, що підлягають приватизації у встановлений спосіб, або прийняти рішення про відмову в приватизації. Таким чином, прийняття органом місцевого самоврядування рішення про включення об'єкта приватизації до відповідного переліку не являється прямим обов'язком останнього, враховуючи право цього органу відмовитись від проведення приватизації цього об'єкта. Відповідно до ст. 202 КАС України - підставами для скасування постанови або ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є, зокрема, невідповідність висновків суду обставинам справи та порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання. На підставі викладеного,

Результат розгляду: denied