Рішення адміністративного суду від 2014-01-13 00:00:00+02

Прокурор Бучацького району Тернопільської області (далі - прокурор, позивач) звернувся до Тернопільського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Бучацької районної ради про визнання протиправним та скасування п. 1 рішення дев»ятнадцятої сесії шостого скликання Бучацької районної ради № 326 від 26.11.2013 р. "Про асоціацію України з Євросоюзом ". Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що рішенням дев»ятнадцятої сесії шостого скликання Бучацької районної ради Тернопільської області № 326 від 26.11.2013 р. вирішено підтримати заяву депутатів Бучацької районної ради до Президента України В. Януковича, Голови Верховної Ради України В. Рибака, та Прем»єр Міністра України М. Азарова щодо підписання угоди про асоціацію України з Євросоюзом. Вказаний пункт рішення позивач вважає незаконним та таким, що суперечить вимогам чинного законодавства, порушує конституційні засади місцевого самоврядування, через що підлягає скасуванню. В судовому засіданні прокурор пояснив, що Бучацька районна рада не є органом, який здійснює контроль за діяльністю Президента України, Голови Верховної Ради України та Прем»єр Міністра України і, відповідно, не може направляти вказівку щодо їх виходу у відставку. На думку прокурора, приймаючи оскаржуване рішення районна рада вирішила питання, які перебувають за межами наданих законодавством повноважень місцевого значення, при цьому надала оцінку діяльності Президента України що є прерогативою виключно Верховної Ради України, Президента України та Кабінету Міністрів України. Прокурор у судовому засіданні позовні вимоги підтримала з підстав, наведених у позовній заяві, просила позовні вимоги задовольнити у повному обсязі. Представник відповідача позов не визнав мотиви виклав в поданому суду письмовому запереченні. Пояснив, що депутатами селищної ради, як представниками територіальної громади та виборців, на сесію ради було винесено питання, які, на їх думку, відповідають прагненням та настроям більшості українського народу, з приводу яких винесено оспорюване рішення. Посилаючись на ст. 5 Конституції України та ч. 1 ст. 2 Закону України « Про місцеве самоврядування в Україні» важає, що районна рада, як орган місцевого самоврядування вправі приймати звернення до органів чи посадових осіб державних органів. Зазначив, що оскаржуване рішення прийнятно напередодні підписання Угоди про асоціацію між Україною та Європейським Союзом на Саміті Східного Партнерства у Вільнюсі та підтримує волю народного Віче « За європейську країну». Пояснив, що районна рада не вирішувала питання про відставку Президента України, Голови Верховної Ради України та Прем»єр Міністра України, а тільки висловила свою солідарність з думкою депутатів та жителів територіальної громади. З врахуванням викладеного, представник районної ради просив у задоволенні позову відмовити . Суд, вивчивши доводи позову та заперечень проти позову, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши зібрані по справі докази в їх сукупності, проаналізувавши зміст норм матеріального і процесуального права, які врегульовують спірні правовідносини, при прийнятті рішення виходить з наступних підстав та мотивів. Судом встановлено, що рішенням дев»ятнадцятої сесії шостого скликання Бучацької районної ради Бучацького району Тернопільської області № 326 від 26.11.2013 р. " Про асоціацію України з Євросоюзом " вирішено підтримати заяву депутатів Бучацької ради до Президента України, Голови Верховної Ради України та Прем»єр Міністра України щодо підписання угоди про асоціацію України з Євросоюзом. Прокурором Бучацького району Тернопільської області 16.12.2013 р. винесено постанову про проведення перевірки у порядку нагляду за додержанням і застосуванням законів, яку вручено відповідачеві (а. с. 7). За наслідками виявлених під час перевірки порушень закону, без внесення подання, прокурор Бучацького району звернувся до суду щодо визнання протиправним та скасування рішення Бучацької районної ради № 326 від 26.11.2013 р. "Про асоціацію України з Євросоюзом ". Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 19 Закону України "Про прокуратуру" від 05.11.1991 р. № 1789-XII, предметом нагляду за додержанням і застосуванням законів є, зокрема, відповідність актів, що видаються всіма органами, підприємствами, установами, організаціями та посадовими особами, вимогам Конституції України та чинним законам. П. 2 ч. 5 ст. 23 Закону України "Про прокуратуру" від 05.11.1991 р. № 1789-XII передбачено, що прокурор, без внесення подання, може звернутися до суду щодо визнання протиправним рішення чи окремих його положень і щодо скасування або визнання нечинним рішення чи окремих його положень. Отже, звертаючись до суду із даною вимогою, прокурор діє як посадова особа органу державної влади та набуває статусу позивача. Систему та гарантії місцевого самоврядування в Україні, засади організації та діяльності, правового статусу і відповідальності органів та посадових осіб місцевого самоврядування визначає Закон України "Про місцеве самоврядування в Україні" (далі - Закон 280/97). Главою 4 Закону №280/97 встановлена організаційна-правова основа місцевого самоврядування та загальна і виключна компетенція сільських, селищних, міських рад. Ст. 43 Закону №280/97 встановлює перелік питань, які вирішуються районними і обласними радами. які вирішуються районними і обласними радами виключно на їх пленарних засіданнях. Дослідивши та оцінивши зміст зазначеної вище статті та співставивши її із предметом позову у даній справі, суд приходить до висновку, що до виключної компетенції районних рад не належить таке питання, як вирішення та прийняття рішення по затвердженню звернення депутатів. В п. 9 ч. 1 ст. 26 Закону №280/97-ВР зазначено, що виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішується питання розгляду запитів депутатів, прийняття рішень по них. Натомість визначення та порядок розгляду депутатських звернень, запитів депутата в органах місцевого самоврядування регламентовано Законом України "Про статус депутатів місцевих рад". від 11.07.2002 р. N 93-IV (далі - Закон N 93-IV). Так, відповідно до ч.1 ст.13 Закону N 93-IV - депутатське звернення - викладена в письмовій формі вимога депутата місцевої ради з питань, пов'язаних з його депутатською діяльністю, до місцевих органів виконавчої влади, органів місцевого самоврядування та їх посадових осіб, а також керівників правоохоронних та контролюючих органів, підприємств, установ та організацій незалежно від форми власності, розташованих на території відповідної ради, здійснити певні дії, вжити заходів чи дати офіційне роз'яснення з питань, віднесених до їх компетенції. Ч. 3, 5 ст. 13 Закону N 93-IV встановлено, що місцеві органи виконавчої влади, органи місцевого самоврядування та їх посадові особи, а також керівники правоохоронних та контролюючих органів, підприємств, установ та організацій незалежно від форми власності, розташованих на території відповідної ради, до яких звернувся депутат місцевої ради, зобов'язані у десятиденний строк розглянути порушене ним питання та надати йому відповідь, а в разі необхідності додаткового вивчення чи перевірки дати йому відповідь не пізніш як у місячний строк. У разі невдоволення результатами розгляду свого звернення або ухилення посадовими особами від вирішення порушеного питання, депутат місцевої ради має право внести депутатський запит відповідно до ст. 22 Закону N 93-IV. Відповідно до ч. 1 ст. 21 Закону N 93-IV - депутатський запит - це підтримана радою вимога депутата місцевої ради до посадових осіб ради і її органів, сільського, селищного, міського голови, керівників підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності, які розташовані або зареєстровані на відповідній території, а депутат міської (міста обласного значення), районної, обласної ради - також до голови місцевої державної адміністрації, його заступників, керівників відділів і управлінь з питань, які віднесені до відання ради. Ст. 22 Закону N 93-IV встановлено, що строк надання відповіді на запит депутата місцевої ради визначається місцевою радою. Офіційна відповідь надається у письмовій формі відповідній раді та депутату місцевої ради. Якщо запит з об'єктивних причин не може бути розглянуто у встановлений радою строк, то орган або посадова особа зобов'язані письмово повідомити раді та депутатові місцевої ради, який вніс запит, і запропонувати інший строк, який не повинен перевищувати один місяць з дня одержання запиту. Відповідь на запит у разі необхідності розглядається на пленарному засіданні ради (ч. 4 ст. 22 Закону N 93-IV). Відповідно до ч. 5 ст. 22 Закону N 93-IV- депутат місцевої ради має право надати оцінку відповіді на свій запит. За результатами відповіді на депутатський запит може бути проведено обговорення, якщо на цьому наполягає не менше 1/4 присутніх на засіданні депутатів місцевої ради. Посадових осіб, до яких звернуто запит, своєчасно інформують про дату та час обговорення відповіді на запит радою. Вони або уповноважені ними особи мають право бути присутні на цьому засіданні ради. Ч. 2 ст. 21 Закону N 93-IV передбачається, що депутатське запитання - це засіб одержання депутатом місцевої ради інформації або роз'яснення з тієї чи іншої проблеми. Відповідь на запитання може бути оголошено на сесії ради або дано депутату місцевої ради в індивідуальному порядку. Запитання не включається до порядку денного сесії, не обговорюється і рішення по ньому не приймається. Виходячи з наведеного, суд приходить до висновку, що законодавцем розмежовано поняття "депутатське звернення", "депутатський запит", "депутатське запитання", та вони не є тотожними за своєю правовою природою та юридичними наслідками їх реалізації. Як встановлено в судовому засіданні, орган місцевого самоврядування - Бучацька районна рада, на дев»ятнадцятій сесії шостого скликання затвердила звернення депутатів Бучацької районної ради до Президента України В. Януковича, Голови Верховної Ради України В. Рибака, та Прем»єр Міністра України М. Азарова щодо підписання угоди про асоціацію України з Євросоюзом. Ч. 2 ст.19 Конституції України гарантовано, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. З врахуванням вищенаведеного, суд приходить до висновку, що чинне законодавство не вимагає здійснення додаткових процедур для направлення депутатського звернення (схвалення тощо). У випадку реалізації депутатських повноважень шляхом направлення депутатського звернення, таке звернення надсилається безпосередньо адресатам, а не виноситься на голосування. Схвалення звернення депутатів не належить до компетенції місцевої ради. Такі висновки суду кореспондуються з приписами ст. 13 Закону N 93-IV. Недотримання зазначених вимог може призвести до порушення прав депутатів, гарантованих Законом України "Про статус депутатів місцевих рад". З врахуванням вищенаведених доводів, судом не приймаються до уваги твердження представника відповідача з приводу того, що Бучацька районна рада вправі приймати звернення до органів чи посадових осіб державних органів. Згідно з ч. 10 ст. 59 Закону № 280/97, акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування з мотивів їхньої невідповідності Конституції або законам України визнаються незаконними в судовому порядку. З огляду на наведене, оспорюване рішення підлягає визнанню протиправним та скасуванню, а адміністративний позов - задоволенню повністю. В силу вимог ст. 94 КАС України, судові витрати на користь сторін не присуджуються.

Результат розгляду: granted