Рішення адміністративного суду від 2014-01-30 00:00:00+02

28 липня 2011 року ТОВ «Парк Сервіс 7» в інтересах позивачів подано до Інспекції заяву про реєстрацію декларації про готовність об'єкта до експлуатації. 22 серпня 2011 року відповідач листом №7/26-5376/07 відмовив ТОВ «Парк Сервіс 7» у реєстрації декларації про готовність об'єкта до експлуатації на тій підставі, що документи подану не в повному обсязі. Та повідомив, що після усунення недоліків можливо повторно звернутися до Інспекції. На підставі вищевикладеного позивачі просять суд визнати бездіяльність Інспекції та зобов'язати зареєструвати декларацію про готовність об'єкта до експлуатації від 28.07.2011р. Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Відповідно до частини третьої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку. Відповідно до п. 8 - 10 Порядку виконання будівельних робіт, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 13.04.2011р. № 466 (далі - Порядок № 466) встановлено, що реєстрація декларації здійснюється з дотриманням вимог Закону України «Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності». Реєстрацію декларації проводить Інспекція за місцезнаходженням об'єкта на безоплатній основі. Інспекція протягом п'яті робочих днів з дня надходження декларації перевіряє повноту даних, зазначених у декларації та реєструє її. Один примірник декларації після проведення реєстрації повертається замовнику, другий - залишається в Інспекції, яка її зареєструвала. Згідно з п. 16 Порядку №466 виконання будівельних робіт на об'єктах, що належать до І - III категорії складності без реєстрації декларації забороняється. Єдиний реєстр документів, що дають право на виконання будівельних робіт, відмов у реєстрації та видачі таких документів веде Державна архітектурно-будівельна інспекція у порядку, визначеному центральним органом виконавчої влади з питань будівництва, містобудування та архітектури. Пунктом 11, 12 Порядку №466 передбачено, що у разі коли декларація подана чи оформлена з порушенням установлених вимог, Інспекція повертає її замовнику з обґрунтуванням причин повернення у строк, передбачений для її реєстрації. Після усунення недоліків, що спричинили повернення декларації, замовник може повторно звернутися до Інспекції для реєстрації декларації. Судом встановлено, що відповідачем не порушені права позивачів, оскільки з заявою про реєстрацію декларації про готовність об'єкта до експлуатації зверталось ТОВ «Парк Сервіс 7». Крім того, на думку суду бездіяльність відповідача відсутня, оскільки рішення про відмову у реєстрації декларації про готовність об'єкта до експлуатації Інспекцією надано завчасно, ще у 2011 році. В судовому засіданні представник відповідача та третьої особи вказали, що ТОВ «Парк Сервіс 7» не оскаржувало рішення про відмову у реєстрації декларації про готовність об'єкта до експлуатації. Позивачами не доведено якими саме діями чи бездіяльністю Інспекції державного архітектурно - будівельного контролю у м. Києві порушені їх права та інтереси. Щодо позовної вимоги про зобов'язання відповідача зареєструвати декларацію про готовність об'єкта до експлуатації від 28.07.2011р., суд зазначає наступне. Адміністративний суд, перевіряючи рішення, дії чи бездіяльність суб'єкта владних повноважень на відповідність встановленим частиною третьою статті 2 КАС України критеріям, не втручається у дискрецію (вільний розсуд) суб'єкта владних повноважень поза межами перевірки за такими критеріями. Завдання адміністративного судочинства полягає не у забезпеченні ефективності державного управління, а в гарантуванні дотримання вимог права, інакше було б порушено принцип розподілу влади. Отже, адміністративний суд не наділений повноваженнями втручатися у вільний розсуд (дискрецію) суб'єкта владних повноважень поза межами перевірки за критеріями визначеними статтею 2 КАС України. Відтак, вимога про зобов'язання відповідача зареєструвати декларацію про готовність об'єкта до експлуатації від 28.07.2011р., суперечить повноваженням адміністративного суду. Згідно з частиною першою статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. Відповідно до частини другої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. На підставі вищевикладеного суд дійшов висновку, що позовні вимоги [PERSON] та [PERSON] є необґрунтованими, а позов таким, що не підлягає задоволенню. Оскільки судове рішення ухвалене на користь суб'єкта владних повноважень, судові витрати, відповідно з частини другої статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України, відсутні. На підставі викладеного,

Результат розгляду: denied