Рішення адміністративного суду від 2014-03-25 00:00:00+02

Калуська об'єднана Державна податкова інспекція Головного управління Міндоходів в Івано-Франківській області (далі - позивач) звернулась в суд з адміністративним позовом до Завійського військового лісгоспу (далі - відповідач) про стягнення заборгованості в сумі 55515,76 грн. Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідач протиправно, в порушення податкового обов'язку встановленого підпунктом 16.1.4 пункту 16.1 статті 16, статтею 36 Податкового кодексу України не сплатив узгоджені податкові зобов'язання з податку на додану вартість в сумі 54102,62 грн, з податку на прибуток в сумі 1413,14 грн, що складає заборгованість перед бюджетом в розмірі 55515,76 грн. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі з підстав викладених у позовній заяві. Просила позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча про час, дату та місце розгляду адміністративної справи повідомлявся належним чином (а.с.38). Наданим правом на подання заперечення проти позову не скористався. Заяв чи клопотань про відкладення розгляду справи чи про причини неявки суду не подав. Відповідно до вимог ч. 4 ст. 128 КАС України у разі неприбуття відповідача, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, без поважних причин розгляд справи може не відкладатись і справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів. За таких обставин суд вбачає за можливе розглянути справу на підставі наявних доказів за відсутності представників позивача та відповідача. Розглянувши матеріали адміністративної справи, дослідивши подані письмові докази, суд приходить до висновку, що позов обґрунтований і належний до задоволення виходячи із наступних підстав. Суд зазначає, що при вирішенні даної справи керується нормами законодавства в редакції, чинній на час дії спірних правовідносин. Судом встановлено, що Завійський військовий лісгосп зареєстрований у Калуській об'єднаній державній податковій інспекції Головного управління Міндоходів в Івано-Франківській області, як платник податків і зборів, передбачених Податковим кодексом. Згідно частини 1 статті 67 Конституції України кожен зобов'язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом. Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів регулює Податковий кодекс України, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства. Відповідно до п.п. 16.1.4 п. 16.1 ст. 16 Податкового кодексу України платники податків і зборів зобов'язані сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи. Згідно п.п. 14.1.175 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України податковий борг - це сума грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), самостійно узгоджене платником податків або узгоджене в порядку оскарження, але несплаченого у встановлений строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання. Положеннями статті 36 Податкового кодексу України визначено суть податкового обов'язку, згідно положень якої податковим обов'язком визнається обов'язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи (пункт 36.1). Податковий обов'язок виникає у платника за кожним податком та збором (пункт 36.2). Податковий обов'язок є безумовним і першочерговим стосовно інших неподаткових обов'язків платника податків, крім випадків, передбачених законом (пункт 36.3). Згідно пункту 38.1. статті 38 Податкового кодексу України виконанням податкового обов'язку визнається сплата в повному обсязі платником відповідних сум податкових зобов'язань у встановлений податковим законодавством строк. Відповідно до пункту 54.1 статті 54 Податкового кодексу України встановлено, що крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов'язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов'язання та/або пені вважається узгодженою. Пунктом 54.3. статі 54 Податкового кодексу України передбачено, що контролюючий орган зобов'язаний самостійно визначити суму грошових зобов'язань, зменшення (збільшення) суми бюджетного відшкодування та/або зменшення (збільшення) від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток або від'ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством. При цьому, підпунктами 54.3.1. - 54.3.6. пункту 54.3. статті 54 Кодексу передбачені випадки визначення сум зобов'язання контролюючим органом. Відповідно до пункту 57.3 статті 57 Податкового кодексу України у разі визначення грошового зобов'язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1-54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов'язаний сплатити нараховану суму грошового зобов'язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу. У разі оскарження рішення контролюючого органу про нараховану суму грошового зобов'язання платник податків зобов'язаний самостійно погасити узгоджену суму, а також пеню та штрафні санкції за їх наявності протягом 10 календарних днів, наступних за днем такого узгодження. Предметом адміністративного позову є стягнення податкового боргу з податку на додану вартість та податку на прибуток. При цьому, спосіб, порядок та строки виконання податкового обов'язку з податку на додану вартість регулюються розділом V Податкового кодексу України, а з податку на прибуток - розділом III Податкового кодексу України. Судом встановлено, що 22.05.2013 року Калуською об'єднаною державною податковою інспекцією Головного управління Міндоходів в Івано-Франківській області проведена камеральна перевірка з питання своєчасності сплати узгоджених податкових зобов'язань з податку на додану вартість за результатами якої складено акт за № 1356/152/24968025 від 22.058.2013 року (а.с.14). На підставі вказаного акта перевірки Калуською об'єднаною державною податковою інспекцією Головного управління Міндоходів в Івано-Франківській області податковим повідомленням-рішенням за № 0003391502 від 22.05.2013 року, відповідачу визначено суму штрафу на підставі ст. 126 глави 11 розділу 2 Податкового Кодексу України, у розмірі 20 % грошового зобов'язання, погашеного з затримкою, за платежем податок на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) у розмірі 18358,77 грн (а.с.12). Крім того, 07.11.2013 року проведено камеральну перевірку та за результатами складено Акт № 948/1501/24968025, яким встановлено, що відповідачем порушено термін сплати самостійно визначеного грошового зобов'язання з податку на додану вартість протягом строків, визначених п.57.1 ст. 57 Податкового кодексу України від 2 грудня 2010 року 32755-VI. На підставі вказаного акту податковим органом винесено податкове повідомлення-рішення № 0010341501 від 07.11.2013 року, яким визначено суму штрафу на підставі ст. 126 глави 11 розділу 2 Податкового Кодексу України, у розмірі 20 % грошового зобов'язання, погашеного з затримкою, за платижем податок на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) у розмірі 2252,27 грн (а.с.12) Крім того, відповідачу нарахована пеня за 2012 рік-14813,52 грн та за 2013 рік-18676,06 грн, що підтверджується обліковою карткою платника податків станом на 31.12.2012 року та обліковою карткою платника податків за 2013 рік та в загальному розмірі становить 33491,58 грн (а.с.18-21). З врахуванням наведених обставин, сума податкового боргу Завійського військового лісгоспу за платижем податок на додану вартість складає 54102,62 грн, у тому числі 33491,58 грн - пені. З приводу зобов'язання відповідача із податку на прибуток суд зазначає наступне. Відповідачем самостійно подано податкову декларацію по податку на прибуток приватних підприємств від 08.11.2012 року № 25207 на суму 8,00 грн (а.с.28). На підставі акта перевірки №2864/1501/24968025 від 18.12.2012 року Калуською оДПІ винесено податкове повідомлення-рішення № 0006050501 від 19.12.2012 року та нараховано суму грошового зобов'язання, що становить 38,01 грн (а.с. 26,27). Актом перевірки №221/1501/24968025 від 26.04.2012 року встановлено порушення подання податкової звітності з податку на прибуток, а тому на підставі зазначеного акту винесено податкове повідомлення-рішення № 0001601501 від 26.04.2012 року та нараховано суму грошового зобов'язання за штрафними (фінансовими) санкціями в сумі 340,00 грн (а.с. 24-25). Також, на підставі акту №1117/1501/24968025 від 26.04.2013 року винесоно податкове повідомлення-рішення №0002131501 від 26.04.2013 року та нараховано суму грошового зобов'язання за штрафними (фінансовими) санкціями в сумі 1020,00 грн (а.с. 22, 23). Таким чином, сума боргу, що обліковується за відповідачем згідно облікової картки по податку на прибуток становить 1413,14 грн, в тому числі 7,13 грн - пеня (а.с. 32-33). Зазначені вище, податкові повідомлення-рішення вручені відповідачу, що підтверджується підписом уповноваженої особи Завійського військового лісгоспу (а.с.12, 15, 22, 24, 26). Крім того, судом встановлено, що винесені Калуською оДПІ повідомлення-рішення Завійському військовому лісгоспу у судовому порядку не оскаржувалися та є узгодженими (а.с. 40-41). У відповідності до пункту 59.1 статті 59 Податкового кодексу України у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, орган державної податкової служби надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення. Відповідно пункту 59.5 даної статті Податкового кодексу України у разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення. У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається). Судом встановлено, що відповідно до п. 59.1. ст. 59 Податкового кодексу України у зв'язку з наявністю податкового боргу відповідачу було направлено першу податкову вимогу №1/97 від 24.10.2001 року та другу податкову вимогу №2/479 від 29.11.2001 року, яка вручена відповідно до підпису уповноваженої особи відповідача (а.с. 30,31). На час розгляду справи вищезазначена податкова вимога є не оскаржена та не відкликана. Таким чином, податок на додану вартість, податок на прибуток утворює податковий борг відповідача в загальному розмірі 55515,76 гривень, який ним не сплачено. Пунктом 95.1 статті 95 Податкового кодексу України встановлено, що орган державної податкової служби здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі. Відповідно підпункту 20.1.18. пункту 20.1 статті 20 Податкового кодексу України органи державної податкової служби мають право звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, обслуговуючих такого платника, на суму податкового боргу або його частини. Згідно пункту 95.3 статті 95 Кодексу стягнення коштів з рахунків платника податків у банках обслуговуючих такого платника податків, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання органам державної податкової служби, у розмірі суми податкового боргу або його частини. Відповідно до пункту 95.4. статті 95 Податкового кодексу України орган державної податкової служби на підставі рішення суду здійснює стягнення коштів у рахунок погашення податкового боргу за рахунок готівки, що належить такому платнику податків. За таких обставин, суд приходить до висновку, що заявлена до стягнення сума є узгодженою та являється податковим боргом відповідача перед бюджетом, який ним не сплачено та підлягає стягненню з рахунків у банках, що обслуговують відповідача та за рахунок готівки, що йому належить. Враховуючи викладене, суд вважає, що вимоги позивача є обґрунтованими, а позов таким, що підлягає до задоволення. На підставі ст. 124 Конституції України,

Результат розгляду: granted