Рішення адміністративного суду від 2014-04-01 00:00:00+03

13 березня 2014 року на адресу Луганського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов Прокурора Станично-Луганського району Луганської області в інтересах держави в особі Державної податкової інспекції у Станично-Луганському районі Головного управління Міндоходів у Луганській області до Приватного акціонерного товариства "Кондрашівський піщаний кар'єр" про стягнення заборгованості зі сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування в сумі 56355,74 грн. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що згідно повідомлення про взяття на облік єдиного внеску № 12.32.04-02-26 від 17.06.1996 року відповідач є платником єдиного внеску, однак в порушення вимог ЗУ «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» не здійснює перерахування єдиного внеску у встановлені строки, у зв'язку з чим сума боргу відповідача за період 01.10.2013 року по 01.01.2014 року , яка не охоплена заходами стягнення складає 56 355,74 грн., що підтверджується карткою особового рахунку платника єдиного внеску та надісланою відповідно до вимог ч.4 ст.25 ЗУ«Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» відповідачу вимогою про сплату єдиного внеску від 21.02.2014 року, в якій зазначено загальний розмір боргу платника в сумі 56355,74 грн. Вимога отримана уповноваженою особою відповідача особисто 21.02.2014 року. Протягом 10 робочих днів із дня одержання відповідачем вимоги про сплату недоїмки останній не здійснив перерахування коштів, вимогу не оскаржив у судовому порядку. В наданій в судовому засіданні заяві просив стягнути з відповідача заборгованість зі сплати єдиного внеску за період з 10.10.2013 року по 01.01.2014 року у сумі 40129,52 грн. В судовому засіданні прокурор - заявник підтримала уточнені позивачем позовні вимоги, просила задовольнити позов. Представник позивача просив задовольнити позовні вимоги щодо стягнення з відповідача заборгованості зі сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування в сумі 40129,52 грн., уточнив період заборгованості, зазначивши з листопада 2013 року по січень 2014 року включно. Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги визнав, просив встановити спосіб, строки та порядок виконання у самому судовому рішенні шляхом розстрочення сплати заборгованості з єдиного внеску щомісячно до 20 числа на 36 місяців рівними частинами починаючи з 19.05.14 по 1114,71 грн. та останній платіж 19.04.2017 у сумі 1114,67 грн. згідно з графіком. Заслухавши пояснення сторін, перевіривши матеріали справи, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, на підставі доказів, наявних в матеріалах справи, оцінивши докази відповідно до вимог ст.ст.69-72 КАС України, суд прийшов до наступного. Згідно п.7 ч.1 ст.13 ЗУ «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» №2464 від 08.07.2010 ( далі - ЗУ 32464) органи доходів і зборів мають право стягувати з платників несплачені суми єдиного внеску. Згідно п.п. 41.1, 41.2 ст.41 ПКУ контролюючими органами є органи доходів і зборів - центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування єдиної державної податкової, державної митної політики в частині адміністрування податків і зборів, митних платежів та реалізує державну податкову, державну митну політику, забезпечує формування та реалізацію державної політики з адміністрування єдиного внеску, забезпечує формування та реалізацію державної політики у сфері боротьби з правопорушеннями при застосуванні податкового та митного законодавства, а також законодавства з питань сплати єдиного внеску (далі - центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику), його територіальні органи. Органами стягнення є виключно контролюючі органи, уповноважені здійснювати заходи щодо забезпечення погашення податкового боргу та недоїмки зі сплати єдиного внеску у межах повноважень, а також державні виконавці у межах своїх повноважень. Стягнення податкового боргу та недоїмки зі сплати єдиного внеску за виконавчими написами нотаріусів не дозволяється. Відповідач - Приватне акціонерне товариство «Кондрашівський піщаний кар'єр», і.к. 05383566, зареєстроване як юридична особа Станично- Луганською районною державною адміністрацією Луганської області 27.07.1994 року ( а.с.23,24). Перебуває на обліку як платник податків у позивача з 27.07.1994, що підтверджується довідкою від 20.05.2011 року № 598 ( а.с.25). Правові та організаційні засади забезпечення збору та обліку єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, умови та порядок його нарахування і сплати та повноваження органу, що здійснює його збір та ведення обліку визначаються Законом України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування " від 08.07.2010 № 2464 ( далі -ЗУ №2464) , який набрав чинності 01 січня 2011 року. Відповідно до ч.3 розділу VIII Прикінцеві та перехідні положення ЗУ № 2464 з дня набрання чинності цим Законом платники страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття, загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням, загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності, вважаються платниками єдиного внеску. Згідно п. 2 ч. 1 ст. 1 ЗУ № 2464 єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування (далі - єдиний внесок) - консолідований страховий внесок, збір якого здійснюється до системи загальнообов'язкового державного соціального страхування в обов'язковому порядку та на регулярній основі з метою забезпечення захисту у випадках, передбачених законодавством, прав застрахованих осіб та членів їхніх сімей на отримання страхових виплат (послуг) за діючими видами загальнообов'язкового державного соціального страхування. У відповідності до п. 1. ч. 1. ст. 4 Закону № 2464-VI платниками єдиного внеску є: роботодавці -підприємства, установи та організації, інші юридичні особи, утворені відповідно до законодавства України, незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання, які використовують працю фізичних осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, чи за цивільно-правовими договорами (крім цивільно-правового договору, укладеного з фізичною особою - підприємцем, якщо виконувані роботи (надавані послуги) відповідають видам діяльності, зазначеним у свідоцтві про державну реєстрацію її як підприємця), у тому числі філії, представництва, відділення та інші відокремлені підрозділи зазначених підприємств, установ і організацій, інших юридичних осіб, які мають окремий баланс і самостійно ведуть розрахунки із застрахованими особами. Відповідно до п.1 ч.2 ст.6 вищезазначеного Закону платники єдиного внеску зобов'язані своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок. П.1 ч.1 ст.7 Закону України № 2464 передбачено, що єдиний внесок нараховується для платників, зазначених у пунктах 1 (крім абзацу сьомого), 2, 3, 6, 7 і 8 частини першої статті 4 цього Закону, - на суму нарахованої заробітної плати за видами виплат, які включають основну та додаткову заробітну плату, інші заохочувальні та компенсаційні виплати, у тому числі в натуральній формі, що визначаються відповідно до Закону України "Про оплату праці", та суму винагороди фізичним особам за виконання робіт (надання послуг) за цивільно-правовими договорами. Згідно ч 5. вищезазначеної статті єдиний внесок нараховується на суми, зазначені в частинах першій і другій цієї статті, незалежно від джерел їх фінансування, форми, порядку, місця виплати та використання, а також від того, чи виплачені такі суми фактично після їх нарахування до сплати. Згідно ч. 8 ст. 9. Закону № 2464-VI платники єдиного внеску зобов'язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за відповідний базовий звітний період, не пізніше 20 числа місяця, що настає за базовим звітним періодом. Частиною 12 вищезазначеної статті передбачено, що єдиний внесок підлягає сплаті незалежно від фінансового стану платника. За наявності у платника єдиного внеску одночасно із зобов'язаннями із сплати єдиного внеску зобов'язань із сплати податків, інших обов'язкових платежів, передбачених законом, або зобов'язань перед іншими кредиторами зобов'язання із сплати єдиного внеску виконуються в першу чергу і мають пріоритет перед усіма іншими зобов'язаннями, крім зобов'язань з виплати заробітної плати (доходу). Згідно поданих відповідачем до позивача звітів ( а.с.7-22) : - звіт за місяць -11, рік 2013 - загальна сума єдиного внеску - 26404,92 грн. (а.с.15-19)( несплачений залишок -10178,70 грн.); - звіт за місяць -12, рік 2013 - загальна сума єдиного внеску - 16571,60 грн.(а.с.12-14); - звіт за місяць -01, рік 2014 - загальна сума єдиного внеску - 13379,22 грн.(а.с.8-10); Всього -40129,52 грн. Згідно ч. 4 ст. 25 Закону № 2464-VI територіальний орган Пенсійного фонду у порядку, за формою і в строки, встановлені Пенсійним фондом за погодженням з центральним органом виконавчої влади у сфері праці та соціальної політики, надсилає платникам єдиного внеску, які мають недоїмку, вимогу про її сплату. Вимога про сплату недоїмки є виконавчим документом. 21.02.2014 року уповноваженим представником відповідача отримано вимогу від 21.02.2014 року №Ю-01, згідно якої загальна сума боргу зі сплати єдиного внеску станом на 21.02.2013 року становить 56355,74 грн. ( а.с.26). Відповідно до абз.6-7 ч.4 ст.25 ЗУ № 2464 платник єдиного внеску зобов'язаний протягом десяти робочих днів з дня надходження вимоги про сплату недоїмки сплатити суми недоїмки та штрафів разом з нарахованою пенею. У разі якщо платник єдиного внеску протягом десяти робочих днів з дня надходження вимоги не сплатив зазначені у вимозі суми недоїмки та штрафів разом з нарахованою пенею, не узгодив вимогу з органом Пенсійного фонду, не оскаржив вимогу в судовому порядку або не сплатив узгоджену суму недоїмки протягом десяти робочих днів з дня надходження узгодженої вимоги, територіальний орган Пенсійного фонду надсилає в порядку, встановленому законом, до підрозділу державної виконавчої служби вимогу про сплату недоїмки. У випадках, зазначених в абзаці шостому цієї частини, територіальний орган Пенсійного фонду також має право звернутися до суду з позовом про стягнення недоїмки. При цьому заходи досудового врегулювання спорів, передбачені законом, не застосовуються. Вимога відповідачем оскаржена не була. 01 квітня 2014 року уповноваженими представниками сторін складено акт звірки, згідно якого заборгованість відповідача за період з листопада 2013 року по січень 2014 року станом на 01.04.2014 року складає 40129,52 грн. Враховуючи вищевикладене, беручи до уваги визнання відповідачем суми заборгованості зі сплати єдиного внеску, позовні вимоги документально обґрунтовані, підтверджені матеріалами справи, відповідають чинному законодавству та підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ч.1 ст.257 КАС України у разі необхідності спосіб, строки і порядок виконання можуть бути визначені у самому судовому рішенні. Представник позивача заперечував проти задоволення заявленого клопотання про встановлення способу, строку та порядку виконання судового рішення шляхом розстрочення сплати заборгованості з єдиного внеску щомісячно до 20 числа на 36 місяців, за неможливістю відображення розстрочення сплати єдиного внеску в податковій програмі обліку. Враховуючи вищевикладене, беручи до уваги, що невідшкодуванням відповідачем єдиного внеску ускладнюється забезпечення прав застрахованих осіб та членів їх сімей на отримання страхових виплат(послуг) за діючими видами загальнообов'язкового державного соціального страхування, чим порушуються інтереси держави, суд приходить до висновку про відмову у задоволені заяви відповідача щодо встановлення способу, строку та порядку виконання судового рішення у самому судовому рішенні. Питання по судових витратах не вирішується, оскільки позивач звільнений від їх сплати у встановленому порядку, а ст. 94 Кодексу адміністративного судочинства України не передбачено їх стягнення у даних випадках. На підставі викладеного,

Результат розгляду: granted