Рішення адміністративного суду від 2014-02-11 00:00:00+02

Державна фінансовоа інспекція в Рівненській області (далі - ДФІ в Рівненській області) звернулась до суду з позовом до Березнівського комбінату громадського харчування районного споживчого товариства (далі Березнівський КГХ райСТ) про стягнення коштів. Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав з підстав викладених в позовній заяві. В обґрунтування позову зазначив, що за результатами ревізії фінансово - господарської діяльності Відділу освіти Березнівської районної державної адміністрації (далі - відділ освіти Березнівської РДА) встановлено ряд порушень та недоліків при здачі в оренду приміщень відділу освіти Березнівської РДА для Березнівського КГХ райСТ з метою організації харчування дітей в загальноосвітніх навчальних закладах району. Представник позивача зазначає, що договори оренди укладені без дотриманням вимог методик розрахунку і порядку використання плати за оренду комунального майна спільної власності територіальних громад району, затверджених рішеннями Березнівської районної ради від 26.04.2005 № 30, пункт 4, та від 30.12.2011 № 31, пункт 3; не за формою, визначеною в Додатку № 21 до розділу з Методичних рекомендацій № 265. Пояснила суду, що між загальноосвітніми навчальними закладами Березнівського району та Березнівським КГХ райСТ було укладено Договори оренди майна спільної власності територіальних громад, сіл, селища, міста району, які затверджені начальником відділу освіти Березнівської РДА та погоджені головою Березнівської районної ради. Вказує, що зміст даних договорів суперечить чинному законодавству України. Вважає, що відділу освіти Березнівської РДА нанесено матеріальної шкоди (збитків) на суму 121 608 (сто двадцять одна тисяча шістсот вісім) гривень, 00 копійок., в результаті покриття витрат на опалення сторонньої юридичної особи - Березнівського КГХ райСТ (за договорами оренди укладених з комбінатом громадського харчування у 2010 -2012роках). В ході судового розгляду Позивач, подав заяву про зменшення позовних вимог. Просив суд стягнути з Відповідача - Березнівського комбінату громадського харчування районного споживчого товариства до загального фонду Березнівського районного бюджету кошти в сумі 14 334 гривні, за договорами оренди укладених з комбінатом громадського харчування у 2010 році. Просила задовольнити позов з урахуванням заяви про зменшення позовних вимог. Представник відповідача надав суду письмові заперечення на позовну заяву, позов не визнав. В обґрунтування заперечень пояснив суду, що висновки ДФІ в Рівненській області, які викладені в акті перевірки та покладені в основу позову, не відповідають фактичним обставинам справи. Пояснив суду, що з метою організації харчування учнів в загальноосвітніх навчальних закладах на протязі 2010 року Березнівський КГХ райСТ орендував шкільні їдальні на платній основі на підставі Договорів оренди майна спільної власності територіальних громад сіл, селища, міста району, що укладені від 04.01.2010 року між Березнівським КГХ райСТ та загальноосвітніми навчальними закладами району, які були погоджені начальником відділу освіти Березнівської РДА та головою Березнівської районної ради. Відповідно до п. 1.1. умов договорів орендодавець передавав, а орендар приймав в строкове платне користування нерухоме майно площами, що знаходились на балансі відділу освіти Березнівської РДА. Об'єкти оренди передавались з метою забезпечення учнів навчальних закладів гарячим харчуванням. В судовому засіданні представник відповідача зазначив, що відповідно до п. 3.1. зазначених договорів «Розмір орендної плати встановлювався відповідно до рішення Березнівської районної ради № 785 від 26.02.2010 року і складав 1 гривню». Пунктом 5.2. зазначеного договору було передбачено, що орендар зобов'язаний «Своєчасно і в повному обсязі вносити Орендареві орендну плату, плату за комунальні послуги та експлуатаційні витрати». На протязі 2010 року орендна плата та плата за комунальні послуги та експлуатаційні витрати сплачувалась на підставі виставлених рахунків, внаслідок чого на кінець року заборгованості не існувало, а всі передбачені договорами умови з боку орендаря були виконані. Вказує, що відповідачем не було порушено умов вищезазначених договорів оренди майна спільної власності територіальних громад сіл, селища, міста району (2010року) та Методичних рекомендацій затверджених Наказом Міністерства економіки України №265 від 01.08.2006 року. Звертає увагу суду, що зміст даних договорів не суперечить чинному законодавству України та дані договори не були визнані недійсними в судовому порядку. У зв'язку з наведеним, просить суд в задоволенні позовних вимог відмовити повністю. Заслухавши пояснення представників сторін, з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши в сукупності докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що в задоволенні позову слід відмовити з огляду на наступне. Судом встановлено, що відповідно до п. 5.3.1.1 Плану роботи ДФІ в Рівненській області на IV квартал 2012 року та на підставі направлення на проведення ревізії від 18.12.2012 року № 1045, виданого начальником ДФІ в Рівненській області, головним державним інспектором відділу інспектування у сфері освіти і науки ДФІ в Рівненській області проведено планову ревізію фінансово - господарської діяльності у відділі освіти Березнівської РДА за період з 01.07.2010р. по 31.12.2012р. За результатами проведеної ревізії було складено Акт ревізії фінансово - господарської діяльності відділу освіти Березнівської РДА за період з 01.07.2010р. по 31.12.2012р. № 17-03-06/11 від 30.01.2013р. . На підставі акта перевірки Позивачем направлено Голові ліквідаційної комісії відділу освіти Березнівської РДА лист вимогу про усунення виявлених ревізією порушень за № 17-03-17/957 від 13.02.2013р.. Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд зазначає наступне. Даний Акт базується на висновках ДФІ в Рівненській області про порушення умов укладення договорів оренди майна спільної власності територіальних громад сіл, селища, міста району укладених між загальноосвітніми навчальними закладами району та КГХ Березнівського райСТ. Вказані висновки зроблені ДФІ в Рівненській області на підставі аналізу договорів оренди майна спільної власності територіальних громад сіл, селища, міста району укладених між загальноосвітніми навчальними закладами району та КГХ Березнівського райСТ та ґрунтуються на порушеннях відділом освіти Березнівської РДА умов укладення договорів передбачених «Методичними рекомендаціями з організації харчування учнів у загальноосвітніх навчальних закладах», які затверджені Наказом Міністерства економіки України від 1 серпня 2006 року № 265. Проте з вказаними висновками Державної фінансової інспекції суд не погоджується з огляду на наступне. Як встановлено в судовому засіданні та підтверджено матеріалами справи 04.01.2010р. між загальноосвітніми навчальними закладами відділу освіти Березнівської РДА (Орендодавець) та КГХ Березнівського райСТ (Орендар) було укладено договори оренди майна спільної власності територіальних громад сіл, селища, міста району, відповідно до умов яких Орендодавець передавав, а Орендар приймав в строкове платне користування нерухоме майно та здійснює оплату за користування на умовах договору. При укладенні вищезазначених договорів, в послідуючому в ході господарської діяльності сторони застосовували норми «Методичних рекомендацій з організації харчування учнів у загальноосвітніх навчальних закладах», що затверджені Наказом Міністерства економіки України № 265 від 01 серпня 2006 року, які прийняті з метою вдосконалення господарських взаємовідносин між суб'єктами господарювання сфери ресторанного господарства і загальноосвітніми навчальними закладами, забезпечення учнів раціональним харчуванням за місцем їх навчання, приведення рівня послуг у відповідність до сучасних вимог і платоспроможного попиту споживачів. На виконання умов даних договорів Орендодавцем передавались, а Орендарем приймались приміщення їдалень загальноосвітніх навчальних закладів відділу освіти Березнівської РДА. Оплата за орендоване майно здійснювалась в безготівковій формі. Акт ревізії фінансово - господарської діяльності відділу освіти Березнівської РДА за період з 01.07.2010 по 31.12.2012 № 17-03-06/11 від 30.01.2013 встановлено відсутність у Відповідача кредиторської/дебіторської заборгованості по розрахунках з відділом освіти Березнівської РДА. Також суд критично оцінює висновки ДФІ в Рівненській області про те, що договора від 04.01.2010р. укладені між загальноосвітніми навчальними закладами відділу освіти Березнівської РДА та Березнівського КГХ райСТ з порушенням чинного законодавства . Згідно зі статтею 228 цивільного кодексу України правочин вважається таким, що порушує публічний порядок, якщо він був спрямований на порушення конституційних прав і свобод людини і громадянина, знищення, пошкодження майна фізичної або юридичної особи, держави, Автономною Республіки Крим, територіальної громади, незаконне заволодіння ним. Згідно з ч. 2 цієї ж статті правочин, який порушує публічний порядок, є нікчемним. Верховним судом України в постанові Пленуму Верховного Суду України від 06.11.2009 року №9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсним» констатовано, що правочинами, які посягають на суспільні, економічні та соціальні основи держави, зокрема є: правочини спрямовані на використання всупереч закону комунальної, державної або приватної власності; правочини, спрямовані на незаконне відчуження або незаконне володіння, користування, розпорядження об'єктами права власності українського народу; землею як основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави, її надрами, іншими природними ресурсами; правочини, щодо відчуження викраденого майна; правочини, що порушують правовий режим вилучених з обігу або обмежених в обігу об'єктів цивільного права тощо. Усі інші правочини, спрямовані на порушення інших об'єктів права, передбачені іншими нормами права, не є такими, що порушують публічний порядок. При кваліфікації правочину за статтею 228 Цивільного кодексу України має враховуватися вина, яка виражається в намірі порушити публічний порядок сторонами правочину або однією зі сторін. Доказом вини може бути вирок суду, постановлений у кримінальній справі, щодо знищення, пошкодження майна чи незаконного заволодіння ним тощо. Крім того, постановою Пленуму Верховного Суду України №9 від 06.11.2009 року було звернено увагу на те, що «… вимога про встановлення нікчемності правочину підлягає розгляду у разі наявності відповідної суперечки. Такий позов може пред'являтися окремо, без застосування наслідків недійсності нікчемного правочину. В цьому випадку в резолютивній частині судового рішення суд вказує про нікчемність правочину або відмову в цьому. Вимога про застосування наслідків недійсності правочину може бути заявлена як одночасно з вимогою про визнання оспорюваного правочину недійсним, так і у вигляді самостійної вимоги у разі нікчемності правочину і наявності рішення суду про визнання правочину недійсним. Наслідком визнання правочину (договору) недійсним не може бути його розірвання, оскільки це взаємовиключні вимоги. Якщо позивач посилається на нікчемність правочину для обґрунтування іншої заявленої вимоги, суд не має права посилатися на відсутність судового рішення про встановлення нікчемності правочину, а повинен дати оцінку таким аргументам позивача. Відповідно до статей 215 і 216 ЦК України вимога про визнання оспорюваного правочину недійсним і про застосування наслідків його недійсності, а також вимога про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину можуть бути заявлені як однією із сторін правочину, так і іншою зацікавленою особою, права і законні інтереси якої порушені здійсненням правочину». Таким чином, навіть при наявності ознак нікчемності правочину Державні фінансові інспекції мають право лише звертатись до судів з позовами про стягнення в доход держави коштів, отриманих по правочинах, здійснених з метою, що свідомо суперечить інтересам держави і суспільства, посилаючись на їх нікчемність. У зв'язку з цим слід зазначити, що одним з основних завдань Державної фінансової інспекції є здійснення фінансового контролю за дотриманням законодавства. Жодним законом не передбачено право Державної фінансової інспекції самостійно, в позасудовому порядку, визнавати правочини такими, що порушують права третіх осіб. Крім того, відповідно до ч.1 ст. 207 ГК України господарське зобов'язання, що не відповідає вимогам закону, або вчинене з метою, яка завідомо суперечить інтересам держави і суспільства, або укладено учасниками господарських відносин з порушенням хоча б одним з них господарської компетенції (спеціальної правосуб'єктності), може бути на вимогу однієї із сторін, або відповідного органу державної влади визнано судом недійсним повністю або в частині. Зазначена норма недійсність господарського зобов'язання пов'язує з наступним: невідповідністю його змісту вимогам закону; наявністю мети, що за відомо суперечить інтересам держави і суспільства; укладенням учасниками господарських відносин з порушенням хоча б одним із них господарської компетенції (спеціальної правосуб'єктності). За вимогами цивільного законодавства існує презумпція правомірності правочину (ст. 204 ЦК України). Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин). Відповідно до статті 228 ЦК України правочин вважається таким, що порушує публічний порядок, якщо він був спрямований на порушення конституційних прав і свобод людини і громадянина, знищення, пошкодження майна фізичної або юридичної особи, держави автономної Республіки Крим, територіальної громади, незаконне заволодіння ним. Правочин, який порушує публічний порядок, є нікчемним. У складі цивільного правопорушення, передбаченого ст. 228 ЦК України міститься обов'язкова ознака - специфічна мета - порушення конституційних прав і свобод людини і громадянина, знищення. Пошкодження майна фізичної особи або юридичної особи, держави, Автономної Республіки Крим, територіальної громади, незаконне заволодіння ним. Наявність мети, включеної до складу правопорушення підлягає обов'язковому доведенню. Мета юридичної особи має бути доведена через мету відповідного керівника - фізичної особи, яка на момент укладання угоди виконувала представницькі функції за статутом (положенням) або за довіреністю. Слід зазначити, що наявність мети зазначеної в диспозиції ст.228 ЦК України у фізичної особи тягне кримінальну відповідальність за відповідними статтями Кримінального кодексу України за скоєний злочин, замах на злочин або готування до злочину. Такі обставини можуть бути доведені лише обвинувальним вироком. Згідно із статтею 61 Конституції України відповідальність осіб має індивідуальний характер, при цьому будь-які протиправні дії одного суб'єкта господарювання не можуть покладати обов'язку щодо відповідальності за дії такого суб'єкта на інших осіб. Особа не може нести відповідальності за неправомірні дії інших осіб (за умови необізнаності щодо їх протиправної поведінки). Позивачем не встановлено обізнаності відповідача щодо протиправного характеру діяльності його контрагентів, прямої чи опосередкованої причетності до такої протиправної діяльності з метою отримання фінансової вигоди. Жодних доказів того, що загальноосвітні навчальні заклади відділу освіти Березнівської РДА та Березнівським КГХ райСТ під час укладання договорів завідомо (з прямим або непрямим умислом) діяли всупереч інтересам держави і суспільства суду ДФІ в Рівненській області не надано, як і не надано суду відповідного вироку суду щодо посадових осіб відповідача чи відділу освіти Березнівської РДА постановленого у кримінальній справі, щодо знищення, пошкодження майна чи незаконного заволодіння ним, тощо. Також, Рішенням Господарського суду Рівненської області від 03 вересня 2013 року по справі № 918/1004/13 (набрало законної сили 13.11.2013 року) за позовом Державної фінансової інспекції в Рівненській області до Березнівського комбінату громадського харчування районного споживчого товариства про визнання окремих норм договорів недійсними, зокрема окремих норм договорів «Оренди майна спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міста району» позивачу відмовлено. Аналізуючи наведене, суд вказує, що договори оренди майна спільної власності територіальних громад сіл, селища, міста району які укладені у 2010 році між загальноосвітніми навчальними закладами відділу освіти Березнівської РДА та КГХ Березнівського райСТ не суперечать Методичним рекомендаціям затверджених Наказом Міністерства економіки України №265 від 01.08.2006 року, а також будь-яким нормам цивільного законодавства. Дані договори оренди майна спільної власності територіальних громад сіл, селища, міста району укладені із дотриманням вимог методик розрахунку і порядку використання плати за оренду комунального майна спільної власності територіальних громад району, затверджених рішенням Березнівської районної ради від 26.04.2005 № 30, пункт 4. Таким чином, суд вважає, що висновки викладені в Акті ревізії фінансово - господарської діяльності відділу освіти Березнівської районної державної адміністрації за період з 01.07.2010 по 31.12.2012 № 17-03-06/11 від 30.01.2013 року в частині, що стосується передачі відділом освіти Березнівської РДА КГХ Березнівського райСТ в оренду майна спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міста району не відповідають критеріям правомірності. З урахуванням встановлених в ході судового розгляду справи обставин в їх сукупності, не знайшли свого підтвердження висновки ДФІ в Рівненській області про порушення навчальними закладами відділу освіти Березнівської РДА та КГХ Березнівського райСТ умов укладення договорів. Відповідно до статті 19 Конституції України, правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України. Згідно з ч. 1 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків встановлених ст. 72 цього Кодексу. Відповідач надав суду достатніх беззаперечних доказів в обґрунтування обставин, на яких ґрунтуються його заперечення, і довів неправомірність прийнятих Позивачем висновків, що ґрунтувались на Акті ревізії фінансово - господарської діяльності відділу освіти Березнівської районної державної адміністрації за період з 01.07.2010 по 31.12.2012 № 17-03-06/11 від 30.01.2013 року. При зазначених обставинах, вимоги позивача неправомірні, необґрунтовані і не підлягають до задоволення в повному обсязі, а заперечення відповідача суд приймає як такі, що відповідають чинному законодавству та фактичним обставинам справи. За таких обставин, в задоволенні позовних вимог слід відмовити повністю.

Результат розгляду: denied