Рішення адміністративного суду від 2014-03-25 00:00:00+02

28 лютого 2014 року [PERSON] направила до суду позов до Київського міського центру зайнятості з вимогами поновити їй статус безробітної з листопада 2012 року по 26 березня 2013 року та стягнути кошти у розмірі 20 650,00 грн. (позов зареєстровано 04.03.2014 року). В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на встановлені постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 13 лютого 2013 року у справі №2а-18000/12/2670 обставини, які свідчать про незаконність припинення позивачу виплати допомоги по безробіттю до дня звернення до суду із даним позовом продовжує порушувати права [PERSON] своєю бездіяльністю, яка полягає у не поновленні останньої в статусі безробітної. Оскільки відповідач, за твердженням позивача, з листопада 2012 року по 26 березня 2013 року зобов'язаний був поновити [PERSON] статус безробітної та проводити виплату коштів по безробіттю по 4 130 грн. щомісячно, позивач просила стягнути з Київського міського центру зайнятості у судовому порядку суму заборгованості у розмірі 220 650 грн. (4 130 грн.Х5). Ухвалами судді Окружного адміністративного суду міста Києва від 07 березня 2014 року відкрито провадження в адміністративній справі, призначено справу до судового розгляду, а також частково задоволено клопотання позивача і відстрочено сплату судового збору до дня ухвалення судового рішення у справі. У судових засіданнях представник позивача позовні вимоги підтримала і просила їх задовольнити з підстав, наведених у позовній заяві. Представник відповідача проти позову заперечив та просила відмовити у його задоволенні з огляду на безпідставність заявлених вимог. В своїх письмових запереченнях відповідач стверджує про відсутність підстав для поновлення [PERSON] статусу безробітного з огляду на те, що наказ про зняття її з обліку в судовому порядку не оскаржувалось і не скасовано у встановленому законодавством порядку. 25 березня 2014 року через канцелярію суду від представника позивача надійшли письмові доповнення до адміністративного позову, в яких прохальна частина позову доповнена новою вимогою: «Визнати протиправним та скасувати наказ №НТ121025 від 25.10.2012 року Дарницького районного центру зайнятості, яким позивачці припинено виплату допомоги по безробіттю у зв'язку з призначенням виплати безробітному на підставі документів, що містять неправдиві відомості відповідно до підпункту 8пункту 1 статті 31 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» та знято з обліку відповідно до пункту 20 Порядку реєстрації, перереєстрації та ведення обліку громадян, які шукають роботу, і безробітних». При цьому, як вбачається з матеріалів справи, у судовому засіданні 18 березня 2014 року розпочато розгляд справи по суті і заслухано пояснення представника позивача, яким до початку судового розгляду справи по суті у визначеному статтею 137 Кодексу адміністративного судочинства України порядку не змінювались ні предмет, ні підстави позову. Наведене підтверджується журналом судового засідання і аудіозаписом засідання. Враховуючи викладене, протокольною ухвалою від 25 березня 2014 року уточнена позовна заява, подана представником позивача повернута без розгляду у зв'язку з порушенням порядку її поданням та невідповідністю її змісту положенням ст.137 КАС України, а також форми - вимогам ст.106 КАС України. З огляду на наведене, суд здійснює розгляд даної справи в межах вимог, заявлених у первісному позові. Відтак, предметом розгляду в даній справі є наявність фактичних обставин і правових підстав для зобов'язання відповідача поновити [PERSON] статус безробітного та сплати коштів. Заслухавши пояснення осіб, які з'явились в судове засідання, дослідивши матеріали справи, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду і вирішення справи по суті, суд встановив наступне. [PERSON] наказом Дарницького районного центру зайнятості № НТ120229 від 29 лютого 2012 року надано статус безробітної та призначено допомогу по безробіттю відповідно до підпунктів 1, 3, 4 статті 22, пункту 1 статті 23 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» та пункту 2.1 Порядку надання допомоги по безробіттю, у тому числі одноразової її виплати для організації безробітними підприємницької діяльності. Наказом Дарницького районного центру в м. Києві від 25 жовтня 2012 року №НТ121025 позивачу припинено виплату допомоги по безробіттю у зв'язку з призначенням виплати безробітному на підставі документів, що містять неправдиві відомості відповідно до підпункту 8 пункту 1 статті 31 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» та знято з обліку відповідно до пункту 20 Порядку реєстрації, перереєстрації та ведення обліку громадян, які шукають роботу, і безробітних. В грудні 2012 року Київський міський центр зайнятості звернувся до суду з позовом про стягнення з [PERSON] коштів у розмірі 31 847,51 грн., обґрунтовуючи свої вимоги положеннями законів України «Про зайнятість населення», «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття», та посилаючись на незаконне отримання [PERSON] матеріальної допомоги по безробіттю в розмірі 31 847,51 грн., оскільки під час перебування на обліку в Дарницькому районному центрі зайнятості як безробітної, вона виконувала роботи в ТОВ «Гербалайф Україна», згідно договору про дистриб'юторську діяльність та отримала винагороду за лютий 2012 року. Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 13 лютого 2013 року у справі №2а-18000/12/2670 в задоволенні адміністративного позову Київського міського центру зайнятості відмовлено повністю. Судове рішення мотивоване не доведенням позивачем обставини отримання [PERSON] доходу під час перебування на обліку в Дарницькому районному центрі зайнятості та під час одержання нею допомоги по безробіттю в розмірі 31 847,51 грн., що стало підставою для висновку суду про необґрунтованість позову та визнання його таким, що задоволенню не підлягає. Рішення суду першої інстанції залишено без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 15 травня 2013 року, відтак, в силу положень статті 250 КАС України, набрало законної сили. При цьому, як вбачається з тексту рішень судів першої і апеляційної інстанції, предметом розгляду в адміністративній справі №2а-18000/12/2670 була саме наявність або відсутність підстав для стягнення з [PERSON] коштів у сумі 31 847,51 грн., у зв'язку з чим судами надавалась правова оцінка встановленим у справі обставинам і зібраним у справі доказам. 27 червня 2013 року [PERSON] звернулась до Дарницького районного центру зайнятості із заявою, в якій просила поновити їй статус безробітної та компенсувати не виплачені кошти за період з жовтня 2012 року по день подання цієї заяви «незаконного позбавлення статусу безробітного у відповідності до ухвали Апеляційного Адміністративного суду м. Києва від 15 травня 2013р. по справі № №2а-18000/12/2670». В додаток до своєї заяви [PERSON] додала копію ухвали Київського апеляційного адміністративного суду від 15.05.2013р. у справі №2а-18000/12/2670. Дарницький районний центр зайнятості своїм листом від 04.07.2013 року за №21/1059 повідомив позивача про оскарження судових рішень у справі №2а-18000/12/2670 до Вищого адміністративного суду України і наголосив на тому, що в прийнятому Київським апеляційним адміністративним судом питання щодо поновлення статусу безробітного в центрі зайнятості та компенсування не виплачених коштів судом не приймалось. Одночасно районний центр зайнятості повідомив [PERSON] про наявність у неї права звернутись до Державної служби зайнятості за сприянням у працевлаштуванням. З огляду на повідомлені учасниками процесу обставини та наведені на їх обґрунтування доводи з врахуванням доказів, що містяться в матеріалах справи, при вирішенні питання щодо наявності підстав для задоволення вимог позивача суд виходить з наступного. У відповідності до пункту 21 Порядку реєстрації, перереєстрації та ведення обліку громадян, які шукають роботу, і безробітних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 14.02.2007р. №219 (далі - Порядок №219), громадяни, зареєстровані як такі, що шукають роботу, і безробітні, знімаються з обліку згідно з наказом керівника центру зайнятості, що зазначається в картці. В судовому засіданні на підставі наданих представниками сторін пояснень було встановлено, що наказ директора Дарницького районного центру в м. Києві від 25 жовтня 2012 року №НТ121025 про припинено позивачу виплати допомоги по безробіттю та зняття з обліку позивачем в судовому порядку не оскаржувався, у зв'язку з чим, на день розгляду даної адміністративної справи є чинним. Відповідно до пункту 23 Порядку №219, громадяни, зареєстровані у державній службі зайнятості як безробітні, та зняті з обліку можуть повторно звернутися до такої служби за сприянням у працевлаштуванні. При цьому, жоден з нормативних актів, якими регулюються спірні правовідносини не передбачає процедури поновлення статусу безробітного за наявності чинного наказу районного центру зайнятості про зняття з обліку. При цьому, відповідно до статті 6 Конституції України органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених цією Конституцією межах і відповідно до законів України. Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Пунктом 12 статті 92 основного закону України встановлено, що виключно законами України визначаються організація і діяльність органів виконавчої влади, основи державної служби, організації державної статистики та інформатики. При цьому, Конституція України не передбачає право органів державної влади та органів місцевого самоврядування (їх посадових осіб) застосовувати аналогію права або закону при вирішенні будь-яких питань, що належать до їх компетенції, а вимагає діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. З огляду на всі наведені обставини в їх сукупності та виходячи з того, що під час розгляду справи доводи позивача визнані судом такими, що ґрунтуються на нормах законодавства, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позову в частині вимог про поновлення їй статусу безробітної з листопада 2012 року по 26 березня 2013 року. Враховуючи, що вимоги позивача стягнення коштів у розмірі 20 650,00 грн., є похідними відносно вимог про поновлення їй статусу безробітного і по своїй суті покликані захистити права позивача у відповідний спосіб, в разі встановлення факту їх порушення, та зважаючи на не встановлення такого факту судом під час розгляду справи по суті, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення наведених позовних вимог. З огляду на ухвалу суду від 07.03.2014 року про відстрочення сплати судового збору до дня ухвалення судового рішення у справі, кошти у розмірі 114 гривень 38 коп. підлягає стягненню з позивача.

Результат розгляду: granted