Рішення адміністративного суду від 2014-01-22 00:00:00+02

Позивач звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просить суд припинити підприємницьку діяльність фізичної особи - підприємця [PERSON]. Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що відповідач зареєстрований як фізична особа - підприємець та знаходиться на обліку в ДПІ як платник податків, але більше року не подає до податкового органу податкові декларації, документи фінансової звітності. Згідно п. 3 ч. 1 ст. 183-2 Кодексу адміністративного судочинства України, дана справа розглядається у порядку скороченого провадження. Згідно повідомлення про вручення поштового відправлення, копія ухвали про відкриття скороченого провадження була отримана відповідачем. Відповідач у десятиденний строк з дня отримання копії ухвали про відкриття скороченого провадження заперечень проти позову або заяви про визнання позову до суду не надав. Таким чином, відповідач належним чином повідомлений про наслідки неподання до суду заперечень проти позову або заяви про визнання позову. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, прийшов до висновку про задоволення позову, виходячи з наступного. Відповідач - ФОП [PERSON] - зареєстрований як фізична особа - підприємець 22.06.2005 р., перебуває на податковому обліку в Харківській ОДПІ з 04.07.2005 р. Згідно довідки Харківській ОДПІ від 30.09.2013 р. № 2033/10/20-23-17-10, ФОП [PERSON] не подає податкову звітність з 01.10.2005 р. З матеріалів справи вбачається, що відповідач не має заборгованості перед бюджетом, відкриті розрахункові рахунки в банках відсутні. Відповідно до ч. 1 ст. 46 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців" від 15.05.2003 р. N 755-IV, державна реєстрація припинення підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця проводиться у разі постановлення судового рішення про припинення підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця. Частина 2 статті 46 цього Закону визначає, що однією з підстав для постановлення судового рішення про припинення підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця є неподання протягом року органам державної податкової служби податкових декларацій, документів фінансової звітності відповідно до закону. Підпунктами 16.1.1-16.1.3 пункту 16.1 статті 16 Податкового кодексу України встановлено, що платник податків зобов'язаний: стати на облік у контролюючих органах в порядку, встановленому законодавством України; вести в установленому порядку облік доходів і витрат, складати звітність, що стосується обчислення і сплати податків та зборів; подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством, декларації, звітність та інші документи, пов'язані з обчисленням і сплатою податків та зборів. Згідно п. 49.2 ст. 49 ПК України, платник податків зобов'язаний за кожний встановлений цим Кодексом звітний період подавати податкові декларації щодо кожного окремого податку, платником якого він є, відповідно до цього Кодексу незалежно від того, чи провадив такий платник податку господарську діяльність у звітному періоді. Право органів державної податкової служби, у випадках, встановлених законом, звертатися до суду щодо припинення юридичної особи та підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця передбачено п.п. 20.1.12 п. 20.1 ст. 20 ПК України. Згідно п. 67.2 ст. 67 ПК України, контролюючі органи в установленому законом порядку мають право звертатися до суду про винесення судового рішення щодо припинення юридичних осіб або підприємницької діяльності фізичних осіб - підприємців. Пунктом 68.1 статті 68 ПК України передбачено, що орган державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців не пізніше наступного робочого дня з дати державної реєстрації такої особи, державної реєстрації припинення юридичної особи чи підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця, внесення будь-яких інших записів до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців повинен передати відповідному контролюючому органу повідомлення та відомості з реєстраційної картки про вчинення реєстраційних дій, передбачених законом. Відповідно до ч. 1 ст. 11 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на загальних засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Відповідач доказів щодо спростування вимог позивача до суду не подав. Враховуючи викладене та беручи до уваги те, що факт неподання протягом року органам державної податкової служби податкових декларацій, документів фінансової звітності підтверджується матеріалами справи, відповідачем не спростований, суд прийшов до висновку, що вимоги позивача обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Результат розгляду: granted