Рішення адміністративного суду від 2014-03-20 00:00:00+02

Державна податкова інспекція у м. Хмельницькому звернулося до Хмельницького окружного адміністративного суду з позовною заявою про стягнення з ПАТ "Цукровий Завод" податкового боргу. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що у ПАТ "Цукровий Завод" наявний податковий борг в розмірі 565297,79 грн. по орендній платі за землю, у зв'язку з чим просить суд стягнути з ПАТ "Цукровий Завод" податковий борг з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків та за рахунок готівки, що йому належить. Представник позивача в судове засідання не з'явився, 20 березня 2014 року подав до суду клопотання, в якому просить суд задовольнити позовні вимоги в повному обсязі та розглянути справу за його відсутності. Відповідач у судове засідання не з'явився, про дату, час і місце слухання справи був повідомлений належним чином, заперечень, клопотань про відкладення розгляду справи чи про розгляд справи за його відсутності суду не подав. Судом явка відповідача не визнавалася обов'язковою, а тому суд вважає за можливе розглянути справу в письмовому провадженні відповідно до вимог ч.4 та ч.6 ст. 128 КАС України. Дослідивши докази, які знаходяться в матеріалах справи, суд дійшов наступних висновків. Суд встановив, що відповідач - ПАТ "Цукровий Завод", ідентифікаційний код 00373400, зареєстроване як суб'єкт підприємницької діяльності - юридична особа та внесене до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців. Судом встановлено, що станом на 12 лютого 2014 року за відповідачем рахується податковий борг по орендній платі за землю в розмірі 565297,79 грн. (період нарахування липень 2013 року - січень 2014 року). Сума податкового боргу ПАТ "Цукровий Завод" підтверджується: довідкою про заборгованість станом на 12.02.2014 року, розрахунком суми позовних вимог, податковою декларацією з плати за землю (земельний податок та/або орендна плата за земельні ділянки державної або комунальної власності) від 19.02.2013 року та іншими матеріалами справи. Позивачем для вжиття заходів по стягненню податкової заборгованості з відповідача, у відповідності до п.59.1 ст.59 Податкового Кодексу України, 9 січня 2013 року було виставлено податкову вимогу форми "Ю" №2, яка отримана відповідачем 16 січня 2013 року, що підтверджується копією поштового повідомлення. Вище вказана податкова вимога позивачем не відкликалася. У зв'язку із несплатою податкового боргу в добровільному порядку, позивачем подано позов до суду. Відповідно до ст. 67 Конституції України, на платників податків покладено обов'язок сплачувати податки і збори в порядку і в розмірах, встановлених законом. Відповідно до пп. 14.1.175. п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України (далі - Кодекс), податковий борг - сума грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), самостійно узгодженого платником податків або узгодженого в порядку оскарження, але не сплаченого у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання. В силу п. 15.1. ст. 15 Кодексу, платниками податків визнаються фізичні особи (резиденти і нерезиденти України), юридичні особи (резиденти і нерезиденти України) та їх відокремлені підрозділи, які мають, одержують (передають) об'єкти оподаткування або провадять діяльність (операції), що є об'єктом оподаткування згідно з цим Кодексом або податковими законами, і на яких покладено обов'язок із сплати податків та зборів згідно з цим Кодексом. Відповідно до п. 16.1.4. ст. 16 Податкового кодексу України, платник податків зобов'язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом. Згідно з п. 20.1.18. ст. 20 Кодексу, органи державної податкової служби мають право звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, обслуговуючих такого платника, на суму податкового боргу або його частини. Відповідно до п. 95.1. ст. 95 Кодексу, орган державної податкової служби здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі. В силу ч. 95.3. ст. 95 Кодексу, стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання органам державної податкової служби, у розмірі суми податкового боргу або його частини. У відповідності до статті 124 Конституції України, юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі, водночас частиною 2 статті 19 Конституції України визначено, що органи державної влади (до яких належать органи державної податкової служби) та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Відповідно до ст. ст. 11, 71 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а суд згідно ст. 86 цього Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Судом зважається на те, що податкова вимога в адміністративному та судовому порядку не оскаржувалася та не скасовувалася, доказів про сплату заборгованості суду не подано. Враховуючи вище викладене, суд вважає вимоги Державної податкової інспекції у м. Хмельницькому обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню.

Результат розгляду: granted