Рішення адміністративного суду від 2014-02-20 00:00:00+02

В січні 2014 року [PERSON] пред'явив в суді позов до Управління державної автомобільної інспекції УМВС України в Житомирській області та старшого інспектора ВДАІ Любарського РВ УМВС Слободенюка Григорія Григоровича. Просить визнати дій інспектора ВДАІ Любарського РВ УМВС Слободенюка Григорія Григоровича щодо складання протоколу про адміністративне правопорушення неправомірними, визнати протиправною та скасувати постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності від 20.12.2013 року, провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності закрити. Ухвалою суду від 20.02.2014 року, занесеною до журналу судового засідання, до участі в справі в якості третьої особи було залучено товариство з обмеженою відповідальністю „Бердичівське АТП". Свої вимоги позивач мотивує тим, що на підставі протоколу про адміністративне правопорушення серії АБ2 № 422085 від 18.11.2013р. була винесена постанова відділу Державної автомобільної інспекції міста Бердичева серії АБ2 № 029677 від 24.12.2013р., якою на нього було накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 680 (шістсот вісімдесят) грн. 00 коп. Вважає, що дії посадової особи щодо розгляду справи про адміністративне правопорушення і винесення постанови про накладення на нього адміністративного стягнення є неправомірним, оскільки 18.11 2013 р. він рухався на автобусі марки РУТА 23д.н. [NUMBER], що належить на праві приватної власності ТОВ «Бердичівське АТП-11837», із яким він перебував у трудових відносинах та знаходився на маршруті відповідно до дорожнього листа. На вул. Гоголівській в м. Житомирі близько 12 год. 19 хв. був зупинений старшим державним інспектором ВДАЇ Любарського РВ УМВС капітаном міліції Слободенюком Григорієм Григоровичем, який протиправно склав відносно нього протокол. Працівник ДАІ у протоколі зазначив, що у транспортному засобі „РУТА 23", яким він керував в м. Житомир несправний пристрій для обігріву салону та кваліфіковано як порушення п. 31.4.7. Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ч.2 ст. 121 КУпАП. 24.12.2013р. старшим інспектором ВДАІ Бердичівського МВ Татарчуком О.В. було винесено постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 121 КУпАП з накладенням адміністративного стягнення у розмірі 680 грн. 00 коп. Під час вирішення питання про притягнення його до адміністративної відповідальності він пояснював, що додатковий опалювальний пристрій, який не працював не має жодного відношення до обігрівання і обдування скла. В судовому засіданні позивач позов підтримав з підстав, зазначених у позовній заяві. Пояснив, що додатковий опалювальний засіб обігріву автобуса, який не працював, не має відношення до пристрою для обігріву та обдування скла. Представник третьої особи ТОВ „Бердичівське АТП -11837" у судовому засіданні позов підтримав, підтвердив обставини, зазначені у позовній заяві. Відповідач старший державний інспектор ВДАІ Любарського РВУ МВС Слободенюк Г.Г. в судове засідання не з'явився, направив заяву з проханням справу слухати в його відсутність позов не визнав. В запереченнях проти позову вказав, що складаючи протокол про адміністративне правопорушення відносно [PERSON], він діяв у межах чинного законодавства. Представник відповідача - Управління державної автомобільної інспекції УМВС України в Житомирській області в судове засідання не з'явився, про дату та час розгляду справи Управління повідомлене належним чином. Заслухавши позивача, представника третьої особи, дослідивши письмові докази, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову, виходячи з наступного. 18 листопада 2013 року відносно [PERSON] було складено протокол про адміністративне правопорушення за те, що [PERSON] 18 листопада 2013 року о 12-15 год. в м. Житомирі керував автобусом „Рута 23" д.н.з. [NUMBER] з несправним пристроєм для обігрівання скла, чим порушив п. 31.4.7. Правил Дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ч.2 ст. 121 КУпАП ( а.с.3 ) Постановою старшого інспектором ВДАІ Бердичівського МВ, Татарчука О.В. від 24.12.2013 року [PERSON] було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 121 КУпАП. Згідно постанови [PERSON] 18 листопада 2013 року о 12-15 год. в м. Житомирі керував автобусом „Рута 23" дн.з. [NUMBER] з несправним пристроєм для обігрівання скла. У відповідності до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду. Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Ч.2 ст. 121 КУпАП передбачено відповідальність за керування водієм транспортним засобом, який використовується для надання послуг з перевезення пасажирів, що має несправності системи гальмового або рульового керування, тягово-зчіпного пристрою, зовнішніх світлових приладів (темної пори доби) чи інші технічні несправності, з якими відповідно до встановлених правил експлуатація його забороняється, або переобладнаний з порушенням відповідних правил, норм і стандартів. Відповідно до п. 31.4.7. Правил дорожнього руху України, забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством за наявності таких технічних несправностей і невідповідності таким вимогам: а) немає передбачених конструкцією транспортного засобу стекол, дзеркал заднього виду; б) не працює звуковий сигнал; в) встановлено на скло додаткові предмети або нанесено покриття, які обмежують оглядовість з місця водія, і погіршують його прозорість. Примітка. На верхній частині вітрового скла автомобілів і автобусів можуть бути прикріплені прозорі кольорові плівки. Дозволяється застосовувати тоновані стекла (крім дзеркальних), світлопропускання яких відповідає вимогам ГОСТ 5727-88. Дозволяється застосовувати занавіски на бокових вікнах автобусів; г) не працюють передбачені конструкцією замки дверей кузова або кабіни, запори бортів вантажної платформи, запори горловин цистерн і паливних баків, механізм регулювання положення сидіння водія, аварійні виходи, пристрої для приведення їх у дію, привід керування дверима, спідометр, тахограф, пристрій для обігрівання і обдування скла. Як вбачається з постанови про притягнення до адміністративної відповідальності [PERSON], старший інспектор ВДАІ Бердичівського МВ Татарчук О.В., притягуючи [PERSON] до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 121 КУпАП, яка є банкетною нормою, не вказав яке саме порушення правил дорожнього руху було допущене [PERSON]. Не з'ясовано, зокрема, чи пристій для обігріву салону є одночасно пристроєм для обігрівання та обдування скла, оскільки, як вірно зазначає позивач згідно п. 31.4.7 Правил дорожнього руху забороняється експлуатація транспортного засобу, в якому не працює пристрій для обігріву та обдування скла, а не пристрій для обігріву салону. Згідно з ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Оскільки Управління державної автомобільної інспекції УМВС України в Житомирській області не довело перед судом правомірності рішення старшого інспектора ВДАІ Бердичівського МВ Житомирської області Татарчука О.В. щодо притягнення до адміністративної відповідальності [PERSON], постанову АБ2 №029611 від 24 грудня 2013 року про притягнення до адміністративної відповідальності [PERSON] за ч.2 ст. 121 КУпАП слід скасувати, провадження у справі закрити. Щодо правомірності дій інспектора ВДАІ по складанню протоколу про адміністративне правопорушення за ч. 2 ст. 121 КУпАП, які оскаржує позивач, суд зазначає наступне. Статтею 254 КУпАП передбачено, що про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності. Протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається у двох екземплярах, один з яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності. Відповідно до 251 КУпАП, протокол про адміністративне правопорушення не є рішенням, прийнятим суб'єктом владних повноважень, а може бути лише доказом у справі про притягнення особи до адміністративної відповідальності, який посадовою особою правомочною накладати адміністративне стягнення, наряду з іншими доказами. Вказаний протокол, наряду з іншими доказами, мав бути оцінений старшим інспектором ВДАІ Бердичівського МВ Татарчуком О.В. при вирішенні питання про притягнення [PERSON] до адміністративної відповідальності. Інспектор ВДАІ Любарського РВ УМВС Слободенюк Григорій Григорович вважаючи, що [PERSON] допущено порушення п. 31.4.7. Правил дорожнього руху україни за що передбачена адміністративна відповідальність, у відповідності до розділу 19 Кодексу КУпАП, склав протокол про адміністративне правопорушення за ч.2 ст. 121 КУпАП. А тому суд не вважає, що інспектор ВДАІ Любарського РВ УМВС Слободенюк Григорій Григорович діяв не в спосіб та не в порядку передбаченому чинним законодавством. Відтак в цій частині в позові слід відмовити. Відповідно до частини 1 статті 94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України.

Результат розгляду: partial