Рішення адміністративного суду від 2014-02-28 00:00:00+02

[PERSON] звернувся до Новомиргородського районного суду Кіровоградської області з адміністративним позовом, в якому просить скасувати постанову інспектора ДПС ДАІ при Кіровоградському МВ Мельніченка О.В. без дати, серія ПС 1 №350283 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП з накладенням адміністративного стягнення - як незаконну. В обґрунтування позову [PERSON] зазначив, що 18 грудня 2013 року в м. Кіровограді по вул. Мурманській він керував автомобілем «ВАЗ-21114», д/н [NUMBER], та був зупинений інспектором ДАІ, який склав стосовно нього протокол про адміністративне правопорушення та виніс постанову про адміністративне правопорушення, згідно з якими він 18 грудня 2013 року в м. Кіровограді на перехресті пр. Промислового та вул. Мурманської, керуючи автомобілем «ВАЗ-21114», д/н [NUMBER], при проїзді перехрестя не надав перевагу в русі автомобілю, що рухався праворуч, чим вчинив правопорушення передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП. В обґрунтування позову позивач вказав, що даного правопорушення він не скоював, оскільки рухався у відповідності до ПДР та був зупинений працівником ДАІ, який йому повідомив, що він порушив правила проїзду перехресть та не надав перевагу в русі автомобілю, що рухався праворуч, з даним твердженням він був не згоден, про що пояснив інспектору, що під'їжджаючи до перехрестя він бачив автомобіль ДАІ, який стояв близько 80 м. від перехрестя. Коли він виїхав на перехрестя то побачив автомобіль «ГАЗель», який об'їжджав автомобіль ДАІ, проїхавши перехрестя до автомобіля «ГАЗель» було близько 60 м. позаду нього знаходився автомобіль ДАІ. Інспектор ДАІ на його пояснення не зважив та склав протокол і виніс постанову про адміністративне правопорушення. Свідки при складанні протоколу та винесенні постанови не були залучені, хоча знаходилися в автомобілі позивача. У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав повністю, посилаючись на підстави, що викладені в позові, просив постанову по справі про адміністративне правопорушення про накладення на нього стягнення на підставі ст.122 ч.2 КУпАП скасувати, наполягаючи на тому, що він діяв в межах Правил дорожнього руху. Свідок [PERSON] у судовому засіданні зазначив, що їздив у м. Кіровоград разом з позивачем. Після проїзду перехрестя пр. Промислового та вул. Мурманської у м. Кіровограді позивач був зупинений працівником ДАІ, який без законних підстав склав протокол та постанову про притягнення до відповідальності за порушення правил проїзду перехрестя. Свідок зазначив, що автомобіль ГАЗель, який наближався праворуч по відношенню до їх автомобіля, знаходився на відстані приблизно 80 м. до перехрестя і відповідно [PERSON], керуючи своїм авто, не створив і не міг створити йому перешкоди. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, про день, час та місце розгляду справи повідомлений у встановленому законом порядку, про що свідчить повідомлення «Укрпошти» про вручення йому повістки. Відповідно до ч.4 ст. 128 КАС України у разі неприбуття відповідача - суб'єкта владних повноважень, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, без поважних причин або без повідомлення ним про причини неприбуття розгляд справи не відкладається і справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів. Суд вважає можливим вирішити спір по суті за відсутністю представника відповідача на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши письмові матеріали справи, а саме: постанову інспектора ДПС ДАІ при Кіровоградському МВ Мельніченка О.В. без дати, серія ПС 1 №350283 про притягнення [PERSON] до адміністративної відповідальності за ст.122 ч.2 КУпАП, протокол про адміністративне правопорушення серії АА2 № 420411 від 18.12.2013 року, інші матеріали справи, суд вважає, що адміністративний позов [PERSON] підлягає задоволенню за таких підстав. Відповідно до ч.4 ст. 71 КАС України, обов'язок доказування правомірності свого рішення покладається на відповідача - суб'єкта владних повноважень. Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України. Статтями 245-246 КпАП України встановлено, що завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення є: всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин справи, вирішення її з точною відповідністю з законом. Згідно вимог п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів. Проте суб'єктом складення постанови не наведено у процесуальному документі жодного доказу вчинення [PERSON] правопорушення, відсутні докази, які спростовують показання останнього. Суд звертає увагу на те, що як доказ вчинення правопорушення у протоколі про адміністративне правопорушення від 18.12.2013 року йде посилання на відеозапис, проте відеозапис або його копія у судове засідання відповідачем не наданий. Крім того, при складанні протоколу та винесенні постанови відсутнє посилання на показання свідка [PERSON], який дав пояснення у судовому засіданні, детально пояснивши обставини справи, зазначивши про необґрунтованість притягнення до відповідальності позивача. Також всупереч вимогам ст.ст. 254, 256 КУпАП постанова про адміністративне правопорушення та протокол про адміністративне правопорушення виконані під «копірку». Всупереч ст.283 КУпАП постанова про притягнення [PERSON] до адміністративної відповідальності не містить дати її складання. Виходячи із норм, викладених в ст.71 КАС України, кожна сторона повинна подати докази на підтвердження обставин, на які вона посилається, або на спростування обставин, про які стверджує інша сторона. При розгляді справи щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, при чому він має спростувати твердження позивача про порушення його прав, свобод чи інтересів. Суб'єкт владних повноважень - відповідач у справі зобов'язаний подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі, незалежно від того, на чию користь вони можуть бути використані на користь відповідача чи позивача, разом з тим на запит суду відповідачем не були надані матеріали справи про адміністративне правопорушення, що позбавило суд можливості перевірити всі докази, на підставі яких інспектор ДПС ДАІ при Кіровоградському МВ Мельніченко О.В. дійшов висновку про притягнення [PERSON] до адміністративної відповідальності за порушення ПДР України. За таких обставин, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню, а постанова інспектора ДПС ДАІ при Кіровоградському МВ Мельніченка О.В. без дати, серія ПС 1 №350283 про притягнення [PERSON] до адміністративної відповідальності за ст.122 ч.2 КУпАП не відповідає вимогам чинного законодавства, а тому підлягає скасуванню.

Результат розгляду: granted