Рішення адміністративного суду від 2014-03-17 00:00:00+02

09.07.09р. Між ТОВ «Inter-PAK» (Республіка Азербайджан - Постачальник) та ТОВ «СОЮЗ КОНСЕРВ» (Україна - Покупець) укладено контракт №4 (далі - Контракт), предметом якого, у тому числі, було придбання натурального гранатового соку у кількості 500000 літрів за ціною 0,50 доларів США за 1 літр (а.с. 45-47, том 1). Відповідно до умов Контракту, ТОВ «Inter-PAK» здійснювалось постачання товару (гранатового соку натурального фруктового, неконцентрованого, без додання цукру і спирту) із відповідно до супровідною документацією: сертифікатом про походження товару №128644, актом експертизи про походження товару №001576, посвідченням якості №003085, сертифікатом відповідності від 18.06.09р., висновком токсикологічних аналізів №101779 (а.с. 48-52, 142, том 1). 04.04.11р.,межах виконання Контракту, на адресу ТОВ «СОЮЗ КОНСЕРВ» прибув гранатовий сік в кількості 18000кг., за СМР №106935 від 30.03.11р., книжка МПД ХК 65885033, invoice №003085 від 29.03.11р. (а.с. 63-65, том 1). 06.04.11р. позивачем до Кримської митниці Міндоходів надано вантажно-митну декларацію №600020002/2011/000123, у графі 31 якої товар описаний як «сік гранатовий натуральний, прямого віджиму, незброджений, без додання спирту та цукру, неконцентрований, густина при температурі 20С-0, 6гр/см3, число Брікса-14, не у первинній упаковці, для промислової переробки. ДСТУ 656-79. Дата виготовлення - листопад 2010 року, 18 полімерних бочок по 1 тис. літрів у кожній, чиста вага нетто - 18000кг. Торговельна марка - відсутня. Виробник - ТОВ «Inter-PAK». У графі 33 заявлений код товару відповідно до УКТ ВЄД 2009809990 (а.с. 133, том 1). До зазначеної вантажно-митної декларації №600020002/2011/000123 додавались відповідні документи (товаросупроводжувальні документи, посвідчення якості товару, рахунки, сертифікати якості і походження), в яких було зазначено «сік гранатовий натуральний», країна походження - Республіка Азербайджан (а.с. 142-145, том 1). Під час митного оформлення гранатового соку, позивачем відповідно до статей 282, 283 Митного кодексу України від 11.07.02р. №92-IV подано Сертифікат про походження товару (форми СТ-1) від 29.03.11р. №АZ UА 11 003364-Q, у графі 8 якого, виробником товару ТОВ «Inter-PAK» зазначено, що товар - «натуральний гранатовий сік вагою 18000кг. нетто», повністю походить з Республіки Азербайджан (а.с. 141, том 1). 06.04.11р. підрозділом митного оформлення - митним постом «Євпаторія» Кримської митниці, направлено запити №20 та №222 щодо визначення митної вартості, класифікації товарів, а також відібрані зразки товару з оформленням акту про взяття проб і зразків товарів для митного оформлення (а.с. 134-135, том 1). За рішенням відділу контролю митної вартості та класифікації товарів Кримської митниці зразки згаданого товару були направлені для лабораторної перевірки у Кримську службу з експертного забезпечення митних органів (далі - КСЕЗМО). 19.04.11р. КСЕЗМО було видано Висновок №20-0093 (а.с. 60-62, том 1), на підставі якого Кримською митницею прийнято рішення про визначення коду товару від 22.04.11р. №КТ-600-0127-11, згідно з яким опис товару визначено як: «Сік гранатовий, вартістю понад ЗО євро за 100 кг маси нетто, що містить доданий цукор, без додання спирту, неконцентрований, відносна густіша при температурі 20С-1,0615гр/смЗ, число Брікса-15,2+/-0,2%, масова частка цукрів (редукуючих та цукрози) складає 15,1+/- 0,5%, вміст доданого цукру - 1,44 %, масова частка кислот, що титруються, в перерахунку на яблучну - 2.8%. Види обробки соку: пастеризація, освітлення, фільтрування, деаерація», код товару згідно УКТЗЕД визначено, як: 2009807900 (а.с. 53, том 1). 21.12.11р. відповідачем була проведена позапланова документальна перевірка оформлення ТОВ «СОЮЗ КОНСЕРВ» товарів за ВМД від 07.04.11р. №600020002/2011/000125 з питань класифікації, повноти нарахування та сплати податків і зборів, які відповідно до законів справляються при переміщенні товарів через митний кордон України, за результатами якої було складено акт №0030/11/600000000/0033763683 (а.с. 54-57, том 1). Згідно висновків зазначеного акту, недобір митних платежів за звітний період склав за ввізне мито 26522,45грн., податку на додану вартість 44012,93грн., усього 70535,38грн. Зазначений недобір, на думку відповідача, сформувався у зв'язку із неправильним застосуванням митної пільги код 065 - оскільки преференція 65 (товари, що ввозяться на територію України згідно міжурядової угоди України із Республікою Азербайджан про вільну торгівлю) не застосовується, у зв'язку із тим, що зазначений товар (гранатовий сік), у розумінні ДСТУ 656-79 не є натуральним соком. У зв'язку із чим відповідачем стосовно ТОВ «СОЮЗ КОНСЕРВ» були винесені податкові повідомлення-рішення від 05.03.12р. №19, яким визначено суму мита на товари, що ввозяться на територію України суб'єктами підприємницької діяльності за основним платежем в сумі 26522,45грн. та за штрафними санкціями в сумі 26523,45грн., №20, яким визначено суму податку на додану вартість з товарів, ввезених на територію України суб'єктами підприємницької діяльності за основним платежем в сумі 88026,86грн. та за штрафними санкціями в сумі 44012,93грн., №21, яким застосований штраф за порушення податкового законодавства в сумі 170,00грн. (а.с. 43-44, том 1). Не погодившись із зазначеними рішеннями, позивач звернувся до суду. Згідно з ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень. Оцінюючи правомірність дій та рішень органу владних повноважень, суд керується критеріями, закріпленими у ст. 2 КАС України, які певною мірою відображають принципи адміністративної процедури, які повинен він дотримуватися при реалізації дискреційних повноважень владного суб'єкта, встановлюючи чи прийняті (вчинені) ним рішення (дії) : 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5)добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку. Митний кодекс України від 11.07.02р. №92-IV, визначав засади організації та здійснення митної справи в Україні, регулює економічні, організаційні, правові, кадрові та соціальні аспекти діяльності митної служби України. Кодекс спрямований на забезпечення захисту економічних інтересів України, створення сприятливих умов для розвитку її економіки, захисту прав та інтересів суб'єктів підприємницької діяльності та громадян, а також забезпечення додержання законодавства України з питань митної справи. Статтею 69 Митного кодексу України від 11.07.02р. №92-IV, встановлено, що незалежно від закінчення операцій митного контролю, оформлення та пропуску товарів і транспортних засобів митний контроль за ними може здійснюватися, якщо є достатні підстави вважати, що мають місце порушення законодавства України чи міжнародного договору України, укладеного в установленому законом порядку, контроль за виконанням яких покладено законом на митні органи Згідно зі ст. 81 Митного кодексу України від 11.07.02р. №92-IV, декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари і транспортні засоби, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення. Умови та порядок застосування форм декларування, перелік відомостей, необхідних для здійснення митного контролю та митного оформлення, визначаються Кабінетом Міністрів України, а порядок заповнення митних декларацій та інших документів, що застосовуються під час митного оформлення товарів і транспортних засобів, встановлюється спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі митної справи. Відповідно до статті 82 Митного кодексу України від 11.07.02р. №92-IV, якщо декларант з поважних причин, перелік яких визначається спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі митної справи, не може здійснити у повному обсязі декларування товарів і транспортних засобів, які ввозяться на митну територію України, безпосередньо під час переміщення їх через митний кордон України (крім товарів, які переміщуються транзитом через територію України), такі товари можуть бути випущені у вільний обіг у спрощеному порядку після подання митному органу тимчасової чи неповної декларації та під зобов'язання про подання митної декларації, заповненої у звичайному порядку не пізніше ніж через 30 днів з дня випуску товарів у вільний обіг. Рішення про можливість випуску товарів у вільний обіг з наступним оформленням митних документів у повному обсязі приймається митним органом виходячи з обставин переміщення таких товарів через митний кордон України, характеристики підприємства, установи, організації та за умови сплати належних податків і зборів у повному обсязі. Згідно з підпунктом 41.1.2 пункту 41.1 статті 41 ПК України, митні органи є контролюючими органами щодо мита, акцизного податку, податку на додану вартість, інших податків, які відповідно до податкового законодавства справляються у разі ввезення (пересилання) товарів і предметів на митну територію України або територію вільної митної зони або вивезення (пересилання) товарів і предметів з митної території України або території вільної митної зони. Підпунктом 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 ПК України встановлено, що контролюючий орган зобов'язаний самостійно визначити суму грошових зобов'язань, зменшення (збільшення) суми бюджетного відшкодування та/або зменшення (збільшення) від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток або від'ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством, якщо результати митного контролю, отримані після закінчення процедури митного оформлення та випуску товарів, свідчать про заниження або завищення податкових зобов'язань, визначених платником податків у митних деклараціях. Згідно з пунктом 123.2 статті 123 ПК України, використання платником податків (посадовими особами платника податків) сум, що не сплачені до бюджету внаслідок отримання (застосування) податкової пільги, не за призначенням та/або всупереч умовам чи цілям її надання згідно із законом з питань відповідного податку, збору (обов'язкового платежу) додатково до штрафів, передбачених пунктом 123.1 цієї статті, тягне за собою стягнення до бюджету суми податків, зборів (обов'язкових платежів), що підлягали нарахуванню без застосування податкової пільги. Сплата штрафу не звільняє таких осіб від відповідальності умисне ухилення від оподаткування. З аналізу вищезазначених норм права вбачається, що платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов'язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації. Нарахування контролюючим органом сум грошового зобов'язання самостійно є з включенням і здійснюється лише у передбачених законом випадках і серед них не передбачено обов'язку контролюючого органу нараховувати митні платежі та податки під час митного оформлення товарів. Відповідно до Інструкції про порядок заповнення вантажної митної декларації, затвердженої наказом Державної митної служби України від 09.07.1997 №307, графи 33, 47 ВМД, в яких наводяться дані про код товару згідно з УКТЗЕД та відомості про нарахування податків і зборів, заповнюється декларантом. Згідно з пунктом 5.2 вказаної Інструкції відомості, заявлені декларантом у ВМД, є відомостями, необхідними для митних цілей. Пунктом 5 Положення про вантажну митну декларацію, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 09.06.1997 №574 встановлено, що після прийняття ВМД для оформлення декларант несе відповідальність за наведені у ній відомості. 07.04.11р. відповідно до статей 82, 187 Митного кодексу України від 11.07.02р. №92-IV, Кримською митницею по тимчасової декларації № 600020002/2011/000125 було надане дозвіл на випуск товару у вільний обіг, під зобов'язання протягом 30 днів з дня випуску подати ВМД заповнену у звичайному порядку з наданням всіх необхідних документів. 06.05.11р. ВМД, заповнена у звичайному порядку на вищезазначений товар, до митного органу подана не була. Пунктом 120.1 статті 120 Податкового кодексу України встановлено, до неподання або несвоєчасне подання платником податків або іншими особами, зобов'язаними нараховувати та сплачувати податки, збори податкових декларацій (розрахунків), тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 170 гривень, за кожне таке неподання або несвоєчасне подання У зв'язку із чим суд приходить до висновку про правомірність винесення відповідачем податкового повідомлення-рішення від 05.03.12р. №21, яким застосований штраф за порушення податкового законодавства в сумі 170,00грн. Стосовно правомірності винесення відповідачем інших оскаржуваних податкових повідомлень-рішень, суд зазначає наступне. Для цілей класифікації товарів митні органи використовують Українську класифікацію товарів зовнішньоекономічної діяльності (далі - УКТЗЕД), що є товарною номенклатурою Митного тарифу України, затвердженого Законом України «Про Митний тариф» від 05.04.01р. N 2371-III (в редакції від 21.12.10р.). УКТЗЕД, в свою чергу, побудована на основі Гармонізованої системи опису та кодування товарів, запровадженої Всесвітньою митною організацією, та Комбінованої номенклатури Європейського Союзу. Класифікація товарів згідно з УКТЗЕД провадиться з урахуванням визначальних характеристик товару та Основних правил інтерпретації класифікації товарів та пояснень до УКТЗЕД Позивач відніс товар, внесений до ВМД 06.04.2011 №600020002/2011/000123 до коду 2009809990. На підставі висновку КСЕЗМО від 19.04.11р. №20-0093, Кримською митницею прийнято рішення про визначення коду товару від 22.04.11р. КТ-600-0127-11, яким код товару згідно УКТЗЕД визначено, як 2009807900. Відповідно до Митного тарифу товарна позиція 2009 включає в себе соки з плодів (включаючи виноградне сусло) або соки овочеві, незброджені та без додання спирту, з доданням або без додання цукру чи інших підсолоджувальних речовин: Товарна позиція 2009809990 включає - інші соки з плодів (включаючи виноградне сусло) або соки овочеві, незброджені та без додання спирту, з доданням або без додання цукру чи інших підсолоджувальних речовин. Товарна позиція 9403209900 включає в себе - інші соки з плодів (включаючи виноградне сусло) або соки овочеві, незброджені та без додання спирту, з доданням або без додання цукру чи інших підсолоджувальних речовин з вмістом доданого цукру понад 30 мас. %. Відповідно до п. 5 розділу IV групи 20 Закону України «Про Митний тариф» від 05.04.01р. N 2371-III (в редакції від 21.12.10р.) (a) Вміст добавки цукру в продуктах товарної позиції 2009 відповідає «вмісту цукру», зменшеному на зазначену нижче величину, залежно від виду соку: лимонний або томатний соки - 3, виноградний сік - 15, інші фруктові та овочеві соки, включаючи суміші соків - 13. (b) Фруктові соки з добавкою цукру, з числом Брікса не більш як 67 і з вмістом менш як 50 мас. % фруктових соків, одержаних з плодів у натуральному вигляді або шляхом розбавлення концентрованих соків, не зберігають властивостей фруктових соків, що класифікуються у товарній позиції 2009. Відповідно до пункту 12 Правил визначення країни походження товарів, затверджених Рішенням Ради глав урядів СНД від 30.11.2000р. у графі 8 Сертифіката походження форми СТ-1 «Опис товару» вказується комерційне найменування товару й інші відомості, що дозволяють зробити однозначну ідентифікацію товару щодо заявленого для цілей митного оформлення. Відповідно до пункту 1.6. розділу 1. «Технические требования» ДСТУ 656-79, «не допускается добавление в натуральньїе соки сахара, искусственньїх красителей, синтетических, ароматических и консервирующих веществ, за исключением аскорбиновой и сорбиновой кислоты». Стаття 282 Митного кодексу України від 11.07.02р. №92-IV, визначено, що для підтвердження походження товару митний орган у передбачених законом випадках має траво вимагати подання сертифіката про походження такого товару. У разі ввезення товару на митну територію України сертифікат про походження товару подається обов'язково: 1) на товари, що походять з країн, яким Україна надає преференції за Митним тарифом України; 2) на товари, ввезення яких з відповідної країни регулюється кількісними обмеженнями (квотами) чи іншими заходами регулювання зовнішньоекономічної діяльності; 3) якщо це передбачено міжнародними договорами України, укладеними в установленому законом порядку, а також законодавством України в галузі охорони довкілля, здоров'я населення, захисту прав споживачів, громадського порядку, державної безпеки та інших життєво важливих інтересів України; 4) у випадках, коли у документах, які подаються для митного оформлення, немає відомостей про походження товарів або у митного органу є достатні підстави вважати, що декларуються недостовірні відомості про походження товарів. Відповідно до статті 283 Митного кодексу України від 11.07.02р. №92-IV, сертифікат про походження товару повинен однозначно свідчити про те, що зазначений товар походить з відповідної країни, і має містити: 1) письмову заяву експортера (постачальника чи виробника) про країну походження товару; 2) письмове посвідчення компетентного органу країни вивезення, який видав сертифікат, про те, що наведені у сертифікаті відомості відповідають дійсності. Сертифікат про походження товару подається разом з митною декларацією, декларацією митної вартості та іншими документами, що подаються для митного оформлення. У разі виникнення сумнівів з приводу достовірності сертифіката чи відомостей, що в ньому містяться, включаючи відомості про країну походження товару, митний орган може звернутися до органу, що видав сертифікат, або до компетентних організацій країни, зазначеної як країна походження товару, з проханням про надання додаткових відомостей. Товар не вважається таким, що походить з відповідної країни, доти, доки митні органи у випадках, встановлених цим Кодексом, не одержать належним чином оформлений сертифікат про походження товару або затребувані ними додаткові відомості. Відповідно до статті 4 Закону України «Про Єдиний митний тариф» від 05.09.1992р. №2097-ХІІ (втратив чинність згідно з Митним кодексом України від 13.03.12р., станом на час подання ВМД), товари та інші предмети, що ввозяться на митну територію України і вивозяться за межі цієї території, підлягають обкладенню митом, якщо інше не передбачено цим Законом. Згідно зі статтею 8 Закону України «Про Єдиний митний тариф», ввізне мито нараховується на товари та інші предмети при їх ввезенні на : гну територію України. Ввізне мито є диференційованим: - до товарів та інших предметів, що походять з держав, які входять разом з Україною до митних союзів або утворюють з нею спеціальні митні зони, і в разі встановлення будь-якого спеціального преференційного митного режиму згідно з міжнародними договорами за участю України, посовуються преференційні ставки ввізного мита, передбачені Єдиним ІТНИМ тарифом України; - до товарів та інших предметів, що походять з країн або економічних союзів, які користуються в Україні режимом найбільшого сприяння, котрий означає, що іноземні суб'єкти господарської діяльності цих країн або союзів мають пільги щодо мит, за винятком випадків, коли зазначені мита та пільги щодо них встановлюються в рамках спеціального преференційного митного режиму, застосовуються пільгові ставки ввізного мита, передбачені Єдиним митним тарифом України; - до товарів, що походять з України, застосовуються пільгові ставки ввізного мита, визначені Митним тарифом України; - до решти товарів та інших предметів застосовуються повні (загальні) ставки ввізного мита, передбачені Єдиним митним тарифом України. Позиція позивача щодо відповідності товару характеристикам, зазначеним в товаросупровідних документах, полягає у наступному. Згідно ДСТУ 656-79 «Соки плодові і ягідні натуральні» п. 1.9 фізико-хімічні показники соку повинні відповідати нормам, зокрема, масова доля сухих речовин в соках по рефрактометру в % повинна складати не менше 12. Лабораторією досліджувальної і експертної роботи центрального митного управління Державної митної служби встановлено, що доля сухих речовин (цукру) складає 15,1%, що відповідно до ДСТУ є допустимою нормою для натурального соку (а.с. 154-169, 188-196, том 1). Проте, матеріалами справи та показами свідка [PERSON] (експерта Лабораторії досліджувальної і експертної роботи центрального митного управління Державної митної служби України) не було підтверджено доводи позивача та не спростовано висновки експертизи. На підставі вищевикладених обставин суд приходить до висновку, що доводи позивача про помилковість встановлення відповідачем кількості вмісту цукру в товарі (гранатовому соку натуральному) не підтверджуються матеріалами справи, проте, Постановою Окружного адміністративного суду АР Крим від 05.07.12р. по справі №2а-3387/12/0170/10 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «СОЮЗ КОНСЕРВ» до Кримської митниці Державної митної служби України про визнання протиправними та скасування рішення, адміністративний позов задоволено, визнано протиправним та скасовано рішення Кримської митниці Державної митної служби України про визначення країни походження товару від 01.03.12р. №600000003/2012/0005/2, прийняте стосовно Товариства з обмеженою відповідальністю «СОЮЗ КОНСЕРВ» (а.с. 242-246, том 1). Зазначене рішення суду набрало законної сили. Відповідно до ч. 1 ст. 72 КАС України обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Також суд зазначає, що Сертифікатом відповідності, що виданий Державним комітетом з питань технічного регулювання і споживчої політики Державної системи сертифікації УКТЗЕД зазначений гранатовий сік відповідає ДСТУ 656-79, що також підтверджується Експертизою споживчих товарів Республіки Азербайджан і відносить гранатовий сік до «соку гранатовому натуральному, прямого віджиму, незброджений, без додання спирту та цукру». З наведеного вище вбачається, що країною походження зазначеного товару (гранатовий сік натуральний) є саме Республіка Азербайджан. Отже, на поставлений натуральний гранатовий сік, в межах Контракту від 09.07.09р. №44, розповсюджуються положення міжурядової Угоди України з Республікою Азербайджан про вільну торгівлю, яка була підписана 28.07.1995р., ратифікована Законом №335/96-ВР від 12.07.1996р., згідно ст. 1 якого, договірні сторони не застосовують мито, податки та збори, що мають еквівалентний вплив на експорт та/або імпорт товарів, що походять з митної території однієї з договірних сторін і передбачені для митної території іншої сторони. На період дії Угоди під товарами, що походять з територій договірних сторін, розуміються товари, визначені Правилами визначення країни походження товарів від 24.09.1993р. Таким чином, митне оформлення товарів здійснюється, в тому числі, на підставі точних відомостей про країну походження товару, які повинні базуватись на об'єктивних, документально підтверджених даних. Перелік документів для митного оформлення товарів, стосовно яких, відповідно до законодавства України встановлені пільги в оподаткуванні ввізним/вивізним митом, податком на додану вартість або акцизним збором, встановлений п. 27 Додатку 1 до Наказу ГТСУ від 22.06.06р. №514 «Про затвердження Порядку подання документів, які підтверджують право суб'єктів підприємницької діяльності на користування встановленими законодавством податковими пільгами під час митного оформлення товарів, що ввозяться на митну територію України або вивозяться з митної території України». Країна походження товару в межах Угоди визначається згідно Правил визначення країни походження товарів та Додатку 1 до Правил, - перелік умов, виробничих і технологічних операцій, при виконанні яких товар вважається походженим із тієї країни, де вони мали місце. Відповідно до п. 4 зазначеного переліку, соки фруктові (включаючи виноградне сусло) і сокі овочеві, незброджені і що не містять додання спирту, з доданням або без додання цукру та інших підсолоджувальних речовин - код товару ТН ВЕД 2009 відносить до пільгової категорії товарів. Крім того, згідно пп. б п. 2 Правил вважається повністю виробленою у даній країні рослинна продукція, зрощена та зібрана на її території. Також, відповідно до п. 10. Правил, на посвідчення походження товару в даній державі - учасниці СНД необхідно надати митним органам країни ввозу декларацію-сертифікат (далі - сертифікат) про походження товару. На підставі викладеного суд приходить до висновку, що відповідачем невірно визначена митна вартість товару (гранатового соку натурального). В той же час, до компетенції адміністративного суду не віднесено втручання у власну компетенцію суб'єкта владних повноважень, що унеможливлює самостійне визначення судом митної вартості зазначеного товару. За таких підстав, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог шляхом визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 05.03.12р. №19, яким визначено суму мита на товари, що ввозяться на територію України суб'єктами підприємницької діяльності за основним платежем в сумі 26522,45грн. та за штрафними санкціями в сумі 26523,45грн., №20, яким визначено суму податку на додану вартість з товарів, ввезених на територію України суб'єктами підприємницької діяльності за основним платежем в сумі 88026,86грн. та за штрафними санкціями в сумі 44012,93грн. У судовому засіданні, яке відбулось 17.03.2014р. оголошено вступну та резолютивну частини постанови. Відповідно до вимог ст. 163 КАС України постанова оформлена та підписана 21.03.2014р. На підставі викладеного,

Результат розгляду: partial