Рішення адміністративного суду від 2014-01-30 00:00:00+02

Позивач звернувся до суду з позовом до Управління Пенсійного фонду України в Куликівському районі Чернігівської області, в якому просить: визнати з 01.01.2014 року протиправними дії відповідача по виплаті позивачу 10.01.2014 року пенсії за січень 2014 року в розмірі 1214,72 грн.; визнати з 01.01.2014 року протиправними дії відповідача щодо відмови в перерахунку пенсії позивачу відповідно до ч.4 ст.54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи"; визнати з 01.01.2014 року протиправними дії відповідача щодо відмови в перерахунку пенсії позивачу, відповідно до ст.50 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи"; визнати протиправними дії відповідача в частині не виконання в добровільному порядку постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 24 жовтня 2013 року у справі № 2511/1273/12; визнати з 01.01.2014 року протиправними дії відповідача в частині призначення, перерахунку та виплати позивачу основної пенсії в розмірі 100 процентів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом, у розмірі 1043,90 грн. на місяць; визнати з 01.01.2014 року протиправними дії відповідача в частині призначення, перерахунку та виплати позивачу додаткової пенсії за шкоду заподіяну здоров'ю у розмірі 170,82 грн. на місяць; стягнути з відповідача, щомісяця, починаючи з 01 січня 2014 року й довічно на користь позивача основну пенсію, в розмірі, що не може бути нижче 6 мінімальних пенсій за віком, виходячи з розміру мінімальної пенсії, який не може бути нижче прожиткового мінімуму, встановленого законом - з відрахуванням вже виплачених сум основної пенсії за цей період; стягнути з відповідача, щомісяця, починаючи з 01 січня 2014 року й довічно, на користь позивача додаткову пенсію за шкоду заподіяну здоров'ю в розмірі 50 відсотків мінімальної пенсії за віком, виходячи з розміру мінімальної пенсії, який не може бути нижче прожиткового мінімуму, встановленого законом - з відрахуванням вже виплачених сум додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю за цей період. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що він є особою, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи 1 категорії, має III групу інвалідності і понад 20 років трудового стажу. Управління Пенсійного фонду України в Куликівському районі Чернігівської області призначило та виплатило йому основну та додаткову пенсію за шкоду заподіяну здоров'ю з 01 січня 2014 року, що передбачена ст.ст.49, 50, 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", в розмірі, який був обчислений відповідно до Порядку обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 23.11.2011 року за № 1210. Однак, відповідач здійснив перерахунок та виплатив позивачу основну та додаткову пенсії у розмірі, що не відповідає мінімально гарантованому розміру, встановленому ст.ст.50, 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" для інвалідів III групи, І категорії та законопроекту України "Про Державний бюджет України на 2014 рік". Й фактично в добровільному порядку проігнорував виконання постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 24 жовтня 2013 року у справі № 2511/1273/12. Позивач у судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, у позовній заяві просив справу розглянути за його відсутності. Відповідач про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, представник відповідача в судове засідання не з'явився, подав до суду заперечення, просить відмовити у задоволенні позову. В запереченнях просив розглянути справу за відсутності представника відповідача. Відповідно до ч.1 ст.41 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. З'ясувавши повно і всебічно обставини справи, перевіривши їх доказами, дослідженими в судовому засіданні, суд приходить до висновку, що в задоволенні позову необхідно відмовити з наступних підстав. Судом встановлено, що позивач є інвалідом ІІІ групи, чиє захворювання пов'язане з впливом аварії на ЧАЕС, віднесений до категорії 1 осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи. Позивач знаходиться на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України в Куликівському районі Чернігівської області та одержує пенсію згідно Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи". Розпорядженням Управління Пенсійного фонду України в Куликівському районі Чернігівської на перерахунок пенсії з 01.12.2013 року [PERSON] здійснено перерахунок пенсії з 01 грудня 2013 року. Розмір пенсії становить 1214,72 грн., з яких 1043,90 грн. - пенсія по інвалідності, 170,82 грн. - додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю. Пенсія позивачу за січень 2014 року нарахована та виплачена 10 січня 2014 року. Відповідно до Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" порядок обчислення пенсії та середньомісячного заробітку для призначення пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв'язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи визначається Кабінетом Міністрів України. Згідно п.4 Прикінцевих положень Закону України "Про Державний бюджет України на 2013 рік" (який був чинним на день перерахунку пенсії позивачу - 01.12.2013 року) у 2013 році норми і положення статей 20, 21, 22, 23, 30, 31, 37, 39, 48, 50, 51, 52 та 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України виходячи з наявних фінансових ресурсів Державного бюджету України та бюджету Пенсійного фонду України на 2013 рік. Постановою Кабінету Міністрів України від 23 листопада 2011 року № 1210 "Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", затверджено Порядок обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи. Вказана постанова видана на виконання повноважень, наданих Кабінету Міністрів України Законом і діє починаючи з 01.01.2012 року. Цей Порядок визначає механізм обчислення пенсій відповідно до статей 50, 54, 57 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи". Відповідно до пункту 11 даного Порядку, пенсія інвалідам III групи, віднесеним до І категорії, щодо яких встановлено причинний зв'язок інвалідності з Чорнобильською катастрофою, з 01.01.2012 року, відповідно до Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", виплачується у розмірі 100% до прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, а з 01.07.2012 року у розмірі 110%. Відповідачем позивачу з 01 грудня 2013 року була перерахована та виплачувалася основна державна пенсія відповідно до цього Порядку. За вказаних обставин, дії відповідача щодо перерахунку та виплати основної державної пенсії позивачу у розмірі 110% до прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність є правомірними. Відповідно до пункту 13 даного Порядку, щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю для інвалідів III групи, віднесених до І категорії, щодо яких встановлено причинний зв'язок інвалідності з Чорнобильською катастрофою, з 01.07.2012 року, відповідно до Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", виплачується у розмірі 18% прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність. Відповідачем позивачу з 01 грудня 2013 року була перерахована та виплачувалася додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю, відповідно до цього Порядку. За вказаних обставин, дії відповідача щодо призначення та виплати додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, позивачу у розмірі 18% прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність є правомірними. При цьому, суд не приймає до уваги доводи позивача про те, що відповідач діяв всупереч законопроекту «Про Державний бюджет України на 2014 рік», не враховуючи визначених у ньому розмірів прожиткових мінімумів під час визначення розміру пенсії за січень 2014 року, так як Закон України «Про Державний бюджет України на 2014 рік» був прийнятий 16 січня 2014 року та опублікований 21 січня 2014 року. Відповідно до ч. 5 ст. 94 Конституції України закон України набирає чинності через десять днів з дня його офіційного оприлюднення, якщо інше не передбачено самим законом, але не раніше дня його опублікування. Законопроект же не являється нормативно-правовим актом та не має жодної юридичної сили. Крім того, із прийняттям Закону України «Про Державний бюджет України на 2014 рік» розмір прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, у порівнянні із встановленим на 01 грудня 2013 року, не змінився. Стосовно вимоги позивача про визнання протиправними дій відповідача в частині не виконання в добровільному порядку постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 24 жовтня 2013 року у справі № 2511/1273/12, слід зазначити, що вказаною постановою Управління Пенсійного фонду України в Куликівському районі Чернігівської області зобов'язано провести перерахунок пенсії [PERSON] та здійснити відповідні виплати, починаючи з 01.03.2012 року, з урахуванням вже виплачених сум основної пенсії за цей період. Постанова суду, відповідно до положень ст.254 КАС України, набрала законної сили та була отримана Управлінням Пенсійного фонду України в Куликівському районі Чернігівської області 05 листопада 2013 року. Частиною 2 статті 14 КАС України передбачено, що постанови та ухвали суду в адміністративних справах, що набрали законної сили, є обов'язковими до виконання на всій території України. Процесуальні питання, пов'язані з виконанням судових рішень в адміністративних справах регулюються розділом V КАС України. Зокрема, згідно ч.9 ст.267 КАС України особа-позивач, на користь якої ухвалено постанову суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб'єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такої постанови суду або порушення прав позивача, підтверджених такою постановою суду. Таку заяву може бути подано протягом десяти днів з дня, коли позивач дізнався або повинен був дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів, але не пізніше дня завершення строку пред'явлення до виконання виконавчого листа, виданого за відповідною постановою суду. Судовий контроль за виконанням судових рішень в адміністративних справах здійснюється також у порядку, встановленому статтею 181 цього Кодексу (ч. 12 ст. 267 КАС України). Таким чином, обов'язок здійснення контролю за виконанням судового рішення покладається на суд, який його ухвалив. Контроль за виконанням судового рішення здійснюється за ініціативою суду шляхом зобов'язання суб'єкта владних повноважень надати звіт про виконання рішення (ч.1 ст.267 КАС України) або за ініціативою заінтересованих осіб у порядку, встановленому ст.181, ч.9 ст.267 КАС України. Таким чином, позивачем обрано неналежний спосіб захисту порушеного права у зв'язку з невиконанням суб'єктом владних повноважень судового рішення. На підставі вищевикладеного,

Результат розгляду: denied