Рішення адміністративного суду від 2014-03-03 00:00:00+02

[PERSON] 13.04.2011 року звернулася в суд першої інстанції з адміністративним позовом до управління Пенсійного фонду України в місті Тернополі в якому просила визнати неправомірними дії відповідача, зобов'язати останнього провести перерахунок пенсії 07.10.2010 року із застосуванням показника середньої заробітної плати працівників у середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні за 2009 рік та стягнути заборгованість пенсійних виплат за період з 07.10.2010 року по квітень 2011 року. Ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 18.04.2011 року адміністративний позов 07.10.2010 року по 12.10.2010 року включно залишено без розгляду. Постановою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 18 травня 2011 року (прийнятою в порядку скороченого провадження) позов задоволено, визнано дії відповідача неправомірними, зобов'язано управління Пенсійного фонду України в місті Тернополі провести перерахунок пенсії позивачу починаючи з 13.10.2010 року із застосуванням показника заробітної плати (доходу) працівників в середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, з якої сплачено страхові внески та яка відповідно до Закону, враховується для обчислення пенсії, за календарний рік, що передує року перерахунку пенсії - 2009 рік та провести відповідну доплату починаючи з 13.10.2010 року, з врахуванням виплачених сум. Не погодившись з таким рішенням суду першої інстанції управління Пенсійного фонду України в місті Тернополі оскаржило його в апеляційному порядку. В апеляційній скарзі зазначає, що відповідно до ч. 4 ст. 42 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» (із змінами, внесеними Законом України «Про Державний бюджет України та про внесення змін до деяких законодавчих актів України») передбачено проведення перерахунків пенсій з урахуванням страхового стажу, набутого після її призначення та із застосуванням показника заробітної плати (доходу) в середньому на одну особу в цілому по Україні, з якої сплачено страхові внески та яка відповідно до Закону враховується для обчислення пенсії за календарний рік, що передує року перерахунку пенсії, що визначався згідно статті 40 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування». Рішенням Контитуційного Суду України від 22.05.2008р. зміни, що були внесені до статей 40,42 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» в частині визначення зазначеного вище показника заробітної плати та порядку проведення перерахунку пенсій були визнані неконституційними, а рішення щодо відновлення дії зазначеної норми в попередній редакції не приймалось. У зв'язку з цим, перерахунки пенсій проводились відповідно до підпункту третього пункту 11 постанови Кабінету Міністрів України від 28.05.2008 р.№ 530 «Деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян». До законодавчого врегулювання питання визначення показника заробітної плати (доходу) в середньому на одну особу в цілому по Україні, з якої сплачено страхові внески, перерахунки пенсій у 2008, 2009, 2010, 2011 роках відповідно до підпункту третього пункту 11 постанови Кабінету Міністрів України від 28.05.2008 № 530 проводяться із застосуванням показника заробітної плати (доходу) в середньому на одну особу в цілому по Україні, з якої сплачено страхові внески та яка відповідно до Закону враховується для обчислення пенсії за 2007 рік (1197,91 грн.). На підставі вище викладеного просить скасувати постанову суду першої інстанції та винести постанову, якою відмовити у задоволенні позову. У відповідності до п. 3 ч. 1 ст. 197 КАС України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на основі наявних у ній доказів, у разі: подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які прийняті у порядку скороченого провадження за результатами розгляду справ, передбачених пунктами 1, 2 частини першої статті 183- 2 цього Кодексу. Заслухавши суддю доповідача, вивчивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних міркувань. Судом першої інстанції встановлено, що 07.10.2010 року позивач звернулася до УПФ України в м. Тернополі про перерахунок пенсії та 01.10.2010 року УПФ проведено перерахунок пенсії із застосуванням показника заробітної плати за 2007 рік. Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що згідно з підпунктом 3 пункту 11 постанови Кабінету Міністрів України «Деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян» від 28.05.2008 року № 530 у разі коли застрахована особа після призначення пенсії відповідно до Закону продовжувала працювати, проводиться перерахунок пенсії з урахуванням не менш як 24 місяців страхового стажу після призначення (попереднього перерахунку) пенсії незалежно від перерв у роботі. Перерахунок пенсії проводиться із заробітної плати (доходу), з якої була обчислена пенсія. За бажанням пенсіонера перерахунок пенсії проводиться із заробітної плати за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати працівників у середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, з якої сплачено страхові внески та яка відповідно до Закону враховується для обчислення пенсії, за календарний рік, що передує року перерахунку пенсії. Тому суд першої інстанції прийшов до висновку, що перерахунок пенсії мав би бути проведений зі застосуванням показника заробітної плати в середньому на одну особу в цілому по Україні, з якої сплачено страхові внески і яка враховується для перерахунку пенсії за календарний рік, що передує року перерахунку, тобто за 2009 рік. Однак висновок суду першої інстанції про задоволення позовних вимог колегія суддів вважає помилковим. Перерахунок пенсії у зв'язку із збільшенням середньої заробітної плати працівників, зайнятих у галузях економіки України та страхового стажу, регулюється ч. 4 ст. 42 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», яка передбачає, що у разі, якщо застрахована особа після призначення пенсії продовжувала працювати, проводиться перерахунок пенсії з урахуванням страхового стажу після призначення пенсії. Кожний наступний перерахунок пенсії проводиться не раніш як через 2 роки після попереднього перерахунку з урахуванням страхового стажу після призначення пенсії. Перерахунок пенсій здійснюється із заробітної плати (доходу) з якої була обчислена пенсія, або за періоди страхового стажу зазначені в частині 1 статті 40 цього Закону. Така редакція існує після визнання неконституційними змін, внесених підпунктом «б» підпункту 10 пункту 35 Розділу 2 Закону України від 28 грудня 2007 року № 107-6 «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» визнаних такими, що не відповідають Конституції України(є неконституційними), згідно з Рішенням Конституційного Суду України від 22 травня 2008 року № 10-рп/2008. Скасовані зміни надавали можливість перерахувати пенсію із заробітної плати за періоди страхового стажу, зазначені в частині 1 статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати працівників в середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, з якої сплачено страхові внески та яка відповідно до цього Закону враховується для обчислення пенсії за календарний рік, що передує року перерахунку пенсії. Аналіз відновленої (діючої) норми абзацу 3 частини 4 статті 42 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» свідчить, що перерахунок пенсії здійснюється із заробітної плати (доходу) з якої була обчислена пенсія, або за періоди страхового стажу зазначені в частині першій статті 40 цього Закону. Тобто, правила ч. 1 ст. 40 вище згаданого Закону при перерахунку пенсії, застосовуються виключно з метою визначення періоду страхового стажу за який може бути обчислена заробітна плата (дохід). Частина 1 статті 40 згаданого Закону передбачає, що для обчислення пенсії враховується заробітна плата(дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд до 01 липня 2000 року, незалежно від перерв та за весь період страхового стажу, починаючи з 01 липня 2000 року. Відповідно до пункту 6 статті 92 Конституції України виключно законами України визначаються, зокрема, форми і види пенсійного забезпечення. Такими законами є Закон України «Про пенсійне забезпечення» від 05 листопада 1991 року № 1788-12 та Закон України «Про загальнообов'язкове пенсійне страхування» № 1058 від 09 липня 2003 року. З огляду на зазначене та

Результат розгляду: denied