Рішення адміністративного суду від 2014-03-18 00:00:00+02

Позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю "Компанія Ітер", звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до відповідача, Державної податкової інспекції у Київському районі м. Харкова Головного управління Міндоходів у Харківській області, в якому просить суд: - визнати протиправною відмову Державної податкової інспекції у Київському районі м. Харкова ГУ Міндоходів у Харківській області зареєструвати Товариство з обмеженою відповідальністю "Компанія Ітер", як платника податку на додану вартість. - зобов'язати Державну податкову інспекцію у Київському районі м. Харкова ГУ Міндоходів у Харківській області здійснити реєстрацію Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія Ітер", як платника податку па додану вартість з 01.09.2013р. - зобов'язати Державну податкову інспекцію у Київському районі м. Харкова ГУ Міндоходів у Харківській області видати Товариству з обмеженою відповідальністю "Компанія Ітер" свідоцтво платника податку на додану вартість. - стягнути з Державного бюджету України на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія Ітер" сплачений судовий збір. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що на виконання п.181.1 ст.181 Податкового кодексу України, 09.07.2013 року ТОВ "Компанія Ітер" звернувся до ДПІ у Київському районі м. Харкова ГУ Міндоходів у Харківській області із заяву про реєстрацію платника податку на додану вартість за формою 1-ПДВ. ). Дану заяву Позивач заповнив повністю та додав до заяви всі первинні документи, що підтверджують операції з постачання, що підлягають оподаткуванню. Відповідач надав відповідь з якої встановлено, що ТОВ "Компанія Ітер"не відповідає критеріям, визначеним п. 182.1 ст. 182 розділу V ПК України від 02.12.2010 р. № 2755-УІ (банківська виписка, засвідчена банком, не надано). Позивач повторно звернувся до ДПІ у Київському районі м. Харкова ГУ Міндоходів у Харківській області 08.08.2013 року з реєстраційною заявою платника податку на додану вартість (форма № 1-ПДВ). Повторну заяву Позивач заповнив повністю та додав до заяви всі первинні документи, що підтверджують операції з постачання, що підлягають оподаткуванню та завірені ПАТ "КБ "Південкомбанк" копії банківських виписок. Відповідач надав відповідь в якій зазначив "за результатами розгляду заяви за ф. 1-ПДВ від 08.08.2013 р. встановлено, що ТОВ "Компанія Ітер" не відповідає критеріям, визначеним п. 182.1 ст. 182 розділу V ПК України від 02.12.2010 р. № 2755-УІ. В порушення п. 3.8 Положення підприємство не відповідає відомостям ЄДР, що підтверджують відповідність критеріям". З висновками викладеними в листі від 15.08.2013 р. № 1618/10/20-31-18-02-24 "Компанія Ітер" не погодився та звернувся з скаргами на протиправні дії. Також позивач зазначив, що надав ДПІ у Київському районі м. Харкова ГУ Міндоходів у Харківській області всі наявні первинні документи, для підтвердження операцій з постачання товару, що підлягають оподаткуванню. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив суд вимоги задовольнити в повному обсязі. Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечував, надав до суду письмові заперечення, просив у задоволенні позову відмовити. Суд, вивчивши доводи позову та заперечень проти нього, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши зібрані по справі докази в їх сукупності, проаналізувавши зміст норм матеріального і процесуального права, які врегульовують спірні правовідносини, виходить з таких підстав. Згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, ТОВ "Компанія Ітер" зареєстровано в якості юридичної особи 11.03.2011 року та перебуває на обліку в ДПІ у Київському районі м. Харкова ГУ Міндоходів у Харківській області. Судом встановлено, що 09.07.2013 р. позивач звернувся до відповідача з реєстраційною заявою платника податку на додану вартість (форма № 1-ПДВ) та додав до заяви всі первинні документи, що підтверджують операції з постачання, що підлягають оподаткуванню. (а.с. (48-49) На підтвердження свого права на отримання свідоцтва платника податку на додану вартість було надано: - витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців (а.с. 9-10); - копію договору поставки № 1 від 01.04.2013 р.(а.с.27-29); - копію рахунку на оплату № 2 від 12.04.2013 р.(а.с. 30); - копію видаткової накладної № 1 від 22.04.2013 р. (а.с. 31); - копію довіреності № 317 від 22.04.2013 р. (а.с. 32); - копію виписки банку від 21.06.2013 р. (а.с. 38); - копію договору № 010426 від 01.04.2013 р. (а.с. 33-35); - копію рахунку на оплату № 75 від 19.04.2013 р. (а.с. 36); -копію видаткової накладної № 75 від 19.04.2013 р. (а.с. 37); - копію виписки банку від 08.07.2013 р. (а.с. 39); - копію договору оренди № 10 від 18.05.2011 р. (а.с. 40-47); - копію наказу № 1 від 11.03.2011 р. про виконання обов'язків директора (а.с. 11); Згідно відповіді ДПІ у Київському районі м. Харкова ГУ Міндоходів у Харківській області встановлено, що ТОВ "Компанія Ітер" не відповідає критеріям, визначеним п. 182.1 ст. 182 розділу V ПК України від 02.12.2010 р. № 2755-УІ (банківська виписка, засвідчена банком, не надано). ТОВ "Компанія Ітер" повторно звернулось до Відповідача з реєстраційною заявою платника податку на додану вартість (форма № 1-ПДВ та додав до заяви всі первинні документи, що підтверджують операції з постачання, що підлягають оподаткуванню та завірені ПАТ «КБ «Південкомбанк» копії банківських виписок. Відповідач надав відповідь де зазначив "за результатами розгляду заяви за ф. 1-ПДВ від 08.08.2013 р. встановлено, що ТОВ "Компанія Ітер" не відповідає критеріям, визначеним п. 182.1 ст. 182 розділу V ПК України від 02.12.2010 р. № 2755-УІ. В порушення п. 3.8 Положення підприємство не відповідає відомостям ЄДР, що підтверджують відповідність критеріям". Суд зазначає, що спірні правовідносини регулюються Податковим кодексом України та Положенням про реєстрацію платників податку на додану вартість, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України від 07.11.2011 року №1394 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України від 29.11.2011 року за №1369/20107 (далі - Положення №1394). Відповідно до п.182.1 ст.182 Податкового кодексу України, якщо особа, яка провадить оподатковувані операції і відповідно до пункту 181.1 статті 181 цього Кодексу не є платником податку у зв'язку з тим, що обсяги оподатковуваних операцій є меншими від встановленої зазначеною статтею суми, вважає за доцільне добровільно зареєструватися як платник податку, така реєстрація здійснюється за її заявою. В силу п.183.1 ст.183 Податкового кодексу України, будь-яка особа, що підлягає обов'язковій реєстрації чи прийняла рішення про добровільну реєстрацію як платника податку, подає до органу державної податкової служби за своїм місцезнаходженням (місцем проживання) реєстраційну заяву. Згідно з п.183.7 ст.183 Податкового кодексу України заява про реєстрацію особи як платника податку подається особисто такою фізичною особою або безпосередньо керівником або представником юридичної особи - платника (в обох випадках з документальним підтвердженням особи та повноважень) до органу державної податкової служби за місцезнаходженням (місцем проживання) особи. У заяві зазначаються підстави для реєстрації особи як платника податку. Відповідно до п.3.8. Положення №1394, при реєстрації платника ПДВ обов'язково проводиться перевірка його реєстраційних даних з Єдиного банку даних про платників податку - юридичних осіб або Реєстру самозайнятих осіб. Відомості про заявника мають бути включені до Єдиного державного реєстру. Дані реєстраційної заяви мають бути достовірними та відповідати відомостям Єдиного державного реєстру. З метою перевірки достовірності даних про заявника податковий орган може звернутись до державного реєстратора за отриманням витягу з Єдиного державного реєстру. Згідно довідки АА № 848592 основними видами діяльності за КВЕД-2010 є: неспеціалізована оптова торгівля, інші види роздрібної торгівлі та інша допоміжна діяльність у сфері транспорту. Окрім цього, згідно п.3.8. Положення №1394 з метою підтвердження достовірності відомостей про здійснення особою постачання товарів/послуг або відповідність особи вимогам, визначеним статтею 180, пунктом 181.1 статті 181, пунктом 182.1 статті 182 та пунктом 183.7 статті 183 розділу V Кодексу, така особа відповідно до підпункту 20.1.6 пункту 20.1 статті 20 розділу I Кодексу, пункту 73.3 статті 73 розділу II Кодексу подає до податкового органу документи, що підтверджують такі відомості. Матеріалами справи встановлено, що реєстраційна заява платника податку на додану вартість, складена за формою №1-ПДВ та заповнена відповідно до вимог п.182.1 ст.182 Податкового Кодексу України, Положення №1394, листа Голови ДПС України від 12.09.2012 року №3208/0/71-12/18-3117 "Про розгляд реєстраційних заяв платників ПДВ". В матеріалах справи міститься всі первинні документи, для підтвердження операцій з постачання товару, що підлягають оподаткуванню. Статтею 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" встановлено, що підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій та повинні бути складені під час здійснення цієї операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Первинні документи для надання їм юридичної сили і доказовості повинні мати такі обов'язкові реквізити: назву підприємства, установи, від імені яких складено документ, назву документа (форми), дату і місце складання, зміст, обсяг та одиницю виміру господарської операції, посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення, особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції. Приписами п. 3.8 Положення №1394, на який є посилання у вищезазначеному листі відповідача, зазначено, що при реєстрації платника ПДВ обов'язково проводиться перевірка його реєстраційних даних з Єдиного банку даних про платників податку - юридичних осіб або Реєстру самозайнятих осіб. Відомості про заявника мають бути включені до Єдиного державного реєстру. Дані реєстраційної заяви мають бути достовірними та відповідати відомостям Єдиного державного реєстру. З метою перевірки достовірності даних про заявника податковий орган може звернутись до державного реєстратора за отриманням витягу з Єдиного державного реєстру. З метою підтвердження достовірності відомостей про здійснення особою постачання товарів/послуг або відповідність особи вимогам, визначеним статтею 180, пунктом 181.1 статті 181, пунктом 182.1 статті 182 та пунктом 183.7 статті 183 розділу V Кодексу, така особа відповідно до підпункту 20.1.6 пункту 20.1 статті 20 розділу I Кодексу, пункту 73.3 статті 73 розділу II Кодексу подає до податкового органу документи, що підтверджують такі відомості. Згідно з п.3.10 Положення №1394, податковий орган відмовляє в реєстрації особи як платника ПДВ, якщо за результатами розгляду реєстраційної заяви та/або поданих документів встановлено, що особа не здійснює постачання товарів/послуг або не відповідає вимогам, визначеним статтею 180, пунктом 181.1 статті 181, пунктом 182.1 статті 182 та пунктом 183.7 статті 183 розділу V Кодексу (пункт 1.5 розділу I, пункти 3.3, 3.4, підпункт 3.5.1 пункту 3.5 розділу III цього Положення), або якщо існують обставини, які є підставою для анулювання реєстрації згідно із статтею 184 розділу V Кодексу (пункт 5.1 розділу V цього Положення). Згідно вищевказаного листа ДПІ у Київському районі м. Харкова, саме через невідповідність вимогам, визначеним пунктом 182.1 статті 182 Податкового кодексу України, податковим органом було запропоновано позивачу надати нову реєстраційну заяву платника податку на додану вартість. Суд вважає, що вказані дії податкового органу протирічать приписам п.3.9 та п.3.10 Положення №1394, через те, що на підставі висновків для відмови у реєстрації особи як платника ПДВ згідно п.3.10 Положення №1394, податковим органом було запропоновано позивачу вчинити дії, передбачені п.3.9 Положення №1394. Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Відповідно до ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень. Згідно з ч.2 ст.71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок, щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Всупереч наведеним вимогам, відповідач, як суб'єкт владних повноважень не надав до суду достатніх беззаперечних доказів в обґрунтування обставин, на яких ґрунтуються його заперечення, і не довів правомірності прийнятого ним рішення, щодо не реєстрації позивача платником податку на додану вартість. З огляду на встановлені фактичні обставини справи, суд вважає, що лист ДПІ у Київському районі м. Харкова від від 15.08.2013 р. № 1618/10/20-31-18-02-24 суперечить п.3.9, п.3.10 Положення №1394, а саме, відсутнє будь-яке законне обґрунтування недостовірності даних в реєстраційній заяві платника ПДВ та обґрунтування відсутності здійснення постачання товарів/послуг або невідповідності вимогам, визначеним пунктом 182.1 статті 182 Податкового кодексу України, суд не вбачає законних та обґрунтованих підстав для пропозиції позивачу надати нову заяву про реєстрацію. Таким чином, суд приходить до висновку, що дії Державної податкової інспекції у Київському районі м. Харкова Головного управління Міндоходів у Харківській області щодо не реєстрації ТОВ "Компанія Ітер" як платника податку на додатку вартість є протиправними, адміністративний позов в цій частині підлягає задоволенню. Щодо позовних вимог про зобов'язання ДПІ у Київському районі м. Харкова реєструвати ТОВ "Компанія Ітер" як платника на додатку вартість та видати свідоцтво платника податку на додатку вартість ТОВ "Компанія Ітер", суд не вбачає підстав для їх задоволення, оскільки суд не може перебирати на себе функції органу, якому надано такі виключні повноваження. У відповідності до положень ч.2 ст.11 КАС України, суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, і не може виходити за межі позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог тільки в разі, якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін чи третіх осіб, про захист яких вони просять. Судом встановлено, що на час розгляду справи, позивач перебуває на обліку в ДПІ у Київському районі м. Харкова. З огляду на цю обставину, обов'язок щодо розгляду питання реєстрації позивача платником податку на додану вартість відноситься до виключної компетенції ДПІ у Київському районі м. Харкова. Згідно ч.3 ст.94 КАС України якщо адміністративний позов задоволено частково, судові витрати, здійснені позивачем, присуджуються йому відповідно до задоволених вимог, а відповідачу - відповідно до тієї частини вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. На підставі викладеного та

Результат розгляду: partial