Рішення адміністративного суду від 2014-03-13 00:00:00+02

19.02.2014 [PERSON] (далі - [PERSON]) звернулась до суду з адміністративним позовом до Чернігівської обласної державної адміністрації про визнання протиправними дій обласної комісії зі встановлення статусу громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи щодо винесення рішень: від 21.05.2012 (зі змінами від 27.09.2013) про встановлення факту необґрунтованої видачі посвідчення особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи [PERSON] від 12.09.2006 (категорія 1, серія [NUMBER]) і вкладки до посвідчення від 05.08.2010 [NUMBER]; від 29.07.2013 про відкладення розгляду справи [PERSON] щодо визначення статусу осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи категорії 1, до врегулювання питання на державному рівні; від 27.09.2013 про відмову у видачі [PERSON] посвідчення особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи категорії 1 та вкладки до посвідчення, скасування вищевказаних рішень та зобов'язання Чернігівської обласної державної адміністрації видати вкладку до посвідчення [PERSON] від 12.09.2006 (категорія 1, серія [NUMBER]), а вкладку [NUMBER] до посвідчення особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи (категорія 1, серія [NUMBER]) від 12.09.2006 визнати діючою до 01.07.2013. В обґрунтування своїх позовних вимог зазначила, що в дитинстві вона зазнала впливу іонізуючого опромінення та інших шкідливих чинників внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС, у зв'язку з чим їй було присвоєно статус дитини, яка потерпіла від Чорнобильської катастрофи, про що було видано відповідне посвідчення. Також зазначає, що згідно експертних висновків від 03.06.2004 №168 та 07.11.2012 №1356-2726 встановлено, що захворювання пов'язане з впливом аварії на Чорнобильській АЕС. Вважає, що оскільки встановлено причинний зв'язок захворювання з Чорнобильською катастрофою, то дії обласної комісії зі встановлення статусу громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи щодо прийняття оскаржуваних рішень є протиправними, а оскаржувані рішення такими, які підлягають скасуванню. Позивач та його представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримали в повному обсязі та просили їх задовольнити, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві. Представник відповідача в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечував в повному обсязі, просив у їх задоволенні відмовити, оскільки в частині 2 пункту 10 Порядку видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи зазначено, що посвідчення видаються потерпілим від Чорнобильської катастрофи віднесеним до 1 категорії, щодо яких встановлено причинний зв'язок інвалідності з Чорнобильською катастрофою - на підставі довідки медико-соціальної експертної комісії про встановлення інвалідності відповідної групи, пов'язаної з наслідками Чорнобильської катастрофи. Відповідно до пункту 6 статті 11 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» до потерпілих від Чорнобильської катастрофи належать, зокрема, особи, які досягли повноліття, з числа зазначених у статті 27 цього Закону, та яким у дитячому віці встановлено причинний зв'язок інвалідності з наслідками Чорнобильської катастрофи, за умови проходження переогляду у спеціалізованій медико-соціальній експертній комісії відповідно до частини п'ятої статті 17 цього Закону. Тобто, для отримання статусу потерпілого необхідна наявність двох умов: бути особою, яка досягла повноліття, з числа зазначених у статті 27 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та в дитячому віці повинен бути встановлений причинний зв'язок інвалідності з наслідками Чорнобильської катастрофи. Тільки при наявності цих двох умов одночасно, особа має право на отримання статусу потерпілого. Однак, позивачу не було встановлено в дитячому віці причинний зв'язок інвалідності з наслідками Чорнобильської катастрофи. Крім того зазначив, що наявність причинного зв'язку інвалідності з наслідками Чорнобильської катастрофи, встановленого у 2004 році, є недостатнім для визначення статусу особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи категорії 1, оскільки відсутня одна із умов - статус потерпілого. Вказане, в свою чергу свідчить про правомірність оскаржуваних позивачем рішень. Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення позивача та представників сторін, з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] ([PERSON]) до повноліття мала посвідчення дитини, яка потерпіла від Чорнобильської катастрофи, з відміткою про дозу опромінення на щитовидну залозу в 1986 році - 17,8 сГр, що підтверджується копією відповідного посвідчення серії [NUMBER] від 28.03.1995, наявною в матеріалах справи (а.с.15). Експертним висновком Чернігівської обласної спеціалізованої ЛКК по встановленню причинного зв'язку хвороб, інвалідності та смерті з дією іонізуючого випромінювання та інших шкідливих чинників внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС від 03.06.2004 №168 було встановлено зв'язок захворювання позивача з наслідками аварії на Чорнобильській АЕС (а.с.13). Як вбачається з довідки Чернігівської обласної медико-соціальної експертної комісії серії МСЕ-ЧНВ №270656 від 02.09.2004 [PERSON] встановлена друга група інвалідності та захворювання пов'язане з впливом наслідків аварії на ЧАЕС (а.с.7). 30.09.2004 Головним управлінням праці та соціального захисту населення Чернігівської обласної державної адміністрації позивачу видано посвідчення особи яка, постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи (категорія 1, серія [NUMBER]) та вкладку до посвідчення [NUMBER] (дійсна до 01.05.2005) (а.с.62). В зв'язку зі зміною прізвища позивачем, рішенням обласної комісії зі встановлення статусу громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи від 12.09.2006 позивачу видано посвідчення особи яка, постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи (категорія 1, серія [NUMBER]) (а.с.14). Як вбачається з довідок Чернігівської обласної медико-соціальної експертної комісії серії МСЕ-ЧНВ №075969 від 04.05.2005, № 146345 від 04.06.2007, №339796 від 09.06.2010, №046906 від 28.11.2012 [PERSON] встановлено другу групу інвалідності та пов'язано захворювання позивача з наслідками аварії на Чорнобильській АЕС (а.с.8-11). 21.05.2012 обласною комісією зі встановлення статусу громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи при Чернігівській обласній державній адміністрації було винесено рішення про вилучення посвідчення [PERSON] від 12.09.2006 (категорія 1, серія [NUMBER]) та вкладки до посвідчення від 05.08.2010 [NUMBER], що підтверджується копією витягу з протоколу №5 обласної комісії зі встановлення статусу громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи при Чернігівській обласній державній адміністрації, наявною в матеріалах справи (а.с.27). Постановою Чернігівського окружного адміністративного суду від 09.08.2013, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 30.10.2013, визнано неправомірними дії обласної комісії зі встановлення статусу громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи при Чернігівській обласній державній адміністрації та скасовано рішення обласної комісії зі встановлення статусу громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи при Чернігівській обласній державній адміністрації про вилучення посвідчення особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи категорії 1 серії [NUMBER] від 12.09.2006 та вкладки від 05.08.2010 [NUMBER], виданих [PERSON], оформлене протоколом від 21.05.2012 №5, у зв'язку з відсутністю повноважень на прийняття такого рішення (а.с.51-56). Крім того, з протоколу засідання комісії від 25.02.2012 №6 вбачається, що Чернігівська обласна лікарсько-консультативна комісія для дорослих по встановленню причинного зв'язку хвороб, інвалідності і смерті з дією іонізуючого випромінювання та інших шкідливих чинників внаслідок аварії на Чорнобильскій АЕС за власною ініціативою переглянула медичну справу позивача та змінила позивачу групу інвалідності з 2 групи, що пов'язана з впливом аварії на ЧАЕС, на 2 групу інвалідності загального захворювання. Рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 25.06.2013 по справі за позовом [PERSON] до комунального лікувально-профілактичного закладу «Чернігівський обласний центр радіоактивного захисту та оздоровлення населення» управління охорони здоров'я Чернігівської обласної державної адміністрації скасоване рішення Чернігівської обласної лікарсько-консультативної комісії для дорослих по встановленню причинного зв'язку хвороб, інвалідності і смерті з дією іонізуючого випромінювання та інших шкідливих чинників внаслідок аварії на Чорнобильскій АЕС, що оформлено протоколом засідання комісії 25.02.2012 №6 (а.с.49,50). Експертним висновком Центральної міжвідомчої експертної комісії МОЗ та МНС України від 07.11.2012 №1356-2726 встановлено, що захворювання [PERSON] пов'язане з впливом аварії на Чорнобильській АЕС (а.с.16). Рішенням Чернігівської обласної медико-соціальної експертної комісії №1 від 02.07.2013 [PERSON] встановлена друга група інвалідності безтерміново та встановлено зв'язок захворювання позивача з наслідками аварії на Чорнобильській АЕС, що підтверджується довідкою МСЕК №1 серії АВ №0111387 від 02.07.2013 (а.с. 12). 29.07.2013 обласною комісією зі встановлення статусу громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи при Чернігівській обласній державній адміністрації було винесено рішення про відкладення розгляду справи [PERSON] щодо визначення статусу осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильскої катастрофи категорії 1, до врегулювання даного питання на державному рівні (а.с.29). 27.09.2013 рішенням обласної комісії зі встановлення статусу громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи при Чернігівській обласній державній адміністрації були внесені зміни у рішення комісії від 21.05.2012 та встановлено факт необґрунтованої видачі посвідчення особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи (категорія 1, серія [NUMBER]) та вкладки до посвідчення від 05.08.2010 [NUMBER] [PERSON] (а.с.28). Цього ж дня, обласною комісією зі встановлення статусу громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи при Чернігівській обласній державній адміністрації було винесено рішення про відмову у видачі [PERSON] посвідчення особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи категорії 1 та вкладки до посвідчення, через відсутність законодавчих підстав, оскільки після досягнення повноліття вона не мала статусу особи, яка потерпіла внаслідок Чорнобильської катастрофи (а.с.30). Даючи правову оцінку обставинам вказаної справи, суд зважає на наступне. Спірні правовідносини регулюються законодавством діючим на момент їх виникнення. Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їх життя і здоров'я визначає Закон України від 28.02.1991 №796-XII "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" (далі - Закон №796-XII), який створює єдиний порядок визначення категорій зон радіоактивно забруднених територій, умов проживання і трудової діяльності на них, соціального захисту потерпілого населення та спрямований на захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та розв'язання пов'язаних з нею проблем медичного і соціального характеру, що виникли внаслідок радіоактивного забруднення території. Згідно статті 9 Закону №796-XII особами, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, є, зокрема, потерпілі від Чорнобильської катастрофи - громадяни, включаючи дітей, які зазнали впливу радіоактивного опромінення внаслідок Чорнобильської катастрофи. Визначення осіб, які належать до потерпілих від Чорнобильської катастрофи, наведені у статті 11 Закону №796-XII . При цьому, статтею 12 Закону №796-XII передбачено, що причинний зв'язок між захворюванням, пов'язаним з Чорнобильською катастрофою, частковою або повною втратою працездатності громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, і Чорнобильською катастрофою визнається встановленим (незалежно від наявності дозиметричних показників чи їх відсутності), якщо його підтверджено під час стаціонарного обстеження постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи уповноваженою медичною комісією не нижче обласного рівня або спеціалізованими медичними установами Міністерства оборони України, Міністерства внутрішніх справ України, Служби безпеки України, які мають ліцензію Міністерства охорони здоров'я України. Неповнолітнім дітям, зазначеним у статті 27 цього Закону, в разі захворювання причинний зв'язок інвалідності з наслідками Чорнобильської катастрофи встановлюється відповідно до частини першої цієї статті. На встановлення причинного зв'язку між погіршенням стану здоров'я і встановленням інвалідності та наслідками Чорнобильської катастрофи мають право особи, яким після досягнення повноліття не буде надано відповідно до частини першої статті 11 цього Закону статусу потерпілих від Чорнобильської катастрофи, з числа: зазначених у пункті 2 статті 27 цього Закону; народжених після 26 квітня 1986 року від батька, який на час настання вагітності матері мав підстави належати до 1 або 2 категорії постраждалих, або матір'ю, яка на час настання вагітності або під час вагітності мала підстави належати до 1 або 2 категорії постраждалих; хворих на рак щитовидної залози. У відповідності до норми пункту 1 частини 1 статті 14 Закону №796-XII для встановлення пільг і компенсацій визначаються такі категорії осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи: інваліди з числа учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та потерпілих від Чорнобильської катастрофи (статті 10, 11 і частина третя статті 12), щодо яких встановлено причинний зв'язок інвалідності з Чорнобильською катастрофою, хворі внаслідок Чорнобильської катастрофи на променеву хворобу, - категорія 1. Згідно із частиною 1 статті 65 Закону №796-XII учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та потерпілим від Чорнобильської катастрофи видаються посвідчення, виготовлені за зразками, затвердженими Кабінетом Міністрів України. Положенням пункту 2 Порядку видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20.01.1997 року №51 (далі - Порядок №51) встановлено, що посвідчення є документом, що підтверджує статус громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та надає право користуватися пільгами й компенсаціями, встановленими Законом №796-XII, іншими актами законодавства. Згідно пункту 10 Порядку №51 посвідчення видаються, зокрема, інвалідам із числа учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС і потерпілим від Чорнобильської катастрофи, віднесеним до категорії 1, щодо яких встановлено причинний зв'язок інвалідності з Чорнобильською катастрофою, - на підставі довідки медико-соціальної експертної комісії про встановлення інвалідності відповідної групи, пов'язаної з наслідками Чорнобильської катастрофи. Видача посвідчень провадиться, зокрема, іншим потерпілим і учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, а також дружині (чоловіку) або опікуну дітей померлого громадянина, смерть якого пов'язана з Чорнобильською катастрофою - Радою міністрів Автономної Республіки Крим, обласними, Київською та Севастопольською міськими державними адміністраціями за поданням місцевих органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування за місцем проживання. Рішення про видачу або відмову у видачі посвідчення приймається у місячний термін з дня надходження необхідних документів до органу, що видає посвідчення. Як вбачається з матеріалів справи, [PERSON] посвідчення особи яка, постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи видано ще у 2004 році. Підставою для видачі [PERSON] вищевказаного посвідчення став експертний висновок Чернігівської обласної спеціалізованої ЛКК по встановленню причинного зв'язку хвороб, інвалідності та смерті з дією іонізуючого випромінювання та інших шкідливих чинників внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС від 03.06.2004 №168, яким було встановлено зв'язок захворювання позивача з наслідками аварії на Чорнобильській АЕС та довідки Чернігівської обласної МСЕК серії МСЕ-ЧНВ №270656 від 02.09.2004, якою позивачу встановлено II групу інвалідності (а.с.7,13). Фактів підроблення чи будь-яких доказів недійсності документів на підтвердження зв'язку захворювання позивача з наслідками аварії на Чорнобильській АЕС на час видачі [PERSON] посвідчення, встановлено не було. Також, з матеріалів справи вбачається, що під час проходження повторних оглядів висновок про зв'язок захворювання [PERSON] з впливом наслідків аварії на ЧАЕС підтверджений Чернігівською медико-соціальною експертною комісією, про що свідчать довідки серії МСЕ-ЧНВ №075969 від 04.05.2005, № 146345 від 04.06.2007, №339796 від 09.06.2010, №046906 від 28.11.2012, серії АВ №0111387 (а.с.8-12). Вказані обставини та документи не були взяті до уваги обласною комісією зі встановлення статусу громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи при Чернігівській обласній державній адміністрації при перегляді через значний проміжок часу питання щодо правомірності видачі [PERSON] посвідчення особи яка, постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи. Більше того, суд зауважує, що 12.09.2006 Чернігівською обласною державною адміністрацією, в зв'язку зі зміною прізвища позивача, було повторно видано посвідчення, особи яка, постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи, що свідчить про те, що комісія при видачі посвідчення, належним чином здійснила перевірку документів, які підтверджують зв'язок захворювання позивача з наслідками аварії на Чорнобильській АЕС. Крім того, пунктом 12 Порядку №51 передбачено перелік комісій, які розглядають спірні питання щодо визначення статусу осіб, а саме комісії при Київській і Житомирській облдержадміністраціях та комісія при Мінпраці, яким надано право, у разі встановлення цими комісіями факту необгрунтованої видачі посвідчення відповідної категорії, на підставі рішення комісії, вилучати посвідчення. Суд зауважує, що обласна комісія зі встановлення статусу громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи Чернігівської облдержадміністрації до цього переліку не входить, а отже комісія взагалі не мала повноважень, згідно Порядку №51, на прийняття оскаржуваних рішень. Суд критично ставиться до тверджень відповідача про необхідність застосування в даних відносинах приписів статті 11 Закону без врахування інших положень того ж Закону. При вирішенні даної справи суд керується частиною 3 статті 2 КАС України, згідно якої у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку. Так, зокрема, принцип прийняття рішення на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України є одночасно і орієнтиром при реалізації повноважень владного суб'єкта, який вимагає від останнього діяти на виконання закону, за умов та обставин, визначених ним, з дотриманням встановленої законом процедури. Критерій прийняття рішення, вчинення (невчинення) дії обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення або вчинення дії, відображає принцип обґрунтованості рішення або дії. Він вимагає від суб'єкта владних повноважень враховувати як обставини, на обов'язковість урахування яких прямо вказує закон, так і інші обставини, що мають значення у конкретній ситуації. Суб'єкт владних повноважень повинен уникати прийняття невмотивованих висновків, обґрунтованих припущеннями, а не конкретними обставинами. Так само недопустимо надавати значення обставинам, які на справді не стосуються справи. Несприятливе для особи рішення повинно бути вмотивованим. Як встановлено в судовому засіданні, на засідання комісії позивачку не запрошували, думку її щодо важливого для неї питання не вислуховували, а отже оскаржувані рішення обласною комісією зі встановлення статусу громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи при Чернігівській обласній державній адміністрації приймались без участі позивачки та не пропорційно, зокрема, без дотримання необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів позивача і цілями, на досягнення яких спрямовані оскаржувані рішення. Також, суд при вирішенні цього спору застосовує закріплений у судовій практиці Європейського Суду з прав людини принцип "належного урядування", який передбачає, що у разі коли йдеться про питання загального інтересу, зокрема, якщо справа впливає на такі основоположні права людини, як майнові права, державні органи повинні діяти вчасно та в належний і якомога послідовніший спосіб (рішення у справах: "Беєлер проти Італії" [ВП] (Beyeler v. Italy[GC]), заява №33202/96, п.120, ECHR 2000-І; "Онер'їлдіз проти Туреччини" [ВП] (Oneryildiz v. Turkey [GC]), заява №48939/99, п.128, ECHR 2004-ХІІ; "Megadat.com S.r.l. проти Молдови" (Megadat.com S.r.l. v. Moldova), заява №21151/04, п.72, від 8 квітня 2008 року і "Москаль проти Польщі" (Moskal v. Poland), заява №10373/05, п.51, від 15 вересня 2009 року). Принцип "належного урядування", як правило, не повинен перешкоджати державним органам виправляти випадкові помилки, навіть ті, причиною яких є їхня власна недбалість (зазначене вище рішення у справі "Москаль проти Польщі" (Moskal v. Poland), п.73). З іншого боку, потреба виправити минулу "помилку" не повинна непропорційним чином втручатися в нове право, набуте особою, яка покладалася на легітимність добросовісних дій державного органу (рішення у справі "Пінкова та Пінк проти Чеської Республіки" (Pincovd and Pine v. the Czech Republic), заява №36548/97, n.58, ECHR 2002-VIII). Іншими словами, державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливість отримувати вигоду від своїх протиправних дій або уникати виконання своїх обов'язків (рішення у справі "Лелас проти Хорватії" (Lelas v. Croatia), п.74). Ризик будь-якої помилки державного органу повинен покладатися на саму державу, а помилки не можуть виправлятися за рахунок осіб, яких вони стосуються (рішення у справі "Пінкова та Пінк проти Чеської Республіки" (Pincovd and Pine v. the Czech Republic), n.58, а також рішення у справі "Ґаші проти Хорватії" (Gashiv. Croatia), заява №32457/05, п.40, від 13 грудня 2007 року та у справі "Трґо проти Хорватії" (Trgo v. Croatia), заява №35298/04, п.67, від 11 червня 2009 року). Таким чином, суд дійшов висновку, що дії обласної комісії зі встановлення статусу громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи щодо винесення оскаржуваних рішень є неправомірними, а рішення такими, що підлягають скасуванню. Щодо вимоги позивача про зобов'язання Чернігівської обласної державної адміністрації видати вкладку до посвідчення [PERSON] від 12.09.2006 (категорія 1, серія [NUMBER]), суд зазначає наступне. Відповідно до пункту 3 Порядку №51 інвалідам з числа учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС і потерпілим від Чорнобильської катастрофи, щодо яких встановлено причинний зв'язок інвалідності з Чорнобильською катастрофою, хворим внаслідок Чорнобильської катастрофи на променеву хворобу, віднесеним до категорії 1, а також учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, які працювали у зоні відчуження з моменту аварії до 1 липня 1986 р. - незалежно від кількості робочих днів, з 1 липня 1986 р. до 31 грудня 1986 р. - не менше 5, а у 1987 р. - не менше 14 календарних днів, віднесеним до категорії 2, видаються посвідчення синього кольору, серія А. До посвідчення особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи і віднесені до категорії 1, додається вкладка за встановленим зразком. Зазначене посвідчення без вкладки з 1 січня 1997 р. вважається не дійсним. Як вбачається експертним висновком Центральної міжвідомчої експертної комісії МОЗ та МНС України від 07.11.2012 №1356-2726 підтверджено, що захворювання [PERSON] пов'язане з впливом аварії на Чорнобильській АЕС (а.с.16). Рішенням Чернігівської обласної медико-соціальної експертної комісії №1 від 02.07.2013 [PERSON] встановлена друга група інвалідності безтерміново та встановлено зв'язок захворювання позивача з наслідками аварії на Чорнобильській АЕС, що підтверджується довідкою МСЕК №1 серії АВ №0111387 від 02.07.2013 (а.с.12). Як зазначалось вище, згідно пункту 10 Порядку №51 посвідчення видаються інвалідам із числа учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС і потерпілим від Чорнобильської катастрофи, віднесеним до категорії 1, щодо яких встановлено причинний зв'язок інвалідності з Чорнобильською катастрофою, - на підставі довідки медико-соціальної експертної комісії про встановлення інвалідності відповідної групи, пов'язаної з наслідками Чорнобильської катастрофи. Видача посвідчень провадиться, зокрема, іншим потерпілим і учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, а також дружині (чоловіку) або опікуну дітей померлого громадянина, смерть якого пов'язана з Чорнобильською катастрофою - Радою міністрів Автономної Республіки Крим, обласними, Київською та Севастопольською міськими державними адміністраціями за поданням місцевих органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування за місцем проживання. Рішення про видачу або відмову у видачі посвідчення приймається у місячний термін з дня надходження необхідних документів до органу, що видає посвідчення. Станом на момент розгляду даної справи позивачці не видано вкладки до посвідчення. Відповідно до частини 1 статті 8 Кодексу адміністративного судочинства України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов'язком держави. Правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах. Загальною декларацією прав людини 1948 року передбачено, що кожна людина має право на ефективне поновлення в правах компетентними національними судами у випадках порушення її основних прав, наданих їй конституцією або законом (стаття 8). Право на ефективний засіб захисту закріплено також у Міжнародному пакті про громадянські та політичні права (стаття 2) і в Конвенції про захист прав людини та основних свобод (стаття 13). Також суд бере до уваги, що відповідно до частини 1 статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень. За таких обставин, суд вважає за необхідне зобов'язати Чернігівську обласну державну адміністрацію видати вкладку до посвідчення [PERSON] від 12.09.2006 (категорія 1, серія [NUMBER]). Вимога позивача щодо визнання вкладки від 12.09.2006 [NUMBER] до посвідчення особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи (категорія 1, серія [NUMBER]) діючою до 01.07.2013 не підлягає задоволенню, оскільки рішення обласної комісії зі встановлення статусу громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи від 21.05.2012 (зі змінами від 27.09.2013), яким було встановлено факт необґрунтованої видачі посвідчення особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи [PERSON] від 12.09.2006 (категорія 1, серія [NUMBER]) та вкладки до посвідчення від 05.08.2010 [NUMBER] скасовано судом. Частиною 1 статті 11 КАС України визначено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Згідно частини 2 статті 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Відповідач не довів правомірність своїх дій та рішень. З врахуванням встановлених обставин та аналізу норм чинного законодавства, що регламентують спірні правовідносини, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для часткового задоволення позову [PERSON].

Результат розгляду: partial