Рішення адміністративного суду від 2014-02-20 00:00:00+02

[PERSON] звернулась з адміністративним позовом до Галицької районної адміністрації Львівської міської ради про скасування розпорядження. Позивач свої вимоги мотивує тим, що вона є співвласником квартири [ADDRESS]. 28.02.2011 року Галицькою районною адміністрацією Львівської міської ради прийнято розпорядження №р-95 «Про демонтаж самовільно встановленого дашка із пластику в подвір'ї будинку [ADDRESS]». Згідно з п.2 розпорядження, її зобов'язано за власні кошти демонтувати самовільно встановлений дашок із пластику в подвір'ї будинку [ADDRESS] в строк до 01.04.2011 року. Вважає дане розпорядження незаконним, так як останнє прийнято відповідачем поза межами його повноважень, встановлення пластикового дашка не потребує погодження з органами місцевого самоврядування, встановлення пластикового дашка обумовлене необхідністю безперешкодного використання власного майна. Враховуючи вищенаведене, просить суд скасувати розпорядження №р-95 «Про демонтаж самовільно встановленого дашка із пластику в подвір'ї будинку [ADDRESS]». Постановою Галицького районного суду м. Львова від 19.02.2013 року у задоволенні адміністративного позову відмовлено. Відмовляючи у задоволенні адміністративного позову суд зазначив, що розпорядження Галицької районної адміністрації Львівської міської ради від 28.02.2011 року №р-95 «Про демонтаж самовільно встановленого дашка із пластику в подвір'ї будинку [ADDRESS]» є законним і обґрунтованим і прийнятим відповідно до вимог ч. 3 ст.2 КАС України. Покликання позивача суд не взяв до уваги, так як встановленням спірного дашка проведено фактичне самовільне перепланування житлового будинку [ADDRESS], а саме - встановлення дашка із пластику призвело до зміни зовнішнього вигляду фасаду, на що необхідно відповідний дозвіл, якого [PERSON] немає. Не погоджуючись з вказаним рішенням суду позивач оскаржила його в апеляційному порядку. Вважає, що оскаржувана постанова прийнята з неповним з'ясуванням обставин, що мають значення для справи, з помилковим застосуванням норм матеріального права, порушенням норм процесуального права та підлягає скасуванню з підстав викладених у апеляційній скарзі. Просить скасувати оскаржувану постанову та прийняти нову, якою задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. В судове засідання сторони не з'явились, хоча були повідомлені належним чином про час та місце розгляду справи у суді, а тому суд вважає за можливе розглянути справу без їх участі та відповідно до вимог ч. 1 ст. 41 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювати. Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу апелянта слід задовольнити з наступних підстав. Так, судом встановлено, що в подвір'ї будинку [ADDRESS] самовільно встановлено дашок із пластику. Згідно постанови адміністративної комісії №241 від 21.10.2010 року, [PERSON] визнано винною за ст.150 КпАП України у самовільному переплануванні житлового будинку [ADDRESS], а саме - встановленні дашка із пластику, що призвело до зміни зовнішнього вигляду фасаду. Розпорядженням Галицької районної адміністрації Львівської міської ради від 28.02.2011 року №р-95 «Про демонтаж самовільно встановленого дашка із пластику в подвір'ї будинку [ADDRESS]» [PERSON] - співвласника квартири [ADDRESS] зобов'язано за власні кошти демонтувати самовільно влаштований дашок із пластику в подвір'ї будинку [ADDRESS]. Здійснюючи аналіз спірних правовідносин, колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне. Відповідно до ст. 152 ЖК України, переобладнання і перепланування жилого будинку (квартири), що належить громадянинові на праві приватної власності, провадяться з дозволу виконавчого комітету місцевої Ради народних депутатів. Згідно ст. 360 ЦК України співвласник відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності зобов'язаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, у сплаті податків, зборів (обов'язкових платежів), а також нести відповідальність перед третіми особами за зобов'язаннями, пов'язаними із спільним майном. Із матеріалів справи вбачається, а саме із довідки з місця проживання про склад сім`ї (а.с. 9), що співвласниками квартири [ADDRESS] зареєстровані: [PERSON], [INFO]; [PERSON], [INFO]; [PERSON], [INFO] Проте, при прийнятті Розпорядження Галицької районної адміністрації Львівської міської ради від 28.02.2011 року №р-95 «Про демонтаж самовільно встановленого дашка із пластику в подвір'ї будинку [ADDRESS]» відповідачем не взято до уваги наявність інших повнолітніх співвласників та зобов'язано лише [PERSON] - співвласника квартири [ADDRESS] за власні кошти демонтувати самовільно влаштований дашок із пластику в подвір'ї будинку [ADDRESS]. Відповідно до ч. 3 ст.2 КАС України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1)на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2)з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3)обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4)безсторонньо (неупереджено); 5)добросовісно; 6)розсудливо; 7)з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8)пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9)з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10)своєчасно, тобто протягом розумного строку. Частиною 2 ст. 19 Конституції України та ч. 3 ст. 2 КАС України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Аналізуючи чинне законодавство та обставини справи, колегія суддів приходить до висновку, що суб'єкт владних повноважень прийнявши оскаржуване розпорядження від 28.02.2011 року №р-95 «Про демонтаж самовільно встановленого дашка із пластику в подвір'ї будинку [ADDRESS]» не дотримався вимог чинного законодавства та передбачених ст. 2 КАС України принципів, що дає суду підстави задовольнити позовні вимоги. Відповідно до частини першої статті 159 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Суд першої інстанції не виконав вказані вимоги процесуального закону, оскільки до спірних правовідносин не вірно застосував норми матеріального та процесуального права, що призвело до ухвалення незаконного рішення, яке підлягає до скасування.

Результат розгляду: granted