Рішення адміністративного суду від 2014-02-27 00:00:00+02

Постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 23.05.08 р. у справі №12/61 позов [PERSON] до Міністерства внутрішніх справ України задоволено частково - визнано протиправним і скасовано наказ МВС України від 29.11.07 р. №1561 о/с "Про притягнення до дисциплінарної відповідальності [PERSON]"; визнано протиправним і скасовано наказ МВС України від 18.12.07 р. №1686 о/с "По особовому складу" в частині звільнення [PERSON] з органів внутрішніх справ України; поновлено [PERSON] на службі в органах внутрішніх справ України в апараті Міністерства внутрішніх справ України з 18.12.07 р.; зобов'язано МВС України призначити [PERSON] на посаду у відповідності до вимог п.40 Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ Української РСР, що затверджене постановою Кабінету Міністрів УРСР від 29 липня 1991 р. №114; зобов'язано МВС України виплатити [PERSON] середній заробіток за час вимушеного прогулу з 18.12.2007 року по 23.05.2008 року згідно із п.24 Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ Української РСР, що затверджене постановою Кабінету Міністрів УРСР від 29 липня 1991 р. №114. Постанова в частині поновлення [PERSON] на службі в органах внутрішніх справ України в апараті Міністерства внутрішніх справ України та зобов'язання призначення на посаді у відповідності до вимог п.40 Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ Української РСР підлягає до негайного виконання. Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 08.07.09 р. апеляційну скаргу Міністерства внутрішніх справ України було задоволено; постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 23.05.08 р. скасовано; в задоволенні позовних вимог відмовлено. Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 24.11.09 р. постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 08.07.09 р. скасовано; постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 23.05.08 р. залишено в силі. 23.05.08 р. позивачем отримано виконавчий лист у справі та пред'явлено його до виконання до Державної виконавчої служби України, який постановою від 04.07.08 р. ВП №8065300 відкрив виконавче провадження. Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.08.08 р. №1292 о/к "По особовому складу" скасовано наказ МВС України від 29.11.07 р. №1561 о/с "Про притягнення до дисциплінарної відповідальності [PERSON]", пункт наказу МВС України від 18.12.07 р. №1686 о/с в частині звільнення полковника міліції [PERSON] (М-975540). Уважати його таким, що перебуває в розпорядженні МВС України. Про прийняття наказу МВС України повідомлено орган виконання листом від 19.03.09р. На підставі вказаного наказу постановою державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби 30.06.09 р. винесено постанову про закінчення виконавчого провадження відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 37 Закону України "Про виконавче провадження". В подальшому постанова скасована за результатами перевірки виконавчого провадження (постанова від 13.02.10 р. №6/25/5/2010); виконавче провадження поновлене. Ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 27.04.10 р., за заявою [PERSON] роз'яснено порядок виконання постанови Окружного адміністративного суду м. Києва від 23.05.08 р., зокрема зазначено, що відповідно до п. 40 Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ Української РСР, затвердженого постановою Кабінету Міністрів УРСР від 29.07.1991 року № 114, [PERSON] повинен бути призначений на посаду заступника начальника служби внутрішньої безпеки Міністерства внутрішніх справ України або на рівнозначну посаду. Наказом Міністерства внутрішніх справ України №1129 о/с від 29.06.10 р. призначено полковника міліції [PERSON] (М-975540) заступником начальника організаційно-аналітичного управління - начальником відділу контролю та оперативно-аналітичної роботи Департаменту боротьби з незаконним обігом наркотиків. Ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 29.09.10 р. змінено резолютивну частину ухвали Окружного адміністративного суду м. Києва від 27.04.10 р., виклавши її другий абзац наступним чином: відповідно до п. 40 Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ Української РСР, що затверджене постановою Кабінету Міністрів УРСР від 29 липня 1991 р. № 114, [PERSON], повинен бути призначений на посаду заступника начальника служби внутрішньої безпеки Міністерства внутрішніх справ України. Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 19.01.11 р. №38 о/к "По особовому складу" скасовано наказ МВС України від 05.11.10 р. №1963 о/с у частині звільнення з органів внутрішніх справ у запас за п. 64 "г" (через скорочення штатів) полковника міліції [PERSON] (М-975540), заступника начальника організаційно-аналітичного управління - начальника відділу контролю та оперативно-аналітичної роботи Департаменту боротьби з незаконним обігом наркотиків; призначено полковника міліції [PERSON] заступником начальника Служби внутрішньої безпеки Головного управління по боротьбі з організованою злочинністю, звільнивши його з посади заступника начальника організаційно-аналітичної роботи Департаменту боротьби з незаконним обігом наркотиків, з 29.09.10 р., про що МВС України повідомив орган виконання листом від 07.12.10 р. 21.01.11 р. був складений Акт про виконання рішення суду, поновлення на посаді та фактичного допуску до роботи [PERSON] №18/7-250. Ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 24.06.11 р. у справі №12/61 роз'яснено, що [PERSON] має бути поновлений на посаді заступника начальника Служби внутрішньої безпеки МВС України з 18.12.07 р. Ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 15.03.12р. у справі №12/61 ухвалу Окружного адміністративного суду м. Києва від 24.06.11 р. скасовано зі скеруванням справи для продовження розгляду. Ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 26.04.12 р. у справі №12/61 в задоволенні заяви про роз'яснення судового рішення відмовлено. Ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 23.10.12 р. вказану ухвалу залишено без змін. Ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 11.02.13 р. у задоволенні заяви [PERSON] про встановлення порядку та способу виконання постанови Окружного адміністративного суду м. Києва від 23.05.08 р. у справі №12/61, зобов'язання подати звіт про виконання судового рішення відмовлено. Ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 23.04.13 р. ухвалу Окружного адміністративного суду м. Києва від 11.02.13 р. скасовано в частині, зобов'язано МВС України в місячний строк подати звіт про виконання постанови Окружного адміністративного суду м. Києва від 23.05.08 р. у справі №12/61. Під час виконавчого провадження державним виконавцем неодноразово виставлялися вимоги Міністерству внутрішніх справ України щодо примусового виконання судового рішення, а також винесено постанови про накладення штрафу від 27.12.10 р. та від 18.04.13 р. в порядку ст. 89 Закону України "Про виконавче провадження". Згідно першої постанови штраф Міністерством внутрішніх справ України сплачено; друга постанова оскаржена в судовому порядку. Постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 14.06.13 р. у справі №826/6528/13-а адміністративний позов Міністерства внутрішніх справ України задоволено; визнано протиправною та скасовано постанову відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби України від 18.04.13 р. ВП №8065300 про накладення штрафу на Міністерство внутрішніх справ України за невиконання рішення суду. Ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 25.09.13 р. вказане судове рішення залишене без змін. 25.10.13 р. старшим державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України Рагімовою А.Н. винесено постанову про закінчення виконавчого провадження ВП №8065300 на підставі п. 8 ч. 1 ст. 49, ст. 50 Закону України "Про виконавче провадження". В постанові міститься посилання на фактичне виконання рішення, про що свідчить наказ від 07.08.08 р. №1292 о/с про поновлення [PERSON] на службі в органах внутрішніх справ в апараті Міністерства, наказ від 19.01.11 р. №38 о/с про призначення [PERSON] на посаду заступника начальника Служби внутрішньої безпеки ГУБОЗ МВС України відповідно до п. 40 Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ та ухвали Київського апеляційного адміністративного суду від 29.09.10 р. у справі №12/61. Факт виконання судового рішення підтверджено ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 26.04.12 р. №12/61, ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 23.10.12 р. у справі №12/61 та ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 11.02.13 р. №12/61. Позивачем оскаржено вказану постанову до начальника відділу примусового виконання рішень державної виконавчої служби України 21.11.13 р. Листом від 03.12.13 р. позивачу надано відповідь, у якій зазначено про відсутність підстав для скасування вказаної постанови. Відповідь отримана позивачем у 20-х числах грудня 2013 р. (з його слів), після чого він 26.12.13 р. звернувся до суду з позовом. Позивач - [PERSON] - вважає постанову про закінчення виконавчого провадження від 25.10.13р. незаконною та просить її скасувати, посилаючись на відсутність виконання судового рішення. Позивач стверджує, що фактично він на посаді не поновлений, наведені у оскаржуваній постанові судові рішення доказом фактичного виконання судового рішення не є, тоді як їх зміст свідчить про невиконання судового рішення. Зокрема, згідно ухвали Київського апеляційного адміністративного суду від 23.04.13р. зобов'язано МВС України в місячний строк подати звіт про виконання постанови Окружного адміністративного суду м. Києва від 23.05.08 р. у справі №12/61, що свідчить про невиконання судового рішення. Відповідач - Державна виконавча служба України - надав пояснення наступного змісту. Під час винесення оскаржуваної постанови державним виконавцем взято до уваги ту обставину, що постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 14.06.13 р. у справі №826/6528/13-а адміністративний позов Міністерства внутрішніх справ України задоволено; визнано протиправною та скасовано постанову відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби України від 18.04.13 р. ВП №8065300 про накладення штрафу на Міністерство внутрішніх справ України за невиконання рішення суду; ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 25.09.13 р. вказане судове рішення залишене без змін. У вказаному рішенні зазначено, що МВС України не допущено повторного невиконання судового рішення без поважних причин про поновлення [PERSON] на посаді. За таких обставин у державного виконавця не було підстав продовжувати виконання судового рішення. Проаналізувавши матеріали справи та пояснення позивача та представника відповідача, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають до часткового задоволення з таких підстав. Згідно ч. 1 ст. 50 Закону України "Про виконавче провадження" виконавче провадження підлягає закінченню у разі: 8) фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом. В даному випадку у оскаржуваній постанові про закінчення виконавчого провадження від 25.10.13р. ВП №8065300 в якості підстави для висновку про фактичне виконання рішення в повному обсязі міститься посилання на наказ від 07.08.08 р. №1292 о/с про поновлення [PERSON] на службі в органах внутрішніх справ в апараті Міністерства, наказ від 19.01.11 р. №38 о/с про призначення [PERSON] на посаду заступника начальника Служби внутрішньої безпеки ГУБОЗ МВС України відповідно до п.40 Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ та ухвали Київського апеляційного адміністративного суду від 29.09.10 р. у справі №12/61; ухвалу Окружного адміністративного суду м. Києва від 26.04.12 р. №12/61, ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 23.10.12 р. у справі №12/61 та ухвалу Окружного адміністративного суду м. Києва від 11.02.13 р. №12/61. Ознайомившись з матеріалами виконавчого провадження ВП №8065300, які містять копії вказаних документів, суд дійшов висновку про відсутність підстав для встановлення факту виконання судового рішення в повному обсязі, а саме. Наказ від 07.08.08 р. №1292 о/с про поновлення [PERSON] на службі в органах внутрішніх справ в апараті Міністерства, наказ від 19.01.11 р. №38 о/с про призначення [PERSON] на посаду заступника начальника Служби внутрішньої безпеки ГУБОЗ МВС України фактично не призвели до поновлення позивача на посаді та виконання судового рішення - постанови Окружного адміністративного суду м. Києва від 23.05.08 р. у справі №12/61, а саме. Згідно матеріалів виконавчого провадження на підставі наказу Міністерства внутрішніх справ України від 07.08.08 р. №1292 о/к "По особовому складу" постановою державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби 30.06.09 р. винесено постанову про закінчення виконавчого провадження відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 37 Закону України "Про виконавче провадження", яка в подальшому скасована. Таким чином, вказаний наказ підставою для висновку про фактичне виконання судового рішення бути не може. Після прийняття МВС України наказу від 19.01.11 р. №38 о/с про призначення [PERSON] на посаду заступника начальника Служби внутрішньої безпеки ГУБОЗ МВС України в судах розглядалися заяви [PERSON] про роз'яснення судового рішення, про встановлення порядку та способу виконання судового рішення та зобов'язання надати звіт про виконання судового рішення; в матеріалах виконавчого провадження міститься листування органу виконання зі сторонами виконавчого провадження, в тому числі, і з позивачем як стягувачем, у якому констатовано факт невиконання судового рішення (зокрема, лист від 04.03.13 р., тощо). За таких обставин станом на 25.10.13 р. у державного виконавця не було підстав для висновку про фактичне виконання судового рішення шляхом прийняття МВС України наказу від 19.01.11 р. №38 о/с. Судові рішення, на які міститься посилання у оскаржуваній постанові, також не дають підстав для закінчення виконавчого провадження, а саме. Ухвала Окружного адміністративного суду м. Києва від 26.04.12 р. №12/61 та ухвала Київського апеляційного адміністративного суду від 23.10.12 р. у справі №12/61, якими в задоволенні заяви про роз'яснення судового рішення відмовлено, не містять висновків про встановлений судом факт виконання судового рішення, тоді як відмова ґрунтується на інших підставах, що не стосуються встановлення факту виконання судового рішення. Ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 11.02.13 р. у задоволенні заяви [PERSON] про встановлення порядку та способу виконання постанови Окружного адміністративного суду м. Києва від 23.05.08 р. у справі №12/61, зобов'язання подати звіт про виконання судового рішення відмовлено. Проте, ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 23.04.13 р. ухвалу Окружного адміністративного суду м. Києва від 11.02.13 р. скасовано в частині, зобов'язано МВС України в місячний строк подати звіт про виконання постанови Окружного адміністративного суду м. Києва від 23.05.08 р. у справі №12/61. Таким чином, станом на 25.10.13 р. МВС України було зобов'язано подати звіт про виконання судового рішення в порядку ст. 267 КАС України, що не було б необхідним у випадку підтвердження факту виконання судового рішення. Посилання відповідача на постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 14.06.13 р. у справі №826/6528/13-а, якою адміністративний позов Міністерства внутрішніх справ України задоволено; визнано протиправною та скасовано постанову відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби України від 18.04.13 р. ВП №8065300 про накладення штрафу на Міністерство внутрішніх справ України за невиконання рішення суду, також не може вважатися достатньою підставою для закінчення виконавчого провадження, оскільки підставою для прийняття вказаного рішення став висновок суду про те, що позивачем (МВС України) не було допущено повторного невиконання рішення боржником без поважних причин у встановлений державним виконавцем строк рішення про поновлення [PERSON] на роботі. Судове рішення не містить висновку про фактичне виконання судового рішення. Згідно ч. 3 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано; безсторонньо; добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно; з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно. В даному випадку, з врахуванням вищевикладеного у суду наявні підстави для висновку про порушення вказаних вимог щодо обґрунтованості під час прийняття оскаржуваної постанови, що є підставою для задоволення позовних вимог в цій частині. Щодо позовних вимог в частині визнання дій відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України протиправними суд не знаходить підстав для їх задоволення, оскільки позивач не конкретизував, які саме дії він просить визнати незаконними. На підставі вищевикладеного, ст. 160-163, 171, 186 КАС України, суд, -

Результат розгляду: partial