Рішення адміністративного суду від 2014-03-18 00:00:00+02

[PERSON] звернувся до Львівського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Управління ДАІ ГУМВС України у Львівській області, в якому просить визнати незаконною та скасувати державну реєстрацію транспортних засобів, а саме: VOLKSWAGEN T4, 1999 року випуску, д.н.з. [NUMBER] та FIAT Skudo, 1998 року випуску, д.н.з. [NUMBER]. Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідачем протиправно зареєстровано транспортні засоби, оскільки позивач не вчиняв будь - яких дій, спрямованих на реєстрацію за ним транспортних засобів. Зазначає, що відповідно до п.8 «Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів» державна реєстрація транспортних засобів проводиться на підставі заяв власників, поданих особисто, і документів, що засвідчують їхню особу, однак [PERSON] ніколи заяви на реєстрацію цих автомобілів не подавав, яким чином і хто зареєстрував на його ім"я ці транспортні засоби не знає. У зв'язку з цим звернувся в прокуратуру Львівської області та визнаний потерпілим по кримінальній справі, порушеній відносно службових осіб Львівського ВРЕВ УДАІ ГУМВСУ у Львівській області. Вважає дії УДАІ ГУМВСУ у Львівській області по реєстрації транспортних засобі протиправними, оскільки податок при реєстрації ніким не сплачено, а орган реєстрації не пересвідчився в особі, що реєструвала автомобілі. Враховуючи ці обставини, просить скасувати реєстрацію транспортних засобів, зареєстрованих на його ім'я. В судовому засіданні позивач та його представник позов підтримали з мотивів, вказаних в позовній заяві, просили позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча був належним чином повідомлений про дату, час та місце судового засідання, однак подав письмові заперечення на позовну заяву. Заперечення обґрунтовує тим, що в діях УДАІ ГУМВСУ у Львівській області при реєстрації транспортних засобів, зареєстрованих на ім'я [PERSON], немає протиправності, його права не порушені. Просив в задоволенні позову відмовити. Ухвалою суду від 30.01.2014 року залучено до участі у справі в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - [PERSON] та [PERSON]. В судовому засіданні третя особа [PERSON] та його представник проти позову заперечили, просили в задоволенні позову відмовити. Третя особа - [PERSON] в судове засідання не зявилась, хоча була належним чином повідомлена про час, дату та місце судового засідання. Заслухавши думку представників сторін, з'ясувавши обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог та заперечень та дослідивши докази, якими вони обґрунтовуються, суд, даючи правову оцінку спірним правовідносинам, виходив з наступного. 12.10.2009 року [PERSON] видав довіреність на ім'я [PERSON], якою уповноважив останнього бути представником з питань купівлі, транспортування будь-якої марки автомобіля із-за кордону в Україну, його розмитнення, постановки на облік та отримання свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу. Довіреність посвідчена приватним нотаріусом [PERSON] За даними Управління ДАІ на ім'я [PERSON] 18.12.2009 року зареєстровано автомобіль марки VOLKSWAGEN T4, 1999 року випуску, д.н.з. [NUMBER] та 24.12.2009 року автомобіль марки FIAT Skudo, 1998 року випуску, д.н.з. [NUMBER]. Суду надано матеріали реєстраційної справи на автомобіль VOLKSWAGEN Т4, державний номерний знак [NUMBER], 1999 року випуску, в якій є заява № 8272 від 15.12.2009 року на видачу тимчасового талону при уточненні реєстраційних даних ТЗ, накладна № 168536 від 17.12.2009 року на видачу продукції власникам, довідка-рахунок від 02.11.2009 року, вантажно-митна декларація про ввезення ТЗ, сертифікат відповідності, висновок спеціаліста з комплексного дослідження ТЗ. Також надано матеріали реєстраційної справи на автомобіль FIAT Skudo, державний номерний знак [NUMBER], 1998 року випуску, а саме: заява № 9426 від 22.12.2009 року на видачу тимчасового талону при уточненні реєстраційних даних ТЗ, накладна №171134 від 24.12.2009 року на видачу продукції власникам, довідка-рахунок від 18.11.2009 року, вантажно-митна декларація про ввезення ТЗ, сертифікат відповідності, висновок спеціаліста з комплексного дослідження ТЗ, посвідчення про реєстрацію ТЗ серії [NUMBER]. Позивач в позовній заяві зазначає, що не вчиняв будь - яких дій, спрямованих на реєстрацію за ним вказаних транспортних засобів, будь - які заяви, подані до відповідача від імені позивача є такими, що подані та підписані не відомими позивачу особами, без встановлення справжності підпису заявника (позивача) та без документа, що засвідчував особу заявника. В підтвердження того, що заяви підписані не відомими позивачу особами, без встановлення справжності підпису, позивач подав висновок експерта науково-дослідного експертно-криміналістичного центру від 25.10.2013 року №6/496. Судом встановлено, що слідчим відділом прокуратури Львівської області порушено кримінальну справу № 181-0311, № 181-0290 щодо службових осіб Львівського ВРЕР УДАІ ГУМВС України у Львівській області за ознаками злочинів, передбачених ч. 3 ст. 364, ч.1 ст. 365 КК України. Дізнавшись про реєстрацію на своє ім'я зазначених транспортних засобів та обов'язок сплати податку з власників транспортних засобів, [PERSON] звернувся до прокуратури Львівської області із завою про вчинення відносно нього злочину. Так, постановою від 16.11.2012 р. [PERSON] визнано потерпілим у кримінальній справі № 181-0062, яка виділена з кримінальної справи № 181-0311. Вирішуючи спір, суд виходить з наступного. Відповідно до ст. 34 Закону України "Про дорожній рух" державна реєстрація транспортного засобу полягає у здійсненні комплексу заходів, пов'язаних із перевіркою документів, які є підставою для здійснення реєстрації, звіркою і, за необхідності, дослідженням ідентифікаційних номерів складових частин та оглядом транспортного засобу, оформленням і видачею реєстраційних документів та номерних знаків. Державний облік зареєстрованих транспортних засобів включає в себе процес реєстрації, накопичення, узагальнення, зберігання та передачі інформації про зареєстровані транспортні засоби та їх власників. Власники транспортних засобів та особи, які використовують їх на законних підставах, зобов'язані зареєструвати (перереєструвати) належні їм транспортні засоби протягом десяти діб після придбання, митного оформлення, одержання транспортних засобів або виникнення обставин, що потребують внесення змін до реєстраційних документів. На транспортні засоби оформляються та видаються реєстраційні документи, зразки яких затверджуються Кабінетом Міністрів України, та закріплюються номерні знаки, які відповідають вимогам стандартів. Порядком державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, затверджений Постановою КМУ, від 07.09.1998, № 1388, встановлено єдиний на території України порядок державної реєстрації та обліку автомобілів, та видачі реєстраційних документів і номерних знаків. Цей Порядок є обов'язковим для всіх юридичних та фізичних осіб, які є власниками транспортних засобів, виробляють чи експлуатують їх. Представники власників транспортних засобів виконують обов'язки та реалізують права таких власників у межах наданих їм повноважень. Державна реєстрація транспортних засобів проводиться підрозділами Державтоінспекції. Згідно з п.8 Порядку державна реєстрація (перереєстрація) транспортних засобів проводиться на підставі заяв власників, поданих особисто, і документів, що посвідчують їх особу, підтверджують правомірність придбання, отримання, ввезення, митного оформлення транспортних засобів, відповідність конструкції транспортних засобів установленим вимогам безпеки дорожнього руху, а також вимогам, які є підставою для внесення змін до реєстраційних документів. Документами, що підтверджують правомірність придбання транспортних засобів, їх складових частин, що мають ідентифікаційні номери, є засвідчені підписом відповідної посадової особи, що скріплений печаткою:1) довідка-рахунок за формою згідно з додатком 1, видана суб'єктом господарювання, діяльність якого пов'язана з реалізацією транспортних засобів та їх складових частин, що мають ідентифікаційні номери; 2) договори та угоди, укладені на товарних біржах на зареєстрованих у Департаменті Державтоінспекції бланках, договори купівлі-продажу транспортних засобів, оформлені в Державтоінспекції, інші засвідчені в установленому порядку документи, що встановлюють право власності на транспортні засоби; копія рішення суду, засвідчена в установленому порядку, із зазначенням юридичних чи фізичних осіб, які визнаються власниками транспортних засобів, марки, моделі, року випуску таких засобів, а також ідентифікаційних номерів їх складових частин; 3) довідка органу соціального захисту населення або управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань, що виділили автомобіль або мотоколяску; 4) акт приймання-передачі транспортних засобів за формою згідно з додатком 6, виданий підприємством-виробником або підприємством, яке переобладнало чи встановило на транспортний засіб спеціальний пристрій згідно із свідоцтвом про погодження конструкції транспортного засобу щодо забезпечення безпеки дорожнього руху, із зазначенням ідентифікаційних номерів такого транспортного засобу та конкретного одержувача; 5) митна декларація на бланку єдиного адміністративного документа на паперовому носії або електронна митна декларація, або видане митним органом посвідчення про реєстрацію в підрозділах Державтоінспекції транспортних засобів чи їх складових частин, що мають ідентифікаційні номери; договір фінансового лізингу; акт про проведений аукціон або постанова та акт про передачу майна стягувачу в рахунок погашення боргу, видані органом державної виконавчої служби. Відповідно до. абз. 3 п. 40 Порядку № 1388, у разі встановлення факту знищення, фальсифікації або підроблення номерів складових частин транспортних засобів, виявлення транспортних засобів, зареєстрованих (перереєстрованих), знятих з обліку в підрозділах ДАІ, в тому числі тимчасово, за фіктивними чи підробленими документами або таких, що розшукуються правоохоронними органами України у зв'язку з незаконним заволодінням, працівники підрозділів ДАІ оформляють в установленому порядку необхідні документи, скасовують державну реєстрацію, зняття з обліку транспортних засобів і передають усі відповідні документи та транспортні засоби до органів внутрішніх справ для подальшого проведення перевірки. З матеріалів реєстраційних справ вбачається, що на ім'я [PERSON] зареєстровані два автомобілі - VOLKSWAGEN T4, 1999 року випуску, д.н.з. [NUMBER] та FIAT Skudo, 1998 року випуску, д.н.з. [NUMBER], однак [PERSON] заперечує будь-яку реєстрацію ним особисто і через представника реєстрацію на своє ім'я зазначених автомобілів. Враховуючи те, що [PERSON] заперечує будь-яку реєстрацію ним особисто і через представника реєстрацію на своє ім'я зазначених автомобілів, суд досліджував письмові докази, які свідчать про реєстрацію ТЗ на предмет підтвердження цих обставин. За змістом ст. 244 ЦК України, довіреністю є письмовий документ, що підтверджує повноваження представника діяти від імені довірителя у відносинах з третіми особами. Відповідно до ст. 240 ЦК України правочин, який вчинений представником, створює, змінює, припиняє права та обов'язки особи, яку він представляє, лише за умови, що представник діяв в межах наданих йому повноважень. Вчинення представником правочину з перевищенням повноважень може потягнути за собою його недійсність або неукладеність, якщо особа, яку представляють, не схвалить цей правочин. Таким чином, укладення представником правочинів на підставі довіреності є свідченням існування між ним та особою, яку представляють, домовленості на вчинення конкретних юридичних дій, тобто договірних відносин. За змістом ст.ст. 237-250 ЦК України, довіреність є одностороннім правочином у якому визначаються повноваження представника. З довіреності від 12.10.2009 року вбачається, що [PERSON] уповноважив [PERSON] (представника) на вчинення дій з купівлі транспортних засобів та їх постановлення на облік в органах ДАІ. Таким чином, довіритель виявив волевиявлення, визначені довіреністю, а представник мав право або зобов'язаний виконати надані йому повноваження з тим, щоб була досягнута результативна дія довіреності, відповідно зобов'язання на придбання автомобілів виконано та не заперечується. З матеріалів справи вбачається, що на виконання вказаної довіреності [PERSON] придбав автомобілі VOLKSWAGEN T4, 1999 року випуску, д.н.з. [NUMBER] та FIAT Skudo, 1998 року випуску, д.н.з. [NUMBER] від імені [PERSON], ввіз на митну територію України, сплатив митні платежі, однак такі дії [PERSON] не оскаржує, а оскаржує лише реєстрацію та постановку на облік ввезених автомобілів. Як на порушення в процесі реєстрації автомобілів, позивач вказує, що документи (заяви, тощо) у Львівське ВРЕВ УДАІ ГУМВСУ у Львівській області, власник автомобіля повинен подавати особисто, при цьому посилається на п. 8 «Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів». Однак, суд не бере до уваги такі посилання позивача, оскільки п. 7 вказаного Порядку визначено, що власники транспортних засобів - юридичні та фізичні особи або їх представники (далі - власники) зобов'язані зареєструвати їх протягом 10 діб після придбання або митного оформлення, чи тимчасового ввезення на територію України, або виникнення обставин, що є підставою для внесення змін до реєстраційних документів, що свідчить про те, що поняття власник охоплюється і його представником, тому представник за довіреністю, виданою [PERSON] мав право вчиняти всі необхідні дії від його імені, зокрема підписувати заяви. До матеріалів справи долучено копію висновку експерта НДЕКЦ ГУМВСУ у Львівській області № 6/496 від 25.102013 року, в якому зазначено, що досліджувались заяви гр-на [PERSON] № 8272 від 15.12.2009р. та № 9426 від 22.12.2009р. Згідно з висновками даного висновку підпис від імені [PERSON] у заяві №8272 від 15.12.2009 року та заяві №9426 від 22.12.2009 року в графі заявник виконана не [PERSON], а іншою особою. Суд не бере до уваги даний факт як доказ того, що подані до відповідача заяви від імені [PERSON] є такими, що подані та підписані не відомими позивачу особами, без встановлення справжності підпису заявника (позивача) та без документа, що засвідчував особу заявника, оскільки довіреністю, виданною [PERSON], останній уповноважив [PERSON] подавати від його імені заяви, розписуватися за нього, а також виконувати всі дії у звязку із виконанням довіреності. Крім того, в матеріалах справи міститься вирок Шевченківського районного суду м. Львова від 01.07.2013 року у справі №1-233/11, який набрав законної сили і, з якого вбачається, що судом встановлено, що протягом січня 2009-березня 2010 років у Львівському ВРЕР УДАІ ГУ МВС України у Львівській області проведено реєстрацію транспортних засобів без сплати та із частковою сплатою податку з власників транспортних засобів, зокрема, на [PERSON] транспортні засоби - VOLKSWAGEN T4, 1999 року випуску, д.н.з. [NUMBER] та FIAT Skudo, 1998 року випуску, д.н.з. [NUMBER]. Однак, з вказаного вироку вбачається, що судом встановлено лише факт реєстрації [PERSON] транспортних засобів без сплати податку, проте його не визнано судом потерпілим у даній кримінальній справі та реєстрацію автомобілів не визнано незаконною. Відтак, у суду відсутні правові підстави вважати, що державна реєстрація вказаних транспортних засобів незаконно проведена на ім'я [PERSON]. Відповідно до ст.71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. З огляду на все викладене, суд дійшов висновку про безпідставність позовних вимог про скасування державної реєстрації транспортних засобів, відтак в їх задоволенні слід відмовити. Згідно ч. 2 ст. 94 КАС України, судові витрати по сплаті судового збору покладаються на позивача.

Результат розгляду: denied