Рішення адміністративного суду від 2014-03-18 00:00:00+02

03 березня 2014 року до Луганського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов управління Пенсійного фонду України в Перевальському районі Луганської області до фізичної особи - підприємця [PERSON] про стягнення заборгованості по страховим внескам на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування в сумі 1786,40 грн. 18 березня 2014 року від представника позивача через канцелярію суду надійшла заява про зменшення позовних вимог, відповідно до якої позивач просить суд стягнути з суб'єкта підприємницької діяльності - фізичної особи [PERSON] (інд.код [NUMBER]) на користь управління Пенсійного фонду України в Перевальському районі Луганської області заборгованість по страховим внескам на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування в сумі 1616,40 грн. за період з 01.01.2010 по 31.12.2010. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 10.08.2009 року [PERSON] зареєстрована як суб'єкт підприємницької діяльності - фізична особа. В УПФУ в Перевальському районі відповідач зареєстрований як платник страхових внесків. Відповідач не в повному обсязі сплатив страхові внески за період з 01.01.2010 по 31.12.2010, у зв'язку з чим у нього виникла недоїмка по сплаті страхових внесків у сумі 1616,40 грн., з відрахуванням того, що відповідач частково сплатила заборгованість у сумі 170,00 грн. Відповідно ч.3 ст.106 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» позивачем відповідачеві були направлені вимоги про сплату боргу № Ф 415 С від 17.11.2011 року на суму 1616,40 грн., № Ф 1 С від 05.04.2013 на суму 170,00 грн. Відповідач суму боргу, що зазначена у вимозі, не оскаржив у встановлений законом порядку та 10-денний термін у повному обсязі не сплатив. Позивач, належним чином повідомлений про дату, час та місце проведення судового засідання не прибув до суду, розгляд справи просив проводити без представника позивача. Відповідач у судовому засіданні визнала позовні вимоги, зазначивши, що, оскільки заборгованість утворилась занадто великою у неї не має можливості її сплатити, просила суд відмовити у задоволенні позовних вимог. Заслухавши пояснення відповідача, дослідивши матеріали справи, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог і наданих сторонами доказів, оцінивши докази відповідно до вимог ст.ст.69-72 КАС України, суд дійшов висновку, що адміністративний позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] зареєстрована в якості фізичної особи - підприємця 10.08.2009 року (а.с.4,5). Фізична особа - підприємець [PERSON] зареєстрована в управлінні Пенсійного фонду України в Перевальському районі Луганської області, як платник страхових внесків, що не заперечують сторони по справі. Відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» відповідач є платником страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування з дня реєстрації. Відповідачем подано звіт про суми нарахованого доходу застрахованих осіб та суми нарахованих внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до органів Пенсійного фонду України за 2010 рік, відповідно до якого сума внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування складає 1969,20 грн., фактично з яких було сплачено 352,80 грн. (а.с.14). Отже, фізичною особою - підприємцем [PERSON] суму страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування сплачено не в повному обсязі, а саме не сплаченою є сума 1616,40 грн., що підтверджується карткою особового рахунку (а.с.15-16). Рішенням про застосування фінансових санкцій за неподання, несвоєчасне подання, подання не за встановленою формою звітності до органів Пенсійного фонду України № 251 від 17.11.2011 управлінням Пенсійного фонду України в Перевальському районі Луганської області до [PERSON] застосовані фінансові санкції в сумі 170,00 грн. (а.с.12,16). Згідно зі ст.106 Закону України „Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" управлінням Пенсійного фонду України в Перевальському районі Луганської області відповідачу були направлені вимога про сплату боргу № Ф 415С від 17.11.2011 року на суму 1616,40 грн. та № 1С-У від 05.04.2013 на суму 170,00 грн., які повинні бути сплачені боржником протягом 10 робочих днів з дня отримання (а.с.6-10). Таким чином, відповідач вимоги отримав, не оскаржив та не узгодив з органами Пенсійного фонду суму недоїмки. З банківської виписки від 26.02.2014 року вбачається, що відповідачем сплачено частково суму заборгованості у розмірі 170,00 грн. (а.с.23). Відповідно до п.1 ст. 1 Закону України «Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування» № 400/97-ВР від 26.06.1997 року платниками збору на обов'язкове державне пенсійне страхування є : суб'єкти підприємницької діяльності незалежно від форми власності, їх об'єднання, бюджетні, громадські і інші установи та організації, об'єднання громадян та інші юридичні особи, а також фізичні особи - суб'єкти підприємницької діяльності, які використовують працю найманих працівників. Згідно ст.ст. 14, 15 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 року № 1058 підприємства, установи, організації незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання, а також фізичні особи - суб'єкти підприємницької діяльності, та інші особи (виключаючи юридичних та фізичних осіб - суб'єктів підприємницької діяльності, які обрали особливий спосіб оподаткування (фіксований податок, єдиний податок та інші) є страхувальниками та платниками страхових внесків на загальнообов'язкове пенсійне страхування. Відповідно до п.6 ч.2 ст.17, п.6 ст.20 вказаного Закону страхувальники зобов'язані нараховувати, обчислювати і сплачувати у встановлені строки та в повному обсязі страхові внески до Пенсійного фонду України не пізніше ніж через 20 календарних днів із дня закінчення базового звітного періоду. Базовим звітним періодом для фізичних осіб - суб'єктів підприємницької діяльності є квартал. Суми страхових внесків своєчасно не нараховані та/або не сплачені страхувальниками у строки визначені ст. 20 Закону № 1058, у тому числі обчислені територіальними органами Пенсійного фонду у випадках, передбачених ч.3 ст. 20 Закону № 1058, вважаються простроченою заборгованістю із сплати страхових внесків і стягуються з нарахуванням пені та застосуванням фінансових санкції. Згідно з абзацом 5 пункту 7 розділу VIII "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України від 08 липня 2010 року № 2464-VI "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування"стягнення заборгованості із сплати страхових внесків за діючими видами загальнообов'язкового державного соціального страхування та сум штрафних санкцій, нарахованих та/або не сплачених у період до 1 січня 2011 року, в тому числі страхових внесків, строк сплати яких на 1 січня 2011 року не настав, здійснюється фондами загальнообов'язкового державного соціального страхування відповідно до законодавства, що діяло на момент виникнення такої заборгованості або застосування штрафних санкцій. Погашення заборгованості з використанням коштів, що надходять у рахунок сплати єдиного внеску, забороняється. Відповідно до п.п.4,8 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону №1058 фізичні особи - суб'єкти підприємницької діяльності, які обрали особливий спосіб оподаткування (фіксований податок, єдиний податок), та члени сімей зазначених осіб, які беруть участь у провадженні ними підприємницької діяльності, на період дії законодавчих актів з питань особливого способу оподаткування сплачують страхові внески в порядку, визначеному Законом №1058. Сума страхового внеску встановлюється зазначеними особами самостійно для себе та членів їх сімей, які беруть участь у провадженні такими особами підприємницької діяльності та не перебувають з ними у трудових відносинах. При цьому сума страхового внеску з урахуванням частини фіксованого або єдиного податку, що перерахована до Пенсійного фонду України, повинна становити не менше мінімального розміру страхового внеску на кожну особу та не більше розміру страхового внеску, обчисленого від максимальної величини фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу, оподатковуваного доходу (прибутку), загального оподатковуваного доходу, з якої сплачуються страхові внески. Згідно з п.8.2. Інструкції про порядок обчислення та сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, затвердженої постановою правління Пенсійного фонду України 19.12.2003 № 21-1, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 16.01.2004 року № 64/8663, органи Пенсійного фонду надсилають страхувальникам вимогу про сплату недоїмки якщо страхувальник має на кінець звітного базового періоду недоїмку зі сплати страхових внесків. Відповідно до ст.106 Закону України „Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" управлінням Пенсійного фонду України в Перевальському районі Луганської області відповідачеві була направлена вимога про сплату боргу № Ф 415 С від 17.11.2011 року на суму 1616,40 грн. Відповідач суму боргу, що зазначена у вимозі, не оскаржив у встановлений законом порядку та 10-денний термін у повному обсязі не сплатив. Згідно з Інструкцією про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України затвердженою Постановою правління Пенсійного фонду України 19.12.2003 року № 21 -1 вимога вважається надісланою (врученою) фізичній особі, якщо її вручено особисто такій фізичній особі або її законному представникові чи надіслано листом на її адресу за місцем проживання або останнього відомого місця її знаходження з повідомленням про вручення за порядком оформлення зазначених поштових відправлень, установленим Кабінетом Міністрів України. Якщо страхувальник на день надсилання йому органом Пенсійного фонду вимоги не повідомив в установленому порядку про зміну місцезнаходження (місця проживання), вимога вважається належним чином врученою навіть у разі її повернення як такої, що не знайшла адресата. Таким чином, позовні вимоги є обгрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, а сума заборгованості по страховим внескам на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування у розмірі 1616,40 грн. підлягає стягненню. Питання по судових витратах не вирішується, оскільки позивач звільнений від їх сплати у встановленому порядку, а ст. 94 Кодексу адміністративного судочинства України не передбачено їх стягнення у даних випадках.

Результат розгляду: granted