Рішення адміністративного суду від 2014-02-10 00:00:00+02

Управління Пенсійного фонду України в м.Новомосковськ Дніпропетровської області звернулося до суду з адміністративним позовом до Публічного акціонерного товариства «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» в особі філії «Відділення Публічного акціонерного товариства Промінвестбанку в м.Новомосковськ Дніпропетровської області» з позовними вимогами про стягнення з ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» в особі філії «Відділення Публічного акціонерного товариства Промінвестбанку в м.Новомосковськ Дніпропетровської області» на користь Управління Пенсійного фонду України в м.Новомосковськ Дніпропетровської області суму штрафу у розмірі своєчасно не повернених сум пенсійних виплат у розмірі 5227,26 грн. Позовні вимоги позивач обґрунтував тим, що згідно з укладеним між сторонами договором відповідач виконує функції виплати пенсій та грошової допомоги. При перевірці своєчасності та правильності зарахування коштів позивача на поточні рахунки пенсіонерів було встановлено порушення відповідачем строків повернення коштів через смерть осіб, яким вони призначалися. Викладені обставини явилися причиною звернення позивача до суду з позовом про стягнення з відповідача заборгованості в сумі 5227,26 грн. Відповідач адміністративний позов не визнав, та направив на адресу суду заперечення та заяву про закриття провадження, згідно яких зазначив, що спір виник з господарського договору, укладеного між сторонами, отже є господарським, і суд повинен закрити провадження у справі. Крім того, під час накладення штрафу діяв мораторій на задоволення вимог кредиторів і тимчасова адміністрація, тому накладення такого штрафу є незаконним. Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 15.12.2011р. зазначена справа прийнята до провадження у визначеному складі суду. В період з лютого 2012 року по грудень 2013 року справа перебувала у Вищому адміністративному суді України з приводу розгляду касаційної скарги Публічного акціонерного товариства «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» в особі філії «Відділення Публічного акціонерного товариства Промінвестбанку в м.Новомосковськ Дніпропетровської області» на ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 02.11.2011р.. В судове засідання 10.02.2014р. представник позивача не з'явився, направив на адресу суду заяву про розгляд справи за його відсутності, в порядку письмового провадження. В судове засідання 10.02.2014р. представник відповідача не з'явився, про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлений належним чином. Частиною 11 ст.35 КАС України передбачено, що у разі повернення поштового відправлення із повісткою, яка не вручена адресату з незалежних від суду причин, вважається, що така повістка вручена належним чином. Ухвалою суду від 10.02.2014р. відповідно до ч.4 ст.122, ч.6 ст.128 КАС України справу призначено до розгляду у письмовому провадженні на підставі наявних в справі доказів, за відсутності сторін. На підставі ст. 55 КАС України судом здійснено процесуальне правонаступництво відповідача - замінено Закрите акціонерне товариство «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» в особі філії «Відділення Промінвестбанку в м. Новомосковськ Дніпропетровської області» на Публічне акціонерне товариство «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» в особі філії «Відділення ПАТ Промінвестбанку в м.Новомосковськ Дніпропетровської області». Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступних висновків. Відповідно Свідоцтва Серії А01 №306161 ЗАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» зареєстровано 26.08.1992р. Шевченківською районною у м. Києві Державною адміністрацією. Згідно із Договором №3 від 20.01.2009р. про зарахування і виплату пенсій та допомог через Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк, укладеного між Управлінням Пенсійного фонду України в м. Новомосковськ Дніпропетровської області (Управління) та Акціонерним комерційним промислово-інвестиційним банком в особі філії «Відділення Промінвестбанку в м.Новомосковськ Дніпропетровської області» (Банк), банк виконує функції виплати пенсій та грошової допомоги, передбачені Порядком виплати пенсій та грошовою допомоги за згодою пенсіонерів та одержувачів допомоги через їх поточні рахунки у банках, затвердженим постановою КМУ від 30.08.1999р. №1596. &1 статті 4 зазначеного договору передбачено, що не зараховані на поточні рахунки одержувачів суми пенсій та грошової допомоги не пізніше наступного операційного дня після надходження повертаються позивачу. &1 статті 6 передбечено, що за несвоєчасне повернення на банківські рахунки сум коштів, не використаних для здійснення пенсійних виплат, накладається штраф у розмірі своєчасно неповернених сум пенсійних виплат. 07 жовтня 2008 року постановою Правління Національного банку України № 308 у відповідача було введено мораторій на задоволення вимог кредиторів строком на 6 місяців з 07.10.2008 р. по 06.04.2009 р. 04.03.2010р. позивачем було проведено перевірку дотримання відповідачем Порядку виплати пенсій та грошової допомоги за згодою пенсіонерів та одержувачів допомоги через їх поточні рахунки у банках та своєчасності і повноти зарахування (повернення) коштів управління Пенсійного фонду України в м. Новомосковськ Дніпропетровської області на поточні рахунки пенсіонерів за період роботи з 27.12.2008 р. по 25.12.2009 р., за результатами якої складено акт № 7, у якому зафіксовано несвоєчасне повернення відповідачем пенсійних коштів: - по пенсіонеру [PERSON] запит на повернення коштів у сумі 753,83грн. зареєстрований в філії Відділення ПАТ Промінвестбанку в м.Новомосковську 25.12.08, на рахунок управління Фонду в м. Новомосковську кошти надійшли 05.01.09р.; - по пенсіонеру [PERSON] запит на повернення коштів у сумі 816,00грн. зареєстрований в філії Відділення ПАТ Промінвестбанку в м.Новомосковську 31.12.08, на рахунок управління Фонду в м. Новомосковську кошти надійшли 06.01.09р.; - по пенсіонеру [PERSON] запит на повернення коштів у сумі 1842,83грн. зареєстрований в філії Відділення ПАТ Промінвестбанку в м.Новомосковську 25.12.08, на рахунок управління Фонду в м. Новомосковську кошти надійшли 09.01.09р.; - по пенсіонеру [PERSON] запит на повернення коштів у сумі 998,60грн. зареєстрований в філії Відділення ПАТ Промінвестбанку в м.Новомосковську 25.12.08, на рахунок управління Фонду в м. Новомосковську кошти надійшли 21.01.09р.; - по пенсіонеру [PERSON] запит на повернення коштів у сумі 816,00грн. зареєстрований в філії Відділення ПАТ Промінвестбанку в м.Новомосковську 19.02.09р., на рахунок управління Фонду в м. Новомосковську кошти надійшли 23.02.09р.. Акт № 7 від 04.03.2010р. підписаний із поясненнями філії Відділення ПАТ Промінвестбанку в м.Новомосковську Дніпропетровської області. У зв'язку з наявністю у відповідача суми заборгованості (непогашеного штрафу) Управлінням Пенсійного фонду України в м.Новомосковськ Дніпропетровської області до філії «Відділення ПАТ Промінвестбанку в м.Новомосковськ Дніпропетровської» області була направлена претензія за вих..№1099/09-16 від 19.02.2010р. із проханням перерахувати на рахунок управління Пенсійного фонду України в м.Новомосковськ Дніпропетровської області суму штрафу у розмірі 5227,26 грн. 06.04.2010р. відповідачем була надана відповідь на претензію за вих..№147, згідно якої ПАТ «Акцонерний комерційний промислово-інвестиційний банк», згідно якою ПАТ «Акцонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» не погоджується із застосуванням штрафу, посилаючись на те, що постановою Правління Національного банку України № 308 у відповідача було введено мораторій на задоволення вимог кредиторів строком на 6 місяців з 07.10.2008 р. по 06.04.2009 р., відповідно до якої в період дії мараторію на задоволення вимог кредиторів до установ ПАТ Промінвестбанк не можуть бути застосовані штрафні санкції за несвоєчасне повернення на банківські рахунки Пенсійного фонду України сум коштів, не використаних для здійснення пенсійних виплат. Спірні правовідносини врегульовано Законом України від 09.07.2003 р. № 1058-IV "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", Законом України від 07.12.2000 р. № 2121-ІІІ "Про банки і банківську діяльність" у редакції, що діяла на час виникнення спірних правовідносин, Порядком виплати пенсій та грошової допомоги за згодою пенсіонерів та одержувачів допомоги через їх поточні рахунки у банках, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 30.08.1999 р. № 1596 "Про заходи щодо виконання статті 3 Указу Президента України від 04.07.1998 р. № 734"(далі -Порядок). В силу частини 11 статті 106 Закону № 1058-IV виконавчими органами Пенсійного фонду за несвоєчасну виплату і доставку сум пенсійних виплат одержувачам або несвоєчасне зарахування їх на банківські рахунки пенсіонерів, або несвоєчасне повернення на банківські рахунки виконавчих органів Пенсійного фонду чи Накопичувального фонду сум коштів, не використаних для здійснення пенсійних виплат, за умови своєчасного і в повному обсязі їх фінансування, на організації, у тому числі банки, які здійснюють виплату і доставку пенсій, накладається штраф у розмірі своєчасно не виплачених, не доставлених чи не зарахованих або своєчасно не повернених сум пенсійних виплат. З аналізу приведеної норми вбачається, що позивач, здійснюючи перевірку та накладаючи відповідний штраф здійснював владні управлінські функції, покладені на нього законом, отже діяв як суб'єкт владних повноважень. Відповідно до пунктів 1, 2 Порядку, на виконання якого, зокрема, укладено договір №3 від 20.01.2009р., він регулює питання виплати пенсій та грошової допомоги, що нараховуються відповідно органами Пенсійного фонду та органами праці та соціального захисту населення і фінансуються за рахунок коштів Пенсійного фонду та відповідних бюджетів, за згодою пенсіонерів та одержувачів допомоги через їх вклади до запитання (поточні рахунки) в установах уповноважених банків. Виплата пенсій та грошової допомоги згідно з цим Порядком здійснюється через поточні рахунки, що відкриваються у банках, з якими Пенсійний фонд та Мінпраці за результатами конкурсу укладають відповідні угоди з визначенням санкцій за недотримання ними договору перед одержувачами. Таким чином, позивач за укладеним з відповідачем договором виконував функції суб'єкта владних повноважень, а сам договір за своєю правовою природою є адміністративним, оскільки регулюється спеціальним нормативним актом (в редакції чинній на момент спірних правовідносин). Відповідно до статті 1 Закону України від 07.12.2000 року № 2121-ІІІ "Про банки і банківську діяльність" (далі - Закон України від 07.12.2000 року №2121-ІІІ) цей Закон визначає структуру банківської системи, економічні, організаційні і правові засади створення, діяльності, реорганізації і ліквідації банків. Метою цього Закону є правове забезпечення стабільного розвитку і діяльності банків в Україні і створення належного конкурентного середовища на фінансовому ринку, забезпечення захисту законних інтересів вкладників і клієнтів банків, створення сприятливих умов для розвитку економіки України та підтримки вітчизняного товаровиробника Статтею 85 вказаного Закону визначено, що з метою створення сприятливих умов для відновлення фінансового стану банку, який відповідав би встановленим цим Законом та нормативно-правовими актами Національного банку України вимогам, Національний банк України має право введення мораторію на задоволення вимог кредиторів під час здійснення тимчасової адміністрації, але на строк не більше шести місяців. Мораторій на задоволення вимог кредиторів поширюється на зобов'язання, строки виконання яких настали до призначення тимчасової адміністрації. Мораторій не поширюється на обслуговування поточних операцій, здійснюваних тимчасовим адміністратором, на вимоги щодо виплати заробітної плати, аліментів, відшкодування шкоди, заподіяної здоров'ю та життю громадян, авторської винагороди, а також на задоволення вимог кредиторів, що виникли у зв'язку із зобов'язаннями банку під час здійснення тимчасової адміністрації банку. Таким чином оскільки обов'язок відповідача з повернення пенсійних коштів у сумі 5227,26 грн., а відповідно і обов'язок зі сплати штрафу, виникли після введення мораторію, тому твердження останнього щодо відсутності такого обов'язку через дію мораторію є безпідставним. За вказаних обставин суд дійшов висновку, що призначення в даному випадку тимчасового адміністратора та введення мораторію на задоволення вимог кредиторів на строк 6 місяців не є підставою для невиконання банком зобов'язань щодо проведення поточних операцій, а саме щодо своєчасного повернення сум пенсій, зарахованих на поточні рахунки одержувачів на розрахункові рахунки управління Пенсійного фонду України в м.Новомосковську Дніпропетровської області. Крім того, суд зазначає що ст.224-2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що рішення Верховного Суду України, прийняте за результатами розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначені норми права, та для всіх судів України. Суди зобов'язані привести свою судову практику у відповідність з рішенням Верховного Суду України. Згідно висновку Верховного Суду України щодо правильного застосування норм матеріального права у спорах цієї категорії, викладеному, зокрема у постанові від 09.10.2012р. колегія суддів Судової палати в адміністративних справах та Судової палати в господарських справах Верховного Суду України розглянувши справу за позовом УПФУ у м.Першотравенську Дніпропетровської області до ПАТ «Акціонений комерційний промислово-інвестиційний банк» про стягнення суми штрафу встановив, що згідно з чинним у момент виникнення спірних відносин законодавством дія мораторію поширювалася лише на задоволення вимог за зобов'язаннями, що виникли до його введення. Що стосується зобов'язань, які виникли після введення мораторію, то за цими зобов'язаннями згідно із загальними правилами у разі їх порушення нараховується неустойка (штраф, пеня), застосовуються інші санкції. Невиконання таких зобов'язань є правопорушенням. Отже, нарахування санкцій, застосування заходів забезпечення в разі невиконання зазначених зобов'язань та примусове стягнення на підставі виконавчих документів коштів на їх виконання і штрафних санкцій ґрунтуються на законі. Частина четверта статті 85 Закону № 2121-ІІІ прямо встановлювала, що мораторій не поширюється на обслуговування поточних операцій, здійснюваних тимчасовим адміністратором, на вимоги щодо виплати заробітної плати, аліментів, відшкодування шкоди, заподіяної здоров'ю та життю громадян, авторської винагороди, а також на задоволення вимог кредиторів, що виникли у зв'язку із зобов'язаннями банку під час здійснення тимчасової адміністрації банку. Таким чином, оскільки порушення Банком пункту 13 Порядку, як установили суди, мало місце після введення мораторію на задоволення вимог кредиторів під час здійснення тимчасової адміністрації, то управління ПФУ правомірно застосувало до Банку штраф за порушення поточних зобов'язань. На підставі викладеного, суд вважає, що факт порушення відповідачем вимог пенсійного законодавства доведений, у зв'язку з чим позов Управління Пенсійного фонду України в м. Новомосковськ Дніпропетровської області до Публічного акціонерного товариства «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» в особі філії «Відділення ПАТ Промінвестбанку в м.Новомосковськ Дніпропетровської області» про стягнення заборгованості підлягає задоволенню.

Результат розгляду: granted