Рішення адміністративного суду від 2014-02-26 00:00:00+02

[PERSON] зареєстрована у якості фізичної особи - підприємця 18.02.2005 року, про що свідчить Витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців Серія [NUMBER] (а.с. 6). Суд зазначає, що ФОП [PERSON] з 21.02.2005 р. перебуває на обліку в Феодосійській об'єднаній державній податковій інспекції Головного управління Міндоходів в АР Крим (реєстраційний номер облікової картки платника податків - [NUMBER]). На підставі довідки Феодосійської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів в АР Крим від 27.12.2013р. судом встановлено, що ФОП [PERSON] мешкає за адресою: [ADDRESS], - податкова звітність до Феодосійської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів в АР Крим не надавалась, згідно даних програми АРМ "Бест - Звіт", з моменту введення в промислову експлуатацію (2003р.) (а.с. 4). Станом на 25.12.2013р. за ФОП [PERSON] податковий борг за платежами, що контролюють податкові органи, відсутній, що підтверджується довідкою Феодосійської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів в АР Крим від 25.12.2013р. (а.с.5). Суд зазначає, що правовий статус особи як платника податків визначається нормами спеціального законодавства, насамперед, Податкового кодексу України від 02.12.2010р. №2755-VI зі змінами та доповненнями (далі - Податковий кодекс України). Відповідно до п.п. 16.1.1 - 16.1.3 п. 16.1 ст. 16 Податкового кодексу України платник податків зобов'язаний: - стати на облік у контролюючих органах в порядку, встановленому законодавством України; - вести в установленому порядку облік доходів і витрат, складати звітність, що стосується обчислення і сплати податків та зборів; - подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством, декларації, звітність та інші документи, пов'язані з обчисленням і сплатою податків та зборів тощо. Так, податкова декларація подається за звітний період в установлені Податковим кодексом України строки контролюючому органу, в якому перебуває на обліку платник податків (п. 49.1 ст.49 Податкового кодексу України). Платник податків зобов'язаний за кожний встановлений Податковим кодексом України звітний період подавати податкові декларації щодо кожного окремого податку, платником якого він є, відповідно до цього Кодексу незалежно від того, чи провадив такий платник податку господарську діяльність у звітному періоді (п. 49.2 ст.49 Податкового кодексу України). Податкова декларація подається за вибором платника податків, якщо інше не передбачено Податковим кодексом України, в один із таких способів: а) особисто платником податків або уповноваженою на це особою; б) надсилається поштою з повідомленням про вручення та з описом вкладення; в) засобами електронного зв'язку в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації електронного підпису підзвітних осіб у порядку, визначеному законодавством (п. 49.3 ст.49 Податкового кодексу України). Податкові декларації, крім випадків, передбачених Податковим кодексом України, подаються за базовий звітний (податковий) період, що дорівнює: - календарному місяцю (у тому числі в разі сплати місячних авансових внесків) - протягом 20 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) місяця; - календарному кварталу або календарному півріччю (у тому числі в разі сплати квартальних або піврічних авансових внесків) - протягом 40 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) кварталу (півріччя); - календарному року, крім випадків, передбачених підпунктами 49.18.4 та 49.18.5 цього пункту - протягом 60 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) року; - календарному року для платників податку на доходи фізичних осіб - до 1 травня року, що настає за звітним, крім випадків, передбачених розділом IV Податкового кодексу України; - календарному року для платників податку на доходи фізичних осіб - підприємців - протягом 40 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) року (п. 49.18 ст.49 Податкового кодексу України). В той же час, контролюючі органи здійснюють контроль за своєчасністю подання платниками податків та платниками єдиного внеску передбаченої законом звітності (декларацій, розрахунків та інших документів, пов'язаних з обчисленням і сплатою податків, зборів, платежів), своєчасність, достовірність, повноту нарахування та сплати податків, зборів, платежів (пп.191.1.2 п.191.1 ст.19 Податкового кодексу України). Згідно абз. 6 ч. 1 ст. 46 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб і фізичних осіб - підприємців" від 15.05.2003 року № 755-IV зі змінами та доповненнями (далі - Закон України "Про державну реєстрацію юридичних осіб і фізичних осіб - підприємців") державна реєстрація припинення підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця проводиться, зокрема, у разі постановлення судового рішення про припинення підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця. Також, абз. 4 ч. 2 ст. 46 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб і фізичних осіб - підприємців" передбачено, що підставами для постановлення судового рішення про припинення підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця є, у тому числі, неподання протягом року органам доходів і зборів податкових декларацій, документів фінансової звітності відповідно до закону. Відповідно до ч. 3 ст. 46 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб і фізичних осіб - підприємців" фізична особа позбавляється статусу підприємця з дати внесення до Єдиного державного реєстру запису про державну реєстрацію припинення підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця. Повноваження контролюючих органів щодо звернення до суду з позовною заявою про припинення фізичною особою - підприємцем підприємницької діяльності передбачено пп.20.1.37 п.20.1 ст.20 Податкового кодексу України, відповідно до якого контролюючі органи мають право звертатися до суду щодо припинення юридичної особи та припинення фізичною особою - підприємцем підприємницької діяльності та/або про визнання недійсними установчих (засновницьких) документів суб'єктів господарювання. Крім того, абз. 1 п.11.10 розділу ХІ Порядку обліку платників податків та зборів, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 09.12.2011р. №1588 зі змінами та доповненнями, зареєстрованого у Міністерстві юстиції України 29.12.2011р. за № 1562/20300, передбачено, що керівник органу державної податкової служби приймає рішення у вигляді розпорядження відносно платника податків про звернення до суду або господарського суду із заявою (позовною заявою) про винесення судового рішення щодо припинення юридичної особи чи підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця, відміни державної реєстрації припинення юридичної особи або підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця, скасування державної реєстрації змін до установчих документів юридичної особи, якщо платник податків не має заборгованості перед бюджетом та у разі неподання протягом одного року в органи державної податкової служби податкових декларацій, документів податкової звітності. Таким чином, залишаючись зареєстрованим як ФОП [PERSON] , відповідач не виконує свій обов'язок як платника податків щодо надання податкової звітності та порушує вимоги чинного законодавства, насамперед, Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб і фізичних осіб - підприємців". Відповідач згідно зі ст. 71 КАСУ не надав доказів оформлення податкових декларацій, іншої звітності та відправлення цих матеріалів позивачу. За таких обставин суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Результат розгляду: granted