Рішення адміністративного суду від 2014-01-20 00:00:00+02

У грудні 2013 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до Державної Азово-Чорноморської екологічної інспекції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення та закриття провадження по справі. Свої вимоги мотивує тим, що 26.11.13 року державним інспектором ОНПС Азовського та Чорного морів Тимошенко Т.В. відносно нього було складно протокол про адміністративне правопорушення та винесено постанову про накладення адміністративного стягнення № 004304 від 26.11.2012 року, згідно вказаній постанови його визнано винним у вчинення адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст.188-5, ст.ст. 242-1, 283, 284 КУпАП та накладено штраф у розмірі 340 грн. Підставою для складання постанови на думку інспектора стало порушення ним вимог природоохоронного законодавства, а саме «не виконав законні розпорядження посадових осіб органів, які здійснюють державний контроль у галузі охорони довкілля, ТОВ «Керч Транс Ойл» здійснюється діяльність, пов'язана з утворенням відходів, в порушення вимог рішення №17 від 17.09.12 року що заборони (зупинення) діяльності ТОВ «Керч Транс Ойл», пов'язаної з утворенням відходів». Вважає, що висновки інспектора про наявність в його діях складу адміністративного правопорушення необґрунтовані, у зв'язку з чим прийнята постанова має бути скасована, а провадження по справі про адміністративне правопорушення припинено, справа закрита. Постанова не відповідає вимогам ст. 7, 9 та 280 КУпАП, оскільки у його діях відсутня ознака адміністративного правопорушення за ст. 188-5 КУпАП. Підставою для складання протоколу № 004301 про адміністративне правопорушення від 26.11.2013 року являється акт перевірки дотримання вимог природоохоронного законодавства в галузі охорони атмосферного повітря, водних і земельних ресурсів щодо поводження з відходами та небезпечними хімічними речовинами від 22.11.2013 року. Висновку акту перевірки про невиконання вимог рішення заступника головного державного інспектора України з охорони навколишнього природного середовища №17 від 17.09.2012 року про тимчасову заборону діяльності ТОВ «Керч Транс Ойл» пов'язаної х утворенням відходів, за адресою: м. Керч, вул. Свердлова, 49, не відповідають дійсності. В процесі своєї господарської діяльності ТОВ «Керч Транс Ойл» в 2013 році небезпечні відходи не утворювало. Більш того, відповідно до абзацу 3 пункту 8 Постанови КМУ від 03.08.1998 року за № 1218 ТОВ «Керч Транс Ойл» належить до категорії власників відходів, які звільняються від отримання лімітів на утворення і розміщення відходів. У 2013 році на території товариства відходи не утворювались, а значить і діяльність з їх поводженням не здійснювалась. Крім того товариство отримало дозвіл на розміщення і ліміт на поводження і розміщення безпечних (4кл.оооп) відходів на 2013 рік і мало право їх утворювати. На момент проведення перевірки пломби, встановлені заступником головного державного інспектора України з охорони навколишнього природного середовища на технологічному обладнанні зачисної підборної насосної станції №1 були у наявності, тому обладнання не можливо було використовувати у господарській діяльності і відходи не утворювались. У зв'язку з чим склад правопорушення передбаченого ст. 188-5 КУпАП відсутній. Також інспектором не повно і не об'єктивно дослідив обставини справи, дав неналежну оцінку наявним доказам, чим порушив вимоги ст. 252 КУпАП. У інспектора були відсутні жодні підстави для складання протоколу та постанови про адміністративне правопорушення, так як відсутні у його діях склад адміністративного правопорушення. На зазначених підставах просив позов задовольнити у повному обсязі. Позивач у судовому засіданні позов підтримав у повному обсязі та просив його задовольнити на підставі обставин викладених у позові та доданих до нього письмових доказів. Додатково пояснив що, у листопаді 2013 року на підприємстві було чотири перевірки, фізично та розумово кожному інспектору пояснити не можливо. В деяких випадках надається час для усунення недоліків виявлених під час перевірки, всі інспекції такий строк не давали. Підприємство відходів не утворювало. Ліміт на 2013 рік міськвиконком не давав. Роботи не було, відходи не утворювалися. Після опломбування пломби не знімали. На питання суду пояснив, що опломбовані були всі насоси, які утворюють відходи. Представник відповідача Попов О.В., діючій на підставі належним чином оформленої довіреності, у судовому засіданні позов не визнав та просив суд відмовити у його задоволенні на підставі наданих письмових запереченнях на позов та доданих до нього письмових доказів. (а.с.15-21, 35-49). Додатково пояснив, що підприємство веде свою діяльність у відсутності відповідних дозволів на утворенні відходів, які потрібно мати постійно. Висновок експертизи якій надав позивач було розроблено для мазуту, але воно не перевантажувалось на підприємстві позивача. Рішення про зупинення діяльності підприємства прийняла Київська перевірка, підприємство з заявою про поновлення роботи не зверталось, також у підприємства відсутні ліміти на 2013 рік. За невиконання даного рішення керівництво підприємства штрафували неодноразово, але діяльність ведеться знову. Даним протокол и постановленим діяльність підприємства не зупинялось. Під час складання протоколу позивач свої пояснення надавав, заяву про відкладення розгляду протоколу не надавав інспектору. Суд вислухавши пояснення сторін, вивчивши письмові матеріали справи прийшов до наступного. Завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій. Згідно з частиною 3 статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обгрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення ( вчинені дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення ( дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку. Як вбачається з матеріалів справи і встановлено у судовому засіданні, 26.11.2013 року у відношенні позивача був складений протокол № 004304 про скоєння адміністративного правопорушення та 26.11.2013 року була винесена постанова № 004304 державним інспектором з охорони навколишнього природного середовища Азовського та Чорного морів Тимошенко Т.В. про притягнення [PERSON] до адміністративної відповідальності за ст.188-5 КУпАП, а саме за те що він, працюючі на посаді директора ТОВ «Керч Транс Ойл» не виконав законні розпорядження посадових осіб органів, які здійснюють державний контроль у галузі охорони довкілля. ТОВ «Керч Транс Ойл» здійснюється діяльність, пов'язана з утворенням відходів, в порушення вимог рішення №17 від 17.09.2012 року щодо тимчасової заборони (зупинення ) діяльності ТОВ «Керч Транс Ойл», пов'язаної з утворенням відходів вчинив правопорушення, відповідальність за яке передбачена статтею 20-2, 68,70 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища». (а.с.4-5, 48-49) Статтею 188-5 КпАП України передбачена відповідальність за невиконання законних розпоряджень чи приписів посадових осіб органів, які здійснюють державний контроль у галузі охорони навколишнього природного середовища, використання природних ресурсів, радіаційної та ядерної безпеки або охорону природних ресурсів. Таким чином, суть правопорушення, вчинення якого було постановлено до провини позивача, визначено вірно, покарання було визначено в межах санкції ст. 188-5 КпАП України, при цьому посилання на ст.ст. 20, 68 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища», які по суті є загальними, банкетними нормами, не впливають як на правильність складання протоколу та постанови про адміністративне правопорушення, так й на класифікацію правопорушення. Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фотозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Відповідно до ст. 280 КУпроАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Згідно статті 7 Кодексу України про адміністративні правопорушення ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Під час винесення постанови не дотримано вимоги статей 245, 276, 278, 279, 280 КУпАП відповідно до яких завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне й об'єктивне з'ясування обставин кожної справи та дотримання процесуального порядку розгляду справи. Згідно статті 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Як слідує з матеріалів справи 17 вересня 2012 року заступником головного державного інспектора з охорони навколишнього природного середовища Азовського та Чорноморського морів було прийняти рішення № 17 про тимчасову заборону (зупинення) діяльності ТОВ «Керч Транс Ойл», пов'язаної з утворенням відходів за адресою м. Керч, вул.. Свердлова, 49, здійснити опломбування (опечатування) технологічного обладнання підприємства. (а.с.38). Відповідно до закону України «Про основні засади державного нагляду у сфері господарської діяльності», яким визначені правові та організаційні засади, основні принципи і порядок здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, повноваження органів державного нагляду (контролю), їх посадових осіб і права, обов'язки та відповідальність суб'єктів господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю), відділом екологічного та радіологічного контролю на митній території Азово-Чорноморського регіону Державної Азово-Чорноморської екологічної інспекції проведена планова перевірка у період з 11.11.2013 року по 22.11.2013 року дотримання вимог законодавства у сфері охорони навколишнього середовища Товариства з обмеженою відповідальністю «Керч Транс Ойл», яке розташовано за адресою: м. Керч, вул.. Свердлова, 49. За результатами перевірки згідно п.6 ст. 7 Закону посадовими особами Держекоінспекції був складений акт перевірки, в якому прописаний стан виконання вимог законодавства у сфері поводження з відходами, охорони атмосферного повітря, водних і земельних ресурсів та використання прибережної захисної смуги та детальний опис виявлених порушень з посиланням на відповідну вимогу законодавства, а саме: у розділі Акту «Порушення вимог законодавства, виявлені під час заходу державного нагляду (контролю) виявлено порушення п.3 «Діяльність, пов'язана з утворенням та розміщенням небезпечних відходів проводиться при відсутності дозволу на розміщення, ліміту на утворення та розміщення небезпечних відходів у 2013 році», що є порушенням вимог ст.ст. 32,33 Закону України «Про відходи», ст. 55 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища». (а.с.6-9) У розділі Акта «Порушення вимог законодавства, виявлені під час заходу державного нагляду (контрою) виявлено порушення п.4 (не виконуються вимоги Рішення заступника головного державного інспектора України з охорони навколишнього середовища №17 від 17.09.2012 року з 27.09.12 року щодо тимчасової заборони (зупинення) діяльності товариства, пов'язаної з утворенням відходів», що є порушенням ст.ст. 33,33 Закону України «Про відходи», ст. 20-2, 55 Закону України «Про охорону навколишнього середовища», вимоги «Порядку обмеження, тимчасової заборони (зупинення) чи припинення діяльності підприємства, установ, організацій і об'єктів у разі порушення ними законодавства про охорону навколишнього природного середовища», затвердженого постановою ВР України від 29.10.1992 року № 2751-ХІІ. Як було встановлено у судовому засіданні, даний акт позивач не оскаржував тому надані позивачем заперечення на Акт перевірки судом не досліджувався. Та йому не надавалась правова оцінка. Твердження позивача щодо невідповідності дійсності висновків Акту перевірки про невиконання вимог Рішення щодо зупинення діяльності судом оцінюються критично, оскільки суперечать положенням чинного природоохоронного законодавства України. Згідно ч. 1 ст. 32 Закону України «Про відходи» з метою обмеження та запобігання негативному впливу відходів на навколишнє природне середовище та здоров'я людини забороняється вести будь-яку господарську діяльність, пов'язану з утворенням відходів, без одержання від уповноважених органів виконавчої влади у сфері поводження з відходами лімітів на обсяги утворення та розміщення відходів». Згідно п. 12 «Порядку розроблення, затвердження і перегляду лімітів на утворення та розміщення відходів», що затверджені Постановою КМУ від 03.08.1998 року №1218, власники відходів подають Мінприроди та відповідним дозвільним центрам заяви на одержання дозволу на розміщення відходів у наступному році. П.20 Порядку встановлено, що відповідальність за правильність визначення нормативів утворення відходів, визначення лімітів утворення та розміщення відходів, несвоєчасне затвердження або не затвердження лімітів утворення та розміщення відходів несе власник відходів. Ч.2 ст. 55 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища», дозволено розміщення відходів лише за наявності спеціального дозволу на визначених місцевими радами територіях у межах установлених лімітів з додержанням санітарних і екологічних норм способом, що забезпечує можливість їх подальшого використання як вторинної сировини і безпеку для навколишнього природного середовища та здоров'я людей. У ст. 1 Закону України «Про відходи» надано визначення наступних термінів: - відходи - будь-які речовини, матеріали і предмети, що утворилися у процесі виробництва чи споживання, а також товари (продукція), що повністю або частково втратили свої споживчі властивості і не мають подальшого використання за місцем їх утворення чи виявлення і від яких їх власник позбувається, має намір або повинен позбутися шляхом утилізації чи видалення; - небезпечні відходи - відходи, що мають такі фізичні, хімічні, біологічні чи інші небезпечні властивості, які створюють або можуть створити значну небезпеку для навколишнього природного середовища і здоров'я людини та які потребують спеціальних методів і засобів поводження з ними; власник відходів - фізична або юридична особа, яка відповідно до закону володіє, користується і розпоряджається відходами. Відповідно до п. »в» ст. 20-2 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» до компетенції центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів, у сфері охорони навколишнього природного середовища належить: обмеження чи зупинення (тимчасове) діяльності підприємств і об'єктів незалежно від їх підпорядкування та форми власності, якщо їх експлуатація здійснюється з порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища, вимог дозволів на використання природних ресурсів, з перевищенням нормативів гранично допустимих викидів впливу фізичних та біологічних факторів і лімітів скидів забруднюючих речовин. Правові основи прийняття рішень про обмеження, тимчасову заборону (зупинення) чи припинення діяльності підприємства, установ. Організацій і об'єктів незалежно від форм власності у разі порушення ними законодавства про охорону навколишнього природного середовища визначено Порядком обмеження. Відновлення діяльності підприємств здійснюється з письмового дозволу органу, який прийняв рішення про тимчасову заборону, або його вищого органу. Як було встановлено у судовому засіданні, на час складання протоколу та винесення постанови, [PERSON] як керівник підприємства, з заявою про поновлення роботи підприємства не звертався. Рішенням щодо зупинення діяльності з 27.09.2012 року тимчасово заборонена діяльність товариства, до моменту отримання ліміту на утворення та розміщення відходів, дозволу на розміщення відходів та оформлення Рішення про відновлення діяльності підприємства. Відповідно до даного рішення здійснено опломбування технологічного обладнання зачисної підборної насосної станції №1 підприємства шляхом встановлення 4 печаток з відбитком. В опломбуванні інших насосних станцій керівництвом товариства було відмовлено,про що було складено Акт про недопущення на об'єкт проведення опломбування та притягнуто до адміністративної відповідальності директора товариства [PERSON] (а.с.23, 35-37) Посилання позивача про те, що підприємство не працювало оскільки усі насоси були опломбовані судом оцінюються як таки, що не знайшли свої підтвердження у судовому засіданні, оскільки [PERSON] сплатив штраф за постановою про притягнення до адміністративної відповідальності за недопущення на об'єкт проведення опломбування, тим самим визнано факт того, що не усі прибори були опломбовані. На виконання рішення про зупинення діяльності ТОВ «КТО» були отриманні окремі дозволи та ліміти, але досі відсутнє рішення про відновлення діяльності та дозвіл на розміщення, ліміт на утворення та розміщення небезпечних відходів у 2013 році. Надані позивачем копії лімітів та дозволи на 2014 рік підтверджують факт відсутності даних документів на 2013 рік, тобто на час проведення перевірки та складання протоколу про адміністративне правопорушення за ст. 188-5 КУпАП.(а.с.22,25-34) Таким чином, ТОВ «КТО» здійснюється діяльність, пов'язана з утворенням небезпечних відходів, при відсутності ліміту на утворення та дозволу на розміщення відходів на 2013 рік та діяльність пов'язана з утворенням та безпечних відходів при відсутності оформленого Рішення про відновлення діяльності. Посилання позивача на те, що підприємство звільняється від одержання лімітів на утворення та розміщення відходів відповідно до абзацу 3 п. 8 Порядку затвердженого Постановою КМУ № 1218, не знайшло своє підтвердження, оскільки даним пунктом визначено, щодо категорії власників, які звільняються від одержання лімітів на утворення та розміщення відходів, належать: власники відходів, які не підлягають включення до реєстру об'єктів утворення, оброблення та утилізації відходів відповідно до Постанови КМУ від 31.08.1998 року за № 1360. Згідно Акту перевірки товариства на виконання вимог Постанови розроблені реєстрові картки об'єктів утворення відходів та на момент перевірки відправлено для розгляду до Республіканського комітету АРК з охорони навколишнього природного середовища, чим самим товариство власно підтверджує той факт, що підприємство підлягає включенню до Реєстру. Також товариством, у виконання абзацу 4 п. 8 Порядку, декларації про відходи через дозвільні центри, центри надання адміністративних послуг обласних, Київської та Севастопольської міських держадміністрацій не подавались. Відповідно до ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши надані письмові матеріали справи та надавши їм правової оцінки суд приходить до висновку у відсутності правових підстав для задоволення позову [PERSON] у повному обсязі. Також суд зазначає, що згідно ст. 162 КАС України суд не наділений компетенцією щодо закриття провадження по адміністративній справі, яка порушена іншим органом, тому вимоги позивача в частині закриття провадження у справі задоволенню не підлягають. Відповідно до ч. 2 ст. 171-2 КАС України рішення місцевого загального суду як адміністративного суду у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності є остаточним і оскарженню не підлягає. На підставі викладено,

Результат розгляду: denied