Рішення адміністративного суду від 2014-03-31 00:00:00+03

07.03.2013 року дочірнє підприємство «Тернопільський облавтодор» відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» звернулося в суд з адміністративним позовом до державної фінансової інспекції в Тернопільській області про визнання незаконною та скасування п.п. 1-6 вимоги № 19-07-13-14/1029 від 15.02.2013 року "Про усунення порушень фінансової дисципліни". Ухвалою Тернопільського окружного адміністративного суду від 07.03.2013 року в порядку п.3 ч.1 ст.155 КАС України залишено без розгляду п.п. 2-5 вимоги № 19-07-13-14/1029 від 15.02.2013 року "Про усунення порушень фінансової дисципліни", оскільки такі є предметом розгляду Тернопільського окружного адміністративного суду в іншій справі. Постановою Тернопільського окружного адміністративного суду від 14.03.2013 року відмовлено в задоволенні позовних вимог, з тих підстав, що не заборонено органам Державної фінансової інспекції надсилати повторні вимоги. Не погодившись з постановою суду її оскаржив позивач - ДП "Тернопільський облавтодор" відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дорги України", який просить скасувати дану постанову та винести нову про задоволення позовних вимог. При цьому апелянт обґрунтовує та мотивує свої вимоги аналогічно обґрунтуванням позовних вимог, зокрема покликається на те, що п.46 Порядку проведення інспектування Державною фінансовою інспекцією та її територіальними органами», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 550 від 20 квітня 2006 р. передбачено, якщо вжитими в період ревізії заходами не забезпечено повне усунення виявлених порушень, контролюючим органом у строк не пізніше ніж 10 робочих днів після реєстрації акта ревізії, а у разі надходження заперечень (зауважень) до нього - не пізніше ніж 3 робочих дні після надіслання висновків на такі заперечення (зауваження) надсилається об'єкту контролю письмова вимога щодо усунення виявлених ревізією порушень законодавства із зазначенням строку зворотного інформування. Відповідно до п.п. 1, 2, ч.1 ст. 197 КАС України, суд вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, оскільки таке можливе на основі наявних у ній доказів. Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши повноту встановлення обставин справи, правильність їх юридичної оцінки, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що необхідно частково задовольнити апеляційну скаргу з наступних мотивів. Даючи правову оцінку спірним правовідносинам, колегія суддів врахувала наступні обставини справи та норми чинного законодавства. Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі і в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України. Суд першої інстанції встановив, що відповідно до п. 2.10 Плану контрольно - ревізійної роботи Держфінінспекції України на ІІІ кв. 2012 р. на підставі направлень від 27.08.2012 р., 04.10.2012 р. №№ 475, 606, 607 виданих начальником Державної фінансової інспекції в Тернопільській області в період з 20.08.2012 р. по 12.11.2012 р. проведено ревізію фінансово - господарської діяльності ДП «Тернопільський облавтодор» ВАТ «ДАК «Автомобільні дороги України» за період з 01.07.2010 року по 01.07.2012 року, результати якої зафіксовані в акті № 07-20/119 від 12.11.2012 року. На адресу ДП «Тернопільський облавтодор» від Державної фінансової інспекції в Тернопільській області надійшла вимога № 19-07-13-14/8135 від 12.12.2012 року «Про усунення порушень фінансової дисципліни», виявлених під час проведення ревізії фінансово-господарської діяльності позивача за актом ревізії № 07-20/119 від 12.11.2012 року та встановлено строк для усунення виявлених ревізією порушень законодавства до18.01.2013 року. Також на адресу ДП «Тернопільський облавтодор» від Державної фінансової інспекції в Тернопільській області надійшла вимога № 19-07-13-14/1029 від 15.02.2013 року «Про усунення порушень фінансової дисципліни», виявлених під час проведення ревізії фінансово-господарської діяльності позивача за актом ревізії № 07-20/119 від 12.11.2012 року. Відповідно до п.7 ст. 10 Закону України „Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні"від 26.01.1993 № 2939-ХІІ, Головному контрольно-ревізійному управлінню України, контрольно-ревізійним управлінням в Республіці Крим, областях, містах Києві і Севастополі, контрольно-ревізійним підрозділам (відділам, групам) у районах, містах і районах у містах надається право: пред'являти керівникам та іншим службовим особам підконтрольних установ, що ревізуються, вимоги щодо усунення виявлених порушень законодавства з питань збереження і використання державної власності та фінансів, вилучати в судовому порядку до бюджету виявлені ревізіями приховані і занижені валютні та інші платежі, ставити перед відповідними органами питання про припинення бюджетного фінансування і кредитування, якщо отримані підприємствами, установами та організаціями кошти і позички використовуються з порушенням чинного законодавства. На виконання вимог ст. 2 Закону України „Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні" від 26.01.1993 №2939- XII Постановою Кабінету Міністрів України № 550 від 20 квітня 2006 р. затверджено Порядок проведення інспектування Державною фінансовою інспекцією та її територіальними органами» і п.46 встановлено, якщо вжитими в період ревізії заходами не забезпечено повне усунення виявлених порушень, контролюючим органом у строк не пізніше ніж 10 робочих днів після реєстрації акта ревізії, а у разі надходження заперечень (зауважень) до нього - не пізніше ніж 3 робочих дні після надіслання висновків на такі заперечення (зауваження) надсилається об'єкту контролю письмова вимога щодо усунення виявлених ревізією порушень законодавства із зазначенням строку зворотного інформування. Суд першої інстанції задовольняючи позовні вимоги покликався на те, що зазначеним пунктом Порядку не заборонено органам державного фінансового контролю в Україні надсилати повторні вимоги. Між тим, такі висновки суду першої інстанції є не в достатній мірі вірними, оскільки вони не ґрунтуються на фактичних обставинах справи, є суперечливими та не відповідають вимогам чинного законодавства, з огляду на таке. Статтею 6 Конституції України визначено, що органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених цією Конституцією межах і відповідно до законів України. Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі і в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України. Отже необхідно погодитись з доводами апелянта, що суд першої інстанції покликаючись на п.46 зазначеного Порядку прийшов до помилкового висновку, що органам державного фінансового контролю в Україні надано право надсилати повторні письмові вимоги об'єкту контролю щодо усунення виявлених ревізією порушень законодавства, оскільки зазначеним пунктом Порядку визначено відповідний строк стосовно надіслання вимоги. Окрім цього суд першої інстанції встановив, що постановою Тернопільського окружного адміністративного суду від 22.02.2013 року визнано протиправними та скасовано вимогу Державної фінансової інспекції в Тернопільській області №19-07-13-14/8135 від 12.12.2012 року про усунення порушень фінансової дисципліни викладені в пп. 2, 3, 4, 5. Отже протиправними є дії Державної фінансової інспекції в Тернопільській області щодо винесення повторної вимоги № 19-07-13-14/1029 від 15.02.2013 року «Про усунення порушень фінансової дисципліни», виявлених під час проведення ревізії фінансово-господарської діяльності позивача за актом ревізії № 07-20/119 від 12.11.2012 року. Стосовно визнання протиправною та скасування вимоги Державної фінансової інспекції в Тернопільській області № 19-07-13-14/1029 від 15.02.2013 року «Про усунення порушень фінансової дисципліни» в п.п. 1-6, то необхідно зазначити, що ухвалою Тернопільського окружного адміністративного суду від 07.03.2013 року в порядку п.3 ч.1 ст.155 КАС України залишено без розгляду п.п. 2-5 вимоги Державної фінансової інспекції в Тернопільській області № 19-07-13-14/1029 від 15.02.2013 року "Про усунення порушень фінансової дисципліни" і дана ухвала набрала законної сили. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. З огляду на наведене вище, відповідач, як суб'єкт владних повноважень, не виконав покладений на нього обов'язок щодо доказування правомірності прийнятого рішення, а тому в порядку ст.162 КАС України необхідно визнати протиправними дії відповідача та скасувати оскаржувану вимогу в частині п.п. 1 та 6. Відповідно до ст. 159 КАС України, судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Враховуючи вищенаведене, колегія суддів приходить до переконання про порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, неповноту з'ясування ним обставин, які мають значення для справи та невідповідність його висновків дійсним обставинам справи, що призвело до неправильного вирішення спору по суті. Відтак, оскаржувана постанова підлягає скасуванню з прийняттям нової, якою необхідно частково задовольнити позовні вимоги.

Результат розгляду: partial