Рішення адміністративного суду від 2014-03-12 00:00:00+02

Позивач звернулася в суд з першої інстанції з позовом управління Пенсійного фонду України в Чернівецькому районі Вінницької області, про виплату надбавки до пенсії. Постановою суду першої інстанції позов поза межами шестимісячного строку звернення до суду залишено без розгляду, в решті позов задоволено. Не погоджуючись з таким судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просять скасувати незаконну, на їх думку, постанову суду першої інстанції та постановити нову, якою відмовити в позові. В своїй апеляційній скарзі апелянт посилається на незаконність, необґрунтованість та необєктивність рішення суду, неповне зясування всіх обставин, що мають значення для вирішення справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права, що є підставою для скасування судового рішення. Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів знаходить, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного. Судом першої інстанції встановлено, що позивач є учасником війни, що підтверджується його пенсійним посвідченням. Відповідно до ст. 14 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" від 22 жовтня 1993 року № 3551-XII (в редакції від 22 грудня 1995 року, яка набрала чинності 02 січня 1996 року) учасникам війни, нагородженим орденами і медалями колишнього Союзу РСР за самовіддану працю і бездоганну військову службу в тилу в роки Великої Вітчизняної війни, пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищуються на 75 процентів мінімальної пенсії за віком, іншим учасникам війни - на 50 процентів мінімальної пенсії за віком. Згідно із Законом України від 05 жовтня 2005 року N 2939-IV "Про внесення змін до Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту"зазначені норми викладено в новій редакції: учасникам війни, нагородженим орденами і медалями колишнього Союзу РСР за самовіддану працю і бездоганну військову службу в тилу в роки Великої Вітчизняної війни, пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищуються на 15 процентів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, іншим учасникам війни - на 10 процентів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність. Відповідно до Прикінцевих положень Закону України "Про внесення змін до Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту"ч. 4 ст. 14 цього Закону набирає чинності з 1 січня 2007 року. Вказані норми протягом 2007 - 2012 років змін не зазнавали, неконституційними не визнавались, отже, підлягають застосуванню з часу набрання ними чинності. Як вбачається з матеріалів справи, позивачу, як учаснику війни, виплачується надбавка до пенсії у розмірі 10 % прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, тобто в повному обсязі та з урахуванням вимог законодавства. Колегія суддів погоджується з відповідачем, що здійснюючи нарахування та виплату доплат до пенсії позивачу, діяв на підставі, у межах повноважень передбачених нормативно-правовими актами, чинними на час проведення виплат. За таких обставин колегія суддів не вбачає підстав для задоволення адміністративного позову. Згідно зі ст.198 ч.1 п. 3 та ст. 202 КАС України суд апеляційної інстанції скасовує постанову суду першої інстанції та приймає нове рішення, якщо встановить порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання.

Результат розгляду: partial