Рішення адміністративного суду від 2014-02-06 00:00:00+02

28.01.2014 [PERSON] звернувся до суду з адміністративним позовом до Управління праці та соціального захисту населення Новозаводської районної у м. Чернігові ради про визнання протиправними дій відповідача стосовно відмови у нарахуванні та виплаті щорічної допомоги на оздоровлення за 2013 рік в розмірі визначеному ч. 4 ст. 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» у розмірі чотирьох мінімальних заробітних плат; стягнення з відповідача не отриману щорічну допомогу на оздоровлення за 2013 рік в сумі 4 782,00 грн. Відповідач копію ухвали про відкриття скороченого провадження отримав 31.01.2014, подавши у встановлений законом строк заперечення на позов (а.с.30). Розгляд справи проведено у порядку скороченого провадження у відповідності до ст.183-2 КАС України, без проведення судового засідання та виклику осіб, які беруть участь у справі. Суддя за результатами розгляду справи в порядку скороченого провадження, оцінивши обставини справи, вважає їх достатніми для прийняття рішення. Встановлено, що [PERSON] є учасником ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС 1-ї категорії, що підтверджується копією посвідчення серії [NUMBER] (а.с.25). Як вбачається з матеріалів справи, щорічна допомога на оздоровлення як учаснику ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС 1-ї категорії, 3 група інвалідності [PERSON] за 2013 рік була нарахована і виплачена Управлінням праці та соціального захисту населення Новозаводської районної у місті Чернігові ради 31 грудня 2013 року в розмірі 90 грн. 00 коп. на підставі Постанови Кабінету Міністрів від 12 липня 2005 року № 562 «Про щорічну допомогу на оздоровлення громадянам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». Згідно обставин справи між сторонами виник спір щодо законності дій відповідача при виплаті одноразової допомоги на оздоровлення у розмірі 90,00 грн., встановленому КМ України, а не відповідно ст. 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». Розділ 8 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» передбачає правила призначення та виплати пенсій і компенсацій особам, віднесеним до категорій 1, 2, 3, 4. Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» № 230/96-ВР від 06.06.1996, а саме частиною 4 статті 48, передбачено виплату щорічної допомоги на оздоровлення вищезазначеній категорії осіб - у розмірі чотирьох мінімальних заробітних плат. Розмір мінімальної заробітної плати визначається на момент виплати. Згідно ст. 46 Конституції України пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом. Відповідно до ст. 22 Конституції України, при прийнятті нових законів або внесення змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод. Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Відповідно до ст. 9 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Суд вирішує справи на підставі Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші нормативно-правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Виходячи з принципів адміністративного судочинства - верховенства права та пріоритетності Законів над іншими нормативними актами, суд вважає, що державою забезпечені правові гарантії захисту прав і свобод людини, у тому числі і відносно осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, які визначаються відповідною статтею Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». Щодо посилань відповідача на те, що рішенням Конституційного Суду України № 3-рп/2012 від 25.01.2012 визначено право Кабінету Міністрів України встановлювати розміри соціальних виплат, які фінансуються за рахунок коштів Державного бюджету України на основі і на виконання Закону України про Державний бюджет України на відповідний рік, суд зазначає наступне. Частиною 4 Прикінцевих положень Закону України «Про Державний бюджет України на 2013 рік», установлено, що у 2013 році норми і положення статей 20, 21, 22, 23, 30, 31, 37, 39, 48, 50, 51, 52 та 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» (Відомості Верховної Ради України, 1992 р., № 13, ст. 178 із наступними змінами), застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України виходячи з наявних фінансових ресурсів Державного бюджету України та бюджету Пенсійного фонду України на 2013 рік. У Постанові Пленуму Вищого адміністративного суду України від 16.03.2012 № 4 «Про судову практику вирішення адміністративними судами спорів, що виникають у зв'язку із застосуванням статей 39, 48, 50, 52, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» зазначено, що судам варто враховувати Рішення Конституційного Суду України від 25 січня 2012 року № 3-рп/2012, яким дано тлумачення, що нормативно-правові акти Кабінету Міністрів України під час вирішення справ про соціальний захист підлягають застосуванню тоді, коли вони видані у межах його компетенції на основі і на виконання Бюджетного кодексу України, закону про Державний бюджет України на відповідний рік та інших законів України. Ураховуючи особливість дії в часі закону про Державний бюджет України на відповідний рік, нормативно-правовий акт Кабінету Міністрів України, виданий на його виконання, також діє у межах бюджетного року. Таким чином виходячи з того, що у 2013 році Кабінетом Міністрів України окремої постанови щодо визначення розмірів допомоги на оздоровлення, не приймалося, посилання відповідача на те, що виплата щорічної допомоги на оздоровлення повинна здійснюватися відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України № 562 від 12.07.2005 є необґрунтованими, оскільки застосування зазначеної постанови було розраховано лише на бюджетний період в 2005 році. Відповідно до статей 21, 105, 162 Кодексу адміністративного судочинства України адміністративний позов може містити вимоги щодо визнання незаконними рішення, дії чи бездіяльності відповідача, зобов'язання його вчинити певні дії, відшкодувати шкоду, заподіяну незаконним рішенням, дією чи бездіяльністю. Установивши, що відповідачі порушили норми права, які регулюють спірні відносини, адміністративний суд повинен визнати такі дії протиправними і зобов'язати відповідачів здійснити нарахування та виплату належних сум відповідно до закону, а не стягують конкретні суми. А тому позовна заява в частині стягнення відповідної суми коштів не підлягає задоволенню. Отже, суд приходить до висновку, що дії відповідача щодо виплати позивачу допомоги на оздоровлення за 2013 рік у розмірі визначеному Постановою КМ України № 562 від 12 липня 2005 «Про щорічну допомогу на оздоровлення громадянам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», а не у розмірі визначеному ст. 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» є протиправними, а порушені права позивача, з метою повного їх захисту, є такими, що підлягають відновленню в судовому порядку, шляхом зобов'язання Управління праці та соціального захисту населення Новозаводської районної у місті Чернігові ради донарахувати та здійснити виплату позивачу щорічної допомоги на оздоровлення за 2013 рік в розмірі чотирьох мінімальних заробітних плат відповідно до ст. 48 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», з урахуванням проведеної виплати. Відповідно до ст. 256 КАС України, вимога [PERSON] щодо звернення даної постанови до негайного виконання не підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Результат розгляду: partial