Рішення адміністративного суду від 2014-01-28 00:00:00+02

Прокурор Новотроїцького району Херсонської області (далі - позивач, прокурор) звернувся до суду з вказаним адміністративним позовом, в якому просить визнати протиправним та скасувати п. 1.2 рішення LІХ сесії Новотроїцької селищної ради (далі - відповідач) VI скликання № 534 від 26.06.2013 "Про надання дозволу на виготовлення проектів землеустрою на передачу безоплатно у власність земельних ділянок" в частині надання дозволу на виготовлення проектів землеустрою на земельні ділянки, що передаються безоплатно у власність із земель житлової та громадської забудови для ведення садівництва в частині передачі земельних ділянок для ведення садівництва [PERSON], на земельну ділянку площею 0,02 га в [ADDRESS]; [PERSON], на земельну ділянку, площею 0,05 га в [ADDRESS]; [PERSON], на земельну ділянку площею 0,11 га в [ADDRESS]; [PERSON], на земельну ділянку площею 0,12 га в [ADDRESS]. Розгляд справи представник позивача просив здійснювати в порядку письмового провадження. Представник відповідача та треті особи в судове засідання не з'явились, про причини неявки суд не повідомили, розгляд справи відкласти не просили, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином. Від відповідача до суду надійшло письмове заперечення на адміністративний позов. Треті особи ні заперечень, ні пояснень на позов не надали. За таких обставин суд вважає за можливе розгляд справи здійснювати в порядку письмового провадження на підставі наявних у справі доказів. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що прокуратурою району виявлено ряд порушень земельного та містобудівного законодавства при прийнятті вказаного рішення, а саме надання відповідачем дозволу третім особам на виготовлення проектів землеустрою щодо відведення безоплатно у власність із земель житлової та громадської забудови земельних ділянок для ведення садівництва без прийняття рішення про зміну цільового призначення цих земельних ділянок. Відповідач свої заперечення на позов мотивує тим, що одним із основних принципів, закріплених Земельним кодекс України є принцип раціонального використання та охорони земель. Зазначає, що Генеральний план смт. Новотроїцьке розроблений державним інститутом "Гіпроград" ще в 1989 році, і під ті плани житлово-громадської забудови передбачались відповідні кошти, але у зв'язку з розпадом Радянського Союзу та відповідним недофінансуванням реальних потреб місцевих територіальних громад, інтереси яких представляють органи місцевого самоврядування, цей Генеральний план дуже застарів на теперішній час. Через брак коштів його корегування своєчасно не проведено. Земельні ділянки, які планувалось передати громадянам [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] для ведення садівництва із земель житлової та громадської забудови, фактично є залишками від приватизації присадибних земельних ділянок (земельних ділянок для будівництва та обслуговування житлових будинків, господарських будівель і споруд) і фактично є ріллею - землями сільськогосподарського призначення, а землі сільськогосподарського призначення можуть надаватись для ведення садівництва (ст. 35 Земельного кодексу України). Тому доцільніше та раціональніше було б передати їх для садівництва, в цілях екологічної безпеки, а не для розведення бур'янів. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що на підставі заяв громадян LІХ сесією Новотроїцької селищної ради VI скликання 26 червня 2013 р. було прийнято рішення № 534 "Про надання дозволу на виготовлення проектів землеустрою на передачу безоплатно у власність земельних ділянок", пунктом 1.2 якого надано дозвіл на виготовлення проектів землеустрою на земельні ділянки, що передаються безоплатно у власність із земель житлової та громадської забудови для ведення садівництва, зокрема: - [PERSON], яка проживає в [ADDRESS], на земельну ділянку площею 0,02 га в [ADDRESS]; - [PERSON], яка проживає в [ADDRESS] на земельну ділянку,площею 0,05 га в [ADDRESS]; - [PERSON], яка проживає в [ADDRESS] на земельну ділянку площею 0,11 га в [ADDRESS]; - [PERSON], який проживає в [ADDRESS] на земельну ділянку площею 0,12 га в [ADDRESS]. За змістом довідки архітектора Новотроїцької селищної ради від 16.12.2013 р. № 15, наданої прокурору Новотроїцького району, ведення садівництва на земельних ділянках, що надаються названим громадянам, не відповідає Генеральному плану смт. Новотроїцьке. Надаючи правову оцінку позиціям сторін, суд вважає за необхідне врахувати такі обставини та приписи законодавства. Одним з принципів земельного законодавства згідно зі ст. 5 Земельного кодексу України є забезпечення раціонального використання та охорони земель, про що справедливо вказує в своєму запереченні відповідач. За змістом ст. ст. 18-19 ЗК України усі землі в межах території України за основним цільовим призначенням поділяються на категорії, які мають особливий правовий режим, а саме: землі сільськогосподарського призначення; землі житлової та громадської забудови; землі природно-заповідного та іншого природоохоронного призначення; землі оздоровчого призначення; землі рекреаційного призначення; землі історико-культурного призначення; землі лісогосподарського призначення; землі водного фонду; землі промисловості, транспорту, зв'язку, енергетики, оборони та іншого призначення. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 20 ЗК України віднесення земель до тієї чи іншої категорії здійснюється на підставі рішень органів державної влади, Верховної Ради Автономної Республіки Крим, Ради міністрів Автономної Республіки Крим та органів місцевого самоврядування відповідно до їх повноважень. Зміна цільового призначення земельних ділянок державної або комунальної власності провадиться Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування, які приймають рішення про затвердження проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок та передачу цих ділянок у власність або надання у користування відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. Види використання земельної ділянки в межах певної категорії земель (крім земель сільськогосподарського призначення та земель оборони) визначаються її власником або користувачем самостійно в межах вимог, встановлених законом до використання земель цієї категорії, з урахуванням містобудівної документації та документації із землеустрою. Земельні ділянки сільськогосподарського призначення використовуються їх власниками або користувачами виключно в межах вимог щодо користування землями певного виду використання, встановлених статтями 31, 33 - 37 цього Кодексу (ч. 5 ст. 20 ЗК України). Землі сільськогосподарського призначення передаються у власність та надаються у користування громадянам - для ведення особистого селянського господарства, садівництва, городництва, сінокосіння та випасання худоби, ведення товарного сільськогосподарського виробництва (ч. 3 ст. 22 ЗК України). Таким чином, земельні ділянки для ведення садівництва належать до категорії земель сільськогосподарського призначення. Разом з тим, відповідно до ст.ст. 38, 39 ЗК України до земель житлової та громадської забудови належать земельні ділянки в межах населених пунктів, які використовуються для розміщення житлової забудови, громадських будівель і споруд, інших об'єктів загального користування. Використання земель житлової та громадської забудови здійснюється відповідно до генерального плану населеного пункту, іншої містобудівної документації, плану земельно-господарського устрою з дотриманням будівельних норм, державних стандартів і норм. Згідно з ч. 1 ст. 17 Закону України від 17.02.2011 № 3038-VI "Про регулювання містобудівної діяльності" генеральний план населеного пункту є основним видом містобудівної документації на місцевому рівні, призначеної для обґрунтування довгострокової стратегії планування та забудови території населеного пункту. На підставі затвердженого генерального плану населеного пункту розробляється план земельно-господарського устрою, який після його затвердження стає невід'ємною частиною генерального плану. Аналіз наведених законодавчих приписів дає підстави для висновку, що землі для садівництва та землі житлової та громадської забудови належать до різних категорій, мають різний правовий режим та повинні використовуватись відповідно до їх цільового призначення. З матеріалів справи вбачається, що земельні ділянки, щодо яких Новотроїцькою селищною радою третім особам надано дозвіл на виготовлення проектів землеустрою у зв'язку з переданням цих ділянок у власність для ведення садівництва, належать до категорії земель житлової та громадської забудови. Відповідачем ця обставина не заперечується. Жодних доказів зміни цільового призначення зазначених земельних ділянок відповідачем суду не надано. Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Згідно з ч. 3 ст. 24 Закону України від 21.05.1997 № 280/97-ВР "Про місцеве самоврядування в Україні" органи місцевого самоврядування та їх посадові особи діють лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією і законами України, та керуються у своїй діяльності Конституцією і законами України, актами Президента України, Кабінету Міністрів України, а в Автономній Республіці Крим - також нормативно-правовими актами Верховної Ради і Ради міністрів Автономної Республіки Крим, прийнятими у межах їхньої компетенції. Порядок безоплатної приватизації земельних ділянок громадянами встановлений ст. 118 ЗК України. Цей порядок передбачає звернення громадянина до органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування із клопотанням (заявою) про приватизацію земельної ділянки, розгляд цими органами клопотання, надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, прийняття рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність. За приписами ч. 7 ст. 118 ЗК України підставою відмови у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки може бути лише невідповідність місця розташування об'єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку. Згідно з наявними у справі доказами саме місце розташування земельних ділянок, щодо яких відповідачем третім особам надано дозвіл на виготовлення проектів землеустрою, не відповідає Генеральному плану смт. Новотроїцьке, що є підставою для відмови у наданні такого дозволу. Надавши дозвіл на виготовлення проектів землеустрою, відповідач порушив вимоги ст. 19 Конституції України, ч. 3 ст. 24 Закону України від 21.05.1997 № 280/97-ВР "Про місцеве самоврядування в Україні" та ст. 38,39, 118 Земельного кодексу України. Відповідно до частини 1 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. Відповідачем не надано суду належних доказів на обґрунтування своїх заперечень на позов. В свою чергу, надані позивачем докази та встановлені судом обставини свідчать про обґрунтованість вимог прокурора щодо визнання протиправним та скасування рішення Новотроїцької селищної ради в оскаржуваній частині. З огляду на викладене вище суд задовольняє позовні вимоги повністю.

Результат розгляду: granted