Рішення адміністративного суду від 2014-01-22 00:00:00+02

Постановою Орджонікідзевського районного суду м.Маріуполя Донецької області від 10 грудня 2013 р. у справі № 265/8797/13-а в задоволенні позову [PERSON] до Управління Пенсійного фонду України в Орджонікідзевському районі м. Маріуполя Донецької області про визнання неправомірними дій та зобов'язання здійснити перерахунок пенсії - відмовлено. Не погоджуючись із прийнятим рішенням, позивач - [PERSON] , подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати вищевказану постанову та постановити нове рішення, яким задовольнити позов у повному обсязі. Мотивами апеляційної скарги особа, яка її подала, зазначає порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а також невідповідність висновків суду обставинам справи та неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи. Колегія суддів, заслухавши доповідь судді - доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню виходячи з наступного. Судом апеляційної інстанції встановлено та підтверджено матеріалами справи, що позивачка - [PERSON], з 16.09.2013 року знаходиться на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України в Орджонікідзевському районі м. Маріуполя Донецької області, як отримувач пенсії державного службовця. 28.10.2013 року позивач звернулась до відповідача із заявою про перерахунок пенсії, з урахуванням сум індексації заробітної плати, матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань відповідно до довідки Головного управління юстиції у Донецькій області від 16.09.2013 року № 15721053-23 про складові заробітної плати, що подається для перерахунку пенсії відповідно до ЗУ «Про державну службу». Рішенням № 4738 від 07.11.2013 року відповідач відмовив позивачу в перерахунку призначеної пенсії . Колегія суддів зазначає, що приймаючи рішення про відмову в задоволенні позовних вимог позивача, суд першої інстанції невірно застосував норми матеріального права, а тому підлягає відновленню право позивача на пенсійне забезпечення, з урахуванням наданої довідки Головного управління юстиції у Донецькій області від 16.09.2013 року № 15721053-23, виходячи із складових заробітної плати та фактично отриманих її сум. Частиною першою статті 1 Закону України «Про оплату праці» встановлено, що заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу. Статтею 2 цього Закону визначено структуру заробітної плати, до якої входить: основна та додаткова заробітна плата, а також заохочувальні та компенсаційні виплати. Частиною другою статті 33 Закону України «Про державну службу» передбачено, що заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплати за ранги, надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок. Аналіз наведених положень дає підстави для висновку, що всі отримані позивачем та враховані судом види матеріального забезпечення входили до системи оплати праці державного службовця. Крім того, статтею 66 Закону України «Про пенсійне забезпечення» врегульовано види оплати праці державного службовця. Відповідно до частини першої статті 66 цього Закону до заробітку для обчислення пенсії включаються всі види оплати праці (виплат, доходу), на які відповідно до Закону України «Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування» нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, в межах максимальної величини фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, оподатковуваного доходу (прибутку), сукупного оподатковуваного доходу (граничної суми заробітної плати (доходу), з яких справляються страхові внески (збори) до соціальних фондів, що діяла на день одержання зазначеного заробітку (виплат, доходу). Стаття 41 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» визначає виплати (доходи), що враховуються в заробітну плату (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії. Так, зокрема до такого доходу (заробітної плати) враховуються: суми виплат, отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно з цим Законом були фактично нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески; суми виплат, отримуваних застрахованою особою до набрання чинності цим Законом, у межах сум, на які відповідно до законодавства, що діяло раніше, нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування. За змістом наведених норм отримувані застрахованою особою суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, враховуються в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати. Зазначені висновки узгоджуються з правовою позицією Верховного Суду України, яка викладена в постанові від 20 лютого 2012 року у справі № 21-430а11. Стосовно дати, з якої необхідно провести перерахунок пенсії позивача , колегія суддів зазначає, оскільки заява про перерахунок пенсії разом з довідкою від 16.09.2013 року № 15721053-23, була надана до управління 28.10.2013 р., враховуючи приписи частини 4 статті 45 Закону України « Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» , відповідно до якої перерахунок призначеної пенсії, провадиться у разі виникнення права на підвищення пенсії - з першого числа місяця, в якому пенсіонер звернувся за перерахунком пенсії, якщо відповідну заяву з усіма необхідними документами подано ним до 15 числа включно, і з першого числа наступного місяця, якщо заяву з усіма необхідними документами подано ним після 15 числа, колегія суддів приходить до висновку, що перерахунок пенсії необхідно провести з 01.11.2013 р. Відповідно до положень ч.1 ст. 94 КАС України - якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України , а тому , оскільки судом апеляційної інстанції задоволені частково вимоги апелянта, підлягають поверненню суми витрат по сплаті судового збору в розмірі 34,41 грн. Згідно до статті 202 КАС України - підставами для скасування постанови або ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є, зокрема, невідповідність висновків суду обставинам справи та порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання.

Результат розгляду: partial