Рішення адміністративного суду від 2014-03-04 00:00:00+02

Позивач просить стягнути з управління праці та соціального захисту населення Овруцької районної державної адміністрації (далі - УПСЗН Овруцької РДА) на його користь щомісячну грошову допомогу у зв»язку з обмеженням споживання продуктів харчування місцевого виробництва та особистого підсобного господарства виходячи із розміру 40% мінімальної заробітної плати щомісячно, передбаченої ст.37 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" (далі - Закон) за період з 01.07.2013 року по 31.12.2013 року в сумі 2768,60 грн., мотивуючи тим, що він проживає в м. Овруч Житомирської області. За вказаний період йому виплачувалась компенсація, що встановлена в Законі, не в кратному відношенні до мінімальної заробітної плати, а згідно постанови КМ України № 836 від 26.07.1996 року, що призвело до порушення його прав. Позивач в судове засідання не з»явився, хоча належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, будучи повідомленим належним чином про час і місце розгляду справи. Дослідивши письмові докази, наявні в матеріалах справи, суд приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Позивач проживає в м. Овруч Житомирської області, що вбачається з копії паспорту. Переліком населених пунктів Житомирської і Київської областей, віднесених до зони радіоактивного забруднення внаслідок катастрофи, затвердженого постановою КМ України № 106 від 23.07.1991 року та розпорядженням КМ України № 17 від 12.01.1993 року, м. Овруч Житомирської області віднесено до зони гарантованого добровільного відселення. Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України. Відповідно до Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" передбачені слідуючи виплати : - ст.37 Закону - громадянам, які проживають на територіях радіоактивного забруднення, виплачується щомісячна грошова допомога у зв'язку з обмеженням споживання продуктів харчування місцевого виробництва та особистого підсобного господарства у зоні гарантованого добровільного відселення- 40 % від мінімальної заробітної плати ; Постановою КМ України № 836 від 26.07.1996 року усупереч Закону, встановлено конкретні розміри таких компенсацій і, зокрема : - для щомісячної грошової допомоги громадянам, які проживають на територіях радіоактивного забруднення, у зв'язку з обмеженням споживання продуктів харчування місцевого виробництва і особистого підсобного господарства у зоні гарантованого добровільного відселення - 210 тис.крб. (2,10 грн. за гр.реф.) ; Частиною 1 ст.9 КАС України визначено, що суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхні посадови і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Згідно з Прикінцевими положеннями Закону України "Про Державний бюджет України на 2013 рік" у 2013 році норми і положення статей 20, 21, 22, 23, 30, 31, 37, 39, 48, 50, 51, 52 та 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України виходячи з наявних фінансових ресурсів Державного бюджету України та бюджету Пенсійного фонду України на 2013 рік. У світлі рішень Конституційного Суду України від 26 грудня 2011 року №20-рп/2011 та 25 січня 2012 року №3-рп/2012 суди під час вирішення справ про соціальний захист громадян керуються, зокрема, принципом законності. Цей принцип передбачає застосування судами законів України, а також нормативно-правових актів відповідних органів державної влади, виданих на підставі , у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, в тому числі нормативно-правових актів Кабінету Міністрів України, виданих у межах його компетенції, на основі й на виконання Бюджетного кодексу України, закону про Державний бюджет України, закону про Державний бюджет на відповідний рік та інших законів України. Метою і особливістю закону про Державний бюджет України є забезпечення належних умов для реалізації положень інших законів України, які передбачають фінансові зобов'язання держави перед громадянами, спрямовані на їх соціальний захист, у тому числі й надання пільг, компенсацій і гарантій (пункт 4 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 09 липня 2007 року №6-рп/2007 у справі про соціальні гарантії громадян). З урахуванням наведеного вище, суд дійшов висновку щодо правомірності дій відповідача по нарахуванню та виплаті позивачу щомісячної грошової допомоги у зв»язку з обмеженням споживання продуктів місцевого виробництва на підставі положень Закону України "Про Державний бюджет України на 2013 рік" та у розмірах, встановлених постановою Кабінету Міністрів України №836 від 26.07.1996 року "Про компенсаційні виплати особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", яка була прийнята на виконання вимог Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" та є чинною на час виникнення спірних правовідносин. Зазначена заява не відповідає вимогам ст. 106 КАС України. Так, відповідно до п.4 ч.1 ст. 106 КАС України у позовній заяві зазначається зміст позовних вимог згідно з ч. 4 ст. 105 КАС України і виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги (скасування або визнання нечинним рішення відповідача - суб"екта владних повноважень повністю чи окремих його положень., зобов"язання відповідача - суб"екта владних повноважень прийняти рішення або вчинити певні дії., зобов"язання відповідача - суб"екта владних повноважень утриматися від вчинення певних дій., стягнення з відповідача - суб"екта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, завданої його незаконним рішенням, дією або бездіяльністю., виконання зупиненої чи не вчиненої дії., встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб"екта владних повноважень., примусове відчудження земельної ділянки, інших об'єктів нерухомого майна, що на ній розміщені, з мотивів суспільної необхідності). На підставі викладеного, суд вважає, що в задоволенні позовних вимог слід відмовити за безпідставністю.

Результат розгляду: denied