Рішення адміністративного суду від 2014-03-04 00:00:00+02

Управління пенсійного фонду України в м. Луцьку звернулося в суд з адміністративним позовом до [PERSON] про стягнення надміру виплаченої суми пенсії. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 27.07.2012 року відповідач звернулась з заявою про призначення пенсії відповідно до Тимчасової Угоди між Урядом України та Урядом Російської Федерації про гарантії прав громадян, які працювали в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі від 15.01.1993 р. Згідно поданої заяви та на підставі трудової книжки 05.10.2012 року управлінням ПФУ призначено [PERSON] пенсію з 27.07.2012 року. Вказує, що згідно ч. 1 ст. 3 Тимчасової Угоди при призначенні пенсії у відповідності із ст. 1 цієї угоди на території України, компетентні органи Російської Федерації відшкодовують витрати на виплату цієї пенсії у тій частині, яка відповідає тривалості трудового стажу, виробленого в районах Крайньої Півночі або місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, починаючи з 01.01.1991 року. В зв'язку з чим, для обчислення і виплати частини пенсії було надіслано у Пенсійний фонд Російської Федерації формуляр, однак рішенням УПФР в м. Воркута РК №25/11 від 01.03.2013 року відмовлено в призначенні частини пенсії [PERSON] Враховуючи наведене, управління ПФУ в м. Луцьку повторно вивчено право на пенсію відповідача, призначеної з 27.07.2012 року та прийнято рішення від 05.09.2013 року №24, яким припинено виплату пенсії [PERSON] В зв'язку з тим, що відповідачем були подані недостовірні документи, їй було призначена та виплачена пенсія в розмірі 8890,13 грн., на яку вона не мала права, тому просить стягнути з відповідача надміру виплачену суму пенсії. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала з підстав, викладених у заяві та просила позов задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позов визнала, не заперечувала щодо його задоволення. Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши письмові докази, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення. Судом встановлено, що 27.07.2012 року [PERSON] звернулась з заявою про призначення пенсії відповідно до Тимчасової Угоди між Урядом України та Урядом Російської Федерації про гарантії прав громадян, які працювали в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі від 15.01.1993 р. (а.с. 4). Згідно поданої заяви 05.10.2012 року управлінням ПФУ призначено [PERSON] пенсію (а.с. 5). У відповідності до ч. 1 ст. 3 Тимчасової Угоди при призначенні пенсії на території України, компетентні органи Російської Федерації відшкодовують витрати на виплату цієї пенсії у тій частині, яка відповідає тривалості трудового стажу, виробленого в районах Крайньої Півночі або місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, починаючи з 01.01.1991 року. Проте, рішенням УПФР в м. Воркута №25/11 від 01.03.2013 року відмовлено в призначенні частини пенсії [PERSON] (а.с. 6). Статтею 5 ЗУ «Про пенсійне забезпечення» визначено, що право на соціальну пенсію мають усі непрацездатні громадяни на умовах, що визначаються цим Законом. Згідно ст. 1 Тимчасової угоди між урядом України та урядом Російської Федерації про гарантії прав громадян, які працювали в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, яка набула чинності 15.01.1993 року, мають право на пенсію по старості (за віком) громадяни сторін, що домовляються, які працюють не менше 15 календарних років в районах Крайньої Півночі, незалежно від місця їх постійного проживання на території обох держав жінки - по досягненню 50 років і при загальному стажі роботи не менше 20 років. Рішенням управління Пенсійного фонду України в місті Луцьку від 05.09.2013 року №24 припинено виплату пенсії [PERSON] (а.с. 11-12). Відповідно до ч. 1 ст. 50 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду чи в судовому порядку. На думку суду, враховуючи ту обставину, що на підставі недостовірних документів [PERSON] була призначена та виплачена пенсія на суму 8890,13 грн., на отримання якої вона не мала права, тому вимога про стягнення надміру виплаченої пенсії підлягає задоволенню. Крім того, відповідно до ч.1 ст. 87 КАС України, підлягають до задоволення вимоги позивача про відшкодування відповідачем понесених витрат з розглядом справи.

Результат розгляду: granted