Рішення адміністративного суду від 2014-01-20 00:00:00+02

[PERSON] звернувся до суду з позовом про скасування постанови про адміністративне правопорушення від 21.12.2013 року. У своєму адміністративному позові вказав, що не згоден з постановою про адміністративне правопорушення від 21.12.2013 року і вважає її необґрунтованою, оскільки дане правопорушення не вчиняв. Дійсно, 21.12.2013 року позивач рухався по вул. Кільцева в м. Києві і був зупинений в районі ТЦ «Епіцентра» представником ДАІ, який попросив пред'явити документи. З автомобілю він не виходив, бо був впевнений, що інспектор здійснює перевірку його документів по базі даних ДАІ. Через 30 хвилин він підійшов до інспектора і запитав в чому причина зупинка автомобіля. Інспектор повідомив йому, що нібито він, позивач, проїхав на червоне світло світлофору і попросив сісти в машину ДАІ для підписання вже оформленого без його участі протоколу про адміністративне правопорушення. На вимогу інспектора позивач сів у автомобіль, де знаходився старший лейтенант міліції Пугач О.С. Позивач пояснив йому, що рухався виключно на зелене світло світлофору з дотриманням Правил дорожнього руху. Але, незважаючи на пояснення позивач, ст. інспектор Пугач О.С. склав протокол від 21.12.2012 року за ст..122 ч.2 КпАП України. Позивач не згоден з вчиненням правопорушення, так як проїхав на зелене світло світлофора.. Зі слів інспектора був начебто зроблений відеозапис, але позивачу цей відеозапис наданий не був, і в протоколі не було зроблено примітка про застосування відеокамери. На підставі вищезазначеного протоколу, інспектор виніс постанову про притягнення позивача до адміністративної відповідальності та піддав стягненню у вигляді штрафу в розмірі 425 грн. Позивач вважає, що постанова від 21.12.2013 року винесена незаконно, упереджено, з грубим порушенням порядку розгляду справи про адміністративне правопорушення. У своєму позові позивач вказав, що він не вчиняв правопорушення, про яке йдеться в оскаржуваній постанові, а сама постанова не відповідає вимогам закону, а також докази, якими керувався інспектор ДАІ є незаконними та були здобуті з порушенням ст..62 Конституції України та Наказу МВС України № 111 від 27.03.2009року. Позивач [PERSON]В просить скасувати постанову від 21.12.2013 року. У судовому засіданні позивач позов підтримав і просить його задовольнити. Відповідач у судове засідання не з'явився, хоча був повідомлений у встановленому законом порядку, але своїх клопотань та заперечень суду не надав. Дослідивши докази по справі, суд вважає, що адміністративний позов [PERSON]. підлягає задоволенню з наступних підстав. Із постанови про адміністративне правопорушення АРІ № 065676 від 21.12.2013 року вбачається, що [PERSON] притягнуто за ст.122 ч.2 КУпАП до адміністративної відповідальності і на нього накладено штраф у розмірі 425 гривень. Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненням особи, висновком експерта, показаннями технічних приладів та технічних засобів. Як вбачається із матеріалів справи, відповідачем у протоколі про адміністративне правопорушення не надано доказів правомірності застосування відеокамери, на яку був начебто здійсненій запис маневру позивача на автомобілі. Крім того, як вбачається із вищевказаного протоколу правопорушення, що в своїх пояснення [PERSON] вказав, що доказів скоєння правопорушення йому не надано, протокол складений у його відсутність, але цей факт не підтверджено свідками. Суд вбачає, що при розгляді справи інспектором ДАІ не були з'ясовані і доведені обставини, які б свідчили, що в діях [PERSON] є ознаки проступку. У судовому засіданні було встановлено, що відповідачем по справі не надано доказів того, що водій [PERSON] порушив Правила дорожнього руху. Відповідно до ст.62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. Таким чином, адміністративний позов [PERSON] повністю знайшов своє обґрунтування та докази, і тому підлягає задоволенню.

Результат розгляду: granted