Рішення адміністративного суду від 2014-03-12 00:00:00+02

[PERSON] звернувся до суду з позовом до Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Рівненській області (далі - Інспекції ДАБК) про визнання протиправною бездіяльності вказаного суб'єкта владних повноважень щодо не реєстрації декларації від 14 березня 2013року про готовність до експлуатації об'єкта - добудови офісного приміщення за адресою м.Рівне, вул.Соборна, 34, та зобов'язання відповідача зареєструвати відповідно до встановленого порядку декларацію від 14.03.2013 року про готовність вищевказаного об'єкта до експлуатації. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що [PERSON] на праві приватної власності належить19/100 ідеальної частки нежитлового приміщення в м. Рівне на вул. Соборна, 34. Дане право підтверджується договором дарування від 13.03.2002 року АЕР №529057, зареєстрованому КП РОБТІ, витягом з реєстру прав власності на нерухоме майно від 21.04.2003 року, серія ВАА №551201. Вказане нерухоме майно було придбане в ТзОВ «ІППОН», яке до моменту відчуження в 2002 році здійснило його реконструкцію. Виконання будівельних робіт ТзОВ «ІППОН» здійснювало на підставі дозволу від 11.12.2001 року №300. Після закінчення робіт об'єкт не було здано в експлуатацію у встановленому законодавством порядку. Внаслідок цього позивачем придбано у власність вищевказаний об'єкт, не зданий в експлуатацію після проведення реконструкції первинним власником. На даний час позивач має намір здати його в експлуатацію у відповідності до вимог чинного законодавства. З цією метою він 14 березня 2013 року подав до інспекції ДАБК у Рівненській області два примірники декларації про готовність до експлуатації офісного приміщення в м.Рівне вул.Соборна, 34. Оскільки відповіді про прийняте рішення [PERSON] не отримував, тому 10.12.2014 року він звернувся до Інспекції з листом щодо надання відповідної інформації щодо реєстрації або відмови у реєстрації декларації. 23.12.2013 року позивачу був надісланий лист за вих. № 01-20/4068, у якому зазначено, що така інформація розміщується на сайті Держархбудінспекції України та повідомлено, що інформація про реєстрацію декларації чи її повернення на доопрацювання доводиться до заявника у спосіб отримання декларації. Представник позивача позовні вимоги підтримав з наведених у позові підстав. Додатково пояснив, що про відмову у реєстрації декларації позивачу стало відомо у лютому 2014 року, тобто вже під час розгляду адміністративної справи у суді. З покликанням на Закон України «Про регулювання містобудівної діяльності», Порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів просив позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. Представник відповідача проти позову заперечив та, зокрема, пояснив, що дійсно 14.03.2013 року до інспекції ДАБК у Рівненській області представником [PERSON] було подано декларацію про готовність об'єкта до експлуатації - офісного приміщення у м. Рівне на вул. Соборна, 34. Під час подання такої, працівником відділу дозвільних процедур було роз'яснено представнику [PERSON], що термін реєстрації декларації чи повернення її на доопрацювання складає 10 робочих днів. Після проходження вказаного термін необхідно прибути до інспекції для отримання результатів розгляду поданої декларації. Крім того, було доведено до відома представника, що надання результатів розгляду декларації здійснюється у спосіб її отримання. Про ознайомлення з вказаними роз'ясненнями та фактом отримання посадовою особою інспекції два примірника декларації представник [PERSON] у відповідному журналі реєстрації отриманих декларацій поставив свій підпис. В результаті розгляду інспекцією отриманої декларації встановлено, що відсутня повнота даних інформації щодо її заповнення, а тому на підставі пунктів 20, 21 Порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів, затвердженого постановою КМУ від 13.04.2011 року №461, підлягає поверненню на доопрацювання. Відповідно 27.03.2013 року за №РВ 152170860147 підготовлено та підписано першим заступником начальника Інспекції ДАБК лист, яким з обґрунтуванням підстав повернуто декларацію щодо офісного приміщення в м. Рівне на вул. Соборна, 34, на доопрацювання. Оскільки [PERSON] чи його представник не зверталися до Інспекції про отримання результатів розгляду поданої декларації, лист від 27.03.2013 року за №РВ 152170860147 та примірник декларації про готовність об'єкта до експлуатації залишалися в справі щодо даного об'єкта. Тому, вважає що повертаючи на доопрацювання декларацію про готовність об'єкта до експлуатації офісного приміщення у м. Рівне на вул. Соборна, 34, інспекція ДАБК діяла в межах та спосіб, що передбачений чинним законодавством України. Щодо вимоги зобов'язання зареєструвати декларацію, то реєстрація декларації про готовність об'єкта до експлуатації можлива у разі наявності повноти даних, зазначених у ній, при умові дотримання порядку її подання та оформлення, що визначено пунктами 20, 21 Порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів, затвердженого постановою КМУ від 13.04.2011 року №461 Крім того, згідно вищевказаного Порядку рішення суду не є обов'язковою підставою для реєстрації декларації про готовність об'єкта до експлуатації. Просив суд у задоволенні позовних вимог відмовити повністю. Заслухавши у відкритому судовому засіданні пояснення представників сторін, дослідивши подані суду письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що позов до задоволення не підлягає з огляду на наступне. Згідно вимог частини першої статті 10 Закону України "Про архітектурну діяльність" №687-ХІV від 20 травня 1999 року для забезпечення під час забудови територій, розміщення і будівництва об'єктів архітектури додержання суб'єктами архітектурної діяльності затвердженої містобудівної та іншої проектної документації, вимог вихідних даних, а також з метою захисту державою прав споживачів будівельної продукції здійснюється в установленому законодавством порядку державний архітектурно-будівельний контроль та нагляд. Відповідно до частини другої вказаної статті державний архітектурно-будівельний контроль та нагляд здійснює центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю (далі - орган державного архітектурно-будівельного контролю). Згідно з пунктом 3 Положення про Державну архітектурно-будівельну інспекцію України, затвердженого Указом Президента України № 439 від 08 квітня 2011 року, основними завданнями даного органу є здійснення в межах своїх повноважень державного контролю за дотриманням законодавства, стандартів, нормативів, норм, порядків і правил із зазначених питань та виконання дозвільних та реєстраційних функцій у будівництві, ліцензування господарської діяльності, пов'язаної зі створенням об'єктів архітектури. Відповідно до пункту 1 Положення про інспекцію державного архітектурно-будівельного контролю у Рівненській області, затвердженого наказом Державної архітектурно-будівельної інспекції України № 22 від 02 червня 2011 року, інспекція державного архітектурно-будівельного контролю у Рівненській області є територіальним органом Державної архітектурно-будівельної інспекції України. Пунктом 4 Положення про інспекцію державного архітектурно-будівельного контролю у Рівненській області встановлено, що інспекція відповідно до покладених на неї завдань проводить перевірки відповідності виконання підготовчих та будівельних робіт, будівельних матеріалів, виробів і конструкцій, що застосовуються при будівництві об'єктів, вимогам державних стандартів, будівельних норм і правил, технічним умовам, затвердженим проектним вимогам (рішенням); своєчасності та якості проведення передбачених нормативно-технічною і проектною документацією зйомок, замірів, випробувань, а також ведення журналів робіт, наявності у передбачених законодавством випадках паспортів, актів та протоколів випробувань, сертифікатів та іншої документації, здійснює контроль за виконанням приписів про усунення порушень вимог законодавства у сферах містобудівної діяльності, державних будівельних норм, стандартів і правил під час виконання підготовчих та будівельних робіт. Наведена вище норма дублюється в підпунктах 9, 10 пункту 4 Положення про Державну архітектурно-будівельну інспекцію України, затвердженого Указом Президента України №439 від 08 червня 2011 року. Згідно ч.1 ст.39 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів, що належать до I-III категорій складності, та об'єктів, будівництво яких здійснювалося на підставі будівельного паспорта, здійснюється шляхом реєстрації органом державного архітектурно-будівельного контролю на безоплатній основі поданої замовником декларації про готовність об'єкта до експлуатації. Форма декларації про готовність об'єкта до експлуатації, порядок її подання і реєстрації визначаються Кабінетом Міністрів України. Таким підзаконним актом є Постанова Кабінету Міністрів України від 13.04.2011 року №461 «Питання прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів». У відповідності до п.18 Порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів, затвердженого постановою КМУ від 13.04.2011 року №461 (далі - Порядок) замовник (його уповноважена особа) подає особисто або надсилає рекомендованим листом з описом вкладення до Інспекції два примірники декларації за формою згідно з додатком 1. У разі подання декларації до дозвільного центру він передає її Інспекції не пізніше наступного робочого дня. Один примірник декларації після проведення реєстрації повертається замовнику, а другий - залишається в Інспекції, яка її зареєструвала. Замовник відповідно до закону відповідає за повноту та достовірність даних, зазначених у поданій ним декларації (п.19 Порядку). Інспекція перевіряє протягом десяти робочих днів з дати подання (надходження) до неї декларації повноту даних, зазначених у ній, та реєструє декларацію (п.20 Порядку). У разі коли декларація подана чи оформлена з порушенням установлених вимог, Інспекція повертає її на доопрацювання з обґрунтуванням підстав повернення у строк, передбачений для її реєстрації. Після усунення недоліків, що стали підставою для повернення декларації на доопрацювання, замовник може повторно звернутися до Інспекції для реєстрації декларації (п.21 Порядку). Як вбачається з матеріалів справи, до Інспекції ДАБК у Рівненській області представником [PERSON] 14.03.2013 року подано для реєстрації два примірники декларації про готовність об'єкта до експлуатації - офісного приміщення в м. Рівне по вул. Соборна, 34 (а.с.20-28). Згідно витягу з журналу реєстрації отриманих декларацій інспекції за порядковим номером 279 зареєстровано отриману декларацію від представника [PERSON] (а.с.42-45). Одночасно, у згаданому витягу з журналу міститься підпис представника [PERSON] про те, що документи здав та з терміном реєстрації декларації ознайомлений. У наступній графі журналу зазначено дата та номер відмови в реєстрації декларації, а саме: 27.03.2013 року, № РВ 152130860147, що відповідає даті та номеру, внесеним до листа відмови (повернення декларації на доопрацювання), що долучена до матеріалів справи представником відповідача (а.с.46). Дослідженні матеріали свідчать, що розгляд поданої 14.03.2013 року декларації здійснено протягом 10 днів, тобто з дотриманням Порядку, оскільки рішення про відмову у реєстрації декларації прийняте 27.03.2013 року за № РВ152170860147. З аналізу зазначеного листа та декларації про готовність до експлуатації об'єкта - офісного приміщення в м. Рівне на вул. Соборна, 34 (далі - декларація), судом встановлено наступне. Згідно з листом від 27.03.2013 року № РВ152170860147 (далі - лист) першою підставою для повернення декларації на доопрацювання було відсутність відомостей щодо підкласу коду об'єкта. Згідно з вступною частиною Державного класифікатора будівель та споруд ДК 018-2000, затвердженого наказом Держстандарту України від 17.08.2000 року №507, загальна структура цифрового коду ДК БС відповідає такій схемі: Х - розділ; ХХ - підрозділ; ХХХ - група; ХХХХ - клас; ХХХХ.Х - підклас. Визначаючи код об'єкта, замовник у декларації зазначив лише чотири цифри. Разом з тим інформація щодо п'ятої цифри, яка визначає підклас, відсутня. Другою підставою повернення декларації на доопрацюваня стало відсутність у п.3 серії та номеру кваліфікаційного сертифіката відповідальної особи - інженера з технічного нагляду. Згідно з додатками до зазначеного вище Порядку до п.3 декларації вимагається вносити серію та номер кваліфікаційного сертифіката інженера з технічного нагляду. Проте подана для реєстрації декларація такої інформації не містила. Також у п.4 декларації відсутня інформації про місце знаходження підрядника (назва вулиці, номер будинку); п.6 - відсутня інформація про ім'я та по батькові, відповідальних за виконання робіт осіб, а також номер телефону приватного підприємця [PERSON]; в п.8 - відсутня інформація про ім'я та по батькові, відповідальних осіб генерального проектувальника (проектувальника); в п.10 - відсутня інформація про орган, яким виданий або зареєстрований дозвіл на виконання будівельних робіт; в п.11-1 відсутня інформація про номер видачі документу, що посвідчує право власності чи користування земельною ділянкою; в п.12 - відсутня інформація про огороджуючи конструкції, фасади об'єкта; подана декларація не підписана замовником; в п.14 - відсутня інформація про показники пускового комплексу або черги об'єкта. Як встановлено судом, досліджена декларація дійсно не містить вищевказаної інформації, внесення якої вимагає затверджена Кабінетом Міністрів України форма декларації про готовність об'єкта до експлуатації. За таких обставин суд дійшов висновку, що дії відповідача щодо повернення декларації на доопрацювання листом від 27.03.2013 року №РВ 152170860147 відповідають вимогам пунктів 20 та 21 Порядку та є правомірними. Крім того, представником відповідача долучений до матеріалів справи дозвіл на виконання будівельних робіт від 11.12.2001 року №300 з відповідними додатками, виданий ТОВ «ІППОН» для продовження розпочатої реконструкції частини приміщення під офіс з влаштуванням окремого входу на вул. Соборна, 34 в м. Рівне (а.с.55-69). На підставі даного дозволу ТОВ «ІППОН» здійснювало будівельні роботи з реконструкції об'єкту - вказаного офісного приміщення. Проте, після проведення будівельних робіт, не здавши об'єкт в експлуатацію, його було відчужено позивачу на підставі договору дарування від 13.03.2002 року АЕР №529057, зареєстрованому КП РОБТІ, витяг з реєстру прав власності на нерухоме майно від 21.04.2003 року Серія ВАА №551201, про що не заперечували сторони. При цьому, позивачем безпідставно внесено до п.1 декларації інформацію, що замовником будівельних робіт є саме [PERSON] Також до пункту 10 декларації (зазначається інформація про дозвільні документи) внесено дозвіл від 11.12.2001 року №300, який був виданий не позивачу, а ТОВ «ІППОН». У відповідності до ч.9 ст.29 ЗУ «Про планування і забудову територій» (в чинній станом на перехід права власності об'єкту від ТОВ «ІППОН до [PERSON] редакції), у разі, якщо право на будівництво об'єкта містобудування передано іншому замовнику або змінено будівельну організацію (підрядчика), дозвіл на виконання будівельних робіт підлягає перереєстрації. Відтак, у разі якщо набувач об'єкту [PERSON] в 2002 році мав наміри щодо його будівництва, він був зобов'язаний перереєструвати дозвіл на виконання будівельних робіт від 11.12.2001 року №300, що стало б підставою для позивача стати замовником будівництва об'єкта в м. Рівне на вул. Соборна, 34, надало б право виконувати будівельні роботи та в подальшому, після завершення робіт, подати декларацію про готовність об'єкта до експлуатації для державної реєстрації. Оскільки ці дії позивачем вчинено не було, тому, на думку суду, відповідач правомірно відмовив [PERSON] у реєстрації декларації про готовність до експлуатації об'єкта - добудови офісного приміщення за адресою м. Рівне, вул. Соборна, 34. За цих же підстав суд також відмовляє позивачу у задоволенні вимоги щодо зобов'язання відповідача зареєструвати відповідно до встановленого порядку декларацію від 14.03.2013 року про готовність вищевказаного об'єкта до експлуатації, оскільки зміст поданої [PERSON] декларації не відповідає вимогам, визначеним Порядком прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів. Згідно ст.71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. За наведених обставин, відповідачем на підставі належних та допустимих доказів повністю підтверджено правомірність своїх дій, у той час як позивачем не доведено обґрунтованість позовних вимог. Відтак у задоволенні позову суд відмовляє повністю. Судові витрати по справі згідно ч.2 ст.94 КАС України не присуджуються.

Результат розгляду: denied