Рішення адміністративного суду від 2014-03-17 00:00:00+02

Позивач звернувся в суд з наведеним адміністративним позовом до Департаменту соціальної політики виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради. Подав заяву про розгляд справи в письмовому провадженні. Відповідач у визначений законом строк не подав суду письмових заперечень. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено, що між сторонами виник публічно-правовий спір щодо захисту порушеного права інваліда - чорнобильця І категорії, інваліда ІІ групи на отримання належного розміру щорічної допомоги на оздоровлення відповідно до ст. 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», виходячи з розміру мінімальної заробітної плати. Так, позивач є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС першої категорії, що підтверджується копією посвідчення серії [NUMBER] (а.с.4). Йому встановлено ІІ групу інвалідності внаслідок захворювання, пов'язаного з роботами по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, чого не заперечує відповідач в своїй відповіді, адресованій позивачу 28.01.2014 року №С/34 (а.с.5). Згідно ч. 4 ст. 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», інвалідам ІІ групи виплачується щорічна допомога на оздоровлення в розмірі п'яти мінімальних заробітних плат. Відповідно до п. 11 розділу ІІ Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та внесення змін до деяких законодавчих актів України» стаття 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» викладена в новій редакції, якою встановлено, що інвалідам внаслідок Чорнобильської катастрофи щорічна допомога на оздоровлення виплачується в порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України. Однак, згідно ст. 62 вищенаведеного Закону Кабінетом Міністрів України провадиться роз'яснення порядку застосування цього Закону, а не встановлюється розмір передбачуваних Законом пільг. Рішенням Конституційного Суду України від 22.05.2008 р. № 10-рп/2008 визнані неконституційними наведені зміни, внесені п. 11 розд. ІІ Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України». Таким чином, з 22.05.2008 р. відновлено дію ст. 48 вказаного Закону в попередній редакції, яка передбачає, що щорічна допомога на оздоровлення надається інвалідам ІІ групи у розмірі п'яти мінімальних заробітних плат. Незважаючи на чинність частини ч. 4 ст. 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» у попередній редакції станом на 2012 рік, відповідач нарахував позивачу щорічну допомогу на оздоровлення відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України №562 від 16 липня 2005 року «Про щорічну допомогу на оздоровлення громадянам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та виплатив 27.12.2013 року в розмірі 120 грн., про що зазначив у письмовій відповіді, адресованій позивачу (а.с.4). Згідно із положенням ч. 4 ст. 9 КАС України у разі невідповідності нормативно-правового акту Конституції України, закону України, міжнародному договору, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України, або іншого правового акту, суд застосовує акт, який має вищу юридичну силу. Тому, виходячи із загальних засад пріоритетності законів над урядовими нормативними актами, при вирішенні даного спору підлягає застосуванню ст. 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», а не Постанова Кабінету Міністрів України №562. За таких обставин, дії відповідача щодо виплати позивачу допомоги на оздоровлення не в повному розмірі, встановленому ч. 4 ст. 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» за 2013 рік слід визнати неправомірними, та з урахуванням положень п. 2 ч. 2 ст. 162 КАС України зобов'язати відповідача відновити порушене право позивача на належний розмір щорічної допомоги на оздоровлення. Оскільки щорічна допомога на оздоровлення за 2013 рік відповідачем виплачена позивачу 27.12.2013 року, то суд вважає не пропущеним строк звернення з адміністративним позовом в суд. Що стосується визначення у судовому порядку конкретного розміру оспорюваної допомоги на оздоровлення за вказаний період, то в цій частині позову слід відмовити, оскільки виключними повноваженнями щодо нарахування та виплати такої допомоги наділені органи праці та соціального захисту населення. На підставі наведеного, відповідно до ч. 4 ст. 48, ч. 7 ст. 48, 62 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», Рішення Конституційного Суду України від 22.05.2008 р. № 10-рп/2008, ст. 53 Закону України «Про Державний бюджет України на 2013 рік», ст.ст. 6-11, 17, п. 2 ч. 2.ст. 162 КАС України,

Результат розгляду: partial