Рішення адміністративного суду від 2014-02-14 00:00:00+02

04.02.2014 до Київського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява [PERSON] до Відділу містобудування, архітектури ти житлово-комунального господарства Баришівської районної державної адміністрації Київської області, Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Київській області, Реєстраційної служби Баришівського районного управління юстиції Київської області, в якій позивач просив: - зобов'язати Відділ містобудування, архітектури та житлово-комунального господарства Баришівської районної державної адміністрації Київської області видати [PERSON] будівельний паспорт забудови земельної ділянки на будівництво житлового будинку загальною площею 19,2 м2, що знаходиться за адресою: [ADDRESS]; - зобов'язати Інспекцію державного архітектурно-будівельного контролю у Київській області прийняти та зареєструвати декларації про готовність об'єкта до експлуатації на самочинно збудований житловий будинок загальною площею 19,2 м2, що знаходиться за адресою: [ADDRESS]; - зобов'язати Реєстраційну службу Баришівського районного управління юстиції Київської області прийняти документи та зареєструвати право власності на самочинно збудований житловий будинок загальною площею 19,2 м2, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], та видати свідоцтво про право власності на нерухоме майно. Ухвалою судді Київського окружного адміністративного суду від 05.02.2014, яка набрала законної сили, позовну заяву в частині позовної вимоги про зобов'язання Відділу містобудування, архітектури та житлово-комунального господарства Баришівської районної державної адміністрації Київської області видати [PERSON] будівельний паспорт забудови земельної ділянки на будівництво житлового будинку загальною площею 19,2 м2, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], залишено без розгляду. Отже, предметом розгляду в даній адміністративній справі є позовні вимоги [PERSON] (далі - позивач, [PERSON]) про зобов'язання Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Київській області (далі - відповідач, Інспекція) прийняти та зареєструвати декларації про готовність об'єкта до експлуатації на самочинно збудований житловий будинок загальною площею 19,2 м2, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] (далі - Житловий будинок); та про зобов'язання Реєстраційної служби Баришівського районного управління юстиції Київської області прийняти документи та зареєструвати право власності на Житловий будинок. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що Інспекцією було відмовлено у реєстрації декларації про готовність об'єкта до експлуатації щодо Житлового будинку на підставі того, що узаконення даного самочинного будівництва повинно було здійснюватися відповідно до Порядку прийняття в експлуатацію індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, прибудов до них, громадських будинків та будівель і споруд сільськогосподарського призначення I та II категорій складності, які збудовані без дозволу на виконання будівельних робіт, і проведення технічного обстеження їх будівельних конструкцій та інженерних мереж, затвердженого Наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 19.03.2013 №95, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 15.04.2013 за №612/23144. Позивач зазначає, що вказаний порядок встановлює спрощену процедуру узаконення самочинно побудованих житлових будинків та господарських споруд на землях з цільовим призначенням під житлову та громадську забудову. При цьому позивач звернувся до Інспекції для прийняття в експлуатацію самочинно забудованого житлового будинку та господарських будівель, які знаходяться на земельній ділянці з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства. Позивач звернув увагу на положення пунктів 2, 3 Порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13.04.2011 № 461, відповідно до яких прийняття в експлуатацію об'єктів, що належать до І - III категорії складності, та об'єктів, будівництво яких здійснено на підставі будівельного паспорта, проводиться шляхом реєстрації Державною архітектурно-будівельною інспекцією та її територіальними органами поданої замовником декларації про готовність об'єкта до експлуатації. На думку позивача декларація про готовність об'єкта до експлуатації, зареєстрована в установленому порядку Інспекцією (щодо об'єктів І - III категорії складності), є документом, який підтверджує відповідність закінченого будівництвом об'єкта проектній документації, державним будівельним нормам, стандартам і правилам, та мають подаватися для оформлення права власності з видачею свідоцтва про право власності на новозбудовані, реконструйовані об'єкти нерухомого майна. Посилаючись на викладене, позивач вважає, що Інспекція, отримавши вказану декларацію, була зобов'язана її зареєструвати. Мотивуючи свої позовні вимоги до Реєстраційної служби Баришівського районного управління юстиції Київської області, позивач, із посиланням на положення Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та підзаконні нормативні акті, зазначив, що оскільки [PERSON] було відмовлено в реєстрації декларації про готовність об'єкта до експлуатації, вона не мала повного пакету документів, необхідних для звернення до Реєстраційної служби Баришівського районного управління юстиції Київської області. Відповідач - Інспекція державного архітектурно-будівельного контролю у Київській області проти задоволення адміністративного позову заперечив, посилаючись на наступне. 07.11.2013 від позивача надійшла декларація про готовність об'єкта до експлуатації відповідно до Порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13.04.2011 № 461, за результатами перевірки якої було встановлено, що [PERSON] розпочала будівництво 01.06.2008 і закінчила 01.12.2008. Будівельні роботи здійснювались без дозвільного документа. Листом від 14.11.2013 № 7/10-60/1411/02 позивачу було повідомлено, що прийняття в експлуатацію індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, прибудов до них, збудованих з 05.08.1992 до 12.03.2011 без дозволу на виконання будівельних робіт, здійснюється відповідно до «Порядку прийняття в експлуатацію індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, прибудов до них, громадських будинків та будівель і споруд сільськогосподарського призначення І та II категорій складності, які збудовані без дозволу на виконання будівельних робіт, і проведення технічного обстеження їх будівельних конструкцій та інженерних мереж», затверджений наказом Міністерства регіонального розвитку та житлово-комунального господарства України від 19.03.2013 №95. При цьому відомості стосовно звернень [PERSON] відповідно до Наказу № 95 в Інспекції відсутні. Від відповідача - Реєстраційної служби Баришівського районного управління юстиції Київської області заперечень на адміністративний позов не надійшло. В судовому засіданні 12.02.2014 представник позивача повідомив, що будівельний паспорт на Житловий будинок [PERSON] не виготовлявся. Крім того, представник позивача пояснив, що на день судового розгляду адміністративної справи [PERSON] до Реєстраційної служби Баришівського районного управління юстиції Київської області із заявою про державну реєстрацію права власності на Житловий будинок не зверталася, оскільки не мала повного пакету необхідних документів. Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає встановленими наступні обставини. Відповідно до Державного акту на право власності на земельну ділянку серії КВ №109986 від 04.12.2003 [PERSON] на підставі розпорядження Баришівської райдержадміністрації від 20.10.2013 №06-29-808 є власником земельної ділянки площею 2,001 га, що розташована за адресою: Київська область, Баришівський район, Лук'янівська сільрада, ділянка [NUMBER]; цільове призначення (використання) земельної ділянки - для ведення особистого селянського господарства; кадастровий номер - 3220283800 10 0370014. Відповідно до Довідки Виконавчого комітету Лук'янівської сільської ради Баришівського району Київської області №462 від 12.11.2013 зазначеній земельній ділянці було присвоєно наступну адресу: [ADDRESS]. 30.04.2013 [PERSON] звернулася до Відділу містобудування, архітектури та житлово-комунального господарства Баришівської районної державної адміністрації Київської області із заявою про надання згоди на виготовлення будівельного паспорту на забудову земельної ділянки у с. Лук'янівка Баришівського району Київської області [NUMBER], для будівництва житлового будинку загальною площею 19,2 м2 та господарських споруд. Листом Відділу містобудування, архітектури та житлово-комунального господарства Баришівської районної державної адміністрації Київської області №1-07-87 від 30.04.2013 позивачеві було пакет наданих із заявою від 30.04.2013 документів у зв'язку з невідповідністю намірів забудови земельної ділянки вимогам містобудівної документації, державним нормам, стандартам і правилам. 07.11.2013 від [PERSON] на адресу Інспекції направлено декларацію про готовність об'єкта до експлуатації щодо об'єкта будівництва «Садибний (індивідуальний) житловий будинок» ІІ категорії складності, розташованого за адресою: [ADDRESS]. Відповідно до відображених в даній декларації відомостей: дата початку будівництва 01.06.2008; дата закінчення будівництва 01.12.2008; строк введення в експлуатацію 02.12.2008; загальна площа 19,2 м2; усі будівельні роботи виконані; будівельні роботи здійснювались без дозвільного документа. З повідомлення про вручення поштового відправлення, наданого позивачем, вбачається, що вказана декларація надійшла на адресу Інспекції 16.11.2013. Листом Інспекції №7/10-60/1411/02 від 14.11.2013 за результатами розгляду наведеної вище декларації повідомлено [PERSON], що прийняття в експлуатацію індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, прибудов до них, збудованих з 05.08.1992 до 12.03.2011 без дозволу на виконання будівельних робіт, здійснюється відповідно до «Порядку прийняття в експлуатацію індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, прибудов до них, громадських будинків та будівель і споруд сільськогосподарського призначення І та II категорій складності, які збудовані без дозволу на виконання будівельних робіт, і проведення технічного обстеження їх будівельних конструкцій та інженерних мереж», затверджений Наказом Міністерства регіонального розвитку та житлово-комунального господарства України від 19.03.2013 №95. Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного. Частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Відповідно до частини 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку. Згідно із частиною 1 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України, суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого: 1) суд вирішує справи відповідно до Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України; 2) суд застосовує інші нормативно-правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, у межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією та законами України. Відповідно до пункту 9 Прикінцевих положень Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» інспекції державного архітектурно-будівельного контролю до 31 грудня 2013 року безоплатно протягом 10 робочих днів з дня подання заяви власниками (користувачами) земельних ділянок, на яких розміщені об'єкти будівництва, збудовані без дозволу на виконання будівельних робіт, за результатами технічного обстеження будівельних конструкцій та інженерних мереж приймають в експлуатацію: індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі і споруди, прибудови до них, збудовані у період з 5 серпня 1992 року до 12 березня 2011 року; збудовані до 12 березня 2011 року: - громадські будинки I і II категорій складності; - будівлі і споруди сільськогосподарського призначення I і II категорій складності. Порядок прийняття в експлуатацію таких об'єктів і проведення технічного обстеження будівельних конструкцій та інженерних мереж визначається центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері будівництва, містобудування та архітектури. За приписами статті 39 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» прийняття в експлуатацію об'єктів, що належать до І-ІІІ категорії складності, та об'єктів, будівництво яких здійснено на підставі будівельного паспорта, проводиться шляхом реєстрації Державною архітектурно-будівельною інспекцією та її територіальними органами поданої замовником декларації про готовність об'єкта до експлуатації. Відповідно до пункту 2 Порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 461 від 13.04.2011 «Питання прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів» (далі - Порядок №461) прийняття в експлуатацію об'єктів, що належать до I - III категорії складності, та об'єктів, будівництво яких здійснено на підставі будівельного паспорта, проводиться шляхом реєстрації Державною архітектурно-будівельною інспекцією та її територіальними органами поданої замовником декларації про готовність об'єкта до експлуатації. У разі прийняття в експлуатацію індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, прибудов до них, громадських будинків I та II категорії складності, побудованих без наявності дозволу на виконання будівельних робіт до 31.12.2009, особливості реєстрації декларації та її форма визначаються Мінрегіоном. Наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 19.03.2013 №95, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 15.04.2013 за №612/23144, затверджено Порядок прийняття в експлуатацію індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, прибудов до них, громадських будинків та будівель і споруд сільськогосподарського призначення I та II категорій складності, які збудовані без дозволу на виконання будівельних робіт, і проведення технічного обстеження їх будівельних конструкцій та інженерних мереж (Далі - Порядок №95). Відповідно до пункту 1.1 Порядку №95 цей Порядок встановлює процедуру та умови прийняття в експлуатацію збудованих без дозволу на виконання будівельних робіт та механізм проведення технічного обстеження будівельних конструкцій та інженерних мереж: - індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, прибудов до них, збудованих у період з 05 серпня 1992 року до 12 березня 2011 року; - збудованих до 12 березня 2011 року: громадських будинків I і II категорій складності; будівель і споруд сільськогосподарського призначення I і II категорій складності. Як вбачається з матеріалів справи, будівництво Житлового будинку було завершено в окреслений наведеною нормою період, а саме 02.12.2008, відтак відносини що прийняття його до експлуатації регулюються саме Порядком №95. При цьому суд зауважує, що положення Порядку №95 не містять диференціації щодо цільового призначення земельних ділянок, на яких розташований об'єкт будівництва, збудований без дозволу на виконання будівельних робіт. Відповідно до положень пункту 3.1 Порядку №95 прийняття в експлуатацію об'єктів, зазначених у пункті 1.1 розділу I цього Порядку, здійснюється безоплатно територіальними органами Держархбудінспекції України протягом 10 робочих днів з дня подання заяви власниками земельних ділянок, на яких розміщені такі об'єкти, за результатами технічного обстеження цих об'єктів шляхом реєстрації декларації про готовність об'єкта до експлуатації, яка складається за формою, наведеною у додатку 2 до цього Порядку. Пунктом 3.2 Порядку №95 встановлено, що замовник або його уповноважена особа подає особисто або надсилає рекомендованим листом з описом вкладення до Інспекції за місцезнаходженням об'єкта заяву про прийняття в експлуатацію об'єкта за формою, наведеною у додатку 3 до цього Порядку, до якої додаються: - два примірники заповненої декларації; - звіт про проведення технічного обстеження будівельних конструкцій та інженерних мереж об'єкта з висновком про їх відповідність вимогам надійності і безпечної експлуатації (крім індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, прибудов до них загальною площею до 300 квадратних метрів включно, господарських (присадибних) будівель і споруд, прибудов до них загальною площею до 100 квадратних метрів включно); - засвідчені в установленому порядку копії: документа, що посвідчує право власності чи користування земельною ділянкою, на якій розміщено об'єкт; технічного паспорта. З аналізу положень наведеного спеціального підзаконного нормативно-правового акту та матеріалів справи вбачається, що в даному випадку для прийняття в експлуатацію Житлового будинку позивачу слід було звернутись до Інспекції із заявою про прийняття в експлуатацію об'єкта за формою, наведеною у додатку 3 до Порядку №95, до якої додати: 1) два примірники заповненої декларації про готовність об'єкта до експлуатації, складеної за формою, наведеною у додатку 2 до цього Порядку №95; 2) копію державного акту на право власності на земельну ділянку; 3) технічного паспорта та Житловий будинок. Проте, як вбачається з матеріалів справи, подана [PERSON] до Інспекції декларація про готовність об'єкта до експлуатації щодо об'єкта будівництва «Садибний (індивідуальний) житловий будинок» була складена за формою, встановленою Додатком 1 до Порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 461 від 13.04.2011. При цьому, як зазначив відповідач у запереченнях на адміністративний позов, [PERSON] із заявою про прийняття в експлуатацію об'єкта відповідно до вимог Порядку №95, не зверталася. Пунктами 3.5, 3.6 Порядку №95 встановлено, що Інспекція повертає замовнику декларацію, якщо вона подана чи оформлена з порушенням вимог, установлених цим Порядком, у тому числі у разі виявлення невідповідності поданих документів вимогам законодавства та виявлення недостовірних відомостей у поданих документах. У разі прийняття рішення про повернення декларації Інспекція у строк, передбачений для її реєстрації, надсилає замовнику письмове повідомлення про прийняте рішення з обґрунтуванням причин повернення. При цьому відповідно до пункту 3.7 Порядку №95 після усунення недоліків, що стали підставою для прийняття рішення про повернення декларації, замовник може повторно подати до Інспекції документи згідно з цим Порядком. Аналогічні положення закріплено пунктами 20, 21 Порядку №461. Таким чином, приймаючи рішення про повернення декларації про готовність об'єкта до експлуатації щодо об'єкта будівництва відповідач - Інспекція державного архітектурно-будівельного контролю у Київській області - діяв на підставі, в межах та у спосіб, передбачені чинним законодавством, відтак підстави для задоволення адміністративного позову в даній частині відсутні. Не підлягає задоволенню й позовна вимога про зобов'язання Реєстраційної служби Баришівського районного управління юстиції Київської області прийняти документи та зареєструвати право власності на Житловий будинок, з огляду на наступне. Як було зазначено, в судовому засіданні представник позивача пояснив, що на день розгляду даної справи [PERSON] до Реєстраційної служби Баришівського районного управління юстиції Київської області із заявою про державну реєстрацію права власності на Житловий будинок не зверталася, оскільки не мала повного пакету необхідних документів. Відповідно до положень частини 1 статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ. Враховуючи викладене, Реєстраційною службою Баришівського районного управління юстиції Київської області не було порушено жодних прав чи законних інтересів позивача. При цьому суд звертає увагу на те, що зобов'язати суб'єкта владних повноважень вчинити певні дії суд може лише як засіб відновлення порушеного права. Згідно з частиною 1 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. Частиною 2 статті 71 цього Кодексу передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. З огляду на викладене, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що адміністративний позов задоволенню не підлягає. Оскільки спір вирішено на користь суб'єкта владних повноважень, звільненого від сплати судового збору, а також за відсутності витрат відповідача - суб'єкта владних повноважень, пов'язаних із залученням свідків та проведенням судових експертиз, судові витрати стягненню з позивача не підлягають.

Результат розгляду: denied