Рішення адміністративного суду від 2014-03-19 00:00:00+02

25 липня 2013 року [PERSON] (далі - позивач) звернувся до суду з позовом до Управління Пенсійного фонду України в Волноваському районі Донецької області (далі - відповідач) про визнання незаконними дій, скасування розпоряджень, стягнення переплачених сум, зобов'язання перерахувати пенсію. Позивач просив визнати протиправними дії та рішення відповідача (розпорядження від 23.05.2013 року № 183857 та лист від 03.06.2013 року № 2331/03) щодо перерахунку та виплати з 01.06.2013 року пенсії в розмірі 1471,79 грн. Зобов'язати відповідача з 01.06.2013 року здійснити перерахунок та виплатити пенсію по інвалідності у розмірі пенсії за віком з урахуванням встановлених законодавством вимог: - врахувати другий абзац пункту 2 статті 41 Закону України № 1058 та постанови Кабінету Міністрів України № 306 від 20 квітня 2005 року в частині розподілу річної заробітної плати за період 1986-1990 роки на кожний місяць виконання роботи, в даному випадку 12 місяців; - врахувати вимоги п. 1 статті 40 цього Закону в частині відповідності періоду страхового стажу з 01 липня 2000 року , тобто до листопада 2005 року; - врахувати вимоги абзацу другого частини 1 ст.ст. 24, 25 цього Закону в частині врахування до страхового стажу на загальних підставах періоду від дня встановлення інвалідності до досягнення пенсійного віку, з урахуванням коефіцієнту 1,35. Зобов'язати відповідача виплатити компенсацію за відрив від звичних занять, заподіяний матеріальний та моральний збиток у розмірі мінімальної заробітної плати за кожен місяць судового розгляду, починаючи з червня 2013 року до винесення остаточного судового рішення. Зобов'язати відповідача виплатити пенсію на суму безпідставно знятої пенсії з розрахунку 120% річної облікової ставки Національного банку України. Постановою Волноваського районного суду Донецької області від 31 грудня 2013 року позов було задоволено частково. Визнано незаконними дії Управління Пенсійного фонду України відносно відмови в прийнятті доплати до заробітної плати за 1990 рік при перерахунках пенсії і скасувати розпорядження за № 183857 від 23.05.2013 року, від 01.06.2013 року, від 27.08.2013 року, від 30.08.2013 року та № 4 від 25.09.2013 року про перерахунок пенсії і стягнення з пенсії переплачених сум. Зобов'язано Управління Пенсійного фонду України перерахувати [PERSON] пенсію з урахуванням доплати за 1990 рік по підсумкам роботи за рік згідно ст.41 п.2 Закону України № 1058 та відповідної постанови Кабінету Міністрів України № 306 від 20.04.2005 року. В іншій частині позову відмовлено за безпідставністю вимог. Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, позивач та відповідач подали апеляційні скарги. Позивач в апеляційній скарзі просить змінити абзац третій постанови суду першої інстанції, виклавши його в такій редакції: «Зобов'язати УПФУ перерахувати йому пенсію з урахуванням доплат і премій по підсумкам роботи за рік за період 1986-1990 роки згідно ст.41 п.2 Закону України № 1058 та відповідної постанови Кабінету Міністрів України № 306 від 20.04.2013 року. В обґрунтування апеляційної скарги зазначив, що надав суду достатньо доказів, які підтверджують факт оплати праці, але суд першої інстанції неповно дослідив надані докази та не врахував обставини у справі, не задовольнив прохання щодо врахування премії за 1986 рік. Відповідач в апеляційній скарзі просить постанову суду першої інстанції скасувати, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права та відмовити позивачу в задоволенні позовних вимог. В обґрунтування апеляційної скарги зазначив, що з акту зустрічної перевірки достовірності наданих документів про стаж (заробітну плату) для призначення пенсії від 15.03.2013 року вбачаються розбіжності щодо сум нарахованої заробітної плати (табеля, відомості нарахування заробітної плати) з сумами заробітної плати, що зазначені у довідці № 273 від 19.12.2005 року, що видана ВАТ «Транспортник» за період з 01.01.1986 року по31.12.1990 року. 17.05.2013 року до управління Пенсійного фонду України у Волноваському районі Донецької області надійшла довідка від 15.05.2013 року за № 38, видана ВАТ «Транспортник» про заробітну плату [PERSON] за період роботи з 01.01.1986 року 31.12.1990 року, що відповідає первинним документам (табелям, відомостям про нарахування заробітної плати), в результаті чого пенсія позивачу була розрахована у відповідності до сум відкоригованої заробітної плати, що призвело до зменшення розміру пенсії, в результаті чого утворилась переплата в розмірі 5777,05 грн. Позивач в судовому засіданні підтримав доводи своєї апеляційної скарги. Представник відповідача в судовому засіданні підтримав доводи своєї апеляційної скарги. Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення сторін, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла до висновку, що апеляційна скарга позивача не підлягає задоволенню, апеляційна скарга відповідача підлягає задоволенню, а постанова суду першої інстанції скасуванню з наступних підстав. Судом встановлено, що 25.06.2013 року позивач звернувся з заявою в довільній формі до пенсійного органу, в якій просив поновити раніше нараховану йому пенсію в розмірі, підтвердженому рішенням Волноваського районного суду Донецької області від 01.06.2012 року. Листом від 09.07.2013 року пенсійним органом була розглянута заява позивача відповідно до Закону України «Про звернення громадян» та повідомлено про те, що надана разом з заявою довідка про заробітну плату від 25.06.2013 року № 49 містить такі ж суми заробітної плати, які зазначені у довідці від 15.05.2013 року № 38, тому пенсійним органом надана довідка не була прийнята. В судовому засіданні представник відповідача пояснив, що позивач не звертався до пенсійного органу з відповідною заявою встановленого зразка про перерахунок пенсії, а тому рішення по суті пенсійним органом прийнято не було. Постановою Правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 року № 22-1 затверджено Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" (далі - Порядок № 22-1), який регулює питання щодо подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування". Згідно п.1 Порядку № 22-1 заява про призначення пенсії непрацюючим громадянам і членам їх сімей подається заявником особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально, безпосередньо до органу, що призначає пенсію, за місцем проживання (реєстрації), або законним представником відповідно до законодавства за місцем проживання (реєстрації) заявника. Пунктом 37 Порядку № 22-1 встановлено, орган, що призначає пенсію, розглядає питання про призначення пенсії, відстрочку часу її призначення, перерахунок та відновлення виплати раніше призначеної пенсії, а також про переведення з одного виду пенсії на інший при зверненні особи з відповідною заявою (додаток 4). В судовому засіданні позивач пояснив, що заяву встановленого зразка про проведення перерахунку пенсії він не подавав, а на подану ним у довільній формі заяву відповідач надав відповідь листом з посиланням на Закон України «Про звернення громадян». Таким чином, колегія суддів приходить до висновку про те, що позивач не звертався до відповідача з відповідною заявою, а тому в нього відсутні підстави вимагати перерахунку пенсії, який можливо провести лише за заявою встановленої форми. Відповідно до п.4 ч.1 ст.202 КАС України підставами для скасування постанови суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання. З огляду на вищезазначене, судова колегія прийшла до висновку, що постанова суду першої інстанції винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права, у зв'язку з чим відповідно до приписів ст.202 КАС України, - підлягає скасуванню з постановленням нового рішення про відмову в задоволенні позовних вимог. На підставі вищевикладеного,

Результат розгляду: denied