Рішення адміністративного суду від 2014-02-24 00:00:00+02

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до Фізичної особи - підприємця [PERSON] про припинення підприємницької діяльності, мотивуючи свої вимоги тим, що зазначена фізична особа зареєстрована як суб'єкт підприємницької діяльності і перебуває на обліку в податковій інспекції як платник податків, проте більше року відповідачем не подавалася звітність щодо обчислення і сплати податків і інших обов'язкових платежів. Просили припинити підприємницьку діяльність фізичної особи-підприємця [PERSON] Судом направлялась відповідачу копія ухвали про відкриття скороченого провадження, згідно вимог ст. 183-2, але відповідно до довідки Укрпошти, повістку повернуто відправнику у зв'язку із закінченням терміну зберігання. Згідно ч. 8 ст. 35 КАС України, вважається, що повістку вручено юридичній особі, якщо вона доставлена за адресою, внесеною до відповідного державного реєстру, або за адресою, яка зазначена її представником, і це підтверджується підписом відповідної службової особи. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що відповідач належним чином повідомлений про розгляд справи та визнав можливим розглянути справу на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню. У відповідності до ст. 2 Закону України «Про державну податкову службу в Україні», завданнями органів державної податкової служби, зокрема, є здійснення контролю за додержанням податкового законодавства, правильністю обчислення, повнотою і своєчасністю сплати до бюджетів, державних цільових фондів податків і зборів (обов'язкових платежів), а також неподаткових доходів, установлених законодавством (далі - податки, інші платежі). Відповідно до п. 20.1.37 ст. 20 Податкового кодексу України, контролюючі органи мають право, у випадках, встановлених законом, звертатись до суду щодо припинення юридичної особи та підприємницької діяльності фізичної особи-підприємця про визнання недійсними установчих (засновницьких) документів суб'єктів господарювання. Таким чином, позивач Державна податкова інспекція у Пролетарському районі м.Донецька Головного управління Міндоходів у Донецькій області є суб`єктом владних повноважень, який в даних правовідносинах реалізує надані йому Законом України «Про державну податкову службу в Україні» повноваження. Судом встановлено, що [PERSON] зареєстрований як фізична особа-підприємець виконавчим комітетом 12.09.2011 року, перебуває на податковому обліку у Державній податковій інспекції. Згідно з ч. 8 ст. 19 Господарського Кодексу України, усі суб'єкти господарювання, відокремлені підрозділи юридичних осіб, виділені на окремий баланс, зобов'язані вести первинний (оперативний) облік результатів своєї роботи, складати та подавати відповідно до вимог закону статистичну інформацію та інші дані, визначені законом, а також вести (крім громадян України, іноземців та осіб без громадянства, які провадять господарську діяльність і зареєстровані відповідно до закону як підприємці) бухгалтерський облік та подавати фінансову звітність згідно із законодавством. Пунктом 16.1.3 ст. 16 Податкового кодексу України встановлено, що платники податків зобов'язані подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством, декларації, звітність та інші документи, пов'язані з обчисленням і сплатою податків та зборів. Відповідно до п.3 ст. 10 Закону України «Про державну податкову службу» Державна податкова інспекція уповноважена здійснювати контроль за своєчасністю подання платниками податків бухгалтерських звітів і балансів, податкових декларацій, розрахунків та інших документів, пов'язаних з обчисленням податків, інших платежів, а також перевіряють достовірність цих документів щодо правильності визначення об'єктів оподаткування і обчислення податків, інших платежів. Актом перевірки облікової справи СПД №36/05-69-17 з питань дотримання позаткового законодавства від 05.12.2013 року встановлено, що фізична особа-підприємець [PERSON] більше року не подає податкові декларації, документи бухгалтерської звітності, які є обов'язковими формами звітності, згідно законодавства. Відповідно до ст. 11 Закону України «Про підприємництво» підприємницька діяльність припиняється в тому числі на підставі рішення суду у випадках, передбачених законодавством України. Як передбачено ст. 46 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців», підставою для постановлення судового рішення про припинення підприємницької діяльності фізичної особи-підприємця, в тому числі, є неподання протягом року органам державної податкової служби податкових декларацій, документів фінансової звітності відповідно до закону. Таким чином, оскільки судом встановлено, що фізична особа-підприємець не подає протягом року органам державної податкової служби податкові декларації і інші документи фінансової звітності відповідно до закону, суд приходить до висновку про необхідність припинення підприємницької діяльності цієї фізичної особи. Відповідно до ч. 4 ст. 94 КАС України, судові витрати з відповідача не підлягають стягненню. Згідно ч. 1 ст. 49 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців», суд, який постановив рішення про припинення підприємницької діяльності фізичної особи-підприємця, у тому числі рішення про визнання фізичної особи - підприємця недієздатною або про обмеження її цивільної дієздатності, в день набрання таким рішенням законної сили направляє його копію державному реєстратору за місцем реєстрації фізичної особи-підприємця для внесення до Єдиного державного реєстру запису про судове рішення щодо припинення підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця. На підставі викладеного,

Результат розгляду: granted