Рішення адміністративного суду від 2014-03-31 00:00:00+03

Державна податкова інспекція у Малиновському районі м. Одеси Головного управління Міндоходів в Одеській області звернулась до суду з позовом до Приватного акціонерного товариства «Ті Ел Сі Сервіс» в якому просить надати дозвіл на погашення усієї суми податкового боргу у загальному розмірі 112785 грн. відповідно за рахунок майна платника податків ПАТ «Ті Ел Сі Сервіс» яке перебуває у податковій заставі. Позовні вимоги мотивовані тим, що згідно даних облікових карток, що ведуться ДПІ у Малиновському районі м. Одеси ГУ Міндоходів в Одеській області, відповідно до Інструкції про порядок ведення органами державної податкової служби оперативного обліку платежів до бюджету, контроль за справлянням яких здійснюється органами податкової служби України, затвердженого Наказом ДПА України від 18.07.2005 року №276, податкова заборгованість ПАТ «Ті Ел Сі Сервіс» перед бюджетом складає 112785,02 грн., з них по податку на додану вартість у сумі 7162,23 грн. та по земельному податку у сумі 105622,73 грн. В зв'язку з несплатою заборгованості підприємством ДПІ у Малиновському районі м. Одеси було винесено податкову вимогу №1347 від 13.08.2012 року на суму 73026,58 грн., що згідно з приписів ст. п.95.3 ст.95 Податкового кодексу України є підставою для погашення усієї суми боргу за рахунок майна платника податків, що перебуває у податковій заставі, за відповідним дозволом суду. В зв'язку з чим позивач звернувся до суду з вказаним позовом. Представник позивача у судове засіданні позов підтримав в повному обсязі. Представник відповідача у судове засідання не з'явився, про день, час та місце слухання справи повідомлений належним чином та завчасно, про що свідчить поштове повідомлення про вручення. Заслухавши пояснення представника позивача, вивчивши обставини справи, дослідивши наявні у справі докази, суд приходить до наступних висновків. ПАТ«Ті Ел Сі Сервіс» було взято на податковий облік до ДПІ у Малиновському районі м. Одеси 04.06.1996 року за №181. Судом встановлено, що згідно з даних особових рахунків відповідача, за ПАТ«Ті Ел Сі Сервіс» наявна непогашена податкова заборгованість на загальну суму 112785,02 грн., з них по податку на додану вартість у сумі 7162,23 грн. та по земельному податку у сумі 105622,73 грн. З метою погашення податкового боргу та у відповідності до ст.59 Податкового кодексу України на адресу відповідача 08.10.2012 року була направлена податкова вимога №1347 від 13.08.2012 року, про що свідчить квитанція «Укрпошти» №3584 (а.с. 63). Зазначена податкова вимога в адміністративному або судовому порядку не оскаржувалась, а також не відкликалася у зв'язку з сплатою заборгованості. Згідно вимог п. 59.5 ст. 59 Податкового кодексу України, у разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення. У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається). Так судом встановлено, що заборгованість по земельному податку виникла на підставі не сплати самостійно визначених податкових зобов'язань, визначених у податковій декларації по земельному податку за 2013 рік. У вказаній декларації визначено усього земельного податку на рік у сумі 89541,24 грн., по 7461,77 грн. помісячно. Та з урахуванням часткової сплати та суми пені у розмірі 582,27 грн. заборгованість по земельному податку станом на 18.02.2014 року складає 105622,79 грн. Заборгованість по податку на додану вартість виникла на підставі несплати самостійно визначених зобов'язань по податкових деклараціях та з урахуванням часткової сплати станом на 18.02.2014 року складає 7162,23 грн. Судом встановлено, що на підставі рішення №169/19-012 від 08.10.2012 року про опис майна у податкову заставу податковим керуючим складено акт опису майна від 30 листопада 2012 року №144/19-013, на підставі якого до державного реєстру обтяжень нерухомого майна внесений запис про податкову заставу (а.с. 60-62). Судом встановлено, що Одеським окружним адміністративним судом прийнято постанову по справі №815/8337/13-а від 23.12.2013 року про стягнення податкового боргу з ПАТ«Ті Ел Сі Сервіс» у загальному розмірі 105323,37 грн.. з яких по податку на додану вартість у сумі 7162,35 грн., та по земельному податку у сумі 98161,02 грн. Проте в даному позові сума заборгованості по земельному податку у розмірі 105622,79 грн.. складається з суми стягнутої за судовим рішенням від 23.12.2013 року у розмірі 98161,02 грн., та сумою заборгованості яка виникла за грудень місяць 2013 року у розмірі 7461,77 грн. На виконання зазначеного судового рішення, Державною податковою інспекцією у Малиновському районі м. Одеси Головного управління Міндоходів в Одеській області на адресу Южне ГРУ ПАТ «Приватбанк» надсилалися інкасові доручення, які були повернуті на адресу ДПІ без виконання, у зв'язку з накладенням арешту по іншому виконавчому документу. Пунктом 95.3 статті 95 ПК України передбачено, що орган державної податкової служби звертається до суду щодо надання дозволу на погашення усієї суми податкового боргу за рахунок майна платника податків, що перебуває у податковій заставі. Так, згідно з п. 15.1 ст. 15 Податкового кодексу України, платниками податків є фізичні особи (резиденти і нерезиденти України), юридичні особи (резиденти і нерезиденти України) та їх відокремлені підрозділи, які мають, одержують (передають) об'єкти оподаткування або провадять діяльність (операції), що є об'єктом оподаткування згідно з цим Кодексом або податковими законами, і на яких покладено обов'язок із сплати податків та зборів згідно з цим Кодексом. Відповідно до п.п. 16.1.4 п. 16.1 ст. 16 Податкового кодексу України, платник податків зобов'язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах встановленим цим Кодексом та законами з питань митної справи. Пунктом 113.1 ст. 113 Податкового кодексу України передбачено, що строки застосування, сплата, стягнення та оскарження сум штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) здійснюються у порядку, визначеному цим Кодексом для сплати, стягнення та оскарження сум грошових зобов'язань. Суми штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) зараховуються до бюджетів, до яких згідно із законом зараховуються відповідні податки та збори. Відповідно до п.п. 14.1.175 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України, податковий борг - це сума грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), самостійно узгодженого платником податків або узгодженого в порядку оскарження, але не сплаченого у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання. Згідно з п.п. 20.1.18 п. 20.1 ст. 20 Податкового кодексу, органи державної податкової служби мають право звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, обслуговуючих такого платника, на суму податкового боргу або його частини, а також стягувати до бюджетів та державних цільових фондів суми грошових зобов'язань та/або податкового боргу у випадках, порядку та розмірі, встановлених цим Кодексом. Відповідно до п. 41.5 Податкового кодексу України, органами стягнення є виключно органи державної податкової служби, які уповноважені здійснювати заходи щодо забезпечення погашення податкового боргу в межах їх повноважень, а також державні виконавці в межах своїх повноважень. Відповідно до ч. 95.1 ст. 95 Податкового кодексу орган державної податкової служби здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі. Згідно з п. 87.2. ст. 87 Податкового Кодексу України, джерелами погашення податкового боргу платника податків є будь-яке майно такого платника податків, з урахуванням обмежень, визначених цим Кодексом. Згідно п. 95.2 ст. 95 Податкового Кодексу України стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 60 календарних днів з дня надіслання такому платнику податкової вимоги. Згідно з п. 95.3 ст. 95 Податкового кодексу України, орган державної податкової служби звертається до суду щодо надання дозволу на погашення усієї суми податкового боргу за рахунок майна платника податків, що перебуває у податковій заставі. Рішення суду щодо надання вказаного дозволу є підставою для прийняття органом державної податкової служби рішення про погашення усієї суми податкового боргу. Відповідно до п. 95.4 ст. 95 Податкового кодексу України, орган державної податкової служби на підставі рішення суду здійснює стягнення коштів у рахунок погашення податкового боргу за рахунок готівки, що належить такому платнику податків. Стягнення готівкових коштів здійснюється у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. З аналізу норм ст. 95 Податкового кодексу України вбачається, що підставою для звернення до суду щодо надання дозволу на погашення усієї суми податкового боргу за рахунок майна платника податків, що перебуває у податковій заставі, є недостатність коштів платника податку, які перебувають у його власності. Судом встановлено, що податковим органом проводилися заходи по стягненню податкової заборгованості по податку на додану вартість та по земельному податку, а саме подання позову до суду та прийняття постанови Одеським окружним адміністративним судом по справі №815/8337/13-а від 23.12.2013 року про стягнення податкового боргу з рахунків платника податків, на підставі якого Державною податковою інспекцією у Малиновському районі м. Одеси Головного управління Міндоходів в Одеській області на адресу Южне ГРУ ПАТ «Приватбанк» надсилалися інкасові доручення, які були повернуті на адресу ДПІ без виконання. Таким чином Державною податковою інспекцією у Малиновському районі м. Одеси Головного управління Міндоходів в Одеській області вжито усіх залежних від неї заходів, спрямованих на стягнення з відповідача податкового боргу за рахунок готівки, що належить такому платнику податків. Частиною 1 ст. 71 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. Згідно з ч.1 ст.69 Кодексу адміністративного судочинства України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів. У зв'язку з чим, суд дійшов висновку, що позивач довів суду обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та надав необхідні докази, в підтвердження своїх позовних вимог, а отже позовні підлягають задоволенню повністю.

Результат розгляду: granted