Рішення адміністративного суду від 2014-03-11 00:00:00+02

Позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом обґрунтовуючи позовні вимоги тим, що він відповідно до постанови КМУ від 16.07.2008 №654 «Про підвищення рівня пенсійного забезпечення громадян» отримував щомісячне підвищення до пенсії в розмірі 43,52 грн. Листом від 20.03.13р. № П633-13 головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області його повідомили, що з 01.03.2013р. припинено виплату надбавки, мотивуючи це тим, що він народився в місці примусового переселення, а тому не підпадає під поняття репресованого. Відповідно до архівної довідки від 27.03.1993р. виданої Управлінням внутрішніх справ виконавчого комітету Іркутської міської ради мати позивача [PERSON] була переселена на спецпоселення від 11.08.1951 року, в той час як позивач народився [INFO]. Таким чином він був підданий репресіям та вважає, що має право на доплату до пенсії відповідно законодавства. Представник відповідача подав письмові заперечення на позов, посилаючись на те, що [PERSON] перебуває на обліку в головному управлінні Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області та отримує пенсію призначену відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб». З 01.01.2007 органами Пенсійного фонду України, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 02.11.2006 №1522 «Про передачу органам Пенсійного фонду України функції з призначення та виплати пенсій деяким категоріям громадян» та статті 99 Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік», прийняти функцій з призначення та виплати пенсій військовослужбовцям та деяким іншим категоріям громадян. Порядок передачі функцій регулюється вищевказаної постановою. Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 16.07.2008 року № 654 «Про підвищення рівня пенсійного забезпечення громадян» членам сімей, які необгрунтовно зазнали політичних репресій та яких було примусово переселено, з 01.09.2008р. встановлюється підвищення до пенсії або щомісячного грошового утримання чи державної соціальної допомоги чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсій, в сумі 43,52 грн. Надбавка виплачувалась з моменту призначення пенсії - з 01.01.1994 року. Відповідно до частини 1 статті 1 Закону України «Про реабілітацію жертв політичних репресій на Україні» реабілітованими вважаються особи, які з політичних мотивів були необґрунтовано засуджені судами або підданими репресіям позасудовими органами, в тому числі «двійками», «трійками», особливими нарадами і в будь-якому іншому позасудовому порядку, за вчинення на території України діянь, кваліфікованих як контрреволюційні злочинам за кримінальним законодавством України до набрання чинності Законом СРСР «Про кримінальну відповідальність за державні злочини» від 25 грудня 1958 року, за винятком осіб, зазначених у статті2 цього Закону. Пунктом 8 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», затвердженого постановою Правління Пенсійного фонду України 30.01.2007 №3-1 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 15.02.2007 №135/13402, для встановлення зазначеного підвищення передбачено подання довідок органів внутрішніх справ, виданих на підставі наявних у них відповідних документів (постанови про виселення, особистих справ на виселення осіб тощо), а за відсутності таких документів - довідки районної комісії з поновлення прав реабілітованих, які видаються на підставі встановлення факту виселення. Тобто підставою для виплати надбавки до пенсії як особі, яка була примусово переселена є посвідчення або довідка про реабілітацію. Відповідач зазначає, що позивачем, як особою що була примусово переселена, довідка про реабілітацію, до головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області не надавалась. Отже, пенсія [PERSON] нарахована та виплачується відповідно до вимог чинного законодавства, у зв'язку з чим просить відмовити позивачу у задоволенні позову. Дослідивши матеріали справи та давши оцінку доказам у їх сукупності, суд вважає необхідним задовольнити позов частково виходячи із наступних підстав. Згідно із ч. 3 ст. 72 КАС України обставини, які визнаються сторонами, можуть не доказуватися перед судом, якщо проти цього не заперечують сторони і в суду не виникає сумніву щодо достовірності цих обставин та добровільності їх визнання. Як вбачається з позовної заяви та з заперечення проти позовної заяви [PERSON] перебуває на обліку в головному управлінні Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області та отримував надбавка до пенсії, яка виплачувалася йому з 01.01.1994 року, а з 01.03.2013 року припинена виплата надбавки до пенсії як члену сім'ї з числа примусово переселених сімей. Судом встановлено, що [PERSON] [INFO]. Відповідно до архівної довідки від 27 травня 1993 року виданої Управлінням внутрішніх справ виконавчого комітету Іркутської міської ради [PERSON] була переселена на спецпоселення від 11.08.1951 року разом з нею перебували діти, а саме [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] з спецпоселення звільнені 16 березня 1956 року. (а.с. 5) Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Згідно із ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 16 липня 2008 р. N 654 громадянам, які необґрунтовано зазнали політичних репресій і згодом були реабілітовані, до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачуються замість пенсії, підвищення проводиться в розмірі 54,4 гривні, а членам їх сімей, яких було примусово переселено, - 43,52 гривні. Згідно із ч. 1 ст. 1 Закону України «Про реабілітацію жертв політичних репресій на Україні» реабілітованими вважаються осіб, які з політичних мотивів були необґрунтовано засуджені судами або піддані репресіям позасудовими органами, в тому числі "двійками", "трійками", особливими нарадами і в будь-якому іншому позасудовому порядку, за вчинення на території України діянь, кваліфікованих як контрреволюційні злочини за кримінальним законодавством України до набрання чинності Законом СРСР "Про кримінальну відповідальність за державні злочини" від 25 грудня 1958 року, за винятком осіб, зазначених у статті 2 цього Закону. Довідкою Управління внутрішніх справ Брестського обласного виконкому від 16 березня 1994 року №5/330з повідомляється, що [PERSON], [INFO] визнається потерпілим від політичних репресій, як такий, що знаходився разом з батьками на спецпоселенні у зв'язку з їх репресуванням. Листом від 20.03.13р. № П633-13 Головного управління пенсійного фонду України в Дніпропетровській області було повідомлено, що з 01.03.2013р. позивачу припинено виплату надбавки, мотивуючи це тим, що на осіб, які народилися в місцях примусового переселення дія Закону України «Про реабілітацію жертв політичних репресій на Україні» не поширюється. Вказане свідчить про те, що, припинивши нарахування та виплату позивачу пенсії з врахуванням надбавок як члену сім'ї, яких було примусово переселено відповідач діяв неправомірно оскільки припинив нарахування та виплату вже призначеної раніше надбавки як члену сім'ї, яких було примусово переселено В запереченні проти позову посилається на норми матеріального права щодо призначення надбавки як члену сім'ї, яких було примусово переселено. А предметом спору є припинення вже призначеної надбавки як члену сім'ї, яких було примусово переселено. Разом з тим відповідач не надає доказів, щодо повідомлення позивача про невідповідність наявним документам в пенсійній справі з призначеною надбавкою як члену сім'ї, яких було примусово переселено. Статтею 99 КАС України передбачено строк звернення до адміністративного суду. Відповідно до частини 2 статті 99 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Оскільки встановлено протиправність дій відповідача щодо припинивши нарахування та виплату позивачу пенсії з врахуванням надбавок як члену сім'ї, яких було примусово переселено з 01.03.2013 року, поновлення порушених прав позивача необхідно здійснити шляхом зобов'язання відповідача провести відповідне нарахування, забезпечивши його виплату згідно з призначеною раніше надбавкою як члену сім'ї, яких було примусово переселено в межах передбачено строк звернення до адміністративного суду.

Результат розгляду: partial