Рішення адміністративного суду від 2014-01-23 00:00:00+02

Позивач вказує, що він перебуває на пенсії з 28.04. 2012 року. Станом на 1.09.2013 року розмір призначеної йому пенсії становить 1074 грн. 63 копійки. Для призначення пенсії йому не було включено його робота в спільному Монголо-Російському об'єднанні « Монголросцветмет» за період з 11.07.1990 року по 26.05. 2009 року. Його робота на даному підприємстві підтверджується довідкою даного підприємства. Згідно відповіді відповідача від 05.07.2013 року підставою для призначення такого розміру пенсії стало те, що сплата страхових внесків за вищевказаний період до Пенсійного фонду України не проводилась. Він вважає, що відповідь відповідача щодо причин призначення такого розміру пенсії є незаконною так як відповідно до Угоди учасників СНД в області пенсійного забезпечення від 13 березня 1992 року, пенсійне забезпечення громадян цих держав та членів їх сімей здійснюється за законодавством держави на території якої вони проживають. Трудовий стаж зараховується на загальних підставах. Пенсія обчислюється із заробітку за періоди роботи, які зараховуються до трудового стажу. Оскільки його стаж роботи на вищевказаному підприємстві зараховано до трудового стажу, тому за даний період необхідно взяти і заробітну плату для обчислення пенсії. Позивач просить суд визнати незаконними дії управління Пенсійного фонду України в Володарсько-Волинському районі Житомирської області щодо нарахування йому призначеного розміру пенсії починаючи з 28.04. 2012 року. Зобов'язати управління Пенсійного фонду України в Володарсько-Волинському районі Житомирської області провести йому перерахунок пенсії з 28.04. 2012 року з урахуванням його заробітної плати в спільному Монголо-Російському об'єднанні «Монголросцветмет» з 11.07. 1990 року по 26.05. 2009 року та сплатити йому різницю між розміром призначеної пенсії з 28.04. 2012 року та проведеним перерахунком. В судовому засіданні позивач заявлений позов підтримав та пояснив, що 28.04. 2012 року він звернувся до УПФ України в Володарсько-Волинському районі по питанню призначення йому пенсії. Ним була надана трудова книжка, підтверджувальні довідки наявного трудового стажу в тому числі довідка про період його роботи в спільному Монголо-Російському об'єднанні «Монголросцветмет» та довідка про його заробітну плату на вказаному підприємстві з 2000 року по 25.05. 2009 року, тобто за період де у нього була - 2 - найвища заробітна плата на даному підприємстві. Чому в пенсійній справі не стало вказаної довідки йому невідомо. Після призначення пенсії він перебував за межами України, а коли повернувся то звернув увагу, що йому виплачують значно нижчий розмір пенсії ніж він очікував. За роз'ясненням він звернувся до ПФУ в Володарсько-Волинському районі і отримав відповідь від 5.07.3013 року із якого слідує, що у відповідача відсутні відомості про сплату страхових внесків за період його роботи в спільному Монголо-Російському об'єднанні «Монголросцветмет». Представник відповідача заявлений позов не визнала та пояснила, що підприємство на якому працював позивач знаходиться на території Монгольської Народної Республіки з якою держава Україна не укладала угод подібних угоді, яка укладена з країнами СНД від 13 березня 1992 року. Існує угода між СРСР та МНР від 06.04.1981 року відповідно ст. 5 якої , громадяни, які переселилися з території однієї Сторони на територію іншої Сторони і працювали після переселення, розмір пенсії обчислюється із заробітку за період роботи після переселення. Після завершення роботи позивач повернувся на територію України та працював в філії «Іршанський гірничо-збагачувальний комбінат», а тому відповідно до вказаної угоди позивачу в стаж роботи був врахований період його роботи в об'єднанні «Монголросцветмет», але заробітна плата не врахована і для визначення розміру пенсії має нульове значення. Вона вважає, що об'єднання «Монголросцветмет» не належить Російській Федерації, а Монгольській НР, а тому необхідно застосовувати ст. 5 угоди між СРСР та МНР від 06.04.1981 року. Заслухавши сторін, дослідивши матеріали справи суд приходить до висновку, що заявлений позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 1 Угоди між СРСР та Монгольською НР « Про співпрацю в галузі соціального забезпечення» від 28.01. 1982 року, вказана угода стосується всіх видів соціального забезпечення громадян, які встановлені і будуть встановлені законодавством Договірних сторін. Стаття 4 даної Угоди передбачає, що при призначенні пенсії повністю зараховується трудовий стаж набутий на території обох Договірних Сторін і підтверджений компетентними органами тієї Договірної сторони, на території якої набутий стаж. Статтею 6 ч.3 Угоди від 13.03. 1992 року « Про гарантії прав громадян - учасників співдружності незалежних держав в області пенсійного забезпечення» передбачено, що розрахунок пенсії проводиться із заробітку за період роботи, який зараховується в трудовий стаж. Відповідно до ст. 40 ЗУ « Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року. За бажанням пенсіонера та за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами у період до 1 січня 2000 року або в разі, якщо страховий стаж починаючи з 1 липня 2000 року становить менше 60 місяців, для обчислення пенсії також враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд до 1 липня 2000 року незалежно від перерв. Згідно п.10 відомостей про роботу в трудовій книжці на ім'я [PERSON], яка знаходиться в пенсійній справі позивача, він 02.07. 1990 року направлений в во «Зарубежцветмет» Міністерства металургії СРСР для виїзду в закордонне відрядження. Згідно п.11 відомостей про роботу в трудовій книжці на ім'я [PERSON] він наказом № 346-к від 16.07.1990 року з 11.07. 1990 року прийнятий в СП «Монголросцветмет», а наказом № 35-5 від 26.05. 2009 року звільнений з даного підприємства у зв'язку із закінченням строкового трудового договору. Згідно п.25 відомостей про роботу в трудовій книжці на ім'я [PERSON], яка знаходиться в пенсійній справі позивача спільне Монголо-Російське об'єднання «Монголросцветмет» реорганізоване в товариство з обмеженою відповідальністю « Монголросцветмет». Згідно довідки № 11 від 26.05. 2009 року, яка міститься в пенсійній справі позивача [PERSON] слідує, що він дійсно працював в державному спільному Монголо- - 3 - Російському товаристві з обмеженою відповідальністю « Монголросцветмет» в Монголії з 11 липня 1990 року по 26 травня 2009 року. Суд вважає, що відповідач безпідставно посилається на ст. 5 Угоди між СРСР та Монгольською Народною Республікою про співробітництво в галузі соціального забезпечення від 6.04. 1981 року так як позивач не переселявся з території однієї сторони на територію іншої сторони, а знаходився у відрядженні та працював в спільному Російсько-Монгольському підприємстві. На час його праці у вказаному підприємстві та звільненні уже діяла Угоди від 13.03. 1992 року « Про гарантії прав громадян - учасників співдружності незалежних держав в області пенсійного забезпечення», якою відповідачу і необхідно було керуватися, а також ст. 40 ЗУ « Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та іншим національним пенсійним законодавством. Позивач звертаючись до відповідача за призначенням пенсії надав усі належні документи, але як видно із дослідженої в судовому засіданні пенсійної справи позивача відповідач не бажав вирішувати питання про призначення пенсії на підставі законодавства, яке вказано вище. Незважаючи на те, що позивач стверджує, що крім підтверджувальної довідки про роботу в ТОВ « Монголросцветмет» він подавав довідку і про його заробітну плату на вказаному підприємстві за період з 2000 по 2009 роки, вона в пенсійній справі відсутня, а знаходиться в матеріалах справи «Пропозиція, заява, скарга». В судовому засіданні представник відповідача не надав суду будь-яких відомостей на підтвердження своєї думки, що ТОВ « Монголросцветмет» не є російським підприємством і на спростування пояснення позивача, який стверджує, що він працював на російському підприємстві, отримував заробітну плату в російських рублях. Твердження УПФ про невідрахування із заробітної плати позивача за час його роботи у СП ТОВ « Монголросцветмет» страхових внесків є лише припущенням, оскільки відповідачем не надано будь-яких доказів на їх підтвердження, як і не доведено у відповідності до принципів ч.2 ст. 71 КАС України правомірності нарахування пенсії в тій сумі в якій на даний час отримує позивач.

Результат розгляду: granted