Рішення адміністративного суду від 2014-01-31 00:00:00+02

До Окружного адміністративного суду м. Києва звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю «Інтер Пол» з позовом до Державної податкової інспекції у Голосіївському районі ГУ Міндоходів у м. Києві про визнання протиправними та скасування: - податкового повідомлення-рішення від 20.11.2013 № 0002181702, відповідно до якого позивачу збільшено грошове зобов'язання за платежем «податок на доходи фізичних осіб» на 13611,72 грн. за основним платежем та на 3912,93 грн. за штрафними санкціями; - вимоги про сплату боргу від 20.11.2013 № Ю-1/26-50-17-02, відповідно до якої позивачу визначено суму недоїмки зі сплати єдиного соціального внеску у розмірі 12484,80 грн.; - рішення про застосування санкцій від 20.11.2013 № 0002201702, яким до позивача застосовано суму штрафних санкції у розмірі 624,24 грн. В обґрунтування позову позивач зазначає, що ТОВ «Інтер Пол» у спірному періоді на договірних відносинах співпрацювало із ФОП [PERSON], зокрема з останнім були укладені договори підряду на виконання ремонтно-будівельних робіт, у зв'язку з чим у спірному періоді позивачем перераховувались ФОП [PERSON] грошові кошти за виконані передбачені такими договорами роботи. При цьому, позивач, надавши довідку, наполягає, що [PERSON] не перебував із позивачем у трудових відносинах та виконував роботи як ФОП (суб'єкт підприємницької діяльності). У той же час, як зазначає позивач, ДПІ в ході проведення перевірки ТОВ «Інтер Пол» було встановлено, що начебто [PERSON] фактично перебуває із позивачем у трудових відносинах без їх належного оформлення згідно трудового законодавства та отримує при цьому два рази в місяць заробітну плату у розмірі 2000 грн., що за висновком ДПІ свідчить про неутримання позивачем податку на доходи фізичних осіб, який повинен був розраховуватися із сум виплаченої працівнику заробітної плати. Більш того, як зазначає позивач, з урахуванням наведених обставин ДПІ також прийшла до висновку, що дії, які передбачені умовами укладених позивачем із ФОП [PERSON] господарських договорів підряду, фактично є трудовими, а сторони договору можуть бути прирівняні до працівника та роботодавця. Позивач зазначає, що вказані висновки ДПІ ґрунтуються на припущеннях та недоведених обставинах. Позивач також зазначає, що на підставі наведених доводів акту перевірки ДПІ прийшла до висновку про неутримання позивачем сум ПДФО та ЄСВ, які, за висновком ДПІ, повинні були бути утримані позивачем, виходячи із неофіційно виплачених, на думку ДПІ, ФОП [PERSON] сум щомісячної заробітної плати та коштів перерахованих цій особі за договорами підряду. На підставі наведеного, як зазначає позивач, ДПІ прийнято оскаржувані рішення. Відповідач з підстав викладених в акті перевірки проти позов заперечує, вважає спірні рішення законними та обґрунтованими. Виходячи з положень ч. 4 ст. 122 КАС України та за згодою сторін у судовому засіданні 28.01.2014 р. судом ухвалено про продовження розгляду справи в порядку письмового провадження. Розглянувши подані позивачем та відповідачем матеріали, з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне. ДПІ у Голосіївському районі ГУ Міндоходів у м. Києві проведено фактичну перевірку ТОВ «Інтер Пол» (код ЄДР 37724318, адреса: 03039, м. Київ, пр.-т Червонозоряний, 119) з питань дотримання норм чинного трудового законодавства та податкового законодавства в частині оформлення трудових відносин та з питань повноти обчислення сум ПДФО, єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування за період з 01.01.2012 по 30.09.2013. За результатами перевірки складено Акт фактичної перевірки № 33/26-50-17-02-19/37724318 від 07.11.2013 (далі - Акт перевірки). Щодо обставин, які стали підставою для прийняття оскаржуваних рішень в Акті перевірки зазначено наступне. З урахуванням відомостей, наведених у додатку № 1 та додатку № 2 до Акту перевірки, перевіркою встановлено, що у спірному періоді між ТОВ «Інтер Пол» та ФОП [PERSON] були взаємовідносини та останньому виплачувались підприємством грошові кошти за виконання підрядних робіт. Разом з цим, як зазначено в Акті перевірки, перевіркою встановлено, що ФОП [PERSON] фактично перебуває у трудових відносинах з ТОВ «Інтер Пол» (згідно наданих пояснень [PERSON] та бухгалтера [PERSON]) та отримує щомісячну заробітну плату у розмірі 2000 грн. За таких обставин ДПІ в Акті перевірки приходить до висновку, що ТОВ «Інтер Пол» не утриманий ПДФО з доходів у вигляді виплаченої заробітної плати працівнику, який фактично перебуває у трудових відносинах з підприємством, але не оформлений згідно трудового законодавства. Відтак, як зазначено в Акті перевірки, встановлено виплату підприємством [PERSON] доходу у вигляді заробітної плати у загальному розмірі 30000 грн., з якої ТОВ «Інтер Пол» не утримано суму ПДФО у розмірі 4 338 грн. Окрім того, перевіркою встановлено, що ТОВ «Інтер Пол» перерахувало грошові кошти на розрахунковий рахунок ФОП [PERSON] за виконані роботи по укладці покриттів та інших робіт згідно укладених між ними договорів. Як зазначає ДПІ за результатами аналізу встановлено, що дії, які передбачені умовами укладених між ТОВ «Інтер Пол» та ФОП [PERSON] угод, фактично є трудовими, а сторони зазначених договорів можуть бути прирівняні до працівника та роботодавця. Встановлено, що на рахунок ФОП [PERSON] перераховано підприємством грошові кошти на загальну суму 58338,33 грн. по договорам про виконання робіт (договори від 02.01.2013 № 1, від 17.05.2013 № 4 та від 02.09.2013 № 9). З урахуванням наведеного в Акті перевірки ДПІ приходить до висновку, що підприємством не утриманий ПДФО з доходів виплачених фізичній особі за виконані роботи по вказаним договорам цивільно-правового характеру. Загалом, ДПІ в Акті перевірки приходить до висновку про виплату у спірному періоді підприємством ФОП [PERSON] загального доходу у розмірі 88338,33 грн. з якого ТОВ «Інтер Пол» не утримано суми ПДФО у розмірі 13611,72 грн., чим порушило п.п. 14.1.54, 14.1.56, ст. 163, 164, 167, 171, 176 ПК України. Крім того, в Акті перевірки зазначено, що у зв'язку із встановленням заниження сум фонду оплати праці, на які нараховується єдиний внесок, встановлено заниження ТОВ «Інтер Пол» єдиного внеску у розмірі 12484,80 грн., чим порушено вимоги п. 1 ч.2 ст. 6 ЗУ «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування». На підставі наведених висновків Акту перевірки ДПІ прийнято оскаржувані рішення. При цьому, як вбачається з Акту перевірки та додатків до Акту перевірки, в основу оскаржуваних рішень покладені виключно викладені вище висновки Акту перевірки, зокрема щодо виплати у спірному періоді позивачем ФОП [PERSON] доходу, з якого не утримано суми ПДФО та ЄСВ. У взаємозв'язку з наведеним та щодо обставин взаємовідносин позивача з ФОП [PERSON], під час розгляду справи встановлено наступне. Відповідно до ч. 1 ст. 69 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів. Так, на підставі ст. 74 КАС України у судовому засіданні 28.01.2014 року (журнал с/з від 28.01.2014) було допитано як свідка [PERSON] (28 років). Зазначена особа приведена до присяги та попереджена про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиві показання і відмову від давання показань. [PERSON], як свідок, пояснив, що є фізичною особою-підприємцем (код ЄДР [NUMBER]) та здійснює співпрацю із ТОВ «Інтер Пол» як ФОП, виконуючи господарські договори. Свідок пояснив, що 07.11.20313 прибув до офісу ТОВ «Інтер Пол» для вирішення із директором товариства поточних ділових питань господарської діяльності. Однак, директора не було на місці, у зв'язку з чим йому було запропоновано зачекати директора підприємства. Після чого, як пояснює свідок, на територію підприємства, як йому вже стало відомо пізніше, прибули представники ДПІ. Що стосується пояснень [PERSON], наданих працівникам ДПІ та покладених в основу висновків Акту перевірки і оскаржуваних рішень, свідок пояснив, що працівниками ДПІ йому було запропоновано надати пояснення. Суть запитань, які йому ставились, зокрема, щодо того - чи працює він на підприємстві, він, будучі ФОП, не маючи юридичної освіти та не розуміючи всіх тонкощів щодо тлумачення юридичних термінів, зрозумів так, чи співпрацює він з підприємством та який дохід він отримує. У зв'язку з цим та враховуючи те, що він дійсно співпрацює з підприємством та надавав ТОВ «Інтер Пол» послуги щодо підлогового покриття в рамках здійснення підприємницької діяльності, пояснив працівникам ДПІ по суті, що співпрацює з підприємством, фактично виконуючи власні функції як менеджер з продажу, та отримує дохід від своєї господарської діяльності, а також сплачує відсотки соціальних внесків виходячи з результатів своєї діяльності. Свідок також пояснив, що після цього йому дали підписати пояснення, зазначивши, що записано все з його слів. Бланк пояснень, як пояснює свідок, заповнювався працівником ДПІ та свідок, хвилюючись, підписав їх не вникаючи в суть написаного, для себе розуміючи, що працівник ДПІ виклав дійсний зміст його пояснень саме у тому контексті, що він як ФОП дійсно співпрацює з підприємством в рамках господарської діяльності. Під час допиту судом свідку неодноразово ставилось питання - чи є він штатним працівником ТОВ «Інтер Пол», чи отримує він заробітну плату на ТОВ «Інтер Пол», у т.ч. неофіційно, чи отримує він від ТОВ «Інтер Пол» дохід як фізична особа (не підприємець) у будь-який інший спосіб (за цивільно-правовими договорами). Свідок під час допиту категорично заперечив наявність вказаних обставин, наголосивши, що співпрацює з ТОВ «Інтер Пол» лише в раках господарських договорів як суб'єкт підприємницької діяльності - фізична особа підприємець та, відповідно, отримує кошти на свій рахунок за вказаними договорами в рамках наведеної діяльності. Оцінюючи ці покази свідка, які на відміну від пояснень отриманих працівниками ДПІ, надані суду під присягою та під попередження під кримінальну відповідальність, враховуючи неспростовність обставин надання цих пояснень у стані хвилювання, суд приходить до висновку, що в контексті положень ст. 69 та ст. 70 КАС України пояснення, які надавались [PERSON] працівникам ДПІ, не можуть вважатися належним та допустимим доказом на підтвердження наявності між [PERSON] та ТОВ «Інтер Пол» фактично трудових відносин, виплати позивачем [PERSON] заробітної плати чи отримання свідком доходів як фізичною особою (не підприємцем) в рамках цивільно-правових договорів. При цьому, під час розгляду справи позивачем надано довідку від 28.01.2014 р. № 6, яка підписана директором підприємства, в якій зазначено, що [PERSON] є фізичною особо-підприємцем та з моменту створення товариства не перебував, а також, на дату складання довідки не перебуває з товариством у трудових відносинах. В порядку виконання обов'язку, передбаченого ч. 2 ст. 71 КАС України, податковий орган під час розгляду справи не довів зворотного. Що стосується наданих під час перевірки пояснень бухгалтера [PERSON] стосовно роботи [PERSON], яка прийняла участь у судовому процесі в якості представника, остання в судовому засіданні пояснила, що під час фактичної перевірки їй було поставлено питання щодо осіб які знаходяться на підприємстві. Бланк пояснень заповнювався представником ДПІ із зазначенням, що вони заповнюються з її слів. Під час пояснень вона зазначила осіб, які є у штаті підприємства. Надалі їй було зазначено, що оскільки на підприємстві присутній ФОП [PERSON] його як присутнього слід включити у пояснення. Бухгалтер зазначила, що після цього їй дали підписати пояснення, зазначивши, що записано все з її слів. Бухгалтер пояснила, що хвилюючись, підписала їх не вникаючи в суть написаного, жодним чином не маючи на увазі, що ФОП [PERSON] є штатним працівником товариства, оскільки він не працює на підприємстві та заробітну плату не отримує, розуміючи для себе, що працівник ДПІ виклав дійсний зміст її пояснень саме у тому контексті, що під час перевірки був присутній ФОП [PERSON] Бухгалтер також пояснила, що вказана особа не отримує заробітної плати, у т.ч. неофіційно, а також не отримує доходи як фізична особа (не підприємець), пояснивши, що кошти перераховуються [PERSON] як ФОП за господарськими договорами. Разом з тим, стосовно взаємовідносин ТОВ «Інтер Пол» із ФОП [PERSON], як із суб'єктом підприємницької діяльності, під час розгляду справи встановлено також наступне. Фізична особа-підприємець [PERSON] (ідент. код [NUMBER]) зареєстрований 21.06.2012 року в якості суб'єкта підприємницької діяльності Голосіївською районною у місті Києва державною адміністрацією, що підтверджується наявною в матеріалах справи довідкою статистики. Так, між ТОВ «Інтер Пол» (замовник) та ФОП [PERSON] (підрядник) укладений договір про виконання робіт від 02.01.2013 № 1, відповідно до якого підрядник зобов'язується виконати комплекс робіт по улаштуванню голкопробивного покриття на підлогу та стіни, а також монтаж алюмінієвого профілю, на об'єкті, що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. В.Васильківська, т.р.к. «Океан Плаза». Загальна вартість робіт за договором становить 22 688,33 грн., у т.ч. з ПДВ 3 781,39 грн. На виконання зазначеного договору між сторонами договору складено акт надання послуг № 1 від 04.01.2013 на суму 22 688,33 грн., у т.ч. з ПДВ 3 781,39 грн. Розрахунки здійсненні в безготівковій формі, що підтверджується залученою до матеріалів справи копією банківської виписки. Окрім того, між ТОВ «Інтер Пол» (замовник) та ФОП [PERSON] (підрядник) укладений договір про виконання робіт від 17.05.2013 № 4, відповідно до якого підрядник зобов'язується виконати комплекс робіт по укладці штучної трави з розкаткою й склеюванням рулонів між собою, на об'єкті, що знаходиться за адресою: м. Вишневе, вул. Лесі Українки, 74. Загальна вартість робіт за договором становить 11820 грн., у т.ч. ПДВ 1970 грн. Розрахунки здійсненні в безготівковій формі, що підтверджується залученою до матеріалів справи копією банківської виписки. Також, між ТОВ «Інтер Пол» (замовник) та ФОП [PERSON] (підрядник) укладений договір про виконання робіт від 02.09.2013 № 9, відповідно до якого підрядник зобов'язується виконати комплекс робіт по улаштуванню підлогового покриття та монтажу плінтусу, на об'єкті, що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Закревського, 42. Загальна вартість робіт за договором становить12236,23 грн., у т.ч. ПДВ 2039,37 грн. Розрахунки здійсненні в безготівковій формі, що підтверджується залученою до матеріалів справи копією банківської виписки. Зазначені суми прийняті ДПІ за основу розрахунків, покладених в основу оскаржуваних рішень, які зроблені ДПІ виходячи з того, що за висновком ДПІ [PERSON] отримував неофіційно заробітну плату у позивача, а вказані договори по своїй суті є цивільно-правовими договорами, укладеними з фізичною особою (не ФОП, не суб'єктом господарської діяльності). У той же час, аналізуючи зміст наведених вище операцій, суд зазначає, що вказані операції мають всі ознаки звичайних господарських операцій та здійснені між зареєстрованими суб'єктами в межах підприємницької діяльності, а відтак суд не вбачає підстав для визнання суб'єктів вказаних операцій в якості роботодавця та працівника. Під час розгляду справи інспектор ДПІ, допитаний як свідок, не надав суду прямих та беззаперечних доказів на підтвердження вищевказаних доводів, покладених в основу висновків Акту перевірки та оскаржуваних рішень. Вирішуючи спір по суті, суд з урахуванням вищенаведеного виходить з наступного. Згідно із п.177.8 ст.177 Податкового кодексу України під час нарахування (виплати) фізичній особі - підприємцю доходу від здійснення нею підприємницької діяльності, суб'єкт господарювання та/або самозайнята особа, які нараховують (виплачують) такий дохід, не утримують податок на доходи у джерела виплати, якщо фізичною особою - підприємцем, яка отримує такий дохід, надано копію документу, що підтверджує її державну реєстрацію відповідно до закону як суб'єкта підприємницької діяльності. Це правило не застосовується в разі нарахування (виплати) доходу за виконання певної роботи та/або надання послуги згідно з цивільно-правовим договором, коли буде встановлено, що відносини за таким договором фактично є трудовими, а сторони договору можуть бути прирівняні до працівника чи роботодавця відповідно до підпунктів 14.1.195 та 14.1.222 пункту 14.1 статті 14 цього Кодексу. Відповідно до п.п. 14.1.222. п. 14.1 ст. 14 ПК України роботодавець - це юридична особа (її філія, відділення, інший відокремлений підрозділ чи її представництво) або самозайнята особа, яка використовує найману працю фізичних осіб на підставі укладених трудових договорів (контрактів) та несе обов'язки із сплати їм заробітної плати, а також нарахування, утримання та сплати податку на доходи фізичних осіб до бюджету, нарахувань на фонд оплати праці, інші обов'язки, передбачені законами. При цьому, для цілей розділу IV цього Кодексу до роботодавця прирівнюються юридична особа (її філія, відділення, інший відокремлений підрозділ чи її представництво), постійне представництво нерезидента або самозайнята особа, які нараховують (виплачують) дохід за виконання роботи та/або надання послуги згідно із цивільно-правовим договором у разі, якщо буде встановлено, що відносини за таким договором фактично є трудовими. В даному випадку під час розгляду справи судом не встановлено та ДПІ не доведено, що взаємовідносини ТОВ «Інтер Пол» із ФОП [PERSON] за вищевказаними господарськими договорами мали характер трудових відносин. Під час розгляду справи судом встановлено, що [PERSON] не є штатним працівником підприємства та під час розгляду справи не встановлено, що він отримує заробітну плату як штатний працівник. Під час розгляду справи також не встановлено та ДПІ не доведено належними та допустимими доказами того, що [PERSON] отримує на підприємстві винагороду за труд неофіційно. Зокрема, як вже зазначено вище, в ході судового розгляду встановлено, що [PERSON] є зареєстрованою у встановленому законом порядку фізичною особою-підприємцем та з моменту створення ТОВ «Інтер Пол» і до моменту розгляду справи у трудових відносинах із ТОВ «Інтер Пол» не перебував, трудових договорів не укладав. У той же час, суд зазначає, що сукупність досліджених в ході розгляду справи матеріалів, а також надані суду під присягою та під попередження під кримінальну відповідальність пояснення свідка [PERSON], та пояснення бухгалтера позивача, спростовують викладені в акті перевірки доводи ДПІ щодо фактичного перебування його із позивачем у трудових відносинах та отримання ним щомісячної заробітної плати. Під час розгляду справи ДПІ не спростовано наведених вище обставин та не доведено зворотне. Відтак, судом під час розгляду даної справи не встановлено обставин наявності у взаємовідносинах ТОВ «Інтер Пол» із ФОП [PERSON] фактично трудових відносин, не встановлено обставин того, що ТОВ «Інтер Пол» може бути прирівняний до роботодавця для цілей розділу IV ПК України, а відтак суд приходить до висновку про відсутність у позивача обов'язку утримання ПДФО та ЄСВ із виплачених ФОП [PERSON] доходів, що в свою чергу свідчить про безпідставність прийняття ДПІ оскаржуваних рішень та про їх протиправність. Враховуючи наведене, беручи до уваги те, що позивач заперечує факт наявності між ТОВ «Інтер Пол» та ФОП [PERSON] трудових відносин, а наявні матеріали ДПІ, виходячи з вищенаведеного, не можуть бути прийняті в якості прямих та беззаперечних доказів наявності таких відносин, а також враховуючи відсутність будь-яких інших прямих та беззаперечних доказів на їх підтвердження, суд приходить до висновку, що в порядку виконання обов'язку, визначеного ч. 2 ст. 71 КАС України, відповідачем не доведено вчинення позивачем правопорушення та підстав для прийняття оскаржуваних рішень. З огляду на наведене, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову шляхом визнання протиправними та скасування оскаржуваних рішень. На поверненні судового збору позивач в судовому засіданні не наполягав.

Результат розгляду: granted