Рішення адміністративного суду від 2014-01-21 00:00:00+02

28 жовтня 2013 року позивач звернувся до суду з позовом до Управління Пенсійного фонду України в м.Свердловську Луганської області, в якому просив визнати неправомірними дії Управління Пенсійного фонду України в м.Свердловську Луганської області щодо зменшення розміру пенсії при призначенні пенсії по втраті годувальника та зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в м.Свердловську Луганської області призначити пенсію по втраті годувальника з 10 липня 2013 року позивачу з розрахунку 50% від пенсії годувальника [PERSON] з урахуванням ч. 3 ст. 45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», а саме: із застосуванням показника середньої заробітної плати, який враховувався під час призначення (попереднього) перерахунку виду пенсії показника середньої заробітної платника за 2009 рік. Стягнути з Управління Пенсійного Фонду України у м. Свердловську Луганської області на користь [PERSON] виниклу заборгованість з 10.07.2013 року по день винесення рішення суду. (а.с. 3-6). Постановою Свердловського міського суду Луганської області від 11 листопада 2013 року відмовлено у задоволенні адміністративного позову [PERSON] до Управління Пенсійного фонду України в м.Свердловську Луганської області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії (а.с. 28-30). Позивач з постановою суду першої інстанції не погодився, подав апеляційну скаргу, в якій посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи. Просив скасувати постанову суду першої інстанції, та прийняти нову, якою задовольнити позовні вимоги в повному обсязі (а.с. 34-36). В доводах апеляційної скарги апелянт посилається на те, що суд першої інстанції невірно застосував положення п. 3 ст. 45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», якою передбачено що, при переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначвені в частині першій ст. 40 цього Закону із застосуванням показника середньої заробітної плати, який враховувався під час призначення попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії. Апелянт вказує на те, що оскільки пенсія по втраті годувальника розраховується у відсотковому відношенні до розміру пенсії померлого годувальника, то в розумінні ч. 3 ст. 45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» попереднім видом пенсії слід розуміти саме пенсію, яку отримував на день смерті годувальник. Відповідно до вимог ч.8 ст. 183-2 Кодексу адміністративного судочинства України апеляційні скарги на постанови прийняті у скороченому провадженні, розглядаються апеляційними судами в порядку письмового провадження. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 195 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції може вийти за межі доводів апеляційної скарги в разі встановлення під час апеляційного провадження порушень, допущених судом першої інстанції, які призвели до неправильного вирішення справи. Колегія суддів, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, встановила наступне. Судами першої та апеляційної інстанції встановлено, що на підставі особистої заяви про перерахунок пенсії від 01 березня 2010 року [PERSON] було перераховано пенсію по стажу з додаванням страхового стажу за період з 01 лютого 2009 року по 30 квітня 2010 року. При цьому для розрахунку пенсії було застосовано показник середньої заробітної плати, з якої сплачені страхові внески за 2007 рік - 1197,91 грн. Рішенням Свердловського міського суду Луганської області від 30 грудня 2010 року було зобов'язано Управління Пенсійного фонду України в м.Свердловську здійснити перерахунок пенсії [PERSON] із застосуванням показника середньої заробітної плати у середньому на одну особу в цілому по Україні, з якої сплачені страхові внески за 2009 рік (1650,43 грн.) з 01 серпня 2010 року. З матеріалів справи вбачається, що позивачу [PERSON], [INFO] року народження, на підставі особистої заяви від 10 липня 2013 року (дружині померлого [PERSON]) була призначена пенсія у зв'язку із втратою годувальника відповідно до ст.ст. 36, 37 Закону № 1058-ІУ при наявності загального стажу роботи померлого годувальника 45 років 10 місяців 19 днів, у тому числі за списком №1 - 24 роки 3 місяці 10 днів та період проходження військової служби 3 роки 0 місяців 15 днів(стаж зараховано по 25 травня 2012 року. Пенсію було розраховано із середнього заробітку за період роботи з 01.01.1983 року по 31.12.1987 року та за весь період страхового стажу за даними персоніфікованого обліку, починаючи з 01.07.2000 року по 25.05.2012 року з урахуванням середньої заробітної плати по народному господарству за 2007 рік - 1197,91 грн. Коефіцієнт заробітної плати - 1,73465. Заробітна плата для обчислення пенсії - 2077,95 грн. (1,73465 х 1197,91 грн.) (а.с. 7-19). Відмовляючи в задоволенні позовних вимог суд першої інстанції виходив з того, що оскільки чоловік позивачки на день смерті отримував пенсію за віком, то при призначенні пенсії у зв'язку із втратою годувальника повинен застосовуватися показник середньої заробітної плати за 2007 рік - 1197, 11 грн., тобто положення частини третьої ст. 45 Закону України № 1058-ІV слід тлумачити, що «попередній вид пенсії» це пенсія за віком померлого годувальника. Оскільки рішення суду, яким було зобов'язано Управління Пенсійного Фонду України в м. Свердловську здійснити перерахунок пенсії [PERSON] із застосуванням показника середньої заробітної плати у середньому на одну особу в цілому по Україні, з якої сплачені страхові внески за 2009 рік, виконувалось по день його смерті, використання зазначеного показника середньої заробітної плати для призначення позивачу пенсії по втраті годувальника є безпідставним. З висновком суду першої інстанції судова колегія не погоджується з урахуванням наступного. Відповідно до вимог ст. 37 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» пенсія у зв'язку з втратою годувальника призначається в розмірі на одного непрацездатного члена сім'ї - 50% пенсії за віком померлого годувальника; на двох та більше непрацездатних членів сім'ї - 100 відсотків пенсії за віком померлого годувальника, що розподіляється між ними рівними частками. Отже з урахуванням вищенаведеної норми, пенсія по втраті годувальника визначається у відсотковому відношенні від пенсії за віком померлого годувальника. Розмір пенсії за віком визначається за формулою П = Зп х Кс, де: П - розмір пенсії, у гривнях; Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи, визначена відповідно до статті 40 цього Закону, з якої обчислюється пенсія, у гривнях; Кс - коефіцієнт страхового стажу застрахованої особи, визначений відповідно до статті 25 цього Закону (ст. 27 Закону № 1058). Порядок визначення заробітної плати (доходу) для обчислення пенсії визначається ст. 40 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» Як встановлено з матеріалів справи та не спростовувалося сторонами, рішенням Свердловського міського суду Луганської області від 30 грудня 2010 року по справі 2а-4286 було постановлено зобов'язати Управління Пенсійного Фонду України в м. Свердловську здійснити перерахунок пенсії [PERSON] з застосуванням показника середньої заробітної плати у середньому на одну особу в цілому по Україні, з якої сплачено страхові внески за 2009 рік (1650,43 грн.) з 01.08.2010 року. З листа Управління Пенсійного Фонду України в м. Свердловську Луганської області від 04.10.2013 року № 272/Д-14 встановлено, що рішення щодо перерахунку пенсії [PERSON] було виконано та здійснено перерахунок із застосуванням показника середньої заробітної плати у середньому на одну особу в цілому по Україні з якої сплачено страхові внески за 2009 рік, крім того, було сплачено недоотриманий розмір пенсії за період з 01.08.2010 року по 31.03.2011 року в сумі 4217, 36 грн. (а.с. 16-17). Отже вищезазначене свідчить про те, що під час життя померлого годувальника, йому було зроблено перерахунок у зв'язку із збільшенням страхового стажу та застосуванням показника заробітної плати 2009 року, що входить в складові пенсії за віком померлого годувальника та повинно враховуватися під час визначення пенсії у зв'язку з втратою годувальника. Щодо позовної вимоги про стягнення з Управління Пенсійного Фонду України у м. Свердловську Луганської області на користь позивача виниклої заборгованості з 10.07.2013 року по день ухвалення судового рішення, судова колегія зазначає, що вказана вимога не підлягає задоволенню, оскільки є похідною від визначення суми виниклої заборгованості яка здійснюється під час призначення пенсії Управлінням Пенсійного Фонду та є безпосереднім обов'язком Пенсійного Фонду. Суд не вправі перебирати на себе обов'язки суб'єкта владних повноважень в частині призначення та розрахунку пенсії. На підставі викладеного, судова колегія робить висновок, що судом першої інстанції порушено норми матеріального права, що відповідно до вимог ст. 202 КАС України є підставою для скасування судового рішення та ухвалення нового з частковим задоволенням позовних вимог. Судові витрати підлягають розподілі у відповідності до вимог ст. 94 Кодексу адміністративного судочинства України пропорційно задоволеним позовним вимогам.

Результат розгляду: partial