Рішення адміністративного суду від 2014-03-13 00:00:00+02

[PERSON] звернувся в суд з вищевказаним позовом, в якому зазначив, що 06.12.2013р. відповідно до постанови інспектора ДПС ВДАЇ м.Житомира його було визнано винним у вчиненні адмінправопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП, та накладено адмінстягнення - штраф в сумі 300 грн. за те, що він порушив вимоги дорожнього знаку "Рух вантажних автомобілів заборонено". Позивач вважає вказану постанову незаконною і просить її скасувати, оскільки вважає, що не вчиняв даного адмінправопорушення, так як обслуговував громадян, які проживають в зоні дії вказаного знаку, а саме: будучи приватним підприємцем, надавав послуги з перевезення вантажу замовнику -[PERSON], яка проживає в [ADDRESS], що підтверджується накладною №126 від 06.12.2013р., яку він надав працівникам ДАЇ. В судовому засіданні позивач свої позовні вимоги підтримав, пояснивши, що дійсно 06.12.2013р. він керував автомобілем FAW , яким, як приватний підприємець, надавав послуги з перевезення 2 вантажу, а саме будівельних матеріалів, з смт.Ружина Житомирської області в м.Житомир гр.[PERSON], яка проживає [ADDRESS]. Тоді ж він вимушений був проїхати під знак "Рух вантажних автомобілів заборонено", оскільки інакше доїхати до житла вказаної особи він не міг Працівнику ДАЇ він пояснив ситуацію, а також на підтвердження своїх слів показав накладну на товар, який перевозив. Однак працівники ДАЇ почали у нього вимагати хабар в розмірі 100грн. Оскільки він відмовився давати цей хабар, то працівники ДАЇ зупинили ще двох свідків і в їх присутності почали складати протокол та відбирати у свідків письмові пояснення, які останні підписали. Він же від дачі письмових пояснень та підпису в протоколі відмовився. Про те, що за вказане відносно нього винесено постанову та накладено штраф в сумі 300 грн. взнав лише 05.02.2014р., отримавши копію постанови у відділі державної виконавчої служби Ружинського РУЮ. Вважає вказану постанову незаконною, оскільки рахує, що мав право проїхати вантажним автомобілем під знак "Рух вантажних автомобілів заборонено", так як дія цього знаку не поширюється на випадки обслуговування громадян, а саме це він, як приватний підприємець, і здійснював, надаючи послуги з перевезення вантажу гр.[PERSON] В послідуючому позивач доповнив свої пояснення, вказавши, що він також має право надавати послуги таксі, а тому з цих підстав також міг проїхати вищевказаним автомобілем в зоні дії знаку "Рух вантажних автомобілів заборонено", а також, що вважає автомобіль FAW не вантажним автомобілем, оскільки в технічному паспорті на нього вказано, що це малотоннажний автомобіль, а тому на цей автомобіль вимоги дорожнього знаку "Рух вантажних автомобілів заборонено" взагалі не поширюються. Представник відповідача в судове засідання не з'явився. Суд, вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, встановив наступне. Частиною 1 ст.122 КУпАП передбачена відповідальність у виді штрафу від п'ятнадцяти до двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян за , зокрема, порушення водіями транспортних засобів вимог дорожніх знаків. Дорожнім знаком "Рух вантажних автомобілів заборонено", передбаченим п.п.3.3 (додатку) Правил дорожнього руху України, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001р. № 1306( з наступними змінами та доповненнями), забороняється рух вантажних автомобілів і составів транспортних засобів з дозволеною максимальною масою понад 3,5 т (якщо на знакові не зазначена маса) або з такою, що перевищує зазначену на знакові, а також тракторів, самохідних машин і механізмів. 3 Пунктом 3.4 (додатку) вказаних Правил передбачено, що дія цього знаку не поширюється на на транспортні засоби, що обслуговують громадян чи належать громадянам, які проживають або працюють у цій зоні, а також на транспортні засоби, що обслуговують підприємства, які розташовані у позначеній зоні. У таких випадках транспортні засоби повинні в'їжджати до позначеної зони і виїжджати з неї на найближчому перехресті до місця призначення, а також на вантажні автомобілі, які мають скісну білу смугу на зовнішній бічній поверхні або перевозять групи людей. Відповідно до постанови інспектора ДПС ВДАЇ м.Житомира від 06.12.2013р. серії ПС-1 №265655 [PERSON] притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення вимог дорожнього знаку 3.3. "Рух вантажних автомобілів заборонено" та накладено адмінстягнення - штраф в сумі 300 грн. З вказаної постанови та протоколу серії АБ 2 №423099 вбачається, що [PERSON] 06.12.2013р. о 10 год.00 хв., керуючи автомобілем FAW , нз [NUMBER], повна маса якого 4655 кг, по вул.1-го Травня в м.Житомирі не виконав вимоги дорожнього знаку "Рух вантажних автомобілів заборонено", при цьому не обслуговував осіб, які проживають в зоні дії вказаного знаку. З письмових пояснень свідків [PERSON] та [PERSON] вбачається, що вони були свідками того, як [PERSON] автомобілем FAW , н/з [NUMBER], заїхав в зону дії знаку "Рух вантажних автомобілів заборонено", не мав будь-яких підтверджуючих документів, що він обслуговує територію в зоні дії цього знаку, та відмовився від підпису та дачі пояснень. В судовому засідання позивач підтвердив проїзд вказаним автомобілем в зону дії зазначено знаку, а також свою відмову від дачі письмових пояснень та підпису в протоколі. Відповідно до ст. 71 КАС кожна сторона повинна довести ті обставини на яких ґрунтується її вимога та заперечення. Проте будь-яких належних та допустимих доказів, які б спростовували дані, викладені в протоколі, постанові по справі про адмінправопорушення та в поясненнях вказаних свідків, позивач суду не надав. Як вбачається з свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER], виданого 28.07.2006р., автомобіль FAW , нз [NUMBER] є бортовим малотоннажним автомобілем, повна маса якого складає 4655 кг. Посилання позивача на накладну №126 від 06.12.2013р., як на підтвердження факту надання вказаним автомобілем послуг з перевезення вантажу, є безпідставним, оскільки надана позивачем накладна підтверджує лише право власності на вантаж і є документом по якому фізична особа - підприємець може перевозити вантаж для власних потреб, а не для потреб іншої особи, що по словам позивача він 06.12.2013р. здійснював. 4 В той же час для водія юридичної особи або фізичної особи-підприємця, що здійснює вантажні перевезення на договірних умовах, необхідна наявність товарно-транспортної накладної , що передбачено , зокрема, постановою КМ України від 25 лютого 2009 р. N 207 "Про затвердження Переліку документів, необхідних для здійснення перевезення вантажу автомобільним транспортом у внутрішньому сполученні". Як вбачається з позовної заяви та пояснень позивача в суді, такої товарно-транспортної накладної у нього під час надання послуг з перевезення вантажу не було і, відповідно, підстав для визнання того, що він, керуючи вищевказаним транспортним засобом, обслуговував громадян, що проживають або працюють в зоні дії знаку "Рух вантажних автомобілів заборонено", немає. Пояснення позивача, дані ним під час розгляду справи по суті, стосовно зміни підстави його позову, а саме, що постанова по справі про адмінправопорушення є незаконною, оскільки позивач, як приватний підприємець, має право надавати послуги таксі, а також, що автомобіль, яким він керував, не є вантажним, суд до уваги не приймає, оскільки позивач не скористався своїм правом, передбаченим ст.51 КАС України, щодо зміни підстави позову до початку розгляду справи по суті шляхом подання відповідної позовної заяви. Однак, суд враховує, що і на підтвердження цих пояснень, а також пояснень відносно вимагання працівниками ДАЇ у нього хабара, позивач також жодного доказу не надав. У ст. 1 Закону "Про автомобільний транспорт", п.1.10 Правил передбачено, що вантажний автомобіль - це автомобіль, який за своєю конструкцією та обладнанням призначений для перевезення вантажів. Тобто в основу класифікації автомобілів відповідно до Закону України "Про автомобільний транспорт" покладено не тільки конструктивні особливості автомобіля, а, в першу чергу, його призначення. В той же час, як вбачається з свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER], виданого 28.07.2006р. автомобіль FAW , нз [NUMBER], яким керував позивач, є бортовим малотоннажним автомобілем, повна маса якого складає 4655 кг. З пояснень позивача в суді та з обставин, викладених ним в позовній заяві, вбачається. що вказаним автомобілем він перевозив вантаж, зазначений у накладній №126 від 06.12.2013р., а саме: 10 мішків цементу, 40 кв. метрів облицювальної плитки, 10 мішків клею для плитки та 2 дверей. Все вищевказане підтверджує те, що бортовий малотоннажний автомобіль FAW , нз [NUMBER], яким 06.12.2013р. в м.Житомирі керував позивач, за своїми конструктивними особливостями та призначенням відноситься до категорії вантажних автомобілів, на які поширюється дія дорожнього знаку 3.3 "Рух вантажних автомобілів заборонено". 5 З пояснень позивача, а також з наданої ним копії свідоцтва платника єдиного податку, вбачається, що дійсно [PERSON] є приватним підприємцем і, зокрема, має право надавати послуги таксі. Проте це не означає, що він надавав такі послуги 06.12.2013р., керуючи вищевказаним автомобілем, яким, за його ж словами, перевозив вантаж, як приватний підприємець. Статтею 1 Закону України "Про автомобільний транспорт" передбачено, що таксі - легковий автомобіль, обладнаний розпізнавальним ліхтарем оранжевого кольору, який встановлюється на даху автомобіля, діючим таксометром, сигнальним ліхтарем із зеленим та червоним світлом, розташованим у верхньому правому кутку лобового скла, і який має нанесені композиції з квадратів, розташованих у шаховому порядку на дверцятах автомобіля з лівого та правого боків, призначений для надання послуг з перевезення пасажирів та їхнього багажу в індивідуальному порядку. Жодних доказів про те, що бортовий малотоннажний автомобіль FAW , нз [NUMBER], який належить позивачу, відповідає вищезазначеним вимогам закону, і, відповідно, є таксі позивачем суду не надано. Суд критично відноситься також до пояснень позивача [PERSON] про те, що працівники ДАЇ вимагали у нього хабар за не притягнення його до адмінвідповідальності. Як вбачається з пояснень позивача в суді, про вказані неправомірні дії працівників ДАЇ, якщо вони і були вчинені, [PERSON] в правоохоронні органи не повідомляв. Суд, враховуючи відсутність даних щодо отримання копії постанови по справі про адмінправопорушення, яка як вбачається з відмітки в постанові, була направлена позивачу рекомендованим листом, вважає, що він отримав цю постанову 05.02.2014р., як зазначено в його позовній заяві, а тому, відповідно, не порушив строк звернення до суду. Таким чином, адміністративне стягнення на [PERSON] відповідно до постанови від 06.12.2013р. накладено уповноваженою на те особою і в розмірі, передбаченому вищевказаною статтею КУпАП, та в порядку, передбаченому ст.268 КУпАП, тому суд прийшов до висновку про правомірність винесення оскаржуваної постанови та відсутність підстав для її скасування та визнання неправомірною.

Результат розгляду: denied