Рішення адміністративного суду від 2014-02-12 00:00:00+02

Управління Пенсійного фонду України в Чугуївському районі Харківської області звернулось до суду із адміністративним позовом до Відділу державної виконавчої служби Чугуївського міськрайонного управління юстиції Харківської області, в якому просить суд: визнати незаконними та протиправними дії державного виконавця ВДВС Чугуївського МРУЮ Харківської області Папян Д.А. щодо відмови у відкритті виконавчого провадження на підставі винавчого листа Харківського окружного адміністративного суду від 01.10.2013р. по справі № 820/8101/13-а за позовом УПФУ в Чугуївському районі до Фізичної особи - підприємця [PERSON] про стягнення суми заборгованості зі сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування за 2013 рік в розмірі 1194,03 грн. ; скасувати постанову старшого державного винавця ВДВС Чугуївського МРУЮ Харківської області Папян Д.А. від 10.12.2013 ВП № 41111211 "Про відмову у відкритті виконавчого провадження (відмову в прийнятті до провадження виконавчого документа").; зобов`язати ВДВС Чугївського МРУЮ Харківської області прийняти до примусового виконання виконавчий лист Харківського окружного адміністративного суду від 01.10.2013р. по справі № 820/8101/13-а за позовом УПФУ в Чугуївському районі до Фізичної особи - підприємця [PERSON] про стягнення суми заборгованості зі сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування за 2013 рік в розмірі 1194,03 грн. та прийняти нову постанову про відкриття виконавчого провадження. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що не погоджується з оскаржуваною постановою, вважає її незаконною та такою, що підлягає скасуванню, оскільки у спірних правовідносинах не існує визначених законом підстав для прийняття органом державної виконавчої служби рішення про відмову у відкритті виконавчого провадження з підстав переходу стягнення єдиного внеску до компетенції органів доходів і зборів та його територіальних органів згідно з чинним законодавством. Позивач вважає, що державний виконавець не наділений повноваженнями самостійно визначати стягувача за виконавчим листом, що можна здійснити лише у судовому порядку. У зв`язку з вищевикладеними обставинами позивач просить позов задовольнити в повному обсязі. Представник відповідача в обгрунтування своєї правової позиції, просить винести рішення відповідно до вимог чинного законодавства. Представники сторін, належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання 12.02.2014року не прибули, проте через канцелярію суду надали клопотання про розгляд справи без їх участі. Згідно приписів ч.1 ст.41 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), у разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності осіб, які беруть участь у справі (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Частиною 6 статті 128 КАС України передбачено, що якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта. Враховуючи приписи вищенаведеної норми права, суд дійшов висновку, що спір підлягає вирішенню на підставі наявних у справі документів в порядку письмового провадження. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні в матеріалах справи докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на повному, всебічному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, вважає, що вимоги позивача підлягають частковому задоволенню виходячи з такого. Як вбачається з матеріалів справи, 06.12.2013 року УПФУ в Чугуївському районі звернулось до відповідача із заявою про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа, виданого 29.11.2013 року Харківським окружним адміністративним судом по справі №820/8101/13-а за позовом УПФУ в Чугуївському районі до Фізичної особи - підприємця [PERSON] про стягнення суми заборгованості зі сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування за 2013 рік в розмірі 1194,03 грн. Старшим державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Чугуївського міськрайонного управління юстиції Харківської області Папян Д.А. 10.12.2013року винесена постанова ВП №41111211 про відмову у відкритті виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа Харківського окружного адміністративного суду від 29.11.2013року по справі №820/8101/13-а про стягнення суми заборгованості зі сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування за 2013 рік в розмірі 1194,03 грн. Вказану постанову позивачу було направлено на його адресу супровідним листом від 11.12.2013 року та отримано адресатом 24.12.2013 року, що підтверджується вхідним штампом останнього на супровідному листі. Як вбачається з матеріалів справи, правовою підставою для винесення спірного рішення є п.8 ч.1 ст.26 Закону України "Про виконавче провадження", а фактичною підставою є набрання чинності Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України в зв'язку з проведенням реформи", відповідно до якого, стягнення єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування з 01.10.2013 року входить до компетенції органів доходів і зборів та його територіальних органів. Позивач не погоджуючись із вказаною постановою, звернувся до суду із даним позовом. Перевіряючи правомірність заявлених позовних вимог, суд дійшов висновку про наступне. Суд зазначає, що п. 1 ч. 2. ст. 17 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що відповідно до цього Закону підлягають виконанню державною виконавчою службою зокрема, такі виконавчі документи, як виконавчі листи, що видаються судами. Відповідно до ст. 18 Закону України "Про виконавче провадження", у виконавчому документі зазначаються: 1) назва і дата видачі документа, найменування органу, прізвище та ініціали посадової особи, що його видали; 2) дата прийняття і номер рішення, згідно з яким видано документ; 3) повне найменування (для юридичних осіб) або ім'я (прізвище, власне ім'я та по батькові за наявності) (для фізичних осіб) стягувача і боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), ідентифікаційний код суб'єкта господарської діяльності стягувача та боржника за наявності (для юридичних осіб), індивідуальний ідентифікаційний номер стягувача та боржника за наявності (для фізичних осіб - платників податків), а також інші дані, якщо вони відомі суду чи іншому органу, що видав виконавчий документ, які ідентифікують стягувача та боржника чи можуть сприяти примусовому виконанню, зокрема, дата народження боржника та його місце роботи (для фізичних осіб), місцезнаходження майна боржника, рахунки стягувача та боржника тощо; 4) резолютивна частина рішення; 5) дата набрання законної (юридичної) сили рішенням; 6) строк пред'явлення виконавчого документа до виконання. Виконавчий документ повинен бути підписаний уповноваженою посадовою особою із зазначенням її прізвища та ініціалів і скріплений печаткою. Скріплення виконавчого документа гербовою печаткою є обов'язковим у разі, якщо орган (посадова особа), який видав виконавчий документ, за законом зобов'язаний мати печатку із зображенням Державного Герба України. Законом можуть бути встановлені також інші додаткові вимоги до виконавчих документів. Відповідно до ч. 1 ст. 25 Закону України "Про виконавче провадження", державний виконавець зобов'язаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк пред'явлення виконавчого документа до виконання і цей документ відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, та пред'явлений до виконання до органу державної виконавчої служби за належним місцем виконання рішення. Суд вважає за необхідне зазначити, що виданий Харківським окружним адміністративним судом по адміністративній справі №820/8101/13-а виконавчий лист від 29.11.2013року відповідає вимогам ст. 18 Закону України "Про виконавче провадження", а строк пред'явлення якого до виконання не закінчився. Пунктом 8 частини 1 статті 26 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що у разі наявності інших передбачених законом обставин, що виключають здійснення виконавчого провадження, державний виконавець відмовляє у відкритті виконавчого провадження. В свою чергу, при прийнятті оскаржуваної постанови державним виконавцем не було зазначено жодної обставини, що виключають здійснення виконавчого провадження, та яким саме нормативно-правовим актом вони передбачені. Посилання відповідача, як на підставу прийняття спірної постанови, на те, що з 01.10.2013 року стягнення єдиного внеску входить до компетенції органів доходів і зборів та його територіальних органів у зв'язку з набранням чинності з 11.08.2013 року Закону України від 04.07.2013 року №406-VII "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України в зв'язку з проведенням адміністративної реформи", суд вважає необґрунтованим, оскільки законом така підстава для відмови у відкритті виконавчого провадження не передбачена. Крім того, ст. 11 Закону України "Про виконавче провадження" не передбачено право державного виконавця вирішувати належність сторін виконавчого провадження, тоді як ст. 264 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено право державного виконавця подавати до суду подання про заміну сторони виконавчого провадження її правонаступником. Відмовляючи у відкритті виконавчого провадження державний виконавець фактично позбавив права стягувача або іншої заінтересованої особи звернутися до суду з заявою про заміну сторони виконавчого провадження. Виходячи з приписів ст. 19 ч. 2 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. З огляду на зазначене, оцінюючи дії державного виконавця на відповідність критеріям, зазначеним в ч.3 ст.2 КАС України, суд дійшов висновку, що прийнята останнім оскаржувана постанова є такою, що не відповідає вимогам діючого законодавства. Частиною 2 ст.71 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Суд зазначає, що відповідач, будучи суб'єктом владних повноважень не виконав покладений на нього ч.2 ст.71 КАС України обов'язок та не довів юридичної та фактичної обґрунтованості мотивів винесення спірної постанови. Виходячи з вищевикладеного, суд дійшов висновку, що спірна постанова є необґрунтованою та такою, що винесена з порушенням вимог діючого законодавства, в зв'язку з чим, позовні вимоги з приводу її скасування є обгрунованими та підлягають задоволенню. Щодо позовних вимог позивача про визнання незаконними та протиправними дій державного виконавця відділу ДВС Чугуївського міськрайонного управління юстиції Харківської області Папян Д.А. щодо відмови у відкритті виконавчого провадження за виконавчим листом Харківського окружного адміністративного суду від 29.11.2013 року по справі №820/8101/13-а, суд зазначає наступне. Частиною 2 ст. 26 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що про відмову у відкритті виконавчого провадження державний виконавець виносить постанову протягом трьох робочих днів, а за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - не пізніше наступного робочого дня з дня надходження виконавчого документа і не пізніше наступного дня надсилає її заявникові разом з виконавчим документом. Отже, рішення про відмову у відкритті виконавчого провадження оформлюється державним виконавцем у формі постанови, що і було зроблено відповідачем шляхом винесення оскаржуваної постанови. Здійснення будь-яких дій державним виконавцем щодо відмови у відкритті виконавчого провадження положеннями Закону України "Про виконавче провадження" не передбачено. Крім того задоволення позову в частині скасування постанови є повністю достатнім для поновлення прав та охоронюваних законом інтересів територіального органу ПФУ як стягувача за виконавчим провадженням. Таким чином, позовні вимоги про визнання незаконними та протиправними дій державного виконавця відділу ДВС Чугуївського міськрайонного управління юстиції Харківської області Папян Д.А. щодо відмови у відкритті виконавчого провадження за виконавчим листом Харківського окружного адміністративного суду від 29.11.2013 року по справі №820/8101/13-а за позовом УПФУ в Чугуївському районі до Фізичної особи - підприємця [PERSON] про стягнення суми заборгованості зі сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування за 2013 рік в розмірі 1194,03 грн. не підлягають задоволенню. Щодо позовних вимог про зобов'язання відділу ДВС Чугуївського міськрайонного управління юстиції Харківської області прийняти до примусового виконання виконавчий лист Харківського окружного адміністративного суду від 29.11.2013 року по справі №820/8101/13-а та прийняти нову постанову про відкриття виконавчого провадження, суд зазначає наступне. Відповідно до ч.1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ. При цьому, суд не підміняє суб'єкта владних повноважень в реалізації відповідних управлінських функцій і вирішенні питань, віднесених до виключної компетенції такого суб'єкта. Питання про відкриття виконавчого провадження віднесено виключно до компетенції державного виконавця та не входить до компетенції суду, а тому вказані позовні вимоги є такими, що не відповідають нормам матеріального та процесуального права. Водночас, частиною 2 ст. 11 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, і не може виходити за межі позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог тільки в разі, якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін чи третіх осіб, про захист яких вони просять. Таким чином, враховуючи висновок суду про обґрунтованість позовних вимог про скасування оскаржуваної постанови, з метою захисту прав, свобод та інтересів позивача, суд вважає за можливе вийти за межі позовних вимог та зобов'язати відповідача повторно розглянути заяву про примусове виконання виконавчого листа Харківського окружного адміністративного суду від 29.11.2013 року Харківським окружним адміністративним судом по справі №820/8101/13-а за позовом УПФУ в Чугуївському районі до Фізичної особи - підприємця [PERSON] про стягнення суми заборгованості зі сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування за 2013 рік в розмірі 1194,03 грн. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. Судові витрати підлягають розподілу відповідно до положень ч.1 ст.94 КАС України.

Результат розгляду: partial