Рішення адміністративного суду від 2014-03-12 00:00:00+02

Позивач звернувся з вищезазначеним позовом до суду, обґрунтовуючи свої вимоги наступними обставинами. Він є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильської АЕС 1 категорії, інвалідом 3 групи, а тому, згідно із ст. 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», розмір його пенсії не повинен бути нижче шести мінімальних пенсій за віком, а розмір додаткової щомісячної пенсії повинен бути не менше 50% мінімальної пенсії за віком, що встановлюється у розмірі визначеного законом прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність. 23.07.2009 року Новокаховським міським судом ухвалено рішення, яким задоволено його позов, визнано неправомірною відмову управління Пенсійного фонду України в м. Нова Каховка в перерахунку його основної та додаткової пенсій у відповідності зі ст.ст. 49, 50, 54 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28.02.1991 року № 796-ХІІ, виходячи з розміру мінімальної пенсії за віком, в розмірі шести мінімальних пенсій за віком, додаткової пенсії за шкоду, завдану здоров'ю, у розмірі 50 % мінімальної пенсії за віком як інваліду - чорнобильцю третьої групи - 1 категорії та зобов'язано Управління Пенсійного фонду України здійснити цей перерахунок з 16.03.2009 року, а також в подальшому нараховувати та сплачувати основну та додаткову пенсію відповідно до ст. 49, 50, ч.4 ст. 54 «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» з урахуванням розміру пенсії за віком, діючої на час виплати пенсії. Постановою Одеського апеляційного адміністративного суду від 16.03.2011 року постанову Новокаховського міського суду Херсонської області від 23 липня 2009 року змінено, вимоги його позову задоволено частково, а саме: визнано неправомірною відмову управління Пенсійного фонду України у м. Нова Каховка у перерахунку основної та додаткової пенсії згідно зі ст.ст. 49,50,54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та зобов'язано здійснити з 16 березня 2009 року до 23 липня 2009 року перерахунок та виплату його пенсії по інвалідності у розмірі 6 мінімальних пенсій за віком та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, в розмірі 50% мінімальної пенсії за віком. В задоволенні інших вимог позову судом було відмовлено. Ухвалюючи таке рішення, Одеський апеляційний адміністративний суд виходив з того, що суд не може роззглядати вимоги щодо зобов'язання суб'єкта владних повноважень вчиняти дії у майбутньому у зв'язку із вірогідним настанням певних наслідків, оскільки відповідно до ст.2 КАС України судовому захисту підлягають лише порушені права, свободи і інтереси фізичних або права і інтереси юридичних осіб, а не можливість їх порушення в майбутньому. Проте, оскільки і до цього часу його права на отримання пенсій у встановленому діючим законодавством розмірі продовжують порушуватись відповідачем, він знову змушений звернутись до суду за захистом своїх прав з даним позовом та просить визнати незаконною бездіяльність відповідача,зобов'язати його здійснити перерахунок належної йому пенсії, виходячи з розміру 6 мінімальних пенсій за віком, та додаткової пенсії у розмірі 50% мінімальної пенсії за віком з урахуванням зміни розміру прожиткового мінімуму, починаючи з 24.07.2009 року на весь час виплати пенсії, та виплачувати кошти згідно проведеного розрахунку, з урахуванням раніше виплачених сум. В судовому засіданні [PERSON] свій позов підтримав з підстав у ньому зазначених, просив задовольнити його вимоги, уточнивши при цьому період порушення його прав: з 24.07.2009 року по день постановлення судового рішення по даній справі. Також, просив при цьому поновити пропущений ним з поважних причин строк, визначений ст.99 КАС України. Представник відповідача в судовому засіданні позов повністю не визнала, обгрунтовуючи свої заперечення проти його задоволення пропуском позивачем строку звернення до суду, а також тим, що положеннями ч.4 ст. 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» встановлено, що порядок обчислення пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання визначається Кабінетом Міністрів України, виплата пенсії потребує додаткового фінансування з Державного бюджету України, яке на даний час відсутнє, а тому пенсія [PERSON] нараховується та виплачується правильно, у відповідності до діючого законодавства. Заслухавши позивача, представника відповідача, дослідивши матеріали справи, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено та вбачається з матеріалів справи, що постановою Одеського апеляційного адміністративного суду від 16.03.2011 року було змінено постанову Новокаховського міського суду Херсонської області від 23 липня 2009 року про повне задоволення вимог [PERSON] та вимоги його позову задоволено частково, а саме: визнано неправомірною відмову управління Пенсійного фонду України у м. Нова Каховка у перерахунку основної та додаткової пенсії згідно зі ст.ст. 49, 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської іатастрофи» та зобов'язано здійснити з 16 березня 2009 року до 23 липня 2009 року перерахунок та виплату його пенсії по інвалідності у розмірі 6 мінімальних пенсій за віком та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, в розмірі 50% мінімальної пенсії за віком. Таким чином, до 16.03.2011 року позивач вважав свої вимоги про перерахунок та виплату пенсій за час з 24.07.2009 року задоволеними, оскільки мав постановлене на його користь відповідне рішення Новокаховського міського суду Херсонської області від 23.07.2009 року. Після скасування з формальних підстав в цій частині зазначеного судового рішення Одеським апеляційним адміністративним судом, тобто, тільки з причин неможливості розрахунку та стягнення витрат на майбутнє, він звернувся до суду за захистом своїх прав з даним позовом 07.06.2011 року, тобто в межах шестимісячного строку. За таких обставин суд вважає додержаними вимоги ст. 99 КАС України і визначений цією нормою строк непропущеним. Як встановлено судом, позивач є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1987 році та громадянином, захворювання якого пов'язане з наслідками Чорнобильської катастрофи - категорія І, [PERSON] має статус інваліда ЧАЕС 3 групи по захворюванню пов'язаному з роботою по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, перебуває на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України у м. Нова Каховка. Нормами ст.49 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» передбачено пенсії віднесеним до 1, 2, 3, 4 категорій у вигляді: а) державної пенсії; б) додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, яка призначається після виникнення права на додаткову пенсію. Відповідно до ст.50 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» особам, віднесені до категорії 1, які є інвалідами третьої групи, призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю, у розмірі 50 відсотків мінімальної пенсії за віком. Згідно з ч.4 ст.54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» в усіх випадках розмір пенсій інвалідів третьої групи, щодо яких встановлено зв'язок з Чорнобильською катастрофою, не може бути нижчим 6 мінімальних пенсій за віком. Законом України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 28 грудня 2007 року були внесені зміни до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», а саме: до ст.50, згідно зі змінами визначено, що особам, віднесеним до категорії 1 і які визнані інвалідами III групи внаслідок Чорнобильської катастрофи, призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю, у розмірі 15% прожиткового мінімуму для осіб, що втратили працездатність. Крім того, згідно зі змінами, внесеними до ст. 54 цього ж Закону України визначено, що в усіх випадках розміри пенсій для учасників ліквідації наслідків на Чорнобильській АЕС у 1986 p. по III групі інвалідності, щодо яких встановлено зв'язок з Чорнобильською катастрофою, не можуть бути нижчими 180% прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність. Проте, Рішенням Конституційного Суду України N10-pn/2008 від 22 травня 2008 року положення п.28 розділу II «Внесення змін до деяких законодавчих актів України, Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» щодо внесення змін до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» визнані неконституційними. Відповідно до ч.2 ст.152 Конституції України закони, інші правові акти окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність. Таким чином, з дати ухвалення Рішення Конституційним Судом України вищевказані норми Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 про внесення змін до деяких законодавчих актів України» втратили чинність, тобто, з цього часу відновлено дію ст.ст.50, 54 Закону в повному обсязі. Отже, порушені права позивача підлягають захисту з 23 .липня 2009 року. Разом з тим, суд зауважує, що 14 червня 2011 року Верховною Радою України прийнято Закон України N 3491-VI "Про внесення змін до Закону України "Про Державний бюджет України на 2011 рік", пунктом 7 частини I якого Прикінцеві положення Закону України "Про Державний бюджет України на 2011 рік" доповнено пунктом 4, яким встановлено, що у 2011 році норми і положення статей 39, 50, 51, 52, 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", статті 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», статей 14, 22, 37 та частини третьої статті 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України виходячи з наявного фінансового ресурсу бюджету Пенсійного фонду України на 2011 рік. Аналогічні положення містять і Закону України «Про дДержавний бюджет України на 2012 рік» та «Про Державний бюджет України на 2013 рік». Із аналізу наведеної норми випливає, що визначення порядку та розмірів виплат зазначеним категоріям громадян делеговано Кабінету Міністрів України. На реалізацію наведеного положення Закону України "Про внесення змін до "Про Державний бюджет України на 2011 рік" Кабінетом Міністрів України 6 липня 2011 прийнята постанова № 745 «Про встановлення деяких розмірів виплат, що фінансуються за рахунок коштів державного бюджету». Оскільки ні положення Закону «Про внесення змін до Закону України «Про Державний бюджет України на 2011 рік», ні постанови КМУ від 06.07.2011 року № 745 «Про встановлення деяких розмірів виплат, що фінансуються за рахунок коштів державного бюджету» не скасовані та не визнані неконституційними, суд приходить до висновку, що кінцевою датою проведення перерахунку доплат, передбачених ст. 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", є 22.07.2011 року, оскільки вказана постанова Уряду набула чинності з 23.07.2011 року, тобто щомісячна грошова допомога у розмірах, передбачених ст. 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» підлягає виплаті позивачу до 22.07.2011 року включно, з урахуванням вже проведених виплат, а в подальшому мають застосовуватися норми постанови КМУ від 06.07.2011 року № 745 «Про встановлення деяких розмірів виплат, що фінансуються за рахунок коштів державного бюджету». Виходячи з зазначеного, позов підлягає частковому задоволенню.

Результат розгляду: partial