Рішення адміністративного суду від 2014-02-26 00:00:00+02

09 січня 2014 року позивач звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просить суд скасувати постанову інспектора ДПС взводу супроводження УДАІ УМВС України в Миколаївській області [PERSON] від 31 грудня 2013 року ПС1 №415616 у справі про адміністративне правопорушення відносно нього. В обґрунтування позову позивач зазначив, що на підставі оскаржуваної постанови він був притягнутий до адміністративної відповідальності за частиною 1 статті 126 КУпАП, при цьому в його діях відсутній склад інкримінованого адміністративного правопорушення. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав в повному обсязі з підстав, викладених в позовній заяві. Суду пояснив, що він 31 грудня 2013 року близько 18 години 00 хвилин разом з дружиною на автомобілі марки ВАЗ 2102, державний реєстраційний номер [NUMBER] поїхали за продуктами в магазин, який розташований по вул. Янтарній в м. Миколаєві. За кермом вказаного автомобіля була його дружина [PERSON] По дорозі до магазину дружина автомобілем заїхала на автозаправку, розташовану по вул. Янтарній, а після під'їхала до магазину. Дружина вийшла з автомобіля та пішла в магазин, а він також вийшов з автомобіля і пішов до магазину, де придбав каву, яку почав пити. Додав, що в цей час до нього підійшли представники ДПС та запропонували піти до патрульної автомашини, яка була розташована в іншому місці, на що він погодився. В протоколі про адміністративне правопорушення позивач вказав, що посвідчення водія забув вдома, оскільки вказані документи йому не були необхідні через те, що він автомобілем не керував. Працівникам ДПС позивач повідомляв, що автомобілем керувала його дружина, у якої були всі необхідні документи, однак покликати дружину йому було відмовлено. Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнав, суду пояснив, що оскаржувана постанова винесена у відповідності до чинного законодавства. Вислухавши пояснення сторін, показання свідків, дослідивши та проаналізувавши докази в їх сукупності, суд встановив наступне. 31 грудня 2013 року інспектором ДПС взводу супроводження УДАІ УМВС України в Миколаївській області Кабановим Іваном Юрійовичем винесено постанову в справі про адміністративне правопорушення ПС1 №415616 про притягнення до адміністративної відповідальності позивача [PERSON] за частою 1 статті 126 КУпАП. З оскаржуваної постанови вбачається, що позивач, 31 грудня 2013 року о 19 год. 30 хв., в м. Миколаєві по вул. Янтарній в районі вул. Степової керував автомобілем марки ВАЗ 2102, державний реєстраційний номер [NUMBER] (далі - ТЗ) без посвідчення водія та документів про реєстрацію транспортного засобу. Згідно вказаної постанови, позивача було піддано адміністративному стягненню у вигляді штрафу в розмірі 425,00 грн. Відповідно до статті 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Суб'єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі. У разі невиконання цього обов'язку суд витребовує названі документи та матеріали. Ухвалою судді від 13 січня 2014 року відповідачу було запропоновано в строк до 22 січня 2014 року подати письмові заперечення проти позову та посилання на докази, якими вони обґрунтовуються. Надані в судовому засіданні представником відповідача [PERSON] усні заперечення проти позову суд до уваги не приймає, оскільки вони не підтверджуються жодними належними і допустимими доказами. Відповідно до частини 2 статті 86 КАС України ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Відповідно до статті 245 КУпАП завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин справи, вирішення її у точній відповідності із законом. Згідно статті 248 КУпАП розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснюється на засадах рівності перед законом і органом (посадовою особою), який розглядає справу, всіх громадян незалежно від раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, мови та інших обставин. Встановлені в оскаржуваній постанові факти жодними належними та допустимими доказами не підтверджені і спростовуються дослідженими в ході судового розгляду доказами. З показань допитаної в судовому засіданні в якості свідка [PERSON] вбачається, що 31 грудня 2013 року ТЗ керувала вона, а не позивач. Представник відповідача в судовому засіданні також підтвердив факт, що позивач не був фактично зупинений під час керування ТЗ, а знаходився поза ТЗ біля тимчасової архітектурної споруди по вул. Степовій. Судом встановлено, що протокол відносно позивача та, відповідно, оскаржувана постанова винесена суб'єктом владних повноважень не на місці скоєння правопорушення, а в іншому місці. В постанові не в повному обсязі викладено опис обставин, установлених при розгляді справи, що унеможливлює встановити час і дату скоєння інкримінованого правопорушення та є порушенням вимог статті 283 КУпАП щодо змісту постанови. Крім цього, в оскаржуваній постанові поряд зі встановленими відповідачем обставинами не міститься посилань на досліджувані в ході розгляду справи докази щодо доведеності вини позивача та відповідного висновку щодо такої доведеності за частиною 1 статті 126 КУпАП. Таким чином, при розгляді справи про адміністративне правопорушення та винесенні оскаржуваної постанови відносно позивача, відповідачем було порушено вимоги КУпАП, які вказують на протиправність рішення суб'єкта владних повноважень. Позивач достатньо та належно обґрунтував свій позов, в якому зазначив про порушення норм закону відповідачем, який безпідставно притягнув його до адміністративної відповідальності, що в свою чергу порушило його охоронювані законом права та інтереси. Провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за обставин, визначених в статті 247 КУпАП. Провадження у такій справі здійснюється органами (посадовими особами), уповноваженими розглядати справи про адміністративні правопорушення. За правилами КУпАП до компетенції суду не належить право здійснювати провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 126 КУпАП (у разі вчинення правопорушення повнолітньою особою), не передбачене й таке право нормами КАС України у разі розгляду спору про скасування рішення суб'єкта владних повноважень, отже у суду відсутні підстави для закриття провадження у справі.

Результат розгляду: partial