Рішення адміністративного суду від 2014-02-27 00:00:00+02

[PERSON] звернулася до суду з позовом до управління Пенсійного фонду України в м. Луцьку про визнання відмови протиправною та зобов'язання вчинити дії. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що вона перебуває на обліку в управлінні Пенсійного фонду України в м. Луцьку як одержувач пенсії за віком з 10.04.2012 року. Пенсію їй призначено відповідно до ст. 37 Закону України «Про державну службу». Вказує, що в листопаді 2013 року звернулася до відповідача із письмовою заявою про перерахунок і виплату пенсії з врахуванням матеріальної допомоги на оздоровлення, вирішення соціально-побутових питань, щомісячної індексації, які отримані нею перед зверненням за призначенням пенсії. Однак, відповідач своїм листом № 539/П-01 від 18.12.2013 року повідомив, що включити до заробітної плати при обчисленні пенсії як державному службовцю інших виплат за період з 01.04.2007 року по 31.03.2012 року, а саме: матеріальної допомоги на оздоровлення і вирішення соціально-побутових питань та індексації, немає законних підстав, оскільки зазначені виплати не належать до інших надбавок, визначених Законом України «Про державну службу». Вважає дії управління Пенсійного фонду України у м. Луцьку щодо відмови включити суми індексації заробітної плати, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань, матеріальної допомоги на оздоровлення в заробітну плату для призначення пенсії неправомірними та такими, що порушують її конституційні права. В зв'язку з чим, просить суд визнати дії управління Пенсійного фонду України в м. Луцьку щодо не включення до складових заробітної плати для призначення (перерахунку) пенсії матеріальної допомоги на оздоровлення та соціально-побутових питань неправомірними. Зобов'язати управління Пенсійного фонду України в м. Луцьку здійснити перерахунок та виплату їй пенсії державного службовця з урахуванням розміру матеріальної допомоги на оздоровлення та матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань відповідно до Закону України «Про державну службу» з 10.04.2012 року. Позивач в судове засідання не з'явилась, подала суду заяву, в якій просить справу слухати у її відсутності, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не з'явилась, подала суду заяву, в якій просить справу слухати у її відсутності. Крім того, подала суду письмові заперечення та просила в позові відмовити. Дослідивши та оцінивши представлені по справі докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] перебуває на обліку в управлінні Пенсійного фонду України в м. Луцьку як одержувач пенсії за віком з 10.04.2012 року відповідно до ст. 37 Закону України «Про державну службу». При цьому, страховий стаж роботи на державній службі становить 10 років 00 місяців 2 дні. Розмір пенсії обчислено згідно довідки про складові заробітної плати (посадовий оклад, надбавка за ранг або спеціальні звання, надбавка за вислугу років) № 73/1.42-907 від 09.04.2012 року та довідки про складові заробітної плати (надбавки та премії за останні 60 календарні дні місяці роботи підряд перед зверненням за пенсією) № 73/1.42-908 від 09.04.2012 року, що подаються для призначення пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу», виходячи із сум заробітної плати станом на 10.04.2012 року (а.с. 3-4). 04 грудня 2013 року позивач звернулася до відповідача із письмовою заявою про проведення перерахунку її пенсії з моменту її призначення з врахуванням сум матеріальної допомоги на оздоровлення та вирішення соціально-побутових питань. Однак, відповідач своїм листом № № 539/П-01 від 18.12.2013 року повідомив, що включити до заробітної плати при обчисленні пенсії як державному службовцю інших виплат за період з 01.04.2007 року по 31.03.2012 року, а саме: матеріальної допомоги на оздоровлення і вирішення соціально-побутових питань та індексації, немає законних підстав, оскільки зазначені виплати не належать до інших надбавок, визначених Законом України «Про державну службу». Судом встановлено, що постановою Правління Пенсійного фонду України від 04.09.2013 року № 15-1 «Про виконання рішень Окружного адміністративного суду м. Києва по справах № 2а-8893/12/2670, № 2а-4753/09/2670» затверджено форму довідки про складові заробітної плати (за останні 24 календарні місяці роботи або за будь-які 60 календарних місяців роботи підряд перед зверненням за пенсією), що подається для призначення пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу». Відповідно до ст. 2 Закону України «Про оплату праці» структура заробітної плати складається з основної та додаткової заробітної плати, інших заохочувальних та компенсаційних виплат, до яких належать виплати у формі винагороди за підсумками роботи за рік, премії за спеціальними системами і положеннями, компенсаційні та інші грошові і матеріальні виплати, які не передбачені актами чинного законодавства або які провадяться понад встановлені зазначеними актами норми. Згідно зі ст. 33 Закону України «Про державну службу» заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплати за ранги, надбавки за вислугу років на держаній службі та інших надбавок. Посадові оклади державних службовців установлюються залежно від складності та рівня відповідальності виконуваних службових обов'язків. Доплата за ранг проводиться відповідно до рангу, присвоєного державному службовцю. Надбавка за вислугу років виплачується державним службовцям щомісячно у відсотках до посадового окладу з урахуванням доплати за ранг залежно від стажу державної служби у таких розмірах: понад 3 роки - 10, понад 5 років - 15, понад 10 років - 20, понад 15 років - 25, понад 20 років - 30, понад 25 років - 40% відсотків. Державним службовцям можуть установлюватися надбавки за високі досягнення у праці і виконання особливо важливої роботи, доплати за виконання обов'язків тимчасово відсутніх працівників та інші надбавки і доплати, а також надаватися матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань. Умови оплати праці державних службовців, розміри їх посадових окладів, надбавок, доплат і матеріальної допомоги визначаються Кабінетом Міністрів України. Відповідно до ст. 37 Закону України «Про державну службу» на одержання пенсії державних службовців мають право чоловіки, які досягли віку 62 роки, та жінки, які досягли пенсійного віку, встановлено ст. 26 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» за наявності страхового стажу, необхідного для призначення пенсії за віком у мінімальному розмірі, передбаченого абзацом першим частини першої ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», у тому числі стажу державної служби не менш як 10 років, та які на час досягнення зазначеного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорії посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку. Пенсія державним службовцям призначається в розмірі 80% відсотків суми їх заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 01 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями,- у розмірі 80% відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 01 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування. Закон України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» не містить визначення заробітної плати, на підставі якої здійснюється розрахунок пенсій. Статтею 40 цього Закону передбачено, що з заробітної плати (доходу) повинні бути сплачені страхові внески. Пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України «Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсії» від 31.05.2000 року № 865 встановлено, що розмір виплат (крім посадових окладів, надбавок за ранг або кваліфікаційні класи, класний чин або спеціальні звання, вислугу років), що включаються в заробіток для обчислення пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу», визначається за вибором того, хто звернувся за пенсією, за останні 24 календарні місяці роботи, яка дає право на даний вид пенсії, підряд перед зверненням за пенсією або за будь - які 60 календарних місяців такої роботи підряд перед зверненням за пенсією незалежно від наявності перерв протягом цього періоду на даній роботі. А тому, на підставі викладеного, суд вважає, що інші виплати, а саме: винагорода за вислугу років, матеріальна допомога на оздоровлення; матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань нараховувалися та виплачувались позивачу під час його роботи на посаді державного службовця. На всі вказані складові заробітної плати нараховані та сплачені страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, а з 01.01.2011 року - єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, у зв'язку з чим суд вважає, що відповідачем при розрахунку розміру пенсії позивача до складових заробітної плати безпідставно не включено інші виплати, а саме: матеріальна допомога на оздоровлення, матеріальна допомога на вирішення соціально-побутових питань та індексація грошових доходів. Таким чином, чинне законодавство відносить до складу заробітної плати також інші виплати. Формою довідки про складові заробітної плати, яка подається для призначення пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу», затвердженої постановою Правління Пенсійного фонду України від 04.09.2013 року № 15-1 передбачено, що матеріальна допомога на оздоровлення і допомога на вирішення соціально-побутових питань є складовими заробітної плати. При цьому чітко передбачено, що з усіх виплат, які вказані в цій довідці нараховуються і сплачуються страхові внески, а з 01.01.2011 року - єдиний внесок на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування. Статтею 66 Закону України «Про пенсійне забезпечення» врегульовано види оплати праці, що враховуються при обчисленні пенсій. Відповідно до ч. 1 ст. 66 цього Закону до заробітку для обчислення пенсії включаються всі види оплат праці (виплат, доходу), на які відповідно до Закону України «Про збір на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» нараховується збір на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування в межах максимальної величини фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, оподатковуваного доходу (прибутку), сукупного оподаткованого доходу (граничної суми заробітної плати (доходу), з яких справляються страхові внески (збори) до соціальних фондів, що діяла на день одержаного заробітку (виплат, доходу). Стаття 41 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» визначає виплати (доходи), що враховуються в заробітну плату (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії. Зокрема, до такого доходу (заробітної плати враховуються суми виплат, отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно з цим Законом були фактичні нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески; суми виплат, отримуваних застрахованою особою до набрання чинності цим Законом, у межах сум, на які відповідно до законодавства, що діяло раніше, нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування. Отже, аналізуючи зміст наведених норм і зважаючи, що отримувані застрахованою особою суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, враховуються в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати, то суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення і з моменту звернення позивача за перерахунком, тобто з 04.12.2013 року слід зобов'язати провести перерахунок.

Результат розгляду: partial