Рішення адміністративного суду від 2014-03-20 00:00:00+02

Постановою Київського районного суду м. Донецька від 14 лютого 2014 року частково задоволені позовні вимоги [PERSON] (надалі позивач у справі) до Управління Пенсійного фонду України в Київському районі м. Донецька (надалі управління, відповідач у справі) про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії, внаслідок чого, визнані протиправними дії управління щодо відмови у перерахунку пенсії позивачу з урахуванням індексації заробітної плати, матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги на соціально-побутові потреби, зобов'язано управління здійснити перерахунок [PERSON] призначеної пенсії державного службовця з урахуванням індексації заробітної плати, матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги на соціально-побутові потреби з 22 липня 2013 року у розмірі, визначеному частиною 1 статті 37 Закону України «Про державну службу» в редакції, яка діяла на час звернення позивача за перерахунком пенсії. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено за необґрунтованістю (арк. справи 25-26). [PERSON] в апеляційній скарзі посилаючись на неповне задоволення позовних вимог судом першої інстанції та порушення норм процесуального права, просить скасувати постанову суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі, з дати первісного призначення пенсії державного службовця, тобто з 10 листопада 2008 року. Одночасно вказує на неправильне обчислення загального відсотку розрахунку пенсії від заробітку, а саме замість 90 % судом застосовано 80 % (арк. справи 30-33). Управління в апеляційній скарзі просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти постанову про відмову в задоволені позовних вимог, доводить, що матеріальна допомога є одноразовою виплатою та не є складовою заробітної плати у розумінні частини другої статті 33 Закону України «Про державну службу» та згідно постанови Кабінету Міністрів України № 865 від 31 травня 2000 року «Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсії» суми матеріальної допомоги також не входить до складу заробітної плати (арк. справи 61-63). Апеляційний розгляд справи здійснювався із застосуванням засобів технічної фіксації судового процесу відповідно до статті 41 Кодексу адміністративного судочинства України. Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційних скарг, встановила наступне. [PERSON] (позивач у справі) [INFO], перебуває на обліку управління, з 11 листопада 2008 року отримує пенсію державного службовця відповідно до Закону України «Про державну службу». Позивач 3 грудня 2013 року звернувся до управління (відповідача у справі) із заявою про перерахунок пенсії по заробітку з включенням до середньої заробітної плати сум які при призначенні пенсії не ввійшли до її розрахунку, а саме: матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, допомоги на оздоровлення та індексації заробітної плати, відповідно до довідки від 3 грудня 2013 року № 9/1-131, виданої Головним Управлінням Пенсійного фонду України у Донецькій області, з урахуванням інших виплат, як складових заробітної плати, з яких фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування (арк. справи 10-13). Звертаючись до управління позивач надав зазначену довідку про складові заробітної плати (за останні 24 календарних місяців роботи або за будь-які 60 календарних місяців роботи перед зверненням за пенсією), складеною за формою затвердженою постановою правління Пенсійного фонду України від 14 лютого 2011 року № 5-1. Колегія суддів зазначає, що у межах спірних відносин йдеться про порушення допущені при призначенні пенсії, внаслідок надання позивачем неповної довідки, виправлення наведених нею відомостей стало можливим шляхом надання 18 листопада 2013 року уточнюючої довідки від 8 листопада 2013 року. Рішенням виконуючого обов'язки начальника управління від 10 грудня 2013 року № 22365/04 про відмову в перерахунку пенсії, позивачу відмовлено в перерахунку пенсії з підстав того, що зазначені види виплат не включаються в заробітну плату при розрахунку пенсії (арк. справи 8-9). За приписами статті 37 Закону України «Про державну службу» від 16 грудня 1993 року № 3723-12 (надалі Закон № 3723), із змінами та доповненнями внесеними Законом України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» від 8 липня 2011 року № 3668-VI, яка регулює пенсійне забезпечення державних службовців, пенсія державним службовцям призначається в розмірі 80 відсотків суми їх заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 80 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування. 1 жовтня 2011 року набрав чинності Закон України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» від 8 липня 2011 року № 3668-VI, яким внесено зміни до деяких законодавчих актів України, у тому числі і в статті 37 Закону України «Про державну службу» від 16 грудня 1993 року № 3723-12 викладеної у новій редакції, максимальний розмір пенсії (крім пенсійних виплат, що здійснюються з Накопичувального пенсійного фонду) або щомісячного довічного грошового утримання (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною), призначених (перерахованих) відповідно до законів України «Про державну службу» не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність. Оскільки пенсія позивачу призначена з 11 листопада 2008 року положення цієї норми на обмежені розміру на позивача не розповсюджується. Вирішуючи питання про застосування статті 37 Закону України «Про державну службу» у часі, колегія суддів виходить із того, що згідно зі статтею 22 Конституції України закріплені нею права і свободи не є вичерпними, гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийняті нових законів або внесенні змін до чинних законодавчих актів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод. Відповідно до частини першої статті 66 цього Закону до заробітку для обчислення пенсії включаються всі види оплати праці (виплат, доходу), на які відповідно до Закону України «Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування» нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, в межах максимальної величини фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, оподатковуваного доходу (прибутку), сукупного оподатковуваного доходу (граничної суми заробітної плати (доходу), з яких справляються страхові внески (збори) до соціальних фондів, що діяла на день одержання зазначеного заробітку (виплат, доходу). Стаття 41 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» визначає виплати (доходи), що враховуються в заробітну плату (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії. Так, зокрема до такого доходу (заробітної плати) враховуються: суми виплат, отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно з цим Законом були фактично нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески; суми виплат, отримуваних застрахованою особою до набрання чинності цим Законом, у межах сум, на які відповідно до законодавства, що діяло раніше, нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування. Таким чином, доводи відповідача щодо не включення матеріальної допомоги до складу заробітної плати при призначенні пенсії є необґрунтованими. Стосовно строку перерахунку, колегія суддів зазначає, що відповідно до частини четвертої статті 45 Закону України 1058, за якою у разі виникнення права на підвищення пенсії перерахунок призначеної пенсії, здійснюється з першого числа місяця, в якому пенсіонер звернувся за перерахунком пенсії, якщо відповідну заяву з усіма необхідними документами подано ним до 15 числа включно, і з першого числа наступного місяця, якщо заяву з усіма необхідними документами подано після 15 числа. Оскільки заява подана позивачем 3 грудня 2013 року, право на перерахунок позивач має з 1 грудня 2013 року. У цій частині постанова підлягає зміні, відповідно до пункту 1 частини першої статті 201 КАС України. Колегія суддів не приймає доводів апеляційної скарги позивача щодо перерахунку пенсії з дня призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» тобто з 11 листопада 2008 року, з огляду на те, що первинне рішення, розпорядження управління про призначення пенсії позивачем не оскаржене та не увійшло до складу позовних вимог. Відсутність відомостей про виплату матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, допомоги на оздоровлення, компенсації за невикористану відпустку та щомісячної індексації заробітної плати, в довідці наданій позивачем при первинному призначені пенсії унеможливлює визнання протиправним рішення управління про призначення пенсії та її перерахунок з моменту призначення, а не з моменту надання уточненої довідки, як правомірно вирішив суд першої інстанції. Стосовно доводів позивача, щодо розміру загального відсотку розрахунку пенсії від заробітку, колегія суддів зазначає, що розпорядженням управління від 16 грудня 2008 року № 185436 позивачу проведено перерахунок з 11 листопада 2008 року за загальним процентом розрахунку пенсії від заробітку - 90%, внаслідок проведення масового перерахунку. Зазначене доводить, що загальний процент розрахунку пенсії від заробітку складає 90 % та не є спірним між сторонами. Колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи та постанова прийнята з помилковим застосуванням норм матеріального права.

Результат розгляду: partial