Рішення адміністративного суду від 2014-03-11 00:00:00+02

[PERSON] звернувся до суду з позовом до ДПІ у Шевченківському районі м.Запоріжжя за яким просить скасувати постанову № 633704 серії АА від 21.10.2013 р. по справі про адміністративне правопорушення. Вважає дії, пов»язані з винесенням зазначеної постанови незаконними, виходячи з наступного. На підставі наказу начальника ДПІ Шевченківського району м.Запоріжжя № 67 від 27.06.2013 р. старшим державним інспектором відділу контролю перевірочної роботи доходів і зборів фізичних осіб Н.Ю.Довженко проведено документальну виїзну перевірку ФОП [PERSON] у частині дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.07.2010 р. по 31.12.2012 р., про що складено акт від 02.08.2013 р. № 401/1701/[NUMBER]. 02.09.2013 р. ним у місцевому відділенні Укрпошти було отримано акт перевірки. Згідно акту, встановлено заниження податку з доходів фізичних осіб до бюджету в період, що перевірявся у сумі 18940 грн. Не погоджуючись з матеріалами перевірки, він подав заперечення до акту перевірки, а згодом на підставі п.56.1 Податкового кодексу України, після отримання податкових повідомлень-рішень (№ 0000941701 та № 0000951701 від 17.09.2013 р., які він отримав 12.10.2013 р.), у порядку адміністративного оскарження, визначеного п.56.2 ПК України, ним було надіслано скаргу до Головного управління Міндоходів у Запорізькій області від 21.10.2013 р. Оскільки на підставі ст.56.15 ПК України, податкове зобов»язання вважається неузгодженим, а на підставі ст.56.17 процедура адміністративного оскарження не закінченою, тому оскаржувана постанова є безпідставною. В судовому засіданні позивач позов підтримав з підстав, викладених в позовній заяві, та наполягав на його задоволенні. Представник відповідача - Державної податкової інспекції у Шевченківському районі м.Запоріжжя Головного управління Міндоходів у Запорізькій області в судовому засіданні заперечував проти задоволення позовних вимог з підстав, викладених в письмових запереченнях. Відповідач Зарицька Ю.В. в судове засідання не з»явилась, до суду подана заява про розгляд справи без її участі. Вивчивши обставини справи, вислухавши пояснення позивача та представника відповідача, дослідивши письмові докази, суд вважає позов таким, що підлягає частковому задоволенню. Суд, на підставі ст.2 КАС України, перевірив чи діяв відповідач на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, на підставі та у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України з використанням цих повноважень з метою, з якою вони надані, обґрунтовано, неупереджено, добросовісно, розсудливо з дотриманням принципу рівності перед законом. Так судом встановлено, що 21 жовтня 2013 року заступником начальника ДПІ у Шевченківському районі м.Запоріжжя ГУ Міндоходів у Запорізькій області Зарецькою Ю.В. ФОП [PERSON] притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в сумі 51 грн. на підставі ст.164-1 ч.1 КУпАП, про що надано копію постанови серії АА № 633704 від 21.10.2013 р. Як зазначено в постанові, посадова особа Зарецька Ю.В. встановила, що ФОП [PERSON] включив до декларацій про майновий стан та доходи перекручені дані за період з 01.01.2011 р. по 31.12.2012 р., що призвело до заниження податку з доходів фізичних осіб до бюджету в періоді, що перевірявся, у сумі 18940,03 грн., що встановлено актом планової документальної перевірки № 401/1701/[NUMBER] від 02.08.2013 р. Ч.1 ст.164-1 КУпАП передбачає настання відповідальності за неподання або несвоєчасне подання громадянами декларацій про доходи чи включення до декларацій перекручених даних, неведення обліку або неналежне ведення обліку доходів і витрат, для яких законами України встановлено обов'язкову форму обліку. Згідно із статтею 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративне правопорушення є: всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом. Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Висновок про наявність чи відсутність в діях особи адміністративного правопорушення має бути зроблений на підставі всебічного, повного і об"єктивного дослідження всіх обставин справи в їх сукупності (ст.252 КУпАП). Відповідно до статті 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати поряд із іншими обставинами, що мають значення для правильного вирішення справи також чи винна дана особа у вчиненні адміністративного правопорушення. Отже, дослідженню та оцінці підлягали зі сторони відповідача усі докази, які могли свідчити про причетність особи до вчинення нею адміністративного проступку та наявність вини у її діяннях. Згідно ст.62 Конституції України вина особи, яка притягається до відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватись на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. Згідно із ст. 56.1., 56.2. Податкового кодексу України рішення, прийняті контролюючим органом, можуть бути оскаржені в адміністративному або в судовому порядку. У разі коли платник податків вважає, що контролюючий орган неправильно визначив суму грошового зобов'язання або прийняв будь-яке інше рішення, що суперечить законодавству або виходить за межі повноважень контролюючого органу, він має право протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання платником податків податкового повідомлення-рішення звернутися до контролюючого органу вищого рівня із скаргою про перегляд цього рішення. Відповідно до ст. 56.4. ПК України під час процедури адміністративного оскарження обов'язок доведення правомірності нарахування зобовязання, будь-якого іншого рішення контролюючого органу покладається на контролюючий орган. У відповідності до ст. 56.17. ПК України до закінчення процедури адміністративного оскарження грошове зобовязання, визначене (нараховане) оскаржуваним податковим повідомленням-рішенням, іншим рішенням контролюючого органу вважається неузгодженим. Відповідно до п.56.22 ПК України, якщо платник податків оскаржує рішення податкового органу в адміністративному порядку до контролюючих органів та/або до суду, обвинувачення особи в ухиленні від сплати податків не може ґрунтуватися на такому рішенні контролюючого органу до закінчення процедури адміністративного оскарження або до остаточного вирішення справи судом. У встановленому порядку позивач оскаржив податкові повідомлення-рішення № 0000941701 та № 0000951701 від 17.09.2013 р. у порядку адміністративного оскарження, визначеного п.56.2 ПК України, про що надано копію скарги до Головного управління Міндоходів у Запорізькій області від 21.10.2013 р. та не оспорювалось сторонами. Таким чином, податкові зобов'язання є неузгодженими, і до остаточного вирішення цього спору, факт допущення порушень ведення податкового та бухгалтерського обліку не можна вважати встановленим, а відповідні твердження податкового органу, які відображають лише позицію однієї із сторін спору, не можуть бути підставою для висновку про наявність в діях посадової особи платника податків вини у порушенні встановленого порядку у ведення податкового та бухгалтерського обліку формі умислу або необережності, і відповідно бути підставою для його притягнення до адміністративної відповідальності. Суб'єкт владних повноважень - заступник начальника Державної податкової інспекції у Шевченківському районі м.Запоріжжя Головного управління Міндоходів у Запорізькій області Зарецька Ю.В. зазначених вимог закону не врахувала, у зв»язку з чим винесла оскаржувану постанову, яка підлягає скасуванню. На підставі наданих доказів та вимог чинного законодавства, суд приходить до висновку, що винесена відповідачем Зарецькою Ю.В. постанова про адміністративне правопорушення протирічить положенням ч.3 ст.2 КАС України, вина особи у вчиненні правопорушення належним чином не доведена, твердження позивача не спростовані, тому постанова про накладення адміністративного стягнення підлягає скасуванню. Разом з тим, судом не встановлено підстав для задоволення позовних вимог, пред»явлених до Державної податкової інспекції у Шевченківському районі м.Запоріжжя Головного управління Міндоходів у Запорізькій області, як таких, що пред»явлені до неналежного відповідача, оскільки оскаржувана постанова винесена посадовою особою зазначеного органу - Зарецькою Ю.В. Показання в судовому засіданні свідка [PERSON] не спростовують висновків суду, оскільки пояснення зазначеного свідка стосувались відповідності складеного акту № ???????? вимогам діючого законодавства, який не є предметом даного судового розгляду. Враховуючи, що постанова серії АА № 633704 від 21.10.2013 р. винесена лише на підставі акту № 401/1701/[NUMBER], який не є узгодженим, а відтак, за відсутності належних та допустимих доказів (ст.256 КУпАП), то вона підлягає скасуванню. На підставі викладеного, ст.ст. 2, 6, 8, 11, 17-19, 69-72, 87-94, 99, 100, 102, 128, 158-163, 167, 186, 256 КАС України, суд, -

Результат розгляду: partial