Рішення адміністративного суду від 2014-03-31 00:00:00+03

Позивач, Куп»янська об»єднана державна податкова інспекція Головного управління Міндоходів у Харківській області, звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Відділу державної виконавчої служби Куп»янського міськрайонного управління юстиції Харківської області, в якому прохав суд визнати дії відповідача щодо винесення постанови про відмову у відкритті виконавчого провадження ВП №41877146 від 03.03.2013 стягувачу неправомірними; визнати незаконною та скасувати постанову відповідача ВП №41877146 від 03.03.2013 про відмову у відкритті виконавчого провадження та зобов'язати відновити виконавче провадження та провести виконавчі дії з примусового виконання виконавчого листа №2а-6484/11/2070 від 23 серпня 2011 року виданого Харківським окружним адміністративним судом 01 листопада 2011 року про стягнення заборгованості з Малого наукового - виробничого підприємства Фірми «Універсал - Сервіс» у розмірі 4420,00 грн. Свій позов обґрунтував тим, що Постановою Харківського окружного адміністративного суду від 23.08.2011 у справі №2а-6484/11/2070 позов Куп'янської ОДПІ до Малого наукового підприємства Фірми «Універсал - Сервіс» про стягнення заборгованості у розмірі 4420,00 грн. задоволено. 01 листопада 2011 року у зазначеній справі Харківським окружним адміністративним судом видано виконавчий лист, який позивачем був направлений до ВДВС Куп'янського МУЮ для виконання. Постановою відповідача від 03.03.2014 року у рамках виконавчого провадження ВП № 41877146 зазначений вище виконавчий лист був повернутий до інспекції на підставі листа Вищого адміністративного суду України від 24.10.2013 № 1484/12/13-13 стосовно питань, які виникли у судовій практиці у справах пов'язаних із порядком виконання судових рішень про стягнення з платників податків коштів у рахунок погашення податкового боргу, та норм Податкового кодексу України, порядок стягнення податкового боргу платників податків регулюється статтями 95-99 цього Кодексу. Позивач вважає, що вказана постанова державного виконавця від 03.03.2014 р. про відмову у відкритті виконавчого провадження (відмову в прийнятті до провадження виконавчого документа) є незаконною та порушує його законні права, свободи та інтереси. В судове засідання представник позивача не прибув. Проте надав до суду заяву в якій позов підтримав в повному обсязі, пославшись на обставини викладені в позовній заяві, просив суд позов задовольнити та розглянути справу за його відсутності. Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечував, просив в задоволенні позовних вимог відмовити, в обґрунтування надав заперечення на позов. Вислухавши пояснення представника відповідача, дослідивши матеріали справи судом встановлено наступне. Постановою Харківського окружного адміністративного суду від 23.08.2011 у справі №2а-6484/11/2070 позов Куп'янської ОДПІ до Малого наукового підприємства Фірми «Універсал - Сервіс» про стягнення заборгованості у розмірі 4420,00 грн. задоволено. Дана постанова набрала законної сили. Частиною 5 ст.124 Конституції України передбачено, що судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України. Аналогічні за змістом приписи містяться в ч. 1 ст. 255 КАС України, де вказано, що постанова або ухвала суду, яка набрала законної сили, є обов'язковою для осіб, які беруть участь у справі, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України. Отже, постанова Харківського окружного адміністративного суду по справі № 2а-6484/11/2070 підлягає обов'язковому виконанню на всій території України. Відповідно до ч.1 ст.258 КАС України за кожним судовим рішенням, яке набрало законної сили або яке належить виконати негайно, за заявою осіб, на користь яких воно ухвалено, видається один виконавчий лист. Як з'ясовано судом, 01 листопада 2011 року Харківський окружний адміністративний суд видав виконавчий лист по справі № 2а-6484/11/2070. Постановою головного державного виконавця Смірнової Т.В. від 03.03.2014 року у рамках виконавчого провадження ВП № 41877146 зазначений вище виконавчий лист був повернутий до інспекції на підставі листа Вищого адміністративного суду України від 24.10.2013 № 1484/12/13-13 стосовно питань, які виникли у судовій практиці у справах пов'язаних із порядком виконання судових рішень про стягнення з платників податків коштів у рахунок погашення податкового боргу, та норм Податкового кодексу України, порядок стягнення податкового боргу платників податків регулюється статтями 95-99 цього Кодексу. Суд зазначає, що ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» зазначено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню. Також, статтею 11 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Згідно ст. 17 Закону України «Про виконавче провадження» примусове виконання рішень здійснюється державною виконавчою службою на підставі виконавчих документів, визначених цим Законом. Відповідно до цього Закону підлягають виконанню державною виконавчою службою такі виконавчі документи: 1) виконавчі листи, що видаються судами, і накази господарських судів, у тому числі на підставі рішень третейського суду та рішень Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті і Морської арбітражної комісії при Торгово-промисловій палаті; 2) ухвали, постанови судів у цивільних, господарських, адміністративних, кримінальних справах та справах про адміністративні правопорушення у випадках, передбачених законом; 3) судові накази; 4) виконавчі написи нотаріусів; 5) посвідчення комісій по трудових спорах, що видаються на підставі відповідних рішень таких комісій; 6) постанови органів (посадових осіб), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення у випадках, передбачених законом; 7) постанови державного виконавця про стягнення виконавчого збору, витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій і накладенням штрафу; 8) рішення інших органів державної влади, якщо їх виконання за законом покладено на державну виконавчу службу; 9) рішення Європейського суду з прав людини з урахуванням особливостей, передбачених Законом України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини". Перевіряючи юридичну та фактичну обґрунтованість вказаного висновку відповідача і винесеного на підставі такого висновку спірного правового акту індивідуальної дії на відповідність вимогам ч.3 ст.2 КАС України, суд зазначає таке. Вимоги до виконавчого документа визначені ст.18 Закону України "Про виконавче провадження", відповідно до якої у виконавчому документі повинні бути зазначені: 1) назва і дата видачі документа, найменування органу, прізвище та ініціали посадової особи, що його видали; 2) дата прийняття і номер рішення, згідно з яким видано документ; 3) повне найменування (для юридичних осіб) або ім'я (прізвище, власне ім'я та по батькові за наявності) (для фізичних осіб) стягувача і боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), ідентифікаційний код суб'єкта господарської діяльності стягувача та боржника за наявності (для юридичних осіб), індивідуальний ідентифікаційний номер стягувача та боржника за наявності (для фізичних осіб - платників податків), а також інші дані, якщо вони відомі суду чи іншому органу, що видав виконавчий документ, які ідентифікують стягувача та боржника чи можуть сприяти примусовому виконанню, зокрема, дата народження боржника та його місце роботи (для фізичних осіб), місцезнаходження майна боржника, рахунки стягувача та боржника тощо; 4) резолютивна частина рішення; 5) дата набрання законної (юридичної) сили рішенням; 6) строк пред'явлення виконавчого документа до виконання. Виконавчий документ має бути підписаний уповноваженою посадовою особою і скріплений печаткою. Законом можуть бути встановлені також інші додаткові вимоги до виконавчих документів. Згідно з ч. 1 ст. 25 Закону України "Про виконавче провадження" державний виконавець зобов'язаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк пред'явлення такого документа до виконання, він відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, і пред'явлений до виконання до відповідного органу державної виконавчої служби. Дослідивши зібрані по справі докази, суд доходить висновку, що оглянутий виконавчий лист відповідає вимогам ст.18 Закону України "Про виконавче провадження", строк пред'явлення виконавчого листа до виконання не закінчився, виконавчий лист подано до компетентного органу державної виконавчої служби України та за належним місцем виконання рішення. Відповідачем, який в силу Закону України "Про державну виконавчу службу", Закону України "Про виконавче провадження" та за ознаками ст. 3 КАС України є суб'єктом владних повноважень, при розгляді і вирішенні судом справи в порядку ч.2 ст.71 КАС України не доведено правомірності спірного рішення. Згідно з ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень. Оскільки судовим розглядом встановлено факт порушення спірним рішенням прав та охоронюваних законом інтересів позивача у сфері публічно-правових відносин, то позов належить задовольнити в частині визнання незаконною та скасування постанови відповідача ВП №41877146 від 03.03.2013 про відмову у відкритті виконавчого провадження. Задоволення позову за цієї вимогою є повністю достатнім для поновлення прав та охоронюваних законом інтересів територіального органу ДПІ як стягувача за виконавчим провадженням і поглинає вимогу про визнання неправомірними дій ВДВС щодо винесення спірної постанови. Разом з тим, вимога позову про зобов'язання відповідача відновити виконавче провадження та провести виконавчі дії з примусового виконання виконавчого листа №2а-6484/11/2070 від 23 серпня 2011 року виданого Харківським окружним адміністративним не підлягає до задоволення, так як суд, по-перше, в силу ст.ст. 6, 8, 19 Конституції України не підміняє орган управління в реалізації владних функцій, а по-друге, дана вимога спрямована на майбутнє, бо стосується виключно тих правовідносин і подій, котрі ще не склались і не відбулись відповідно. На підставі викладеного,

Результат розгляду: partial