Рішення адміністративного суду від 2014-02-24 00:00:00+02

23 січня 2014 року до Луганського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов приватного підприємства «Любакс» до відділу державної виконавчої служби Стахановського міського управління юстиції про визнання бездіяльності незаконною та скасування постанови від 10.01.2014 ВП №41417296 про відкриття виконавчого провадження. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що приватне підприємство «Любакс» 15.01.2014 отримало постанову про відкриття виконавчого провадження від 10.01.2014 ВП №41417296, яка видана посадовою особою ВДВС Стахановського МУЮ заступником начальника Рибаковим Є.О. Цією посадовою особою розглянутий документ - вимога №Ю - 44 від 06.12.2013 Стахановської ОДПІ. Вимога направлена на стягнення з ПП «Любакс» на користь Стахановської ОДПІ заборгованість у сумі 63171,44 грн. У постанові вказано: документ вступив у законну силу (набрав чинності) - 22.12.2013; заява про примусове виконання подана 08.01.2014. Позивач зазначив, що у самій вимозі №Ю-44 від 06.12.2013 дати набрання чинності не вказано, що означає не набрання вимогою законної сили. Інших вимог ПП «Любакс» не отримувало. На думку позивача, виконавче провадження порушено з вигаданою датою набрання чинності вимоги Стахановської ОДПІ №Ю-44 від 06.12.2013 чим порушило його права та законні інтереси. На підставі викладеного, позивач просив визнати незаконною бездіяльність відділу державної виконавчої служби Стахановського міського управління юстиції, а саме державного виконавця Рибакова Євгена Олександровича щодо винесення постанови ВП №41417296 від 06.12.2013 про відкриття виконавчого провадження та визнати незаконною та скасувати постанову від 10.01.2014 ВП №41417296 повністю. 27 січня 2014 року ухвалою Луганського окружного адміністративного суду залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Стахановську об'єднану державну податкову інспекцію Головного управління Міндоходів у Луганській області. 14 лютого 2014 року до Луганського окружного адміністративного суду від відповідача надійшли заперечення на адміністративний позов, в обґрунтування яких зазначено наступне. На примусовому виконанні у відділі державної виконавчої служби Стахановського міського управління юстиції знаходиться вимога №Ю-44 від 06.12.2013, видана Стахановською ОДПІ ГУ Міндоходів у Луганській області про стягнення з ПП «Любакс» на користь держави боргу по єдиному соціальному внеску у сумі 63171,44 грн., яка набрала законної сили 22.12.2013. На підставі ст. 17, 19, 20, 25 Закону України «Про виконавче провадження» 10.01.2014 було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження. Копію постанови було надіслано сторонам виконавчого провадження копію вимоги №Ю-44 від 06.12.2013, видана Стахановською ОДПІ ГУ Міндоходів у Луганській області не надсилалась. Відповідач зазначив, що твердження позивача про те, що в оригіналі вимозі №Ю-44 від 06.12.2013, видана Стахановською ОДПІ ГУ Міндоходів у Луганській області відсутня дата набрання законної сили є хибним так як ґрунтується на копії, що була надіслана Стахановською ОДПІ ГУ Міндоходів у Луганській області позивачу до відома, в якій і не було проставлена дата набрання законної сили так як на час її надсилання чи надавання не минув строк її оскарження. На підставі викладеного, відповідач просив відмовити у задоволенні позовних вимог ПП «Любакс» у повному обсязі. У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав у повному обсязі, надав пояснення, аналогічні викладеним у позові та додатково пояснив наступне. Заперечення відповідача не відповідають нормам Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» та приписам Інструкції про порядок нарахування і сплати єдиного внеску загальнообов'язкового державного соціального внеску, яка затверджена постановою Пенсійного фонду України від 27.09.2010 №21-5. На думку позивача надіслана вимога Ю-44 від 06.12.2013 без визначення строку набрання законної чинності не є виконавчим документом, оскільки не відповідає вимогам виконавчого документу Законом України «Про виконавче провадження». У відповідача може бути тільки належним чином завірена копія вимоги №Ю-44. Позивач зазначив, що державний виконавець зобов'язаний був перевірити відповідність наданої вимоги для виконання, звірити її з оригіналом, перевірити інформацію про вручення саме тієї вимоги, яка надійшла на виконання. Саме це, на думку позивача державний виконавець повинен виконати для вирішення питання чи можливо за наданим виконавчим документом відкрити провадження чи необхідно відмовити за п. 6 ч. 1 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження». Представник відповідача в судовому засіданні надав пояснення, аналогічні викладеним у запереченні та просив у задоволенні позовних вимог відмовити. Представник третьої особи в судовому засіданні просив відмовити у задоволенні позовних вимог ПП «Любакс» у повному обсязі. Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог і наданих доказів, оцінивши докази відповідно до вимог статей 69-72 Кодексу адміністративного судочинства України, суд вважає позовні вимоги такими, що не підлягають задоволенню, з таких підстав. 08.01.2014 Стахановська об'єднана державна податкова інспекція Головного управління Міндоходів у Луганській області звернулась до відділу державної виконавчої служби Стахановського міського управління юстиції з заявою про відкриття виконавчого провадження на підставі вимоги про сплату боргу (недоїмки) від 06.12.2013 №Ю-44 про стягнення з приватного підприємства «Любакс» заборгованості в сумі 63171,44 грн. 10.01.2014 заступником начальника Рибаковим С.О. відділу державної виконавчої служби Стахановського міського управління юстиції у відповідності до ст.ст. 17, 19, 20, 25 Закону України «Про виконавче провадження» на підставі вимоги про сплату боргу (недоїмки) від 06.12.2013 №Ю-44 про стягнення з приватного підприємства «Любакс» заборгованості в сумі 63171,44 грн., було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №41417296. Відповідно до частини другої статті 17 Закону України від 04.11.2010 №2677-V (в новій редакції Закону України від 04.11.2010 №2677-V Закон України від 21.04.1999 №606-ХІV «Про виконавче провадження») підлягають виконанню державною виконавчою службою такі виконавчі документи: 1) виконавчі листи, що видаються судами, і накази господарських судів, у тому числі на підставі рішень третейського суду та рішень Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті і Морської арбітражної комісії при Торгово-промисловій палаті; 2) ухвали, постанови судів у цивільних, господарських, адміністративних, кримінальних справах та справах про адміністративні правопорушення у випадках, передбачених законом; 3) судові накази; 4) виконавчі написи нотаріусів; 5) посвідчення комісій по трудових спорах, що видаються на підставі відповідних рішень таких комісій; 6) постанови органів (посадових осіб), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення у випадках, передбачених законом; 7) постанови державного виконавця про стягнення виконавчого збору, витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій і накладенням штрафу; 8) рішення інших органів державної влади, якщо їх виконання за законом покладено на державну виконавчу службу; 9) рішення Європейського суду з прав людини з урахуванням особливостей, передбачених Законом України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" ( 3477-15 ). Тобто, виконавчі документи - вимога про сплату боргу (недоїмки), що була пред'явлена до відповідача, відносяться до рішень, що підлягають примусовому виконанню державною виконавчою службою. Статтею 18 Закону України від 04.11.2010 №2677-V (в новій редакції Закону України від 04.11.2010 №2677-V Закон України від 21.04.1999 №606-ХІV «Про виконавче провадження») встановлена вимога до виконавчого документа. А саме, у виконавчому документі зазначаються: 1) назва і дата видачі документа, найменування органу, прізвище та ініціали посадової особи, що його видали; 2) дата прийняття і номер рішення, згідно з яким видано документ; 3) повне найменування (для юридичних осіб) або ім'я (прізвище, власне ім'я та по батькові) (для фізичних осіб) стягувача і боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), ідентифікаційний код суб'єкта господарської діяльності стягувача та боржника (для юридичних осіб), індивідуальний ідентифікаційний номер стягувача та боржника (для фізичних осіб - платників податків) або номер і серія паспорта стягувача та боржника для фізичних осіб - громадян України, які через свої релігійні або інші переконання відмовилися від прийняття ідентифікаційного номера, офіційно повідомили про це відповідні органи державної влади та мають відмітку в паспорті громадянина України, а також інші дані, якщо вони відомі суду чи іншому органу, що видав виконавчий документ, які ідентифікують стягувача та боржника чи можуть сприяти примусовому виконанню, зокрема, дата народження боржника та його місце роботи (для фізичних осіб), місцезнаходження майна боржника, рахунки стягувача та боржника тощо; 4) резолютивна частина рішення; 5) дата набрання законної (юридичної) сили рішенням; 6) строк пред'явлення виконавчого документа до виконання. У разі якщо рішення ухвалено на користь кількох позивачів або проти кількох відповідачів, а також якщо належить передати майно, що перебуває в кількох місцях, у виконавчому документі зазначаються один боржник та один стягувач, а також визначається, в якій частині необхідно виконати таке рішення, або зазначається, що обов'язок чи право стягнення є солідарним. Виконавчий документ повинен бути підписаний уповноваженою посадовою особою із зазначенням її прізвища та ініціалів і скріплений печаткою. Скріплення виконавчого документа гербовою печаткою є обов'язковим у разі, якщо орган (посадова особа), який видав виконавчий документ, за законом зобов'язаний мати печатку із зображенням Державного Герба України. Законом можуть бути встановлені також інші додаткові вимоги до виконавчих документів. Відповідно до статті 25 Закону України від 04.11.2010 №2677-V (в новій редакції Закону України від 04.11.2010 №2677-V Закон України від 21.04.1999 №606-ХІV «Про виконавче провадження») державний виконавець зобов'язаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк пред'явлення такого документа до виконання, він відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, і пред'явлений до виконання до відповідного органу державної виконавчої служби. Державний виконавець протягом трьох робочих днів з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження. У постанові державний виконавець вказує про необхідність боржнику самостійно виконати рішення у строк до семи днів з моменту винесення постанови (у разі виконання рішення про примусове виселення боржника - у строк до п'ятнадцяти днів) та зазначає, що у разі ненадання боржником документального підтвердження виконання рішення буде розпочате примусове виконання цього рішення із стягненням з боржника виконавчого збору і витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, передбачених цим Законом. За заявою стягувача державний виконавець одночасно з винесенням постанови про відкриття виконавчого провадження може накласти арешт на майно та кошти боржника, про що виноситься відповідна постанова. В матеріалах справи знаходиться вимога про сплату боргу №Ю-44 від 06.12.2013, з якої вбачається, що вона набрала законної сили 22.12.2013 (а.с.61). Судом встановлено, що вимога про сплату боргу (недоїмки) від 06.12.2013 №Ю-44, яка була пред'явлена до виконавчої служби відповідає вимогам статті 18 Закону України «Про виконавче провадження», державним виконавцем у відповідності до статті 15 Закону України «Про виконавче провадження» правомірно відкрито виконавче провадження протягом трьох робочих днів з дня надходження виконавчого документа. Доводи позивача, щодо неможливості вступу вимоги про сплату боргу в законну силу 22.12.2013 до уваги суду не беруться, оскільки Закон № 606 не наділяє державного виконавця при відкритті виконавчого провадження обов'язком перевіряти правильність інформації, що міститься у виконавчому документі. Відповідно до п.5 ч.1 ст.18 Закону № 606 при відкритті виконавчого документу державний виконавець перевіряє, чи зазначена дата набрання законної сили виконавчого документу. Таким чином законні підстави для відмови у відкритті виконавчого провадження у державного виконавця також були відсутні. Окрім цього, суд зазначає, що порядок та строки набрання виконавчим документом законної сили не становлять предмет оскарження адміністративної справи з приводу оскарження дій державного виконавця чи скасування постанови про відкриття виконавчого провадження. Позивач, в разі наявності законодавчо визначених підстав, має право звернутись до суду з позовом щодо оскарження самого виконавчого документу на підставі якого було відкрито виконавче провадження. Згідно з частиною першою статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. За наведених обставин, державний виконавець при винесенні спірної постанови про відкриття виконавчого провадження №41417296 від 10.01.2014 діяв в межах наданих йому повноважень, на підставі та у спосіб, передбачені законом. Відтак, достатніх та обґрунтованих підстав для скасування такої постанови відділу державної виконавчої служби Стахановського міського управління юстиції щодо відкриття виконавчого провадження №41417296 від 10.01.2014 немає, тому в задоволенні позову слід відмовити повністю. Відповідно до статті 94 КАС України у справах, в яких позивачем є суб'єкт владних повноважень, а відповідачем - фізична чи юридична особа, судові витрати, здійснені позивачем, з відповідача не стягуються. На підставі викладеного,

Результат розгляду: denied