Рішення адміністративного суду від 2014-01-03 00:00:00+02

Фізична особа - підприємець [PERSON] звернувся в суд з адміністративним позовом до Дочірнього підприємства "Дніпропетровський облавтодор" Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія" Автомобільні дороги України" про визнання протиправними дій, визнання недійсним та скасування розрахунку №254 від 09.09.2013 року до акту №254 про нарахування до сплати [PERSON] плати за проїзд великовагових та (або) великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування у розмірі 388,80 євро. Позовні вимоги мотивовані тим, що 09.09.2013 року інспектором ДПС, на автомобільній дорозі Н-08 «Бориспіль-Дніпропетровськ-Запоріжжя» км 437+000 було зупинено та направлено на габаритно-ваговий контроль транспортний засіб марки ДАФ р.н.з.[NUMBER] та причіп Шварцмюллер р.н. [NUMBER]. За результатами зважування вказаного транспортного засобу працівниками філії «Новоселівська дорожньо-експлутаційна дільниця» дочірнього підприємства «Дніпропетровський Облавтодор» ВАТ «Державна акціонерна компанія» «Автомобільні дороги України» складено довідку про результати здійснення габаритно-вагового контролю на автомобільній дорозі Н-08 «Бориспіль-Дніпропетровськ-Запоріжжя» км 437+000 та винесено акт №254 від 09.09.2013 року про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів на суб'єкта господарювання [PERSON]. До акту №254 від 09.09.2013 року складено розрахунок №254 від 09.09.2013 року, згідно якого платнику [PERSON] нараховано плату за проїзд великовагових та (або) великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування у розмірі 388,80 євро. На переконання позивача, відповідно до п.28 Порядку здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 27.06.2007 № 879 «Про заходи щодо збереження автомобільних доріг загального користування», плата за проїзд має нараховуватись перевізникові. У спірних правовідносинах перевізником є ТОВ «Галмод», що підтверджується ТТН №ЗФ-0001067 від 09.09.2013 року та договором про надання транспортних послуг №011-00489 від 09.09.2013. Позивач - [PERSON] є власником тягача «ДАФ» р.н.з [NUMBER], а не перевізником. На підставі наведеного позивач вважає дії відповідача в особі начальника пересувного пункту габаритно-вагового контролю І.В.Картамишева з складання розрахунку №254 від 09.09.2013 року про нарахування до сплати [PERSON] плати за проїзд великовагових та (або) великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування у розмірі 388,80 євро протиправними. Розрахунок №254 від 09.09.2013 року до акту №254 від 09.09.2013 року недійсним та таким, що підлягає скасуванню. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги з підстав наведених у адміністративному позові підтримав в повному обсязі та надав аналогічні за їх змістом пояснення. Представник відповідача щодо задоволення позовних вимог заперечив з мотивів наведених у письмовому запереченні (а.с.41-46). Розглянувши матеріали адміністративної справи, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши наявні у матеріалах справи докази, судом встановлено наступне. 09.09.2013 року на автомобільній дорозі загального користування Н-08 «Бориспіль - Дніпропетровськ - Запоріжжя», км 437+000 Державтоінспекцією та працівниками пересувного пункту габаритно-вагового контролю філії «Новоселівська дорожньо-експлуатаційна дільниця» Дочірнього підприємства «Дніпропетровський облавтодор» відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» був зупинений та направлений на габаритно-ваговий контроль вантажний автомобіль марки ДАФ (DAF), реєстраційний номер [NUMBER], який відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу належить позивачу - [PERSON] та напівпричіп бортовий-Е Шварцмюллер (SCHWARZMULLER) реєстраційний номер [NUMBER], який відповідно до свідоцтва про реєстрацію належить - [PERSON] (а.с.16-17). Після зважування транспортного засобу з вантажем 09.09.2013р. о 15.52 год., начальником пункту габаритно-вагового контролю філії «Новоселівська дорожньо - експлуатаційна дільниця» ДП «Дніпропетровський облавтодор» ВАТ «Державне акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» Картамишевим І.В., та оператором Жидкіним О.С. була складена Довідка про результати здійснення габаритно-вагового контролю на автомобільній дорозі Н-08 «Бориспіль-Дніпропетровськ-Запоріжжя» , км. 437+000 (а.с.13). Згідно Довідки, загальна маса вантажу, який перевозив водій склала 37,150 тонн, що є перевищенням нормативу. У результаті чого, начальником пункту габаритно-вагового контролю філії «Новоселівська дорожньо-експлуатаційна дільниця» ДП «Дніпропетровський облавтодор» ВАТ «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» Картамишевим І.В. складено Акт №254 від 09.09.2013 року про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів на автомобільній дорозі Н-08 «Бориспіль-Дніпропетровськ-Запоріжжя» , км. 437+000(а.с.12). На підставі Акту начальником пункту габаритно-вагового контролю філії «Новоселівська дорожньо - експлуатаційна дільниця» ДП «Дніпропетровський облавтодор» ВАТ «Державне акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» Картамишевим І.В., складено розрахунок №254 від 09.09.2013 року плати за проїзд великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування до Акту від 09.09.2013 №254 згідно з яким позивач - власник транспортного засобу повинен сплатити на користь Державного бюджету плату за проїзд автомобільними дорогами транспортного засобу, вагові параметри якого перевищують нормативні у розмірі 388,80 ЄВРО (а.с.11). Відповідно до п. 1 Положення про Державну службу автомобільних доріг України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №628 від 16.04.2007 р., Державна служба автомобільних доріг України (Укравтодор) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра транспорту та зв'язку. Підпунктом 18 п. 4 Положення про Державну службу автомобільних доріг України закріплено, що Укравтодор відповідно до покладених на нього завдань забезпечує здійснення контролю за ваговими та габаритними параметрами транспортних засобів на автомобільних дорогах. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 29 Закону України «Про дорожній рух» до участі у дорожньому русі допускаються транспортні засоби, конструкція і технічний стан яких відповідають вимогам діючих в Україні правил, нормативів і стандартів, що мають сертифікат на відповідність цим вимогам, укомплектовані у встановленому порядку, а у разі, якщо транспортний засіб згідно з цим Законом підлягає обов'язковому технічному контролю, пройшов такий контроль. З метою збереження автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, допускається в порядку встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері транспорту, і за плату, що встановлюються Кабінетом Міністрів України. Згідно статей 10, 11 Закону України «Про автомобільні дороги» державне управління автомобільними дорогами загального користування здійснює державна служба автомобільних доріг України («Укравтодор»), який є центральним органом виконавчої влади і діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через керівника центрального органу виконавчої влади у галузі транспорту і який має свої органи управління на місцях. Основними обов'язками органу державного управління автомобільними дорогами загального користування, зокрема, є розробка та реалізація заходів з безпеки дорожнього руху; забезпечення безперервних, безпечних, економічних та зручних умов руху транспортних засобів з нормативними технічними характеристиками і навантаженнями. Для виконання покладених на вказаний орган повноважень державна служба автомобільних доріг України згідно ст.12 цього ж Закону має право, в тому числі, вимагати від користувачів автомобільних доріг виконання вимог цього Закону та інших законодавчих та нормативно-правових актів України, що регулюють функціонування автомобільних доріг загального користування; обмежувати або забороняти рух транспортних засобів, навантаження на вісь, загальна маса або габарити яких перевищують норми, визначені для них державними стандартами, у разі відсутності відповідного спеціального погодження. Статтею 33 Закону України «Про автомобільні дороги» передбачено, що рух транспортних засобів, навантаження на вісь, загальна маса або габарити яких перевищують норми, встановлені державними стандартами та нормативно-правовими актами, дозволяється за погодженнями з відповідними органами у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Згідно п.п. 2,3,5,8 п. 2 Порядку здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та /або габаритні параметри яких перевищують нормативні, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України 27.06.2007 року №879, великовагові та великогабаритні транспортні засоби - транспортні засоби, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні навантаження на вісь (осі) та загальна маса або габарити яких перевищують один з параметрів, що зазначені у пункті 22.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306, при цьому транспортний засіб не може вважатися великоваговим та/або великогабаритним, якщо його параметри не перевищують нормативи більш як на 2 відсотки. Габаритно-ваговий контроль - контроль за проїздом великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування, який включає перевірку відповідності габаритно-вагових параметрів таких транспортних засобів установленим законодавством параметрам і нормам, наявності дозволу на рух за визначеними маршрутами, а також дотримання визначених у дозволі умов та режиму руху транспортних засобів. Вимірювальне і зважувальне обладнання - технічні засоби, які застосовуються під час визначення габаритно-вагових параметрів транспортних засобів і мають нормовані метрологічні характеристики. Пересувний пункт габаритно-вагового контролю - спеціальний транспортний засіб, обладнаний вимірювальною і звужувальною технікою для здійснення контролю. Ділянка дороги на відстані 100 метрів до пересувного пункту, 50 метрів за пересувним пунктом та узбіччя дороги за напрямком руху, де розташовано пункт, вважаються його межами. Місце здійснення габаритно-вагового контролю позначається відповідними тимчасовими дорожніми знаками. Відповідно до п.п. 12, 13, 18, 19, 21 Порядку здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та /або габаритні параметри яких перевищують нормативні вимірювальне і зважувальне обладнання для здійснення габаритно-вагового контролю повинне утримуватись у робочому стані; періодично проводиться повірка (метрологічна атестація) такого обладнання з подальшим клеймуванням (пломбуванням) та видачею відповідного свідоцтва спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади у сфері метрології. Під час здійснення габаритно-вагового контролю не допускається використання вимірювального і зважувального обладнання, періодична повірка (метрологічна атестація) якого не проведена, а також обладнання, що перебуває у несправному стані. За результатами точного габаритно-вагового контролю на стаціонарному або пересувному пункті водієві транспортного засобу видається довідка результатів здійснення контролю із зазначенням часу і місця його проведення, а на запит водія - міжнародний сертифікат зважування вантажних транспортних засобів, якщо пункт габаритно-вагового контролю уповноважений видавати такі сертифікати. Під час проведення габаритно-вагового контролю Укртрансінспекція або її територіальні органи керуються методикою, затвердженою Мінекономрозвитку. У разі виявлення факту перевищення хоча б одного вагового та/або габаритного нормативного параметра більш як на 2 відсотки подальший рух транспортного засобу забороняється до внесення плати за його проїзд автомобільними дорогами загального користування (далі - плата за проїзд). Плата за проїзд великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу, що рухався без відповідного дозволу, здійснюється у подвійному розмірі за пройдену частину маршруту по території України. Процедуру габаритно-вагового контролю транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів у пунктах габаритно-вагового контролю на автомобільних дорогах загального користування і вимоги до облаштування та технічного оснащення цих пунктів визначає Технологічний регламент здійснення габаритно-вагового контролю транспортних засобів та інших самохідних машин механізмів на автомобільних дорогах загального користування, затверджений спільним наказом Державної служби автомобільних доріг України, Міністерства внутрішніх справ України від 07.05.2008 року №219/198, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 01.09.2008 року за №800/15491 (далі - Регламент). Згідно п.п. 1.3, 3.12-3.16 Регламенту габаритно-ваговий контроль здійснюється на автомобільних дорогах загального користування уповноваженими Укравтодором дорожніми підприємствами та організаціями разом з відповідними підрозділами Державтоінспекції МВС України виключно в пунктах габаритно-вагового контролю. Оператор пересувного пункту за результатами вагового та/або габаритного контролю складає довідку про результати здійснення габаритно-вагового контролю. Довідка складається у двох примірниках і підписується начальником та оператором. Один примірник довідки залишається на пересувному пункті як документ звітності, другий примірник передається водію транспортного засобу. Якщо за результатами габаритно-вагового контролю встановлено, що параметри транспортного засобу перевищують нормативно допустимі параметри (пункт 22.5 Правил дорожнього руху) більш ніж на 2%, транспортний засіб є великоваговим та/або великогабаритним. У цьому разі на підставі довідки про результати здійснення габаритно-вагового контролю начальник пересувного пункту складає акт про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів (додаток 2) та/або акт про перевищення транспортним засобом нормативних габаритних параметрів (додаток 3). Акти складаються у двох примірниках і підписуються начальником та оператором пересувного пункту габаритно-вагового контролю, а також водієм транспортного засобу, параметри якого перевищують нормативно допустимі. У разі відмови водія від підписання акта, про це зазначається в акті. Один примірник акта (актів) залишається на пересувному пункті як документ звітності, другий примірник передається водію транспортного засобу. Начальник пересувного пункту відповідно до формули розрахунку (пункт 30 Порядку здійснення габаритно-вагового контролю) та Ставок плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні, затверджених постановою Кабінету Міністрів від 27 червня 2007 року № 879, визначає суму плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування. Відповідно до п. 22.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року №1306 за спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів перевищує за шириною 2,6 м, за висотою від поверхні дороги - 4 м (для контейнеровозів на встановлених Укравтодором і Державтоінспекцією маршрутах - 4,35 м), за довжиною - 22 м (для маршрутних транспортних засобів -25 м), фактичну масу понад 38 т (на встановлених Укравтодором і Державтоінспекцією маршрутах - до 4 т; для контейнеровозів - понад 44 т, на встановлених для них маршрутах - до 46 т), навантаження на одиночну вісь - 11 т (для автобусів, тролейбусів - 11,5 т), здвоєні осі - 16 т, строєні - 22 т (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь - 11 т, здвоєні осі - 18 т, строєні - 24 т) або якщо вантаж виступає за задній габарит транспортного засобу більш як на 2 м. Проаналізувавши викладене, суд вважає, що працівники ДП «Дніпропетровський облавтодор» ВАТ «Державна акціонерна компанія» «Автомобільні дороги України» при проведенні 09.09.2013 габаритно-вагового контролю транспортного засобу позивача пересувними автомобільними вагами фірми «ESIT ELEKTRONIK SISTEMLER IMALAT ve TIKARET LTD.STI» моделі AS діяли правомірно, в межах своїх повноважень та у відповідності з законодавством України. Згідно матеріалів справи та наданих позивачем та його представником пояснень, позивачем оскаржуються дії відповідача - в особі начальника пункту габаритно-вагового контролю філії «Новоселівська дорожньо - експлуатаційна дільниця» ДП «Дніпропетровський облавтодор» ВАТ «Державне акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» Картамишева І.В., з складання розрахунку №254 від 09.09.2013 року виключно з підстав зазначення особи позивача - [PERSON], а не особи перевізника. Оскільки на їх переконання у спірних правовідносинах перевізником було ТОВ «Галмод» то і розрахунок № 254 від 09.09.2013 року повинен був складатись саме на ТОВ «Галмод». Щодо наведених тверджень позивача та його представника суд зазначає наступне. Відповідно до п.27 Порядку здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та /або габаритні параметри яких перевищують нормативні, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України 27.06.2007 року №879 (далі-Порядок), плата за проїзд автомобільними дорогами загального користування справляється з транспортних засобів вітчизняних та іноземних власників, у тому числі тих, що визначені у статті 5 Закону України «Про єдиний збір, який справляється у пунктах пропуску через державний кордон України», справляється у разі виявлення факту перевищення їх фактичних параметрів над параметрами, які враховувалися під час встановлення розміру єдиного збору в пунктах пропуску через державний кордон, де відсутні вагові комплекси, та з транспортних засобів, які виїжджають за межі України і на які в установленому порядку не отримано дозвіл на рух або не внесено плату за проїзд. Згідно п.28 Порядку плата за проїзд автомобільними дорогами загального користування великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу вноситься перевізником за затвердженими ставками виходячи з вагових та/або габаритних параметрів транспортного засобу, протяжності маршруту, кількості перевезень. З аналізу наведених норм та у відповідності до пункту 28 Порядку плата за проїзд автомобільними дорогами загального користування великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу вноситься перевізником, однак суд звертає увагу на те, що позивачем не надано належних та допустимих доказів, на обґрунтування своїх вимог, оскільки з них судом не можливо встановити чи надавались вони (Договір про надання транспортних послуг №011-00489 від 09.09.2013 року укладеного у м. Львів, ТТН ) водієм транспортного засобу безпосередньо відповідачу на момент проходження габаритно-вагового контролю 09.09.2013 року. Таких доказів судом не здобуто також із показань свідка [PERSON] [INFO], - водія транспортного засобу. Крім того, чинним законодавством на відповідача не покладено обов'язку, щодо встановлення особи перевізника. Згідно з частиною першою статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. Відповідно до частини другої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Враховуючи викладене, та те, що відповідачем доведена правомірність своїх дій з урахуванням вимог встановлених частиною другою статті 19 Конституції України та частиною третьою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, а тому, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень законодавства України та доказів, наявних у матеріалах справи, адміністративний позов задоволенню не підлягає. На підставі ст. 124 Конституції України,

Результат розгляду: denied