Рішення адміністративного суду від 2014-01-29 00:00:00+02

в жовтні 2013 року товариство з обмеженою відповідальністю "ГЕРРОМ Інвест-Україна" звернулось до Хмельницького окружного адміністративного суду з позовом до реєстраційної служби Деражнянського районного управління юстиції Хмельницької області, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: [PERSON], відділ Держземагенства у Деражнянському районі Хмельницької області, товариство з обмеженою відповідальністю "СВП "Агро-Дак", про визнання недійсним рішення державного реєстратора про державну реєстрацію права оренди на земельну ділянку, скасування державної реєстрації права оренди на земельну ділянку. Хмельницький окружний адміністративний суд постановою від 05 грудня 2013 року в задоволенні позову відмовив. Не погодившись з прийнятим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Хмельницького окружного адміністративного суду та прийняти нову, якою позовні вимоги задовольнити. Представник позивача в судовому засіданні підтримав вимоги апеляційної скарги та просив її задовольнити. Від реєстраційної служби Деражнянського районного управління юстиції Хмельницької області та відділу Держземагенства у Деражнянському районі Хмельницької області до суду надійшли заяви про розгляд справи без участі їхніх представників. Представники [PERSON] та товариства з обмеженою відповідальністю "СВП "Агро-Дак" в судове засідання не з'явились, хоча були належним чином повідомлені про дату, час та місце апеляційного розгляду справи, що підтверджується матеріалами справи. Відповідно до ч. 4 ст. 196 КАС України неприбуття у судове засідання сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про дату, час і місце апеляційного розгляду, не перешкоджає судовому розгляду справи. Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити частково, постанову суду першої інстанції скасувати та прийняти нову, якою позовні вимоги задовольнити частково, виходячи з наступного. Так, Хмельницьким окружним адміністративним судом встановлено, що на підставі рішення Державної реєстраційної служби Деражнянського районного управління юстиції про державну реєстрацію прав та обтяжень №4651922 від 31.07.2013 року до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно внесений запис про реєстрацію права власності [PERSON] на земельну ділянку, кадастровий номер 6821588200:02:038:0059, розташовану на землях Пилипівської сільської ради Деражнянського району Хмельницької області, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яке виникло на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку Серії ЯЕ №032939, виданого 05.11.2008 року Деражнянською райдержадміністрацією. ТОВ СВП "Агро-ДАК" 31.07.2013 року звернулось до Державної реєстраційної служби Деражнянського районного управління юстиції із заявою про державну реєстрацію права оренди земельної ділянки площею 1,52 га, кадастровий номер 6821588200:02:038:0059, розташованої на землях Пилипівської сільської ради Деражнянського району Хмельницької області. До заяви ТОВ СВП "Агро-ДАК" додало виписку з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, довідку з ЄДРПОУ, договір оренди землі від 10.07.2013 року, укладений між [PERSON] і ТОВ СВП "Агро-ДАК", акт приймання-передачі орендованої земельної ділянки, кадастровий план, акт визначення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), схеми розміщення земельної ділянки, Витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав власності [PERSON] на земельну ділянку, державний акт на право власності на земельну ділянку Серії ЯЕ №032939 від 05.11.2008 року, копію паспорта [PERSON] та копію довідки про присвоєння йому ідентифікаційного номера. Після отримання зазначених документів на підставі пп. 8, 8-1 ст. 9 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" державний реєстратор надіслав до відділу Держземагентства у Деражнянському районі запит №301 від 19.07.2013 року, в якому просив повідомити чи перебуває в оренді зазначена земельна ділянка. На запит державного реєстратора відділ Держземагентства у Деражнянському районі листом №01-19/1954 від 24.07.2013 року повідомив, що згідно з даними Державного земельного кадастру та наявної у відділі інформації договір оренди на земельну ділянку, кадастровий номер 6821588200:02:038:0059 не реєструвався. Розглянувши подані документи та відповідь відділу Держземагентства у Деражнянському районі, державний реєстратор прийняв рішення від 31.07.2013 року №4651922 про державну реєстрацію права оренди земельної ділянки, кадастровий номер 6821588200:02:038:0059, розташованої на землях Пилипівської сільської ради Деражнянського району Хмельницької області, за ТОВ "Сільськогосподарське виробниче підприємство "Агро-Дак". Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем доведена правомірність рішення державного реєстратора Державної реєстраційної служби Деражнянського районного управління юстиції від 31.07.2013 року про державну реєстрацію права оренди земельної ділянки площею 1,52 га, кадастровий номер 6821588200:02:038:0059, розташованої на землях Пилипівської сільської ради Деражнянського району Хмельницької області Колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції по суті спору, виходячи з наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 15 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" державна реєстрація прав та їх обтяжень проводиться в такому порядку: 1) прийняття і перевірка документів, що подаються для державної реєстрації прав та їх обтяжень, реєстрація заяви; 2) встановлення факту відсутності підстав для відмови в державній реєстрації прав та їх обтяжень, зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та/або їх обтяжень; 3) прийняття рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, відмову в ній або зупинення державної реєстрації; 4) внесення записів до Державного реєстру прав; 5) видача свідоцтва про право власності на нерухоме майно у випадках, встановлених статтею 18 цього Закону; 6) надання витягів з Державного реєстру прав про зареєстровані права та/або їх обтяження. Згідно з п. 8-1 ч. 2 ст. 9 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" державний реєстратор: під час проведення державної реєстрації прав, які виникли та зареєстровані в установленому порядку до 1 січня 2013 року, запитує від органів виконавчої влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, які відповідно до чинного на момент реєстрації законодавства проводили таку реєстрацію, інформацію (довідки, копії документів тощо), необхідну для реєстрації прав та їх обтяжень, якщо такі документи не були подані заявником або якщо документи, подані заявником, не містять передбачених цим Законом відомостей про правонабувача або про нерухоме майно. Органи виконавчої влади, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації, до яких надійшов запит, зобов'язані безоплатно в установленому законодавством порядку протягом трьох робочих днів надати державному реєстратору відповідну інформацію, зокрема щодо зареєстрованих речових прав на нерухоме майно, у тому числі земельні ділянки. На запит державного реєстратора відділ Держземагентства у Деражнянському районі листом №01-19/1954 від 24.07.2013 року повідомив, що згідно з даними Державного земельного кадастру та наявної у відділі інформації договір оренди на земельну ділянку, кадастровий номер 6821588200:02:038:0059 не реєструвався. Разом з тим, надана державному реєстратору інформація щодо відсутності державної реєстрації договору оренди земельної ділянки спростовується долученими до матеріалів справи доказами. Відповідно до ст. 18 Закону України "Про оренду землі" (в редакції станом на час реєстрації договору оренди земельної ділянки з ТОВ "ГЕРРОМ Інвест-Україна") договір оренди землі набирає чинності після його державної реєстрації. Згідно з п. 1 Порядку ведення Поземельної книги, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 9 вересня 2009 р. N1021, цей Порядок визначає процедуру ведення за формою згідно з додатком Поземельної книги - документа, який є складовою частиною державного реєстру земель, містить відомості про земельну ділянку, обмеження на використання земельної ділянки, суб'єктів прав на земельну ділянку та правовстановлюючі документи, а також дані про нормативну грошову оцінку земельної ділянки, її цільове призначення, склад земельних угідь. Поземельна книга є власністю держави. П. 8 Порядку ведення Поземельної книги визначено, що одночасно з внесенням відомостей до Поземельної книги робляться записи у Книзі записів про державну реєстрацію державних актів на право власності на земельну ділянку та на право постійного користування земельною ділянкою, договорів оренди землі Згідно з п. 9 Порядку ведення Поземельної книги дата відкриття Поземельної книги є датою державної реєстрації земельної ділянки. В матеріалах справи міститься копія Поземельної книги на земельну ділянки з кадастровим номером 6821588200:02:038:0059, відповідно до записів в якій 22 серпня 2012 року відділом Держкомзему у Деражнянському районі Хмельницької області зареєстровано договір оренди земельної ділянки, укладений між ТОВ "ГЕРРОМ Інвест-Україна" та [PERSON] (а. с. 26-31). Запис про проведення державної реєстрації вказаного договору оренди також міститься в книзі записів державної реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі (а. с. 23-25). Таким чином, договір оренди земельної ділянки, укладений між ТОВ "ГЕРРОМ Інвест-Україна" та [PERSON] був зареєстрований у встановленому на час здійснення його реєстрації порядку. Колегія суддів вважає помилковим висновок суду першої інстанції про те, що реєстрація договору оренди № 469 від 03.08.2012 року, укладеного між ТОВ "ГЕРРОМ Інвест-Україна" та [PERSON], в Поземельній книзі, вчинена відділом Держкомзему Деражнянському районі 22.08.2012 року, не відповідає вимогам законодавства, діючого на час її здійснення. Так, відповідно до п. 1-3 Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" цей Закон набирає чинності з дня його опублікування, крім пунктів 3 і 5 розділу I та пункту 4 розділу II "Прикінцеві та перехідні положення" цього Закону, які набирають чинності з 1 січня 2013 року. Державна реєстрація прав на нерухоме майно в порядку, визначеному цим Законом, здійснюється з 1 січня 2013 року. До 1 січня 2013 року державна реєстрація: права власності, права користування (сервітут) земельними ділянками, права постійного користування земельними ділянками, договорів оренди земельних ділянок; права користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис); права забудови земельної ділянки (суперфіцій) проводиться територіальними органами земельних ресурсів. Таким чином, законодавство України, чинне на час здійснення державної реєстрації договору оренди земельної ділянки, укладеного між ТОВ "ГЕРРОМ Інвест-Україна" та [PERSON] не передбачало здійснення його реєстрації в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Відповідно до ч. 4 ст. 3 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав та їх обтяжень була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав та їх обтяжень діяло законодавство, що не передбачало обов'язкової реєстрації таких прав та їх обтяжень. Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 9 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" державний реєстратор: встановлює відповідність заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями, зокрема: відповідність відомостей про нерухоме майно, наявних у Державному реєстрі прав та поданих документах. Станом на час державної реєстрації договору оренди земельної ділянки, укладеного між ТОВ "СВП "Агро-ДАК" та [PERSON], заявлене право оренди суперечило зареєстрованому праву, відомості про яке містились у Поземельній книзі (заявлене право оренди ТОВ "СВП "Агро-Дак" суперечило зареєстрованому праву оренди ТОВ "ГЕРРОМ Інвест-Україна"). Тобто, в даному випадку були наявні підстави для відмови у державній реєстрації права оренди з підстав, визначених у п. 4 ч. 1 ст. 24 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", а саме: подані документи не відповідають вимогам, встановленим цим Законом, або не дають змоги встановити відповідність заявлених прав документам, що їх посвідчують. Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що позовні вимоги в частині визнання протиправним та скасування рішення державного реєстратора реєстраційної служби Деражнянського районного управління юстиції Хмельницької області №4651922 від 31 липня 2013 року про державну реєстрацію права оренди на земельну ділянку є обґрунтованими та підлягають задоволенню. В задоволенні позовних вимог щодо скасування державної реєстрації права оренди земельної ділянки необхідно відмовити, виходячи з наступного. Відповідно до ч. 2 ст. 26 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" у разі скасування на підставі рішення суду рішення про державну реєстрацію прав до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав. Процедуру прийняття і розгляду заяв щодо внесення змін до записів, внесення записів про скасування державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (далі - державна реєстрація прав) та скасування записів (далі - заява) Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (далі - Державний реєстр прав), перелік документів, необхідних для внесення змін до записів, внесення записів про скасування державної реєстрації прав та скасування записів Державного реєстру прав, права та обов'язки суб'єктів, що є учасниками зазначеної процедури визначає Порядок прийняття і розгляду заяв про внесення змін до записів, внесення записів про скасування державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень та скасування записів Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, затверджений наказом Міністерства юстиції України від 12.12.2011 року № 3502/5. Відповідно до п. 2.1 Порядку прийняття і розгляду заяв про внесення змін до записів, внесення записів про скасування державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень та скасування записів Державного реєстру речових прав на нерухоме майно для внесення змін до записів, внесення записів про скасування державної реєстрації прав та скасування записів Державного реєстру прав заявник подає органу державної реєстрації прав, державним реєстратором якого було проведено державну реєстрацію прав, або нотаріусу, яким проведено державну реєстрацію прав, заяву та документи, визначені цим Порядком. Згідно з п. 2.6 вказаного Порядку для внесення записів про скасування державної реєстрації прав, скасування записів Державного реєстру прав заявник подає рішення суду про скасування рішення державного реєстратора, що набрало законної сили, та копії документів, визначених у пункті 2.3 цього розділу. Відповідно до п. 2.10 Порядку прийняття і розгляду заяв про внесення змін до записів, внесення записів про скасування державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень та скасування записів Державного реєстру речових прав на нерухоме майно за результатами розгляду заяви та документів, що додаються до неї, державний реєстратор приймає рішення щодо внесення змін до записів, внесення записів про скасування державної реєстрації прав, скасування записів Державного реєстру прав або рішення щодо відмови у внесенні змін до записів, відмови у внесенні записів про скасування державної реєстрації прав, відмови у скасуванні записів Державного реєстру прав. З аналізу вказаних норм слідує, що чинним законодавством України передбачено порядок внесення запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про скасування державної реєстрації права власності на підставі рішення суду, який передбачає, в тому числі, подання заяви та відповідних документів, а також прийняття державним реєстратором рішення про внесення запису, або відмову у його внесенні. Оскільки позивачем заява про скасування рішення про державну реєстрацію прав державному реєстратору не подавалась та відповідне рішення державним реєстратором не приймалось, колегія суддів вважає, що позовні вимоги в цій частині задоволенню не підлягають. Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваного рішення порушено норми матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, а тому оскаржувана постанова підлягає скасуванню з прийняттям нового рішення про часткове задоволення позовних вимог. Згідно зі ст. 202 КАС України підставами для скасування постанови або ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання.

Результат розгляду: partial