Рішення адміністративного суду від 2014-03-18 00:00:00+02

Прокурор Самарського району м. Дніпропетровська звернувся до суду в інтересах держави в особі Лівобережної об'єднаної державної податкової інспекції м. Дніпропетровська ГУ Міндоходів у Дніпропетровській області до Товариства з обмеженої відповідальності «Світязь» про стягнення коштів з рахунків у банках, обслуговуючих ТОВ «Світязь», в рахунок погашення податкового боргу в розмірі 2 024 213,99 грн. На обґрунтування позовних вимог прокурором зазначено, що відповідачем не сплачена сума податкового зобов'язання з орендної плати за земельну ділянку по декларації №1952 від 15.02.2012 р. за грудень 2012 року терміном сплати 30.01.2013 в сумі 44 224,88 грн., сума грошового зобов'язання, визначена податковим повідомленням-рішенням від 15.05.2013 №0002031504, яким підприємству визначено суму штрафної санкції в розмірі 170грн., отримане відповідачем 24.05.13, сума податкових зобов'язань за декларацію з орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності за 2013 від 30.12.2013 №1300020190 в розмірі 1 951 939,77 грн. Крім того, на особовому рахунку платника податків - відповідача наявний залишок несплаченої пені в розмірі 27 879,34 грн. за несвоєчасно сплачені суми грошових зобов'язань. В судовому засіданні прокурор позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити. Представник позивача, Лівобережної об'єднаної державної податкової інспекції м. Дніпропетровська ГУ Міндоходів у Дніпропетровській області, в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити, зазначивши, що спірна сума податкового боргу в розмірі 2 024 213,99 грн. не сплачена відповідачем станом на дату розгляду справи. Відповідач, Товариство з обмеженою відповідальністю «Світязь», правом участі в судовому засіданні не скористався, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с.64), заперечення проти позову не надав, причини неявки до суду не повідомив. Відповідно до ч.4 ст.128 КАС України, у разі неприбуття відповідача, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, без поважних причин розгляд справи може не відкладатися і справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів. Вивчивши доводи позову, заслухавши пояснення прокурора та представника позивача, дослідивши зібрані по справі докази в їх сукупності, проаналізувавши зміст норм матеріального та процесуального права, суд при винесенні постанови виходить з наступних підстав та мотивів. За даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців відповідач пройшов передбачену чинним законодавством процедуру державної реєстрації, набув правового статусу юридичної особи за ідентифікаційним кодом 13459591. Судом встановлено, що відповідачем до позивача подана податкова декларація з плати за землю за 2012 р. №1952 від 15.02.12, щомісячний розмір грошового зобов'язання з орендної плати за землю за якою дорівнює 175 933,47 грн. (а.с.11-12). Відповідно п.287.3. ст.287 ПКУ податкове зобов'язання щодо плати за землю, визначене у податковій декларації на поточний рік, сплачується рівними частками власниками та землекористувачами земельних ділянок за місцезнаходженням земельної ділянки за податковий період, який дорівнює календарному місяцю, щомісяця протягом 30 календарних днів, що настають за останнім календарним днем податкового (звітного) місяця. Даними облікової картки платника податків - відповідача підтверджується факт несплати відповідачем земельного податку загрудень 2012р. в розмірі 44 224.88 грн. Таким чином, враховуючи положення пп.14.1.175 п.14.1 ст.14 ПК України, сума узгодженого грошового зобов'язання в розмірі 44 224,88 грн. набула статусу податкового боргу. Також судом встановлено, що позивачем відносно відповідача проведено камеральну перевірку щодо неподання (несвоєчасного подання) податкової звітності з орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, за результатами якої складено акт від 17.04.2013 №1676/15-4/13459591. Перевіркою встановлено, що відповідачем станом на дату проведення перевірки не подано податкову декларацію з орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності за 2013 рік. Відповідальність за вказане порушення передбачена п. 120.1 ст. 120 Податкового кодексу України у вигляді накладення штрафу. За результатами перевірки Лівобережною ОДПІ винесено податкове повідомлення-рішення від 15.05.2013 №0002031504, яким підприємству визначено суму штрафної санкції в розмірі 170 грн. та яке отримано останнім 24.05.13(а.с.6-8). Суд зазначає, що за змістом пп.14.1.39 п.14.1 ст.14 ПК України, положення якого надають визначення поняттю «грошове зобов'язання платника податків», штрафні (фінансові) санкції є грошовим зобов'язанням. У разі визначення грошового зобов'язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов'язаний сплатити нараховану суму грошового зобов'язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу (п.57.3 ст.57 ПКУ). Доказів оскарження відповідачем наведеного вище податкового повідомлення-рішення в адміністративному або судовому порядку до суду не надано, а судом на виконання вимог ст.11 КАС України ознак існування таких доказів не виявлено. Між тим, як вбачається з матеріалів справи, сума грошових зобов'язань, визначена цим рішенням не сплачена відповідачем у встановлений строк. Таким чином, враховуючи положення пп.14.1.175 п.14.1 ст.14 ПКУ, сума узгодженого грошового зобов'язання в розмірі 170 грн. набула статусу податкового боргу. Також відповідачем до позивача подана податкова декларація з плати за землю за 2013 р. від 26.12.2013 за реєстр.№1300020190 від 30.12.13, щомісячний розмір грошового зобов'язання з орендної плати за землю за якою дорівнює 177 449,07 грн. (а.с.9-10). Відповідно п.287.3. ст.287 ПКУ податкове зобов'язання щодо плати за землю, визначене у податковій декларації на поточний рік, сплачується рівними частками власниками та землекористувачами земельних ділянок за місцезнаходженням земельної ділянки за податковий період, який дорівнює календарному місяцю, щомісяця протягом 30 календарних днів, що настають за останнім календарним днем податкового (звітного) місяця. Даними облікової картки платника податків - відповідача підтверджується факт несплати відповідачем земельного податку за 2013 р. в розмірі 1 951 939,77 грн. Таким чином, враховуючи положення пп.14.1.175 п.14.1 ст.14 ПК України, сума узгодженого грошового зобов'язання в розмірі 1 951 939,77 грн. набула статусу податкового боргу. Крім того, за даними особового рахунку платника податків - відповідача наявний залишок несплаченої пені в розмірі 27 879,34 грн. за несвоєчасно сплачені суми грошових зобов'язань, що не спростовано відповідачем. У разі коли платник податків не сплачує узгоджені суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, орган державної податкової служби надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення (п.59.1 ст.59 ПКУ). Матеріалами справи підтверджено, що Позивачем з урахуванням зазначених положень закону на адресу відповідача направлена податкова вимога від 31.05.12 №615 на суму 174 098 грн., отримана відповідачем 15.06.12 (а.с.28). В матеріалах справи відсутні докази сплати Відповідачем суми податкового боргу в розмірі 2 024 213,99 грн. (44 224,88+170+1 951 939,77+ 27 879,34). Положеннями ст.95 ПК України передбачено, що орган державної податкової служби здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі. Стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 60 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги. Стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання органам державної податкової служби, у розмірі суми податкового боргу або його частини. Оскільки судом встановлено, що визначені законом строки сплати спірних сум грошових зобов'язань спливли, а відповідачем доказів їх оплати або доказів відсутності в нього такого обов'язку до суду не подано, судом існування таких доказів не виявлено, суд доходить висновку, що вимога прокурора та позивача про стягнення коштів за податковим боргом в розмірі 2 024 213,99 грн. підлягає задоволенню, адже доведена матеріалами справи.

Результат розгляду: granted