Рішення адміністративного суду від 2014-02-26 00:00:00+02

30 січня 2014 року до Луганського окружного адміністративного суду надійшов позов Державної податкової інспекції у м. Свердловську Головного управління Міндоходів у Луганській області до державного підприємства «Підприємство Червонопартизанської виправної колонії Управління Державної пенітенціарної служби України в Луганській області (№ 68)» про стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків у сумі 390 273,00 грн. В обґрунтування заявлених позовних вимог зазначено, що державне підприємство «Підприємство Червонопартизанської виправної колонії Управління Державної пенітенціарної служби України в Луганській області (№ 68)» зареєстровано як державне підприємство виконавчим комітетом Свердловської міської ради 26.04.2000 за № 1 391 105 0014 000498 та перебуває на обліку як платник податків у ДПІ в м. Свердловську Головного управління Міндоходів у Луганській області. Станом на 21.01.2014 за відповідачем рахується податковий борг з податку на додану вартість та податку на прибуток за період з 01.01.2014 по 21.01.2014 в загальному розмірі 390 273,00 грн., з яких: податок на додану вартість у розмірі 135 220,50 грн., з податку на прибуток у розмірі 255 052,50 грн. Зазначена сума податкового боргу, що підлягає стягненню з відповідача, складається з податкових зобов'язань, нарахованих контролюючим органом. Так, податковим повідомленням-рішенням від 02.07.2008 № 0000672342/0 на підставі акта перевірки № 578-23-08680419 від 17.06.2008 за встановлені порушення п.4.9 ст.4, п.п.7.2.6 п.7.2, п.п.7.4.1, п.п.7.4.2, п.п.7.4.3 п.7.4 ст.7 Закону України «Про податок на додану вартість» визначено відповідачу суму податкового зобов'язання по податку на додану вартість з вироблених в Україні товарів у загальному розмірі 135220,50 грн., у тому числі: за основним платежем 90147,00 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями 45073,50 грн. Податковим повідомленням-рішенням від 02.07.2008 № 000068234/0 на підставі акта перевірки № 578-23-08680419 від 17.06.2008 за встановлені порушення п.5.1, п.п.5.2.2 п.5.2, п.п.5.3.2 п.5.3 ст.5, п.16.1 ст.16 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств» визначено відповідачу суму податкового зобов'язання по податку на прибуток підприємств у загальному розмірі 255052,50 грн., у тому числі: за основним платежем 170035,00 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями 85017,50 грн. Зазначені податкові повідомлення-рішення є узгодженими, а отже підлягають виконанню. Відповідно до п.п.6.2.3 п.6.2 ст.6 Закону України «Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та цільовими фондами» з метою погашення податкового позивачем відповідачу надіслано першу податкову вимогу від 03.10.2003 № 1/54, яку вручено 03.10.2003, та другу податкову вимогу від 05.11.2003 № 2/441, яку вручено 05.11.2003. На підставі вищевикладеного позивач просив позовні вимоги задовольнити у повному обсязі. Представник позивача у судове засідання не прибув, про дату, час та місце судового розгляду повідомлявся належним чином, надав клопотання про розгляд справи за його відсутності (а.с.123). Представники відповідача проти задоволення позовних вимог заперечували, про що надали письмові заперечення проти адміністративного позову (а.с.66-68), у яких зазначили таке. Стосовно податкового повідомлення-рішення від 02.07.2008 № 0000682342/0 на суму 255 052,50 грн. повідомляємо, що оподаткування прибутку відповідача не здійснюється згідно п.7 Ухвали Верховної Ради України № 247/95/ВР від 27.06.1995 «Про затвердження правил вживання Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств», яким визначено, що не платять податок на прибуток установи, виправно-трудові колонії для неповнолітніх, лікувально-трудові профілакторії, їх підприємства, учбово-виробничі майстерні слідчих ізоляторів і в'язниць. Пунктом 2.4. Закону України від 28.12.1994 № 334/94 - ВР «Про оподаткування прибутку підприємства» встановлено, що установи пенітенціарної системи і їх підприємства, які використовують працю спецконтингенту, спрямовують доходи, отримані від діяльності, визначені Державним департаментом України з питань виконання покарань, на фінансування господарської діяльності таких установ і підприємств з включенням сум цих доходів до відповідних кошторисів їх фінансування, затверджених ухвалою Кабінету Міністрів України від 22 квітня 1999 року № 653 «Про заходи щодо забезпечення діяльності Державного департаменту України з питань виконання покарань». Пункт 7 свідчить, що джерелами фінансування кримінально - виконавської системи є бюджетні асигнування і доходи від використання праці спецконтингенту. Доходи від працевикористання спецконтингенту складаються з нарахувань на заробітну платню осуджених і осіб, які містяться в лікувально-трудових профілакторіях, у розмірі 50 відсотків і відносяться на собівартість продукції (робот, послуг). Згідно «Довідника № 40 пільг, наданих законодавством по сплаті податків, зборів, інших обов'язкових платежів», за станом на 01.01.2007, затвердженого заступником начальника Державної податкової адміністрації України Боєнко Л.Е. 22.01.2007, за кодом пільг 11020210 вказано «установи кримінально-виконавської системи і їх підприємства, які використовують працю спецконтингенту, спрямовують доходи, одержані від їх діяльності визначені Державним департаментом України з питань виконання покарань, на фінансування господарської діяльності цих установ і їх підприємств, з включенням сум таких доходів у відповідні кошториси їх фінансування, затверджених Державним департаментом з питань виконання покарань». Декларації по податку на прибуток кожного кварталу в 2005 - 2007 роках надавалися відповідачу, в яких код рядів 08 - об'єкт оподаткування і код ряду 11 - прибуток, що підлягає оподаткуванню заповнювалися, код ряду 12 - нарахована сума податку не заповнювався, код ряду 17 - сума податку до сплати також не заповнювався, проте інспекторами податкової адміністрації впродовж 2005 - 2007 роках зауваження до позивача не доводилися. На підставі вищевикладеного представники відповідача вважають податкове повідомлення-рішення № 0000682342/0 від 02.07.2008 на суму 255052,50 грн. необґрунтованим та таким, що не відповідає вимогам діючого законодавства України. Що стосується податкового повідомлення-рішення від 02.07.2009 № 0000672342/0 на суму 135220,50 грн. то представники відповідача зазначили, що між відповідачем і ПП «Прес-Етикет», ПП «Стемп-люкс», МПП «Олдік», ПП «Лагот-весткомпані» і МПЧП «Орегон» були укладені договори купівлі-продажу товарів. При укладенні цих договорів сторони надали один одному копії статутних документів і свідоцтва платника ПДВ. Всі вищезгадані документи були оформлені відповідно до норм чинного законодавства. При отриманні товару відповідачем, контрагентами за договором оформлялися податкові накладні відповідно до Порядку заповнення податкової накладної. На підставі вищевикладеного представники відповідача вважали, що податкове повідомлення-рішення від 02.07.2009 № 0000672342/0 на суму 135220,50 грн. є необґрунтованим та таким що не підлягає задоволенню. Представники відповідача у судовому засіданні надали пояснення, аналогічні викладеним у запереченнях на адміністративний позов. Заслухавши пояснення представників відповідача, дослідивши матеріали справи, розглянувши справу в межах позовних вимог і наданих сторонами доказів, оцінивши докази відповідно до вимог ст.ст.69-72 КАС України, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню з огляду на таке. Судом встановлено, підтверджено матеріалами справи, що державне підприємство «Підприємство Червонопартизанської виправної колонії Управління Державної пенітенціарної служби України в Луганській області (№68)» зареєстровано виконавчим комітетом Свердловської міської ради 26.04.2000 за № 1 391 120 0000 000498 (а.с.5). Згідно свідоцтва від 25.09.2012 № 200071574 ДП «Підприємство Червонопартизанської виправної колонії Управління Державної пенітенціарної служби України в Луганській області (№ 68)» є платником податку на додану вартість (а.с.7). 01 травня 2008 року позивачем проведено виїзну планову перевірку відповідача з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2005 по 31.12.2007, за результатами якої складно акт від 17.06.2008 № 578-23-08680419 (а.с.12-37). Проведеною перевіркою встановлено порушення відповідачем п.5.1, п.п.5.2.2 п.5.2, п.п.5.3.2 п.5.3 ст.5, п.16.1 ст.16 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств», п.4.9 ст.4, п.п.7.2.6 п.7.2, п.п.7.4.1, п.п.7.4.2, п.п.7.4.3 п.7.4 ст.7 Закону України «Про податок на додану вартість». Податковим повідомленням-рішенням від 02.07.2008 № 0000672342/0 на підставі акта перевірки № 578-23-08680419 від 17.06.2008 за встановлені порушення п.4.9 ст.4, п.п.7.2.6 п.7.2, п.п.7.4.1, п.п.7.4.2, п.п.7.4.3 п.7.4 ст.7 Закону України «Про податок на додану вартість» визначено відповідачу суму податкового зобов'язання по податку на додану вартість з вироблених в Україні товарів у загальному розмірі 135220,50 грн., у тому числі: за основним платежем 90147,00 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями 45073,50 грн. (а.с.38). Податковим повідомленням-рішенням від 02.07.2008 № 000068234/0 на підставі акта перевірки № 578-23-08680419 від 17.06.2008 за встановлені порушення п.5.1, п.п.5.2.2 п.5.2, п.п.5.3.2 п.5.3 ст.5, п.16.1 ст.16 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств» визначено відповідачу суму податкового зобов'язання по податку на прибуток підприємств у загальному розмірі 255052,50 грн., у тому числі: за основним платежем 170035,00 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями 85017,50 грн. (а.с.39). Вирішуючи адміністративну справу по суті заявлених позовних вимог, оцінюючи обґрунтованість заперечень відповідача, суд виходить з такого. На час виникнення спірних правовідносин спеціальним законом з питань оподаткування, який установлює порядок погашення зобов'язань юридичних або фізичних осіб перед бюджетами та державними цільовими фондами з податків і зборів (обов'язкових платежів) був Закон України від 21 грудня 2000 року № 2181-III «Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами». Статтею 1 Закону України від 21 грудня 2000 року № 2181-III «Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами» визначено терміни, які вживаються у цьому законі, зокрема: податкове зобов'язання - зобов'язання платника податків сплатити до бюджетів або державних цільових фондів відповідну суму коштів у порядку та у строки, визначені цим Законом або іншими законами України (п.1.2 ст.1 Закону України № 2181); податковий борг (недоїмка) - податкове зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), самостійно узгоджене платником податків або узгоджене в адміністративному чи судовому порядку, але не сплачене у встановлений строк, а також пеня, нарахована на суму такого податкового зобов'язання (п.1.3 ст.1 Закону України № 2181); податкове повідомлення - письмове повідомлення контролюючого органу про обов'язок платника податків сплатити суму податкового зобов'язання, визначену контролюючим органом у випадках, передбачених цим Законом (п.1.9 ст.1 Закону України № 2181). Відповідно до п.п.5.2.1 п.5.2 ст.5 Закону України від 21 грудня 2000 року № 2181-III «Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами» податкове зобов'язання платника податків, нараховане контролюючим органом відповідно до п.4.2 та 4.3 ст.4 цього Закону, вважається узгодженим у день отримання платником податків податкового повідомлення, за винятком випадків, визначених п.п.5.2.2 цього пункту. У разі коли платник податків вважає, що контролюючий орган невірно визначив суму податкового зобов'язання або прийняв будь-яке інше рішення, що суперечить законодавству з питань оподаткування або виходить за межі його компетенції, встановленої законом, такий платник податків має право звернутися до контролюючого органу із скаргою про перегляд цього рішення, яка подається у письмовій формі та може супроводжуватися документами, розрахунками та доказами, які платник податків вважає за потрібне надати. Скарга повинна бути подана контролюючому органу протягом десяти календарних днів, наступних за днем отримання платником податків податкового повідомлення або іншого рішення контролюючого органу, що оскаржується (п.п.5.2.2 п.5.2 ст.5 Закону України від 21 грудня 2000 року № 2181-III «Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами»). День закінчення процедури адміністративного оскарження вважається днем узгодження податкового зобов'язання платника податків. При зверненні платника податків до суду з позовом щодо визнання недійсним рішення контролюючого органу податкове зобов'язання вважається неузгодженим до розгляду судом справи по суті та прийняття відповідного рішення (п.п.5.2.4 п.5.2 ст.5 Закону України від 21 грудня 2000 року № 2181-III «Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами»). Згідно абз.3 п.п.5.3.1 ст.5 Закону України від 21 грудня 2000 року № 2181-III «Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами» у разі визначення податкового зобов'язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах «а»-«в» підпункту 4.2.2 пункту 4.2 статті 4, платник податків зобов'язаний погасити нараховану суму податкового зобов'язання протягом десяти календарних днів від дня отримання податкового повідомлення, крім випадків коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру апеляційного узгодження. З матеріалів справи вбачається, що 18 березня 2009 року Підприємство Червонопартизанської виправної колонії Управління Державного департаменту з питань виконання покарань в Луганській області (№ 68) звернулося із адміністративним позовом до Державної податкової інспекції у м. Свердловську Луганської області про скасування податкових повідомлень-рішень від 02.07.2008 № 0000672342/0 та від 02.07.2008 № 000068234/0. Постановою Луганського окружного адміністративного суду від 25 травня 2009 року у справі № 2а-20955/09/1270 позов Підприємства Червонопартизанської виправної колонії Управління Державного департаменту з питань виконання покарань в Луганській області (№ 68) задоволено, визнано нечинним податкове повідомлення-рішення № 0000672342/0 від 02.07.2008 виданого Державною податковою інспекцією у м. Свердловську Луганської області про нарахування ПДВ: основний платіж 81021,17 грн., штрафні санкції 40510,58 грн. та податкове повідомлення-рішення № 000068234/0 від 02.07.2008 про податок на прибуток 170035,00 грн., штрафні санкції 85017,50 грн. (а.с.56-57). Постановою Донецького апеляційного адміністративного суду від 03 листопада 2009 року апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у м. Свердловську Луганської області задоволено, постанову Луганського окружного адміністративного суду від 25 травня 2009 року, якою визнано нечинним податкове повідомлення-рішення № 0000672342/0 від 02.07.2008 виданого Державною податковою інспекцією у м. Свердловську Луганської області про нарахування ПДВ: основний платіж 81021,17 грн., штрафні санкції 40510,58 грн. та податкове повідомлення-рішення № 000068234/0 від 02.07.2008 про податок на прибуток 170035,00 грн., штрафні санкції 85017,50 грн., скасовано, у задоволенні позовних вимог Підприємству Червонопартизанської виправної колонії Управління Державного департаменту з питань виконання покарань в Луганській області (№ 68) відмовлено у повному обсязі (а.с.58-59). Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 10 січня 2012 року касаційну скаргу Підприємства Червонопартизанської виправної колонії Управління Державного департаменту з питань виконання покарань в Луганській області (№68) задоволено частково, постанову Донецького апеляційного адміністративного суду від 03.11.2009 та постанову Луганського окружного адміністративного суду від 25.05.2009 по справі № 2а-20955/09/1270 скасовано, а справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції (а.с.60-61). Ухвалою Луганського окружного адміністративного суду від 23.03.2012 у справі № 2а/1270/1383/2010 позовну заяву Підприємства Червонопартизанської виправної колонії Управління Державного департаменту з питань виконання покарань в Луганській області (№ 68) до Державної податкової інспекції у м. Свердловську Луганської області про скасування податкових повідомлень-рішень залишено без розгляду, оскільки позивач у судові засідання не з'являвся. Ухвала суду не оскаржена та набрала законної сили 29 березня 2012 року. Суд зауважує, що з моменту набрання ухвалою суду законної сили, податкові повідомлення-рішення від 02.07.2008 № 0000672342/0 та від 02.07.2008 № 000068234/0 стали узгодженими та підлягали виконанню. Також, судом встановлено, що 16 листопада 2012 року та 24 травня 2013 року Державне підприємство «Підприємство Червонопартизанської виправної колонії управління Державної пенітенціарної служби України в Луганській області (68)» намагалося повторно звернутися до Луганського окружного адміністративного суду із позовами до державної податкової інспекції у м. Свердловську Луганської області Державної податкової служби про оскарження податкових повідомлень-рішень № 0000672342/0 від 02.07.2008 та № 0000682342/0 від 02.07.2008. Ухвалами Луганського окружного адміністративного суду від 18 грудня 2012 року у справі № 2а/1270/9023/2012 та від 25 червня 2013 року у справі № 812/4816/13-а адміністративний позов державного підприємства «Підприємство Червонопартизанської виправної колонії управління Державної пенітенціарної служби України в Луганській області (68)» до Державної податкової інспекції у м. Свердловську Луганської області Державної податкової служби про скасування податкових повідомлень-рішень № 0000672342/0 від 02.07.2008 та № 0000682342/0 від 02.07.2008, - залишено без розгляду за пропуском строку звернення до адміністративного суду (62-63, 64-65). На час звернення позивача до суду з позовом про стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, у сумі 390 273,00 грн. за вищезазначеними податковими повідомленнями-рішеннями набрав чинності Податковий кодекс України. Відповідно до ч.2 ст.5 КАС України провадження в адміністративних справа здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи. Згідно із ст.16 ПК України платник податків зобов'язаний: вести в установленому порядку облік доходів і витрат, складати звітність, що стосується обчислення і сплати податків та зборів (п.п.16.1.2 п.16.1); подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством, декларації, звітність та інші документи, пов'язані з обчисленням і сплатою податків та зборів (п.п.16.1.3 п.16.1); сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи (п.п.16.1.4 п.16.1). Відповідно до п.56.18 ст.56 ПК України при зверненні платника податків до суду з позовом щодо визнання недійсним рішення контролюючого органу грошове зобов'язання вважається неузгодженим до дня набрання судовим рішенням законної сили. Платник податків відповідно до п.57.3 ст.57 ПК України у разі визначення грошового зобов'язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1-54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов'язаний сплатити нараховану суму грошового зобов'язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу. У разі оскарження рішення контролюючого органу про нараховану суму грошового зобов'язання платник податків зобов'язаний самостійно погасити узгоджену суму, а також пеню та штрафні санкції за їх наявності протягом 10 календарних днів, наступних за днем такого узгодження. Відповідачем у встановлений п.57.3 ст.57 ПК України строк грошові зобов'язання за податковими повідомленнями-рішеннями № 0000672342/0 від 02.07.2008 та № 0000682342/0 від 02.07.2008 не сплачені. Відповідно до ст.20 ПК України органи державної податкової служби мають право визначати у визначених цим Кодексом випадках суми податкових та грошових зобов'язань платників податків (п.п.20.1.27 п.20.1); застосовувати до платників податків фінансові (штрафні) санкції, стягувати до бюджетів та державних цільових фондів суми грошових зобов'язань та/або податкового боргу у випадках, порядку та розмірі, встановлених цим Кодексом, стягувати суми простроченої заборгованості суб'єкта господарювання перед державою (Автономною Республікою Крим чи територіальною громадою міста) за кредитом (позикою), залученим державою (Автономною Республікою Крим чи територіальною громадою міста) або під державну (місцеву) гарантію, а також за кредитом з бюджету в порядку, визначеному цим Кодексом (п.п.20.1.28 п.20.1); звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, обслуговуючих такого платника, на суму податкового боргу або його частини (п.п.20.1.18 п.20.1). Пунктом 95.1 статті 95 ПК України регламентовано, що орган державної податкової служби здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі. Стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, провадиться не раніше ніж через 60 календарних днів з дня надіслання такому платнику податкової вимоги та здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання органам державної податкової служби, у розмірі суми податкового боргу або його частини (п.п.95.2 та 95.3 ст.95 ПК України). Відповідно до ст.6 Закону України від 21 грудня 2000 року № 2181-III «Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами» у разі коли платник податків не сплачує узгоджену суму податкового зобов'язання в установлені строки, податковий орган надсилає такому платнику податків податкові вимоги. Податкові вимоги також надсилаються платникам податків, які самостійно подали податкові декларації, але не погасили суму податкових зобов'язань у встановлені законом строки, без попереднього направлення (вручення) податкового повідомлення. Податкові вимоги надсилаються: а) перша податкова вимога - не раніше першого робочого дня після закінчення граничного строку сплати узгодженої суми податкового зобов'язання. Перша податкова вимога містить повідомлення про факт узгодження податкового зобов'язання та виникнення права податкової застави на активи платника податків, обов'язок погасити суму податкового боргу та можливі наслідки непогашення його у строк; б) друга податкова вимога - не раніше тридцятого календарного дня від дня направлення (вручення) першої податкової вимоги, у разі непогашення платником податків суми податкового боргу у встановлені строки. Друга податкова вимога додатково до відомостей, викладених у першій податковій вимозі, може містити повідомлення про дату та час проведення опису активів платника податків, що перебувають у податковій заставі, а також про дату та час проведення публічних торгів з їх продажу. На виконання вищезазначених положень Закону України від 21 грудня 2000 року № 2181-III «Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами» ДПІ у м. Свердловську відповідачу направлено першу податкову вимогу від 03.10.2003 № 1/154, яку вручено 03.10.2003, та другу податкову вимогу від 05.11.2003 № 2/441, яку вручено 05.11.2003 (а.с.40-41). Оскільки податкові вимоги є чинними (доказів про відкликання податкових вимог суду не надано), суд дійшов висновку, що органом державної податкової служби при зверненні до адміністративного суду з позовом про стягнення коштів за податковим боргом дотримані вимоги п.95.2 ст.95 Податкового кодексу України. Внаслідок того, що відповідач станом на дату розгляду справи податковий борг не сплатив, позовні вимоги податкового органу про стягнення коштів в сумі 390 273,00 грн. за податковим боргом, з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, визнаються судом обґрунтованими, доведеними і такими, що підлягають задоволенню. Заперечення представників відповідача проти задоволення позовних вимог з підстав необґрунтованості податкових повідомлень-рішень судом до уваги не приймаються та не оцінюються, з огляду на таке. Пунктом 56.18 статті 56 ПК України встановлено, що з урахуванням строків давності платник податків має право оскаржити в суді податкове повідомлення-рішення або інше рішення контролюючого органу про нарахування грошового зобов'язання у будь-який момент після отримання такого рішення. Відповідно до п.102.1 ст.102 ПК України контролюючий орган, крім випадків, визначених п.102.2 цієї статті, має право самостійно визначити суму грошових зобов'язань платника податків у випадках, визначених цим Кодексом, не пізніше закінчення 1095 дня, що настає за останнім днем граничного строку подання податкової декларації та/або граничного строку сплати грошових зобов'язань, нарахованих контролюючим органом, а якщо така податкова декларація була надана пізніше, - за днем її фактичного подання. Якщо протягом зазначеного строку контролюючий орган не визначає суму грошових зобов'язань, платник податків вважається вільним від такого грошового зобов'язання, а спір стосовно такої декларації та/або податкового повідомлення не підлягає розгляду в адміністративному або судовому порядку. Таким чином, з вищевикладеного випливає, що платник податків може звертатися до суду з вимогою щодо протиправності податкового повідомлення-рішення протягом 1095 днів з моменту отримання такого рішення. Суд зауважує, що строки оскарження податкових повідомлень-рішень, встановлені п.56.18 ст.56 ПК України є присічними та поновленню не підлягають. Відтак адміністративний суд не повноважний перевіряти обґрунтованість узгоджених податкових повідомлень-рішень поза межами присічного строку їх оскарження, визначеного Податковим кодексом України. За таких обставин суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню у повному обсязі. Враховуючи вимоги ч.4 ст.94 КАС України, а також те, що позивач відповідно до ст.5 Закону України від 08 липня 2011 року № 3674-VІ «Про судовий збір» від сплати судового збору звільнений, судові витрати у цій справі не підлягають стягненню з відповідача. На підставі ч.3 ст.160 КАС України у судовому засіданні 26 лютого 2014 року проголошено вступну та резолютивну частини постанови. Складення постанови у повному обсязі відкладено до 03 березня 2014 року, про що згідно вимог ч.2 ст.167 КАС України повідомлено після проголошення вступної та резолютивної частин постанови у судовому засіданні.

Результат розгляду: granted