Рішення адміністративного суду від 2014-04-07 00:00:00+03

21 березня 2014 року позивач [PERSON] пред'явила адміністративний позов шляхом подання до суду позовної заяви до Управління Пенсійного фонду України в м. Харцизьку Донецької області про визнання дій, які полягають у відмові в здійсненні перерахунку пенсії в розмірі 82% від заробітної плати та 35% надбавки за стаж державної служби, протиправними, та зобов'язання здійснити перерахунок пенсії. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що з 23 травня 2011 року перебуває на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України в м. Харцизьку та отримує пенсію за віком, відповідно до ст. 37 Закону України "Про державну службу", який діяв на час призначення їй пенсії, та відповідно до якого їй призначено пенсію, з урахуванням стажу, в розмірі 82% від заробітної плати. Постановою Харцизького міського суду від 29 червня 2013 року зобов'язано Управління Пенсійного фонду України в м. Харцизьку здійснити перерахунок їй, [PERSON], пенсії з урахуванням надбавки за вислугу років у розмірі 35% від посадового окладу, матеріальної допомоги та індексації грошових доходів громадян. На підставі зазначеної постанови відповідач здійснив перерахунок пенсії з урахуванням сум індексації заробітної плати та матеріальної допомоги на оздоровлення, але розмір її пенсії визначив з 80% від заробітної плати, та замість надбавки за вислугу років у розмірі 35% від посадового окладу врахував 20%. З цих підстав просить визнати дії відповідача, які полягають у зменшенні призначеної їй пенсії при виконанні постанови Харцизького міського суду від 29 червня 2013 року , протиправними, зобов'язати відповідача здійснити перерахунок її пенсії, виходячи з 82% розміру заробітної плати, виплативши всю суму заборгованості, починаючи з 04 січня 2013 року, а також раніше невраховану надбавку за вислугу років у розмірі 35%. Ухвалою судді від 24 березня 2014 року відкрито скорочене провадження у вказаній адміністративній справі. 03 квітня 2014 року від Управління соціального захисту населення Харцизької міської ради надійшло заперечення на позов, за результатами розгляду якого суд приходить до висновку про можливість ухвалення законного судового рішення без проведення судового засідання та виклику осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ. Відповідно до ст. 37 Закону України «Про державну службу» (в редакції, чинній на час призначення пенсії позивачу) на одержання пенсії державних службовців мають право особи, які досягли встановленого законодавством пенсійного віку, за наявності страхового стажу для чоловіків - не менше 25 років, для жінок - не менше 20 років, у тому числі стажу державної служби - не менше 10 років, та які на час досягнення пенсійного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менше 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, - незалежно від місця роботи на час досягнення пенсійного віку. Пенсія державним службовцям призначається в розмірі 80 відсотків від сум їх заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 80 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі. Пенсія державним службовцям у частині, що не перевищує розміру пенсії із солідарної системи, що призначається відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", виплачується за рахунок коштів Пенсійного фонду України. Частина пенсії, що перевищує цей розмір, виплачується за рахунок коштів Державного бюджету України. Пенсія державному службовцю виплачується незалежно від його заробітку (прибутку), одержуваного після виходу на пенсію. Максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткових пенсій, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною та інших доплат до пенсій, встановлених законодавством) не може перевищувати дванадцяти мінімальних розмірів пенсії за віком, встановленої абзацом першим частини першої статті 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування". За кожний повний рік роботи понад 10 років на державній службі пенсія збільшується на один відсоток заробітку, але не більше 90 відсотків заробітної плати. Законом України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» від 08.07.2011 року, (розділ ІІ, пункт 6, підпункт 9) стаття 37 ЗУ «Про державну службу» викладена в редакції, відповідно до якої на одержання пенсії державних службовців мають право чоловіки, які досягли віку 62 роки, та жінки, які досягли пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», за наявності страхового стажу, необхідного для призначення пенсії за віком у мінімальному розмірі, передбаченого абзацом першим частини першої статті 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», у тому числі стажу державної служби не менш як 10 років, та які на час досягнення зазначеного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку. Пенсія державним службовцям призначається в розмірі 80 відсотків суми їх заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 80 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування. Цей Закон набрав чинності з 1 жовтня 2011 року, крім абзацу одинадцятого підпункту 11 та абзацу сто тридцять восьмого підпункту 17 пункту 6 розділу II цього Закону, які набрали чинності з 1 січня 2012 року. Таким чином, у вищезазначеній редакції Закон застосовується до пенсій, які призначаються з 01 жовтня 2011 року. Конституційний Суд України неодноразово розглядав проблеми, пов'язані з реалізацією права на соціальний захист та неприпустимість обмеження конституційного права громадян на достатній життєвий рівень і сформулював правову позицію, згідно якої Конституція України та закони України відокремлюють певні категорії громадян України, що потребують додаткових гарантій соціального захисту з боку держави. До них, зокрема, належать громадяни, яким пенсія призначена за спеціальними законами (в тому числі і Законом України «Про державну службу»). Звуження змісту та обсягу цього права шляхом прийняття нових законів або внесення змін до чинних законів за ст. 22 Конституції України не допускається. У справі, що розглядається, встановлено, що спір виник щодо перерахунку пенсії, яка була призначена позивачу 05 січня 2011 року. Як слідує з відповіді № 14/Б-17-01-04 Управління Пенсійного фонду України в м. Харцизьку від 24 лютого 2014 року, загальний стаж [PERSON] станом на 31 січня 2011 року складає 36 років 10 місяців 15 днів, з яких стаж на державній службі - 11 років 8 місяців. З цих підстав основний розмір пенсії [PERSON] обчислено з урахуванням збільшення на один відсоток заробітку за повний рік роботи понад 10 років на державній службі, тобто основний розмір пенсії [PERSON] становив 81 % від середньої заробітної плати. Однак, до заробітку [PERSON] для обчислення її пенсії не було включено суми індексації та матеріальної допомоги як видів оплати праці, у зв'язку з чим вона звернулася до суду з позовом про перерахунок її пенсії з урахуванням зазначених виплат. Постановою Харцизького міського суду від 29 червня 2013 року зобов'язано Управління Пенсійного фонду України в м. Харцизьку здійснити [PERSON] перерахунок пенсії з урахуванням надбавки за вислугу років у розмірі 35 % від посадового окладу, матеріальної допомоги та індексації грошових доходів громадян. Постановою Донецького апеляційного адміністративного суду від 11 вересня 2013 року постанову Харцизького міського суду від 29 червня 2013 року змінено, в резолютивній частині постанови замість слів «з 4.01.2011 року» зазначено «з 11.01.2013 року» та виключено слова «з урахуванням надбавки за вислугу років у розмірі 35 % від посадового окладу». На підставі зазначених постанов Харцизького міського суду від 29 червня 2013 року та Донецького апеляційного адміністративного суду від 11 вересня 2013 року відповідач здійснив перерахунок пенсії [PERSON] з урахуванням сум індексації заробітної плати та матеріальної допомоги, але розмір пенсії позивачу визначив як 80% від заробітної плати, таким чином зменшивши з раніше призначених 81% від середньої заробітної плати позивача. Як убачається з матеріалів справи, на час виходу позивача на пенсію, її стаж на державній службі складав 11 років 8 місяців, тобто пенсія їй повинна була призначатися в розмірі 81 % від суми її заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, що передбачалося ст. 37 Закону України «Про державну службу» (в редакції, чинній на час призначення пенсії позивачу), оскільки закон не має зворотної дії в часі і це відповідає приписам ст. 58 Конституції України. Аналізуючи наведені норми чинного законодавства, нормативні акти, які врегульовують спірні правовідносини та встановлені обставини справи, суд приходить до висновку про те, що відповідно до ст. 37 Закону України «Про державну службу», в редакції, яка була чинна саме на час призначення пенсії позивачу, пенсійний орган повинен був зробити перерахунок пенсії позивачу на підставі судових рішень, виходячи з розміру 81% від суми заробітної плати позивача, на які нараховувались страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування. При цьому суд вважає безпідставними посилання позивача [PERSON] на те, що перерахунок їй пенсії повинен був здійснюватись, виходячи з розміру 82% від суми заробітної плати, оскільки, як стверджує в позовній заяві позивач, її стаж на державній службі складає 11 років 6 місяців 4 дні, за відомостями відповідача, викладеними відповіді № 14/Б-17-01-04 Управління Пенсійного фонду України в м. Харцизьку від 24 лютого 2014 року - 11 років 8 місяців, однак у будь-якому випадку менше 12 років, а відповідно до ст. 37 Закону України «Про державну службу», в редакції, яка була чинна саме на час призначення пенсії позивачу, пенсія збільшується на один відсоток заробітку за кожний повний рік роботи понад 10 років на державній службі. При цьому позивачем не надано, а судом не встановлено жодних доказів про те, що після 10 років на державній службі вона відпрацювала повних два роки, а не один, як це вбачається з матеріалів справи. Крім цього, як уже зазначалося вище, постановою Донецького апеляційного адміністративного суду від 11 вересня 2013 року в резолютивній частині постанови Харцизького міського суду від 29 червня 2013 року замість слів «з 4.01.2011 року» зазначено «з 11.01.2013 року», тобто зобов'язано Управління Пенсійного фонду України в м. Харцизьку здійснити перерахунок [PERSON] пенсії з 11 січня 2013 року. Однак позивач просить здійснити їй перерахунок пенсії, починаючи з 04 січня 2013 року, не обґрунтовуючи при цьому правомірності такого перерахунку саме з цієї дати. Підстав для зобов'язання відповідача проводити перерахунок пенсії [PERSON] з 04 січня 2013 року судом не встановлено. Також є безпідставними вимоги позивача про врахування при здійсненні перерахунку її пенсії надбавки за вислугу років у розмірі 35 % від посадового окладу, оскільки наявними в матеріалах справи доказами право [PERSON] на надбавку в зазначеному розмірі не підтверджується, натомість розмір надбавки за вислугу років визначений як 20 % (а.с. 4). Аналогічні обставини встановлені постановою Донецького апеляційного адміністративного суду від 11 вересня 2013 року. З цих підстав, аналізуючи в сукупності всі досліджені судом докази, суд приходить до переконання, що вимоги адміністративного позову [PERSON] слід задовольнити частково, визнати протиправними дії Управління Пенсійного фонду України в м. Харцизьку, які полягають у зменшенні при виконанні постанови Харцизького міського суду від 29 червня 2013 року та постанови Донецького апеляційного адміністративного суду від 11 вересня 2013 року основного розміру пенсії [PERSON] з 81 % до 80 % заробітку, та зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в м. Харцизьку провести перерахунок пенсії [PERSON] з 11 січня 2013 року відповідно до ст. 37 Закону України "Про державну службу" (в редакції, що діяла станом на час призначення пенсії), виходячи з розрахунку 81 % від заробітної плати та здійснити відповідні виплати [PERSON] з урахуванням фактично отриманих нею сум. Також згідно з ч. 3 ст. 94 КАС України з Державного бюджету України підлягають стягненню у користь позивача понесені нею документально підтверджені судові витрати в розмірі 73,08 грн. На підставі викладеного,

Результат розгляду: partial