Рішення адміністративного суду від 2014-02-05 00:00:00+02

09 січня 2014 року управління Пенсійного фонду України в м. Ізмаїлі та Ізмаїльському районі Одеської області звернулось до Одеського окружного адміністративного суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості по переплаті пенсії у сумі 3 536, 00 грн. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначив, що [PERSON] перебував на обліку в управлінні Пенсійного фонду України в м. Ізмаїлі та Ізмаїльському районі Одеської області та отримував пенсію по втраті годувальника відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування». Після досягнення відповідачем 18 років виплату пенсії йому було продовжено у зв'язку зі вступом на навчання за денною формою до ТОВ «Ізмаїльський технікум економіки і права». Проте, позивачу стало відомо про відрахування відповідача з навчального закладу, про що останній не повідомив управління, внаслідок чого за ним виникла надміру виплачена сума пенсії за період з 01 квітня 2010 року по 31 серпня 2010 року у розмірі 3 536, 00 грн. Представник позивача у судове засідання не з'явився, про дату, час і місце судового розгляду справи повідомлений належним чином та своєчасно, через канцелярію суду надав клопотання про розгляд справи без участі представника управління. Представник відповідача у судове засідання не з'явився, про дату, час і місце судового розгляду справи повідомлений належним чином. Згідно з ч. 4 ст. 128 КАС України, у разі неприбуття відповідача, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, без поважних причин розгляд справи може не відкладатися і справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів. Відповідно до ч. 6 ст. 128 КАС України, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта. З урахуванням вищенаведеного суд дійшов до висновку про можливість розгляду справи в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами. Дослідивши матеріали справи та надані докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи, [PERSON] перебував на обліку в управлінні Пенсійного фонду України в м. Ізмаїлі та Ізмаїльському районі Одеської області та отримував пенсію по втраті годувальника відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» з 23 жовтня 2009 року по 31 серпня 2010 року. Так, відповідно до ч. 1 ст. 36 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», пенсія у зв'язку з втратою годувальника призначається непрацездатним членам сім'ї померлого годувальника, які були на його утриманні, за наявності в годувальника на день смерті страхового стажу, який був би необхідний йому для призначення пенсії по III групі інвалідності, а в разі смерті пенсіонера або осіб, зазначених у частині другій статті 32 цього Закону, - незалежно від тривалості страхового стажу. При цьому дітям пенсія у зв'язку з втратою годувальника призначається незалежно від того, чи були вони на утриманні годувальника. Згідно з п. 2 ч. 2 ст. 36 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», непрацездатними членами сім'ї вважаються діти (у тому числі діти, які народилися до спливу 10 місяців з дня смерті годувальника) померлого годувальника, які не досягли 18 років або старші цього віку, якщо вони стали інвалідами до досягнення 18 років. Діти, які навчаються за денною формою навчання у загальноосвітніх навчальних закладах системи загальної середньої освіти, а також професійно-технічних, вищих навчальних закладах (у тому числі у період між завершенням навчання в одному із зазначених навчальних закладів та вступом до іншого навчального закладу або у період між завершенням навчання за одним освітньо-кваліфікаційним рівнем та продовженням навчання за іншим за умови, що такий період не перевищує чотирьох місяців), - до закінчення такими дітьми навчальних закладів, але не довше ніж до досягнення ними 23 років, та діти-сироти - до досягнення ними 23 років незалежно від того, навчаються вони чи ні. Судом встановлено, що [INFO] року [PERSON] досяг 18 років, проте на підставі його заяви про призначення/перерахунок пенсії від 23 жовтня 2009 року та довідки №861 від 23 жовтня 2009 року, виданої директором Ізмаїльського технікуму економіки і права про те, що [PERSON] є студентом ІІІ курсу денного відділення Ізмаїльського технікуму економіки і права, навчається на контрактній основі, термін дії контракту з 01 вересня 2007 року по 30 червня 2011 року, виплату пенсії йому було продовжено, відповідно вимог чинного законодавства (а.с. 10-11). З 01 вересня 2010 року нарахування та виплату пенсії відповідачу було припинено в автоматичному режимі, оскільки відповідач не звернувся за подовженням виплати пенсії перед початком навчального року відповідно до вимог ст. 49 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування». 26 липня 2013 року директору Ізмаїльського технікуму економіки і права управлінням було направлено лист про витребування довідки про навчання на [PERSON], в якому позивач просить надати довідку про період навчання на денному відділені навчального закладу [PERSON], [INFO] р. н., який згідно довідки №861 від 23 жовтня 2009 року повинен був закінчити навчання 30 червня 2011 року (а.с. 13). Листом від 08 серпня 2013 року №0510, управлінню було надано відповідь про те, що за наказом №30 від 29 березня 2010 року [PERSON] відрахований з технікуму за власним бажанням (а.с. 14). З огляду на зазначене, з 29 березня 2010 року відповідач втратив право на отримання пенсії у зв'язку з втратою годувальника. За таких обставин, Комісією по вирішенню спірних питань при управлінні Пенсійного фонду в м. Ізмаїлі та Ізмаїльському районі Одеської області прийнято рішення №56 від 21 серпня 2013 року, яким, у зв'язку з надання недостовірних даних про навчання, встановлено переплату основного розміру пенсії за період з 01 квітня 2010 року по 31 серпня 2010 року у розмірі 3 536, 00 грн. та вирішено утримати надміру виплачену суму пенсій внаслідок зловживань з боку пенсіонера [PERSON] відповідно ст. 50 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» (а.с. 16). Відповідно до ч. 1 ст. 50 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду чи в судовому порядку. Листом від 12 вересня 2013 року позивач повідомив відповідача про необхідність повернення надміру виплаченої пенсії у розмірі 3 536, 00 грн. протягом вересня 2013 року, проте відповідач вказану суму заборгованості в добровільному порядку не сплатив (а.с. 17). На час розгляду справи зазначена заборгованість відповідачем також не сплачена, у зв'язку із чим надміру виплачена пенсія у розмірі 3 536, 00 грн. підлягає стягненню за рішенням суду. У відповідності з ч. 1 ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. Відповідно до ст. 103 Закону України «Про пенсійне забезпечення», суми пенсії, надміру виплачені пенсіонерові внаслідок зловживань з його боку (в результаті подання документів з явно неправильними відомостями, неподання відомостей про зміни у складі членів сім'ї тощо), стягуються на підставі рішень органу, що призначає пенсії. У разі припинення виплати пенсії (внаслідок відновлення здоров'я тощо) до повного погашення заборгованості решта заборгованості стягується в судовому порядку. Згідно з ч. 1 ст. 86 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Результат розгляду: granted