Рішення адміністративного суду від 2014-01-28 00:00:00+02

29.10.2012 між ТОВ «Українська харчова компанія» та ТОВ «Ям! Ресторантс Інтернешнл Раша Сі Ай Ес» укладено міжнародний договір комерційної концесії (франчайзингу). Відповідно до ст. 1118 Цивільного кодексу України договір комерційної концесії укладається у письмовій формі. У разі недодержання письмової форми договору концесії такий договір є нікчемним. Договір комерційної концесії підлягає державній реєстрації органом, який здійснив державну реєстрацію правоволодільця. Якщо правоволоділець зареєстрований в іноземній державі, реєстрація договору комерційної концесії здійснюється органом, який здійснив державну реєстрацію користувача. У відносинах з третіми особами сторони договору комерційної концесії мають право посилатися на договір комерційної концесії лише з моменту його державної реєстрації. Згідно з ч.2, 3 ст. 367 Господарського кодексу України договір комерційної концесії підлягає державній реєстрації органом, який здійснив реєстрацію суб'єкта господарювання, що виступає за договором як правоволоділець. Якщо правоволоділець зареєстрований як суб'єкт господарювання не в Україні, реєстрація договору комерційної концесії здійснюється органом, який зареєстрував суб'єкта господарювання, що є користувачем. У відносинах з третіми особами сторони договору комерційної концесії мають право посилатися на договір лише з дня його державної реєстрації. Відсутність реєстрації договору позбавляє сторони права в разі спору посилатися на цей договір. Судом встановлено, що право володілець ТОВ «Ям! Ресторантс Інтернешнл Раша Сі Ай Ес» зареєстрований в Росії, користувач ТОВ «Українська харчова компанія» зареєстрований Відділом державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців Голосіївського району Реєстраційної служби Головного управління юстиції у м. Києві. З матеріалів справи вбачається, що 14.10.2013 позивач звернувся до відповідача із заявою про державну реєстрацію міжнародного договору комерційної концесії. Листом від 22.10.2013 №6972 відповідач повідомив позивача, що питання реєстрації договору комерційної концесії не врегульовано законодавчо, а відтак неможливо провести державну реєстрацію такого договору. Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд прийшов до наступного висновку. Відносини, які виникають у сфері державної реєстрації юридичних осіб, а також фізичних осіб - підприємців врегульовані Законом України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців" від 15.05.2003 року № 755-І V. Статтею 2 згадуваного Закону визначено, що відносини, які виникають у сфері державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, регулюються Конституцією України, цим Законом та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону. Згідно з п. 1 ст. 4 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців" регламентовано, що державною реєстрацією юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців є засвідчення факту створення або припинення юридичної особи, засвідчення факту набуття або позбавлення статусу підприємця фізичною особою, а також вчинення інших реєстраційних дій, які передбачені цим Законом, шляхом внесення відповідних записів до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців. Відповідно до ст. 17 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців" відомості про юридичну особу включаються до Єдиного державного реєстру шляхом внесення записів на підставі відомостей з відповідних реєстраційних карток та відомостей, що надаються юридичними особами державному реєстратору за місцезнаходженням реєстраційної справи згідно із законодавством України. Відповідно до ч. 1 ст. 6 Закону України Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців» державний реєстратор вносить до Єдиного державного реєстру відомості про державну реєстрацію особи на підставі рішення суду; здійснює облік одержаного ним від заявника електронного документа та направляє заявнику підтвердження факту одержання електронного документа, проводить необхідні реєстраційні дії у випадках, передбачених цим Законом, та надсилає заявнику відповідний документ у вигляді електронного документа і на паперовому носії. У разі наявності підстави для відмови у проведенні державної реєстрації заявникові надсилається відповідне повідомлення в електронній формі; повідомляє правоохоронні органи щодо порушення визначеного законом строку для подання відповідними посадовими особами юридичної особи та фізичною особою - підприємцем державному реєстраторові рішень щодо припинення юридичної особи або підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця; проводить у випадках, передбачених цим Законом, спрощену процедуру державної реєстрації припинення юридичної особи шляхом її ліквідації та припинення підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця; здійснює інші дії, передбачені цим Законом. З системного аналізу викладеного вбачається, що чинне законодавство України, зокрема і Закон України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців» не передбачає можливості державної реєстрації договорів комерційної концесії державними реєстраторами, ст. 6 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців» не містить такого обов'язку державного реєстратора. На думку суду усувати прогалини в законі слід виключно шляхом додаткової законотворчості. Оскільки повноцінними джерелами права визнаються лише акти, які видають компетентні правотворчі органи держави, то лише ці органи і мають усувати прогалини. Всі інші державні органи та організації та суд, беруть участь у виявленні прогалин, однак не наділені правом їх нормотворчого усунення. Статтею 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Враховуючи, що державна реєстрація договорів комерційної концесії не передбачена Законом України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців», який є спеціальним у відносинах, які виникають у сфері державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, виходячи з принципу визначеного ст. 19 Конституції України, суд не вбачає підстав для задоволення позовних вимог та зобов'язання Відділ державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців Голосіївського району Реєстраційної служби Головного управління юстиції у м. Києві провести державну реєстрацію зазначеного міжнародного договору комерційної концесії (франчайзингу).

Результат розгляду: denied