Рішення адміністративного суду від 2014-01-23 00:00:00+02

Тернопільська ОДПІ ГУ Міндоходів у Тернопільській області 02.10.2013 року звернулася в суд з поданням про зупинення видаткових операцій на рахунках ВАТ «Тернопільське об'єднання «Текстерно» та заборонити відчуження відповідачем майна до дня складання акта опису майна ВАТ «Тернопільське об'єднання «Текстерно» у податкову заставу керуючим або акта про відсутність майна, що може бути описано у податкову заставу, або до погашення податкового боргу в повному обсязі, а також про зобов»язання допустити податкового керуючого для опису майна у податкову заставу. Ухвалою Тернопільського окружного адміністративного суду від 4 жовтня 2013 року на підставі п.1ч.1 ст.157 КАС України провадження в частині вимог про заборону відчуження відповідачем майна до дня складання акта опису майна ВАТ «Тернопільське об'єднання «Текстерно» у податкову заставу керуючим або акта про відсутність майна, що може бути описано у податкову заставу, або до погашення податкового боргу в повному обсязі, а також про зобов»язання допустити податкового керуючого для опису майна у податкову заставу закрито. Постановою Тернопільського окружного адміністративного суду від 4 жовтня 2013 року подання про зупинення видаткових операцій на рахунках ВАТ «Тернопільське об'єднання «Текстерно» задоволено. Зупинено видаткові операції на рахунках ВАТ «Тернопільське об'єднання «Текстерно» в межах суми податкового боргу станом на 01.10.2013 року Не погодившись з вказаною вище постановою суду першої інстанції ВАТ «Тернопільське об'єднання «Текстерно» оскаржило його в апеляційному порядку. В апеляційній скарзі просить постанову суду першої інстанції скасувати і прийняти нове рішення, яким в задоволенні подання відмовити з підстав неправильного застосування норм матеріального права . Апелянт, зокрема, наголошує, що всупереч ст.89 Податкового кодексу України ( надалі ПК України ) рішення керівника податкового органу, на підставі якого може здійснюватися опис майна в податкову заставу платнику податків не пред»являлося, рішення керівника про такий відсутнє, апелянт не відмовлявся від віл опису майна у податкову заставу, а також існує спір про право. При апеляційному розгляді представники податкового органу апеляційну скаргу заперечили, вважаючи ухвалене рішення законним та обґрунтованим. Представник відповідача не з»вився, що у відповідності до ч.4 ст..196 КАС України не перешкоджає розгляду справи за його відсутності. Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників судового розгляду, дослідивши наявні в справі матеріали та доводи апеляційної скарги у їх сукупності, колегія суддів приходить до переконання, що подану апеляційну скаргу слід задовольнити, а постанову суду першої інстанції скасувати і в задоволенні подання відмовити з таких підстав. Судом першої інстанції встановлено, що ВАТ «Тернопільське об»єднання «Текстерно»» перебуває на податковому обліку в Тернопільській ОДПІ Головного управління Міндоходів у Тернопільській області і станом на 01.10.2013 року сума його податкового боргу становить 16353068,45 грн.. Наказом начальника Тернопільської ОДПІ Головного управління Міндоходів у Тернопільській області № 719 від 25 вересня 2013 року на виконання ст.91 ПК України з метою скорочення податкового боргу податковим керуючим по ВАТ «Текстерно» було призначено заступника начальника відділу Грішету А.Б. (а.с.8). Заступником керівника Тернопільської ОДПІ прийнято Рішення №7023 від 25 вересня 2013 року про опис майна в податкову заставу ВАТ «ТО Текстерно» (а.с.7). 27.09.2013 року та 01.10.2013 року податковим керуючим Грішетою А.Б. було здійснено вихід до відповідача з метою проведення опису майна в податкову заставу, однак керівником підприємства не був допущений на територію ВАТ «ТО Текстерно», про що складено відповідний акт (а.с.6). Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив з того, що Тернопільська ОДПІ Головного управління Міндоходів у Тернопільській області мала всі законні підстави для звернення до суду з поданням щодо зупинення видаткових операцій на рахунках ВАТ «ТО Текстерно», оскільки платник податків, маючи податковий борг, перешкоджав виконанню податковим керуючим повноважень, визначених Кодексом. З таким висновком колегія суддів не погоджується і вважає, що він не відповідає нормам матеріального права та фактичним обставинам справи. Відповідно до п.89.3 ст.89 ПК України майно, на яке поширюється право податкової застави, оформляється актом опису. До акта опису включається ліквідне майно, яке можливо використати як джерело погашення податкового боргу. Опис майна у податкову заставу здійснюється на підставі рішення керівника органу державної податкової служби, яке пред'являється платнику податків, що має податковий борг. Акт опису майна, на яке поширюється право податкової застави, складається податковим керуючим уі порядку та за формою, що затверджені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної фінансової політики. Відповідно до п. 89.4. у разі якщо платник податків не допускає податкового керуючого для здійснення опису майна такого платника податків у податкову заставу та/або не подає документів, необхідних для так опису, податковий керуючий складає акт відмови платника податків від опису майна у податкову заставу. Орган державної податкової служби звертається до суду щодо зупинення видаткових операцій на рахунках платні податків, заборону відчуження таким платником податків майна та зобов'язання такого платника податків допустити податкового керуючого для опису майна у податкову заставу. Відповідно до особливостей провадження у справах за зверненням органів державної податкової служби, передбачених ст. 183-3 КАС України, останні вправі звернутися з таким до суду щодо: зупинення видаткових операцій платника податків на рахунках платника податків; підтвердження обґрунтованості адміністративного арешту майна платника податків; стягнення коштів за податковим боргом. Подання подається до суду першої інстанції протягом двадцяти чотирьох годин з моменту встановлення обставин, що зумовлюють звернення до суду. Вказаний припис кореспондується із нормами пп.20.1.16 п.20.1 ст.20 ПК України, відповідно до якої органам державної податкової служби надано право звертатися до суду, у разі якщо платник податків перешкоджає виконанню податковим керуючим повноважень, визначених цим Кодексом, щодо зупинення видаткових операцій на рахунках платника податків шляхом накладення арешту на кошти та інші цінності такого платника податків, що знаходяться в банку та ст. 59 Закону України «Про банки і банківську діяльність», згідно якої зупинення видаткових операцій за рахунками юридичних осіб здійснюється лише в разі накладення арешту, крім випадків, передбачених Законом України «Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансування тероризму». Як видно з матеріалів справи, податковий орган не дотримався вказаного вище порядку звернення з поданням. Так,підставою для звернення з поданням слугував акт №7491 від 01 жовтня 2013 року в якому зазначено, що: «керівником ВАТ «ТО «Текстерно» Александровою 01 жовтня 2013 року в 15 год. 35 хв. не допущено на територію ВАТ «ТО «Текстерно» для опису майна в податкову заставу».( а.с.6) Проте, як видно з Книги відвідувань ВАТ «Текстерно» за 01.10.2013 року податковий керуючий Грішета А.Б. 27.09.2013 року та 01.10. 2013 року був допущений на територію ВАТ «Текстерно». ( а.с.59,60). Колегія суддів також погоджується з апелянтом, що акт №7491 від 01 жовтня 2013 року про перешкоджання (недопущення) платником податків виконанню повноважень податковим керуючим не є актом відмови платника податків від опису майна у податкову заставу в розумінні п. 89.4 ст. 89 ПК України на підставі якого, податковий орган має право звернутися до суду щодо зупинення видаткових операцій на рахунках платника податків, а акту про таку відмову не складено.( а..с.6) . Крім цього, рішення керівника податкового органу, на підставі якого може здійснюватися опис майна в податкову заставу підписане його заступником, платнику податків не пред»являлося. Відповідно до ч.5 ст.183-3 КАС України провадження за поданням податкового органу виключається, якщо існує спір про право. З матеріалів справи видно, що сума податкового боргу ВАТ «Текстерно» податковим органом вказується різна: 14 782 837, 92 грн. ( лист від 25.09.2013 року №7027/7/15-02 ) та 16 353 068, 45 грн. (подання) (а.с. 30,3-5). Податковим органом також неспростовано твердження відповідача, що постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 05 березня 2013 року у справі №122239/11/9104 в задоволенні позову Тернопільської об'єднаної державної податкової інспекції до ВАТ «Текстерно» про стягнення заборгованості перед бюджетами та державними цільовими фондами на загальну суму 9 510 885, 85 грн. відмовлено (дана постанова набрала законної сили) . Крім того, в провадженні судів наявні справи: справа №2-а/1970/2472/12 про стягнення з ВАТ «Текстерно» заборгованості по земельному податку у сумі 1 407 555, 69 грн. перебуває в провадженні суду апеляційної інстанції; справа №819/510/13-а про стягнення з ВАТ «Текстерно» заборгованості по земельному податку у сумі 703 777, 90 перебуває в провадженні суду апеляційної інстанції; по заборгованості ВАТ «Текстерно» перед бюджетами та державними цільовими фондами у справі №2-а-694/09/1970 на загальну суму 2 914 864, 43 грн. вжито заходів забезпечення вимог кредиторів в рамках справи про банкрутство ВАТ «Текстерно» №1/Б-294; по заборгованості ВАТ «Текстерно» перед бюджетами та державними цільовими фондами у справі №1/80-4560 на загальну суму 940 688, 14 грн. вжито заходів забезпечення вимог кредиторів в рамках справи про банкрутство ВАТ «Текстерно» №1/Б-294. За таких обставин, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції неповно з»ясовано обставини справи, не враховано, що податковий орган не дотримав встановленого порядку звернення з поданням щодо зупинення видаткових операцій на рахунках ВАТ «Текстерно». Зокрема, не враховано, що зупинити видаткові операції з підстав, передбачених ПК України, можна не інакше, як шляхом накладення арешту на кошти у відповідній сумі боргу, що знаходяться на рахунках платника податків. При цьому констатація в результативній частині судового рішення лише факту зупинення видаткових операцій не може мати місця, оскільки такий наслідок на вимогу органу державної податкової служби може виникати тільки в разі накладення арешту на кошти платника податків. Колегія суддів також зазначає, що податковий орган не позбавлений права звернутися до суду з відповідним позовом в порядку позовного провадження. Відповідно до п.1, 4 ст.202 КАС України підставою для скасування постанови суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є: неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи; порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання. Таким чином, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що судом першої інстанції неповно з»совано обьставини справи, порушено норми матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, висновки суду першої інстанції не відповідають обставинам справи, доводи апеляційної скарги висновки суду спростовують і така підлягає задоволенню.

Результат розгляду: denied