Рішення адміністративного суду від 2014-02-14 00:00:00+02

22 січня 2013 року [PERSON] звернувся до суду із вищевказаним позовом, обґрунтовуючи його тим, що він є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1986 році першої категорії (ІІ група інвалідності) та має право на пільги і компенсації встановлені Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, потерпілих внаслідок Чорнобильської катастрофи». У січні 2012 року набрала законної сили постанова Кабінету Міністрів України № 1210 від 23 листопада 2011 року «Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», якою Кабінет Міністрів України зобов'язав Пенсійний фонд України забезпечити здійснення перерахунку пенсій, призначених особам, які брали участь у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС у 1986-1990 роках і були визнані інвалідами. Саме до цієї категорії громадян він і відноситься. Так як на час, коли відбулась аварія на Чорнобильській АЕС він проходив службу у складі Богуславського РВ на посаді водія у спеціальному званні старшини міліції та був відряджений за наказом Головного управління МВС у Київській області до зони відчуження, де брав участь у ліквідації наслідків зазначеної катастрофи з 27 квітня по 02 травня 1986 року включно і де, від впливу іонізуючого випромінювання втратив здоров'я, внаслідок чого став інвалідом. До Богуславського РВ (з обслуговування Богуславського району та міста Богуслав) ГУ МВС України в Київській області (далі - відповідач 1, Богуславський РВ) він звертався із проханням видати йому довідку про розмір заробітної плати під час перебування в зоні відчуження у м. Прип'ять. На зазначені запити відповідач 1- Богуславський РВ у довідці від 13 січня 2014 року за № 200 повідомив, що його фактична заробітна плата з урахуванням коефіцієнта 5 (п'ять) за період з 27 квітня по 02 травня 1986 року в зоні відчуження м. Прип'ять по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, на підставі якої визначається розмір його пенсії, зазначена в розмірі 133 крб. 50 коп. Одноразову грошову допомогу в розмірі 500 крб. та добові в розмірі 3 крб. 50 коп. в дану довідку Богуславським РВ включено не було. У довідці № 158 від 10 січня 2014 року виданій Богуславським РВ зазначено, що у довідку за вхідним № 6734 від 15 грудня 2011 року одноразову грошову винагороду у розмірі 500 крб. за час його перебування в зоні відчуження м. Прип'ять за період з 27 квітня по 02 травня 1986 року не було включено та йому не виплачено. На підставі даних довідок і зазначених в них суми заробітної плати, УПФ України в м. Броварах та Броварському районі Київської області було здійснено перерахунок та осучаснення пенсії. Із зазначеним у довідках розміром заробітної плати, а відповідно перерахованою на їх підставі сумою пенсії, він не погоджується, оскільки при їх визначенні не були враховані ряд обставин. Так, Постановою Ради Міністрів УРСР і Української республіканської ради профспілок № 207-7 від 10 червня 1986 року передбачено виплату добових в розмірі 3 крб. 50 коп., а також забезпечувати їх безкоштовним трьохразовим гарячим харчуванням (із розрахунку 2 крб. 85 коп. на добу). Перебуваючи в м. Прип'ять, кошти на харчування та добові йому не нараховувалися і не виплачувалися. Під час виконання службових обов'язків по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС за період з 27 квітня по 02 травня 1986 року він отримав радіаційну дозу опромінення в 26,60 бер, що підтверджується маршрутним листом та карткою дозиметричного контролю від 20 серпня 1990 року. Відповідно примітки до ст. 5 Закону України «Про захист людини від впливу іонізуючого випромінювання» від 1998 року - 1 мілізіверт дорівнює 0,1 бер., тому загальна отримана ним доза в мілізівертах становить 266 мілізівертів. Згідно займаної ним посади і спеціального звання на той період він відносився до осіб молодшого начальницького складу органів внутрішніх справ. Відповідно до Розпорядження Ради Міністрів СРСР «Про виділення Міненерго СРСР додаткового фонду заробітної плати» № 964 рс від 17 травня 1986 року - в тих випадках, коли працівник отримав гранично допустиму дозу радіації - йому виплачується одноразова винагорода, якщо ця особа відноситься, серед інших, до молодшого начальницького складу органів внутрішніх справ - в розмірі 500 карбованців. Основні дозові межі радіоактивного опромінення встановлені ст. 5 Закону України «Про захист людини від впливу іонізуючого випромінювання» від 1998 року. Згідно цієї норми основна дозова межа індивідуального опромінення населення не повинна перевищувати 1 мілізіверта ефективної дози опромінення за рік, при цьому середньорічні ефективні дози опромінення людини, віднесеної до критичної групи, не повинні перевищувати встановленого цією статтею основних дозових меж опромінення незалежно від умов та шляхів формування цих доз. Крім того, цим же Розпорядженням було введено зони небезпечності в залежності від рівня радіоактивного забруднення території з відповідною оплатою. А саме в 3-й зоні небезпечності в п'ятикратному розмірі в порівнянні з встановленими діючим законодавством нормами, в 2-й зоні - в чотирикратному розмірі і в 1-й зоні - троєкратному розмірі. Ці норми оплати роботи в зонах небезпечності були поширені на осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ СРСР, які були задіяні на роботах по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС у відповідності до Розпорядження Ради Міністрів СРСР від 23 травня 1986 року № 1031-рс. Оскільки він виконував свої службові обов'язки в період з 27 квітня по 02 травня 1986 року саме в місті Прип'ять, тому і його заробітна плата повинна обчислюватися в п'ятикратному розмірі. У частині 3 ст. 8 Закону України «Про захист людини від іонізуючого випромінювання» визначено, що якщо протягом перших двох тижнів після аварії ефективна доза опромінення може досягти 50 мілізівертів - здійснюється евакуація людей. Згідно із розпорядженням Кабінету Міністрів України від 25 листопада 1993 року № 1006-р з метою соціального захисту колишніх співробітників апарату МВС учасників ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, віднесених до першої категорії, а також тих, які отримали в 1986-1987 роках дозу опромінення в 25 бер і більше органам внутрішніх справ дозволено перераховувати їх грошове утримання за періоди роботи в зоні відчуження із розрахунку посадових окладів і окладів за спеціальними званнями, що діяли в період роботи в зоні ЧАЕС у кратних розмірах відповідно до зон небезпечності де вони несли службу. Крім того, доручено МВС та Мінсоцзахисту призначити і перерахувати пенсії відповідно до норм чинного законодавства із перерахованого згідно з названим розпорядженням грошового утримання. Таким чином, розрахунок його грошового утримання має бути здійснений з урахуванням виплати коштів за отриману підвищену дозу радіоактивного ураження його організму в розмірі 500 крб., добових у розмірі 3 крб. 50 коп., 133 крб. 50 коп. заробітної плати за місяць з урахуванням коефіцієнта 5 (п'ять). Враховуючи викладене та з урахуванням уточнення позовних вимог, просив: - визнати дії Богуславського РВ (з обслуговування Богуславського району та міста Богуслав) ГУ МВС України в Київській області при наданні йому [PERSON] довідок про заробітну плату на роботах в третій зоні небезпечності (зоні відчуження) м. Прип'ять по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС за період з 27 квітня по 02 травня 1986 року за № 200 від 13 січня 2014 року та № 158 від 10 січня 2014 року протиправними; - зобов'язати Богуславський РВ (з обслуговування Богуславського району та міста Богуслав) ГУ МВС України Київської області включити у довідку про заробітну плату [PERSON] за період з 27 квітня по 02 травня 1986 року на підставі розпорядження Ради Міністрів СРСР № 964-рс від 17 травня 1986 року, Постанови УРСР і Української Ради професійних союзів № 207-7 від 10 червня 1986 року за роботу у третій зоні небезпечності (зоні відчуження) м. Прип'ять по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС одноразову грошову винагороду в розмірі 500 крб., заробітну плату в розмірі 135 крб. з урахуванням коефіцієнта 5 (п'ять) та добові в розмірі 3 крб. 50 коп. і надати довідку з урахуванням зазначених виплат. - зобов'язати Управління Пенсійного фонду України у м. Броварах та Броварському районі Київської області здійснити перерахунок пенсії [PERSON] з урахуванням відомостей про заробітну плату під час виконання ним службових обов'язків у третій зоні небезпечності (зоні відчуження) м. Прип'ять по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС за період з 27 квітня по 02 травня 1986 року одноразову грошову винагороду в розмірі 500 крб., заробітну плату в розмірі 135 крб. з урахуванням коефіцієнта 5 (п'ять) і добові в розмірі 3 крб. 50 коп. та здійснити відповідні виплати. Позивач [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити. Представник Богуславського РВ ГУ МВС України в Київській області Дорошенко М.М. у суді проти позову заперечував, та в обґрунтування зазначив, що на час виникнення спірних правовідносин нарахування основного грошового забезпечення працівникам органів внутрішніх справ у 1986 році здійснювалося згідно «Положення про грошове забезпечення осіб рядового та начальницького складу органів внутрішніх справ», затвердженого наказом МВС СРСР від 19 березня 1984 року № 090, яке взагалі не передбачало преміювання, понадурочний та нічний час. Оскільки, норми КЗпП УРСР на працівників органів внутрішніх справ не поширювались, вважає, що грошове утримання позивача за час несення служби в зоні небезпечності (м. Прип'ять) за період з 27 квітня по 02 травня 1986 року виплачене згідно законодавства, яке діяло на той період. Крім того, вважає, що позивачем був пропущений строк в межах якого можливе звернення з адміністративним позовом до суду. Представник відповідача Управління Пенсійного фонду України у м. Броварах та Броварському районі Київської області Тимошенко Г.С. у суді проти позову заперечувала, посилаючись на те, що Постановою Кабінету Міністрів України від 23 листопада 2011 року № 1210 визначено механізм обчислення пенсій по інвалідності, виходячи із заробітної плати, одержаної за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 роках у розмірі відшкодованих фактичних збитків. Оскільки одноразова винагорода не була відображена в первинних документах та не була виплачена в зазначений період, то відсутні будь-які правові підстави для врахування довідки при перерахунку пенсії позивачу. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що позивач [PERSON] є пенсіонером і перебуває на обліку в Управлінні Пенсійного Фонду України в м. Броварах та Броварському районі Київської області та отримує пенсію як особа, яка є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1986 році першої категорії, також є інвалідом ІІ групи із захворюванням, пов'язаним з наслідками Чорнобильської катастрофи, що відповідачами у судовому засіданні не заперечується та підтверджується посвідченням серії [NUMBER], виданим Київською облдержадміністрацією 02 березня 2005 року. Із довідки від 13 січня 2014 року за № 200, виданої Богуславським РВ ГУ МВС України в Київській області вбачається, що за роботу в населеному пункті Прип'ять з 27 квітня по 02 травня 1986 року по місцю роботи Богуславського РВВС, [PERSON] з урахуванням коефіцієнта 5 (п'ять) виплачена заробітна плата в сумі 133 крб. 50 коп. У маршрутному листі № 20/М-80 від 04 березня 2003 року виданому Головним управлінням МВС України в Київській області зазначено, що старшина міліції [PERSON] при участі в заходах по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС за період з 27 квітня по 02 травня 1986 року отримав радіаційну дозу опромінення в 26,60 бер. Листом № 1156 від 10 лютого 2014 року Управління Пенсійного фонду України в місті Броварах та Броварському районі Київської області повідомило [PERSON], що підстав щодо перерахунку пенсії, відповідно до його заяви від 21 січня 2014 року про перерахунок пенсії з урахуванням одноразової грошової винагороди за отриману підвищену дозу радіоактивного опромінення в розмірі 500 крб., не має. У судовому засіданні встановлено, що [PERSON] перебуваючи на посаді водія спеціальному званні старшина міліції протягом часу з 27 квітня по 02 травня 1986 року відповідно до наказів начальника УВС виконкому Київської обласної Ради народних депутатів приймав участь у заходах з ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС і знаходився в 30-ти кілометровій зоні (зоні відчуження), що відноситься до 3-ї зони небезпечності. Згідно із ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. У ст. ст. 21, 22 Конституції України, передбачено, що права і свободи людини є невідчужуваними та непорушними, їх зміст і обсяг при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не може бути звужений. Статтею 15 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» передбачено, що видача довідок про період роботи по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, а також на територіях радіоактивного забруднення, про заробітну плату за цей період здійснюється підприємствами, установами. Відповідно до Розпорядження Ради Міністрів СРСР «Про виділення Міненерго СРСР додаткового фонду заробітної плати» № 964 рс від 17 травня 1986 року - в тих випадках, коли працівник отримав гранично допустиму дозу радіації - позивачу виплачується одноразова винагорода, якщо ця особа відноситься, серед інших, до молодшого начальницького складу органів внутрішніх справ - в розмірі 500 карбованців. Крім того, цим же Розпорядженням було введено зони небезпечності в залежності від рівня радіоактивного забруднення території з відповідною оплатою, а саме: в 3-й зоні небезпечності в п'ятикратному розмірі в порівнянні з встановленими діючим законодавством нормами, в 2-й зоні - в чотирикратному розмірі і в 1-й зоні - трьохкратному розмірі. Ці норми оплати роботи в зонах небезпечності були поширені на осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ СРСР, які були задіяні на роботах по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС у відповідності до Розпорядження Ради Міністрів СРСР від 23 травня 1986 року № 1031-рс. У ст. 5 Закону України «Про захист людини від пливу іонізуючого випромінювання» основна дозова межа індивідуального опромінення населення не повинна перевищувати 1 мілізіверта ефективної дози опромінення за рік, при цьому середньорічні ефективні дози опромінення людини, віднесеної до критичної групи, не повинні перевищувати встановленого цією статтею основних дозових меж опромінення незалежно від умов та шляхів формування цих доз. Якщо протягом перших двох тижнів після аварії ефективна доза опромінення може досягати 50 мілізівертів здійснюється евакуація людей 1 мілізіверт дорівнює 0,1 бера. Згідно із розпорядженням Кабінету Міністрів України від 25 листопада 1993 року № 1006-р «Про оплату праці військовослужбовців - учасників ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС» з метою соціального захисту колишніх співробітників апарату МВС учасників ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, віднесених до першої категорії, а також тих, які отримали в 1986-1987 роках дозу опромінення в 25 бер і більше органам внутрішніх справ дозволено перераховувати їх грошове утримання за періоди роботи в зоні відчуження із розрахунку посадових окладів і окладів за спеціальними званнями, що діяли в період роботи в зоні ЧАЕС у кратних розмірах відповідно до зон небезпечності де вони несли службу. Крім того, доручено МВС та Мінсоцзахисту призначити і перерахувати пенсії відповідно до норм чинного законодавства із перерахованого згідно з названим розпорядженням грошового утримання. Розпорядженням Ради Міністрів СРСР «Про оплату праці військовослужбовців-учасників ліквідації аварії на ЧАЕС» від 23 травня 1986 року № 1031 рс передбачено поширити, в тому числі і на військовослужбовців керівного і рядового складу органів внутрішніх справ, зайнятих на роботах по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, порядок і розміри підвищення оплати праці, передбачені розпорядженням Ради Міністрів СРСР від 17 травня 1986 року № 964-рс. При цьому грошове утримання у збільшених розмірах виплачувати виходячи із посадових окладів, а особам офіцерського і начальницького складу, прапорщикам і мічманам також із окладів по військовому і спеціальному званню. Постановою ЦК КПРС Президіума Верховної Ради СРСР Ради Міністрів СРСР і Всесоюзного ЦК Професійних Союзів № 524-156 від 07 травня 1986 року «Про умови оплати праці і матеріального забезпечення працівників підприємств і організацій зони Чорнобильської атомної електростанції» надано право керівникам підприємств і організацій проводити оплату праці працівників, безпосередньо зайнятих на роботах по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, по підвищеним до 100% розмірів підвищення ставок і посадовим окладам. Виплачувати військовослужбовцям військових частин і органів Комітету Державної Безпеки СРСР, а також особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, виконуючим службові обов'язки в зоні Чорнобильської АЕС, посадові оклади і оклади по військовому чи спеціальному званню у двійному розмірі. Особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам і військовослужбовцям поза строкової служби, начальницькому і рядовому складу органів внутрішніх справ виплачувати крім того добові і забезпечувати їх безкоштовним харчуванням. Відповідно до п. 2 Постанови Ради Міністрів УРСР і Української Республіканської Ради професійних союзів № 207-7 від 10 червня 1986 року «Про умови оплати праці і матеріального забезпечення працівників підприємств, організацій і установ, занятих на роботах, пов'язаних з ліквідацією наслідків аварії на Чорнобильській АЕС і відверненням забруднення навколишнього середовища» дозволено міністерствам та відомствам виплачувати працівникам, в тому числі військовослужбовцям військових частин і органів Комітету Державної Безпеки СРСР, військовозобов'язаним, призваних на збори, а також особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, направлених на роботи пов'язані з ліквідацією наслідків аварії на Чорнобильській АЕС і відвернення забруднення навколишнього середовища передбачені в пункті 1 постанови Ради Міністрів СРСР і ВЦСПС, добові в розмірі 3 крб. 50 коп., а також забезпечити їх безкоштовним трьохразовим гарячим харчуванням (із розрахунку 2 крб. 85 коп. на добу) і безкоштовним житлом. Статтею 1 Закону України «Про оплату праці» визначено, що заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором роботодавець виплачує працівникові за виконану ним роботу. Розмір заробітної плати залежить від складності та умов виконуваної роботи, професійно-ділових якостей працівника, результатів його праці та господарської діяльності підприємства. У ст. 2 цього ж Закону передбачено, що основна заробітна плата це - винагорода за виконану роботу відповідно до встановлених норм праці (норми часу, виробітку, обслуговування, посадові обов'язки). Вона встановлюється у вигляді тарифних ставок (окладів) і відрядних розцінок для робітників та посадових окладів для службовців. Додаткова заробітна плата. Це - винагорода за працю понад установлені норми, за трудові успіхи та винахідливість і за особливі умови праці. Вона включає доплати, надбавки, гарантійні і компенсаційні виплати, передбачені чинним законодавством; премії, пов'язані з виконанням виробничих завдань і функцій. Інші заохочувальні та компенсаційні виплати. До них належать виплати у формі винагород за підсумками роботи за рік, премії за спеціальними системами і положеннями, компенсаційні та інші грошові і матеріальні виплати, які не передбачені актами чинного законодавства або які провадяться понад встановлені зазначеними актами норми. Згідно із ст. 5 Закону України «Про захист людини від впливу іонізуючого випромінювання» основна дозова межа індивідуального опромінення населення не повинна перевищувати 1 мілізіверта* ефективної дози опромінення за рік, при цьому середньорічні ефективні дози опромінення людини, віднесеної до критичної групи, не повинні перевищувати встановлених цією статтею основних дозових меж опромінення незалежно від умов та шляхів формування цих доз. Дозові межі індивідуального опромінення населення та критерії щільності забруднення ґрунтів на території, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи, визначаються законами України та іншими нормативно-правовими актами. Відповідно до примітки ч. 1 ст. 5 цього ж Закону 1 мілізіверт дорівнює 0,1 бера. У ч. 3 ст. 8 цього ж Закону передбачено, що тимчасова евакуація людей здійснюється у разі, якщо протягом перших двох тижнів після аварії ефективна доза опромінення може досягти рівня 50 мілізівертів. У ст. 2 Закону України «Про оплату праці» передбачено, що грошові компенсаційні виплати у вигляді добових віднесено до додаткової заробітної плати. Згідно із ч. 2 ст. 233 КЗпП України у разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком. Статтею 258 КЗпП України передбачено, що пенсії працівникам і членам їх сімей призначаються відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення» та інших законодавчих актів. Оскільки службові відрядження входять в структуру заробітної плати, то на вказані вимоги згідно з чинним законодавством не поширюється строк позовної давності. Саме не внесення у довідку про заробітну плату за роботу у третій зоні небезпечності (зоні відчуження) м. Прип'ять по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС за період з 27 квітня по 02 травня 1986 року одноразової грошової допомоги в розмірі 500 крб., заробітної плати в розмірі 135 крб., з урахуванням коефіцієнта 5 (п'ять) і добових в розмірі 3 крб. 50 коп., на думку позивача, перешкоджає йому здійснити перерахунок пенсії, тому суд вважає, що у даному конкретному випадку Богуславський РВ ГУ МВС України в Київській області діяв стосовно [PERSON] упереджено всупереч вимогам ст. 19 Конституції України. За змістом ч. 1, 2 ст. 162 КАС України при вирішенні по суті суд може задовольнити адміністративний позов повністю або частково. У разі задоволення адміністративного позову суд може прийняти іншу постанову, яка б гарантувала дотримання і захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб'єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб'єктів владних повноважень. Оцінивши дослідженні у судовому засіданні докази в їх сукупності, з метою захисту прав та інтересів позивача [PERSON] від порушень з боку Богуславського РВ ГУ МВС України в Київській області щодо не включення у довідку про заробітну плату компенсаційних виплат за роботу у третій зоні небезпечності (зоні відчуження) м. Прип'ять по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС суд дійшов висновку, що Богуславський РВ ГУ МВС України в Київській області безпідставно не включило у довідку про заробітну плату позивача на роботах у третій зоні небезпечності (зоні відчуження) м. Прип'ять одноразову грошову винагороду в розмірі 500 крб., та добові в розмірі 3 крб. 50 коп., оскільки вказане грошове забезпечення за службові відрядження входять в структуру заробітної плати. Крім цього суд вважає, що з метою захисту прав та інтересів позивача [PERSON] від порушень з боку Управління Пенсійного фонду України у м. Броварах та Броварському районі Київської області щодо здійснення перерахунку пенсії відповідно з урахуванням відомостей про заробітну плату під час виконання позивачем службових обов'язків у третій зоні небезпечності (зоні відчуження) м. Прип'ять по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, суд дійшов висновку за можливе зобов'язати Управління Пенсійного фонду України у Київській області у м. Броварах та Броварському районі Київської області здійснити перерахунок та виплатити пенсію. Що стосується позовних вимог щодо визнання дій Богуславського РВ ГУ МВС України в Київській області з приводу надання [PERSON] довідки № 158 від 10 січня 2014 року в якій зазначено, що в довідку за вихідним № 6734 від 15 грудня 2011 року не включено та не виплачено одноразова грошова винагорода в розмірі 500 грн. за час перебування його в зоні відчуження в м. Прип'ять по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, суд вважає, що в цій частині позову необхідно відмовити, оскільки відомості у цій довідці носять тільки інформаційний характер і не можуть бути використані для обчислення розміру пенсії позивачу. На підставі вище викладеного,

Результат розгляду: partial