Рішення адміністративного суду від 2014-01-20 00:00:00+02

фізична особа - підприємець [PERSON] звернувся в суд з позовом до Управління Укртрансінспекції у Львівській області про визнання протиправною та скасування постанови від 12.11.2013 року за №037484. Позовні вимоги мотивовані тим, що фінансові санкції застосовані до позивача безпідставно, оскільки такий в період зазначений в акті проведення перевірки не здійснював жодних перевезень транспортними засобами. Позивача в судовому засіданні позов підтримав, просить його задоволити. Відповідач в запереченні на позовну заяву зазначає, що в акті перевірки від 07.10.2013 року за №019709 інспекторами зазначено, що у водія була відсутня індивідуальна контрольна книжка водія, а відтак інспекцією правомірно було застосовано фінансові санкції. Представник відповідача вважає, що останній діяв у відповідності до норм чинного законодавства, а тому просить позові відмовити. Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення позивача та представника відповідача, оцінивши докази, які мають значення для справи, суд встановив наступне. На підставі акта про проведення перевірки вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом від 07.10.2013 року за №019709 Управлінням Укртрансінспекції у Львівській області було прийнято постанову про застосування фінансових санкцій від 12.11.2013 року за № 037484. Даною постановою до фізичної особи - підприємця [PERSON] за допущення порушення ч.1 абзац.3 ст.60 Закону України «Про автомобільний транспорт» застосовано фінансові санкції у розмірі 1700 грн. 00 коп. Як вбачається з акта перевірки, у водія [PERSON], який здійснював перевезення автомобілем Мерседес Бенц АТЕТО, д.н. [NUMBER], що належить фізичній - особі [PERSON], була відсутня індивідуальна контрольна книжка водія. Відповідно до вимог абзацу 3 ч.1 ст.60 Закону України «Про автомобільний транспорт» від 05.04.2001 року за №2344-III (з наступними змінами та доповненнями), за порушення законодавства про автомобільний транспорт до автомобільних перевізників застосовуються адміністративно-господарські штрафи за надання послуг з перевезень пасажирів та вантажів без оформлення документів, перелік яких визначений статтями 39 та 48 цього Закону, - штраф у розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Судом встановлено, що транспортний засіб Мерседес Бенц АТЕТО, д.н. [NUMBER], згідно договору найму (оренди) транспортного засобу від 04.04.2011 року був переданий [PERSON] в оренду ПП «Львівкульттовари». Обставини передання зазначеного транспортного засобу в оренду ПП «Львівкульттовари» та здійснення під час перевірки транспортних перевезень саме цим підприємством підтверджуються наявним в матеріалах справи тимчасовим реєстраційним талоном, заявкою на перевезення №ХВ-0057184 від 04.10.2013 року, товарно-транспортною накладною від 04.10.2013 року за №ХВ-0909194. Таким чином, суд вважає, що оскільки на час проведення перевірки позивач не здійснював жодних видів перевезень, а зазначений в акті перевірки транспортний засіб використовувався іншим перевізником, застосування до нього фінансових санкцій за порушення законодавства про автомобільний транспорт є безпідставним та необґрунтованим. Як передбачено п.3 ч.3 ст.2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії). Саме дана норма не була дотримана під час прийняття оспореної постанови, яка в подальшому потягнула інші порушення законодавства. З огляду на викладене, суд приходить до висновку про підставність та обгрунтованість позовних, а тому адміністративний позов підлягає задоволенню в повному обсязі. Не можна залишити поза увагою і те, що вимоги зазначені в резолютивній частині позовної заяви про закриття провадження в адміністративній справі на підставі п.1 ст.247 КУпАП, не є матеріальними вимогами, а є процесуальними, тому судом оцінка їм не дається. При цьому, суд роз'яснює позивачу, що підстав для застосування наведеної норми немає, оскільки застосовані санкції за своєю правовою природою не відносяться до адміністративної відповідальності. Щодо судових витрат, то, у відповідності до вимог ст.94 КАС України, судові витрати у формі судового збору належить присудити з Державного бюджету на користь позивача.

Результат розгляду: granted