Рішення адміністративного суду від 2014-01-15 00:00:00+02

ТОВ "МКП Прозерпіна" звернулось до суду з позовом про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень Державної податкової інспекції у м. Херсоні Головного управління Міндоходів у Херсонській області: від 10.06.13 № 0000291705 про застосування штрафних санкцій по податку з доходів фізичних осіб в сумі 41645 грн. 83 коп. та пені в сумі 2028 грн. 49 коп., від 10.06.13 № 0004132200 про зменшення суми від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток в розмірі 1208289 грн., від 23.08.13 № 0000032201 про збільшення грошового зобов'язання з ПДВ на суму 266396 грн. та застосування штрафу в сумі 66599 грн. Також позивач просить визнати протиправними дії ДПІ у м. Херсоні, які полягають у викладенні в акті перевірки висновків, зазначених в пункті 3 акту ДПІ у м. Херсоні Херсонської області ДПС № 2677/22.1/21290781 від 22.05.13 "Про результати документальної планової виїзної перевірки ТОВ "МКП Прозерпіна" з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.04.10 по 31.12.12, валютного та іншого законодавства за період з 01.04.10 по 31.12.12", щодо порушення п.150.1 ст. 150, пп. 153.8.1. ст.153 п. 3 підрозділу 4 Розділу ХХ Податкового кодексу України, в результаті чого завищено збитку від операцій з акціями та іншими, ніж цінні папери корпоративними правами у 3 кварталі 2012 року та за 2012 рік на суму 7 411 822 грн. Позовні вимоги мотивовані тим, що податкова інспекція не встановила при перевірці порушень податкового законодавства зі сторони платника податків, а всі висновки ґрунтуються на припущеннях, не підтверджені належними доказами, є наслідками вільного тлумачення податковою інспекцією законодавчих норм, податкові повідомлення-рішення прийняті з порушенням компетенції податкової інспекції та без врахування фактичних обставин діяльності товариства. Представники позивача прибули в судове засідання, просять задовольнити позов. Державна податкова інспекція у м. Херсоні Головного управління Міндоходів у Херсонській області (відповідач) письмових заперечень не надала, представник ДПІ у м. Херсоні в судовому засіданні не погоджується з позовними вимогами та вважає, що вони мають бути відхилені. Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення учасників процесу, покази свідків, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив: Товариство з обмеженою відповідальністю "МКП Прозерпіна" є юридичною особою, платником податків. В квітні-травні 2013 року фахівцями Державної податкової служби була проведена документальна планова виїзна перевірка ТОВ "МКП Прозерпіна" з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.04.10 по 31.12.12, результати якої оформлені актом від 22.05.13 № 2677/22.1/21290781. Перевіркою встановлено порушення п. 1.32 ст. 1, п.5.1., пп. 5.2.1 п.5.2., пп. 5.3.9 п. 5.3. ст. 5 Закону України від 28.12.1994 р. № 334/94-ВР "Про оподаткування прибутку підприємств", п. 14.1.36 п. 14.1. ст. 14, п. 135.2, пп. 135.5.2 п. 135.5 ст. 135, п. 138.2 ст. 138 Податкового кодексу України, яке призвело до заниження від'ємного значення об'єкту оподаткування з податку на прибуток в загальній сумі 1208289 грн. за 2012 р. На заниження від'ємного значення об'єкту оподаткування вплинув факт заниження валового доходу на суму 1383159 грн. 36 коп., в тому числі за 2-й квартал 2011р. в сумі 61212 грн., 3-й квартал 2011 року в сумі 113658 грн., 1 квартал 2012 року 302072 грн. 34 коп., 2-й квартал - 302072 грн. 34 коп., 3-й кв. 2011 р. - 302072 грн. 34 коп., 4-й кв. 2011 р. - 302072 грн. 34 коп. В акті вказується, що в порушення п. 135.2 ст. 135 ПКУ до складу доходів від операційної діяльності у 2-3 кварталах 2011 року позивачем не включено дохід від операційної курсової різниці, відображений по бухгалтерському обліку на рахунку 71.4 "Дохід від операційної курсової різниці", в тому числі за 2-й квартал 2011 року в сумі 61212 грн., 3-й квартал 2011 року в сумі 113658 грн. Також було виявлено, що позивач уклав з ТОВ транспортно-експедиційне комерційне підприємство "Транстехсервис" в 2011 році договори найму (оренди) виробничого обладнання для виготовлення склопакетів, обладнання для виготовлення ПВХ вікон та інших виробів з ПВХ, які знаходяться на балансі позивача. В грудні 2011 року сторони уклали однотипні додаткові угоди про зменшення орендної плати, протягом 2012 року розмір орендної плати був нижче за амортизаційні відрахування по переданому ТОВ "ТЕКП Транстехсервіс" в операційну оренду (найм) за договорами 1/5км та 2/5км від 28.04.11 виробничому обладнанню для виготовлення склопакетів, обладнання для виготовлення ПВХ вікон та інших виробів з ПВХ. На думку ДПІ у м. Херсоні, підприємством було порушено пп. 14.1.36 п.14.1 ст. 14 Податкового кодексу України, згідно якої господарська діяльність - діяльність особи, що пов'язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами. За висновком ДПІ, підтвердженим в судовому засіданні показами свідків - податкових ревізорів-інспекторів, позивач протягом 2012 року проводив економічно невигідну (збиткову) господарську операцію з передачі майна в оренду, кінцевим результатом якої є зменшення інших доходів та зменшення податкових зобов'язань. В акті вказано, що розмір орендної плати може бути змінено за погодженням сторін, а також в інших випадках, передбачених законодавством (через обставини, за які орендар не відповідає, зміну умов господарювання, істотне погіршення стану об'єкту тощо), в той же час платник не зазначив жодної з обставин, що вплинули на зміну умов господарювання. Крім того, податкова інспекція вважає, що при зменшенні орендної плати позивачем були порушені вимоги ПСБО 14 "Оренда", затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 28.07.2000 № 181, орендна плата визначена менше "мінімальних орендних платежів", не забезпечує отримання ТОВ фінансового доходу та призвели до збиткової діяльності. В обґрунтування підстав зменшення розміру орендної плати позивач зазначає, що листом № 112/1 від 20.12.11 ТОВ "ТЕКП "Транстехсервіс" повідомило ТОВ "МКП Прозерпіна" про неможливість продовження правовідносин на початкових умовах. Оцінивши можливі негативні наслідки розірвання договорів оренди №1/5км, №2/5км, №3/5км, №4/5км від 28.04.11, а саме відсутність попиту на оренду даного виду обладнання, відсутність можливості більш вигідного надання його в найом іншим підприємствам, відповідно, ризик взагалі втратити доходи від здачі в оренду цього майна, при збереженні необхідності його подальшої амортизації, ТОВ "МКП Прозерпіна" погодилось на пропозицію укласти додаткові угоди про зменшення розміру орендної плати як економічно доцільне для підприємства. ТОВ "МКП Прозерпіна" враховувало очікуваний рівень доходів за 2012 рік при продовженні орендних відносин, світову фінансову кризу, а також ризик відмови ТОВ "ТЕКП "Транстехсервіс" від оренди цілісного майнового комплексу, розташованого за адресою м. Херсон, Миколаївське шосе, 5 км, на якому встановлене виробниче обладнання для виробництва склопакетів та вікон, дверей та інших конструкцій з ПВХ. Дані обставини викладені в акті перевірки технічного стану обладнання, переданого в оренду ТОВ "ТЕКП "Транстехсервіс", складеному 22.12.11 та затвердженому директором товариства 23.12.11, який надавався до ДПІ у м. Херсоні разом із запереченням до акту перевірки №7650/05 від 29.05.13. Згідно з актом перевірки доходи від операцій оренди занижено на загальну суму 1208289 грн. При перевірці повноти визначення валових витрат встановлено їх завищення на загальну суму на 94544 грн., в тому числі: за 2-й квартал 2010 р. завищено на 215847 грн. внаслідок включення витрат по придбанню продукції у ПП "М'ясо Херсонщини" без мети реального настання правових наслідків, за 2-й кв. 2011 р.на 104359 грн. та 3 кв. 2011 р. на 16944 грн. через декларування сум від'ємних значень згідно зі ст. 153 ПКУ, що не відповідають даним оборотно-сальдових відомостей по рахунку 945 "втрати від операційної курсової різниці". В р. 3.7 акту перевірки зазначено про порушення п. 150.1 ст. 150, п. 3 підрозділу 4 розділу ХХ Податкового кодексу України, а саме - підприємством враховано 100 відсотків суми від'ємного фінансового результату операцій з цінними паперами та деривативами, які рахуються станом на 01.01.12, а не 25 %, що призвело до завищення збитку від операцій з акціями та іншими, ніж цінними паперами, корпоративними правами у 3-му кварталі 2012 року та за 2012 рік на суму 7411822 грн. При перевірці повноти визначення податку на додану вартість було встановлено порушення п. 7.4.5 п. 7.4 ст. 7 Закону України від 03.04.97 "Про податок на додану вартість", п. 187.1 ст. 187 Податкового кодексу України, в результаті чого занижено податок на додану вартість, що підлягає сплаті до бюджету на 284825 грн. за квітень 2010 року - грудень 2012 року, в тому числі: за квітень 2010 року в сумі 18429 грн., за травень 2010 року в сумі 18539 грн., за червень 2010 року в сумі 6201 грн., за січень 2012 року в сумі 20138 грн., за лютий 2012 року в сумі 20138 грн., за березень 2012 року в сумі 20138 грн., за квітень 2012 року в сумі 20138 грн., за травень 2012 року в сумі 20138 грн., за червень 2012 року в сумі 20138 грн., за липень 2012 року в сумі 20138 грн., за серпень 2012 року в сумі 20138 грн., за вересень 2012 року в сумі 20138 грн., за жовтень 2012 року в сумі 20138 грн., за листопад 2012 року в сумі 20138 грн., за грудень 2012 року в сумі 20138 грн. внаслідок завищення податкового кредиту з операцій придбання позивачем м'ясної продукції у ПП "М'ясо Херсонщини" без мети реального настання правових наслідків та у зв'язку з заниженням податкових зобов'язань через зменшенням орендної плати за договорами з ТОВ "ТЕКП "Транстехсервіс". Свої висновки ДПІ м. Херсона обґрунтовує тим, що ТОВ "МКП Прозерпіна" безпідставно сформувало податковий кредит у перевіряємому періоді за рахунок сум ПДВ по податкових накладних, виписаних на отримання товару ПП "М'ясо Херсонщини", які не можуть розглядатися в якості належного підтвердження податкового кредиту, оскільки ці податкові накладні не мають статусу юридично значимих. Податковий кредит від ПП "М'ясо Херсонщини" не підтверджується первинними документами, отже, проводилося лише документування господарських операцій без фактичного здійснення. При цьому податкова інспекція посилається на акт ДПІ у м. Херсоні від 14.12.2012 р. № 684/22-4/35469147 "Про неможливість проведення зустрічної звірки суб'єкта господарювання ПП "М'ясо Херсонщини" щодо підтвердження господарських відносин із постачальниками та покупцями за листопад 2007 року - грудень 2012 року", згідно з висновками якого не встановлено зміст господарських операцій, обставини укладення угод, місць прийому-передачі товарів (робіт, послуг), транспортування, зберігання, оскільки за колишньою податковою адресою вказаного підприємства: [ADDRESS], знаходиться квартира, в якій мешкає колишній директор підприємства, і ніяких ознак офісного приміщення за вказаною адресою та взагалі підприємства за податковою адресою не знаходиться. ПП "М'ясо Херсонщини" не має основних фондів, складських приміщень, автотранспортних засобів, в ході дослідження ланцюгів постачання ПП "М'ясо Херсонщини" встановлено, що вказане підприємство формує податковий кредит з ПДВ від підприємств, які задіяні в схемах ухилення від сплати податків та створені лише для штучного формування кредиту з ПДВ для суб'єктів господарювання реального сектору економіки. З огляду на викладене, відповідач дійшов висновку про нереальність здійснення господарських операцій між ПП "М'ясо Херсонщини" та підприємствами-контрагентами за весь період діяльності, що свідчить про непідтвердженість реальності проведення фінансово-господарської діяльності, розрахунків та обставин їх здійснення. Під час перевірки питання щодо своєчасності перерахування податку на доходи фізичних осіб до бюджету встановлено, що в порушення пп.168.1.5 п. 168.1 ст. 168 Податкового кодексу України за грудень 2010 року - листопад 2012 року податок на доходи фізичних осіб нараховувався, утримувався, але не перераховувався (не в повному обсязі) до бюджету під час виплати оподаткування доходу платникам податку. Залишок не перерахованого податку на 01.04.10 - 50894 грн. 88 коп., нараховано за перевірений період 956330 грн. 75 коп., перераховано до бюджету 924283 грн. 50 коп. податку, залишок станом на 31.12.12 становив 82942 грн. 13 коп. Несвоєчасно перераховано податку 592813 грн. 69 коп. В порушення вимог пп. 168.1.2 п. 168.1 ст. 168 ПКУ під час виплати доходу платникам податку не перераховано податок за грудень 2010 року в сумі 2525 грн. 73 коп., за січень 2011 року в сумі 879 грн. 91 коп., лютий 2011 року в сумі 2334 грн. 01 коп., березень 2011 року в сумі 1452 грн. 86 коп., квітень 2011 року в сумі 2033 грн. 30 коп., червень 2011 року в сумі 1885 грн. 24 коп., серпень 2011 року в сумі 505 грн. 30 коп., вересень 2011 року в сумі 2285 грн. 17 коп., жовтень 2011 року в сумі 755 грн. 36 коп., листопад 2011 року в сумі 1857 грн. 50 коп., грудень 2011 року в сумі 1907 грн. 28 коп., січень 2012 року в сумі 1286 грн. 66 коп., лютий 2012 року в сумі 1496 грн. 59 коп., березень 2012 року у сумі 19992 грн. 99 коп., за квітень 2012 року у сумі 20599 грн. 87 коп., за травень 2012 року у сумі 20013 грн. 06 коп., за червень 2012 року у сумі 18979 грн. 30 коп., за липень 2012 року у сумі 19435,25грн., за серпень 2012 року у сумі 18740,13грн., за вересень 2012 року у сумі 17158,56 грн., за жовтень 2012 року у сумі 18073,22 грн., за листопад 2012 року у сумі 19592,85 грн. Відповідно до пп.168.1.5 п.168.1 ст.168 Податкового кодексу України, якщо оподатковуваний дохід нараховується податковим агентом, але не виплачується (не надається) платнику податку, то податок, який підлягає утриманню з такого нарахованого доходу, підлягає перерахуванню до бюджету податковим агентом у строки, встановлені цим Кодексом для місячного податкового періоду. Тобто, ТОВ "МКП Прозерпіна" було нараховано оподатковуваний дохід платнику податку, але не виплачено його у встановлений законом термін. Позивач не заперечує наявність правопорушення у вигляді несвоєчасності перерахування податку на доходи фізичних осіб до бюджету за березень 2012 року у сумі 18354,49 грн., за квітень 2012 року у сумі 19253,23 грн., за травень 2012 року у сумі 18634,79 грн., за червень 2012 року у сумі 17340,80 грн., за липень 2012 року у сумі 19435,25грн., за серпень 2012 року у сумі 18740,13грн., за вересень 2012 року у сумі 17158,56 грн., за жовтень 2012 року у сумі 18073,22 грн., за листопад 2012 року у сумі 19592,85 грн., усього 166583 грн. 32 коп. За результатами перевірки Державною податковою інспекцією у м. Херсоні були прийняті податкові повідомлення-рішення від 10.06.2013: - № 0000291705 про застосування штрафних (фінансових) санкцій в сумі 41 645 грн. 83 коп. та пені в сумі 2028,49 грн. по податку з доходів фізичних осіб, що сплачується податковими агентами, із доходів платника податку у вигляді заробітної плати, - № 0004132200 про зменшення суми від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток у розмірі 1208289 грн. по декларації за 2012 рік, - № 0004122200 про збільшення суми грошового зобов'язання по податку на додану вартість у розмірі 284825 грн. та сплату штрафних (фінансових) санкцій в сумі 71206,25 грн. Позивач оскаржив податкові повідомлення-рішення до Головного управління Міндоходів у Херсонській області, яке рішенням від 22.08.10 скасувало податкове повідомлення-рішення від 10.06.13 № 0004122200 в частині визначених до сплати 18429 грн. податку на додану вартість і 4697 грн. 25 коп. штрафу, решта податкових повідомлень-рішень № 0000291705, № 0004132200 від 10.06.2013 залишені без змін. На підставі п. 60.1.3 ст. 60 ПК України встановлено, що податкове повідомлення-рішення вважається відкликаним, якщо контролюючий орган зменшує нараховану суму грошового зобов'язання раніше прийнятого податкового повідомлення-рішення. Податковою інспекцією було сформовано та надіслано позивачу нове повідомлення-рішення від 23.08.13 № 000032201 про збільшення суми грошового зобов'язання по податку на додану вартість на 266396 грн. та застосування 66599 грн. штрафних санкцій. Подальше оскарження податкових повідомлень-рішень в адміністративному порядку не призвело до їх зміни або скасування. Таким чином, предметом спору є правомірність податкових повідомлень-рішень ДПІ у м. Херсоні № 0000291705 про застосування штрафних (фінансових) санкцій в сумі 41 645 грн. 83 коп. та пені в сумі 2028,49 грн. по податку з доходів фізичних осіб, № 0004132200 про зменшення суми від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток у розмірі 1208289 грн., від 23.08.13 № 000032201 про збільшення суми грошового зобов'язання по податку на додану вартість на 266396 грн. та застосування 66599 грн. штрафних санкцій, а також правомірність дій ДПІ у м. Херсоні, які полягають у викладенні в п. 3 акту перевірки висновків щодо порушення п.150.1 ст. 150, пп. 153.8.1. ст.153 п. 3 підрозділу 4 Розділу ХХ Податкового кодексу України про завищення збитку від операцій з акціями та іншими, ніж цінні папери корпоративними правами у 3 кварталі 2012 року та за 2012 рік на суму 7 411 822 грн. Суд погоджується з доводами позивача щодо неправомірності прийнятого Державною податковою інспекцією у м. Херсоні податкового повідомлення-рішення №0004132200 від 10.06.2013, яким було зменшено суму від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток у розмірі 1208289 грн., виходячи з наступного. Відповідно до п. 135.5.2 п. 135.5 ст. 135 ПК України інші доходи включають доходи від операцій оренди (лізингу), визначені відповідно до пункту 153.7 статті 153 цього Кодексу (оподаткування операцій лізингу (оренди), концесії здійснюється в такому порядку: передача майна в оперативний лізинг (оренду) не змінює податкових зобов'язань орендодавця та орендаря. При цьому орендодавець збільшує суму доходів, а орендар збільшує суму витрат на суму нарахованого лізингового платежу за наслідками податкового періоду в якому здійснюється таке нарахування…). Згідно п. 135.2 ст.135 ПК України доходи визначаються на підставі первинних документів, що підтверджують отримання платником податку доходів, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку, та інших документів, встановлених розділом II цього Кодексу. Відповідач в акті перевірки не зазначає, які порушення були допущені товариством щодо повноти, достовірності чи правильності складання первинних документів, або їх ненадання на перевірку чи надання не в повному обсязі. Пунктами 5.2, 5.4 Порядку оформлення результатів документальних перевірок з питань дотримання податкового, валютного та іншого законодавства, затвердж. наказом ДПАУ від 22.12.2010, № 984, передбачено, що в разі встановлення перевіркою порушень податкового законодавства за кожним відображеним в акті фактом порушення необхідно: чітко викласти зміст порушення з посиланням на конкретні пункти і статті законодавчих актів, що порушені платником податків, зазначити період (місяць, квартал, рік) фінансово-господарської діяльності платника податків та господарську операцію, в результаті якої здійснено це порушення, при цьому додати до акта письмові пояснення посадових осіб платника податків або його законних представників щодо встановлених порушень; зазначити первинні документи, на підставі яких вчинено записи у податковому та бухгалтерському обліку, навести регістри бухгалтерського обліку, кореспонденцію рахунків операцій та інші документи, пов'язані з обчисленням і сплатою податків і зборів, та докази, що підтверджують наявність факту порушення; у разі відсутності первинних документів або ненадання для перевірки первинних та інших документів, що підтверджують факт порушення, зазначити перелік цих документів; у разі відмови посадових осіб платника податків або його законних представників надати копії документів посадовій (службовій) особі органу державної податкової служби така особа складає акт у довільній формі, що засвідчує факт відмови, із зазначенням посади, прізвища, імені, по батькові платника податків (його законного представника) та переліку документів, які йому запропоновано подати, факт про складання такого акта відображається в акті документальної перевірки. У випадках відсутності податкового та/або бухгалтерського обліку даний факт фіксується в описовій частині акта. В акті перевірки жодної з вимог вказаного порядку не виконано, претензій до складання первинних бухгалтерських та податкових документів у відповідача немає, опис порушень носить загальний характер. На думку відповідача, зменшення розміру орендної плати було економічно не вигідно для суб'єкта господарювання, здійснено з порушенням порядку зміни розміру орендної плати, зменшення її нижче від амортизаційних відрахувань занизило від'ємне значення об'єкту оподаткування, і такі дії платника не спрямовані на отримання доходу. Не можна погодитися з цими доводами, оскільки мета укладених додаткових угод та їх зв'язок з господарською діяльністю має бути встановлений шляхом аналізу призначення результатів цих послуг з урахуванням їх сутності. З установлених судом фактичних даних випливає, що економічна доцільність укладених додаткових угод до договорів оренди є оціночним поняттям та може бути встановлена за наслідками комплексного економічного аналізу діяльності позивача та його контрагента, інших фактичних обставин, таких чинників, на які посилався позивач - скорочення обсягу замовлень, зниження платоспроможності замовників, відсутність попиту на оренду даного обладнання тощо, у тому числі і після спливу певного проміжку часу. Відтак встановлення економічних вигод при наданні майна в оренду за новою нижчою ціною ніж була раніше, не має правового значення для цього спору. Свобода договору є однією з основних засад цивільного законодавства. Статтею 627 ЦК України встановлено, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності і справедливості. В даному випадку орендна плата є вільною, а не державно регульованою ціною, вона встановлюється за домовленістю сторін договору, її розмір сторони мають право переглянути в будь-який момент з будь-яких причин. Таким чином, зменшуючи за згодою сторін розмір орендної плати, ТОВ "МКП Прозерпіна" та ТОВ "ТЕКП "Транстехсервіс" користувались правами, наданими суб'єктам підприємницької діяльності в сфері господарського обороту та діяли в межах чинного законодавства України. Відповідач ніяким чином не спростував доводи позивача про те, що додаткові угоди були укладені саме для продовження отримання доходів від здачі в оренду виробничого обладнання. Визначати рівень орендної плати в даному випадку з урахуванням будь - яких справедливих ринкових цін законодавство не вимагало, оскільки сторони договору оренди були платниками податку на прибуток, не були пов'язаними особами, не застосовували спецрежими оподаткування або інші ставки, ніж основна ставка податку на прибуток, не здійснювали бартерних операцій тощо. Крім цього, Податковим кодексом України, який визначає функції та права органів державної податкової служби, не передбачено втручання податкової служби у фінансово-господарську діяльність, у податкової служби відсутні повноваження перевіряти економічну доцільність укладених договорів, та виявляти в них наявність або відсутність ділових цілей. В силу принципу свободи економічної діяльності платник податків здійснює її самостійно на свій риск і має право самостійно і одноосібно оцінювати її ефективність і доцільність. Крім цього, ДПІ у м. Херсоні невірно застосовує до даних правовідносин оренди положення ПСБО 14 "Оренда", затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 28.07.2000 р. № 181, які регулюють порядок обліку операцій з фінансової оренди (п. 11, 14 ПСБО 14 "Оренда"). Поняття "мінімальних орендних платежів" та "фінансового доходу" застосовується до операцій з фінансової оренди, як специфічного виду орендних відносин. В свою чергу, правовідносини з ТОВ "МКП Прозерпіна" та ТОВ "ТЕКП "Транстехсервіс" є операційною орендою, що не оспорюється податковим органом. Облік операцій з операційної оренди має здійснюватись за п. 17 ПСБО 14 "Оренда", відповідно до якого дохід від операційної оренди визнається іншим операційним доходом відповідного звітного періоду на прямолінійній основі протягом строку оренди або з урахуванням способу одержання економічних вигод, пов'язаних з використанням об'єкта операційної оренди. Посилання податкової інспекції на те, що орендна плата має бути не нижчою за амортизаційні відрахування, не ґрунтуються жодним нормативно-правовим актом. В акті перевірки зазначено, що в порушення п.1 ст. 762 Цивільного кодексу України договорами та додатковими угодами не передбачено зміну (індексацію) розміру плати за користування майном, що також не сприяло отриманню доходу від операцій з найму (оренди) (стор. 16 акту). Це твердження ДПІ суперечить змісту ст. 762 ЦК України, яка передбачає можливість встановлення в договорі умов щодо перегляду, зміни (індексації) розмірів плати, що є правом, а не є обов'язком. Приймаючи до уваги вищевикладене, податкове повідомлення-рішення №0004132200 від 10.06.2013, яким зменшено суму від'ємного значення об'єкту оподаткування з податку на прибуток в розмірі 1208289 грн. за декларацією 2012 року є неправомірним та підлягає скасуванню. Що стосується вимог позивача про визнання неправомірності дій ДПІ у м. Херсоні, які полягають у викладенні в акті перевірки висновків, зазначених в пункті 3 акту документальної планової виїзної перевірки ТОВ "МКП Прозерпіна" щодо порушення п.150.1 ст. 150, пп. 153.8.1. ст.153 п. 3 підрозділу 4 Розділу ХХ Податкового кодексу України, в результаті чого завищено збитку від операцій з акціями та іншими, ніж цінні папери корпоративними правами у 3 кварталі 2012 року та за 2012 рік на суму 7 411 822 грн., то в задоволенні цих вимог суд відмовляє з таких підстав. Позивач зазначає в позовній заяві про те, що він, як платник податків зобов'язаний враховувати висновки акту перевірки при відображенні збитків від операцій з акціями та цінними паперами в наступних періодах, такі висновки перевірки є рішенням податкового органу, яке створює негативні правові наслідки для ТОВ "МКП Прозерпіна", а отже, може бути оскарженим на підставі п. 2 ст. 56 Податкового кодексу України. На думку перевіряючих, ТОВ "МКП Прозерпіна" помилково відобразило суму 9 881 021 грн. по рядку 1.2. "витрати звітного періоду" додатку ЦП "розрахунок фінансових результатів від операцій з цінними паперами та іншими ніж цінні папери корпоративними правами", а треба було відобразити по рядку 1.3. "від'ємний фінансовий результат попереднього звітного періоду" додатку ЦП від 07.02.2013 №9086768752 до Податкової декларації від 07.02.2013 №9086768580 суму 2 474 607 грн., оскільки згідно п.3 підрозділу 4 розділу ХХ Податкового кодексу України підприємство мало б відобразити тільки 25 % від'ємного фінансового результату замість 100%, що призвело до завищення суми збитків на 7 411 822 грн. (стор. 59 акту). За правилами статті 2, пункту 1 частини 1 статті 17 КАС України до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, які породжують, змінюють або припиняють права та обов'язки у сфері публічно-правових відносин, вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, якщо позивач вважає, що цими рішеннями, діями чи бездіяльністю його права чи свободи порушені або порушуються, створено або створюються перешкоди для їх реалізації або мають місце інші ущемлення прав чи свобод. Із наведених норм права випливає, що позивач на власний розсуд визначає чи порушені його права рішеннями, дією або бездіяльністю суб'єкта владних повноважень. обов'язковою ознакою рішення, дію чи бездіяльність суб'єкта владних повноважень, як предмета адміністративного спору, є прямий (безпосередній) вплив рішення, дії чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень на правовий статус фізичної чи юридичної особи, тобто обмеження її прав, свобод, покладення на неї обов'язків. Порушення прав позивача, в розумінні КАС України мало виникнути у зв'язку з прийняттям відповідачем податкових повідомлень-рішень про зменшення від'ємного значення об'єкту оподаткування, однак позивачем не доведено наявність будь-яких податкових повідомлень-рішень на підставі висновків акту перевірки про завищення збитку від операцій з акціями. Висновок про порушення вимог п. 150.1 ст. 150, п. 3 підрозділу 4 розділу ХХ ПКУ викладений тільки в акті перевірки (арк. акту 57-59). Акт - це службовий документ, який стверджує факт проведення перевірки фінансово-господарської діяльності суб'єкта господарювання і є носієм доказової інформації про виявлені порушення вимог податкового, валютного та іншого законодавства суб'єктами господарювання. Такий акт є фіксацією думки податкового ревізора-інспектора, який перевіряв платника податків, на підставі наявних матеріалів та за внутрішнім переконанням щодо обставин та підстав виникнення порушень законодавства, які на його думку мають місце, що, однак, само по собі не створює в даному випадку для позивача будь-яких правових наслідків, не покладає на платника податків будь-яких обов'язків (у т.ч. із внесення коригувань в податкову звітність). Правове значення має та, відповідно, покладає на платника певні обов'язки рішення (податкове повідомлення-рішення) прийняте податковим органом на підставі висновків акту перевірки, яке відповідачем по цьому питанню не приймалося. В даному випадку лише відповідне податкове повідомлення-рішення про зменшення від'ємного значення об'єкту оподаткування як обов'язкове до виконання буде тим рішенням, що може бути оскаржено у порядку адміністративного судочинства. Зважаючи на це, обраний позивачем спосіб захисту права у вказаній частині не відповідає його змісту та не підлягає розгляду в суді. Суд вважає неправомірним податкове повідомлення-рішення ДПІ у м. Херсоні № 000032201 від 23.08.13 про збільшення грошового зобов'язання по податку на додану вартість у розмірі 266396 грн. та застосування штрафних санкцій у розмірі 66599 грн. згідно з пп. 54.3.2 п. 54.3 ст. 54 , п. 123.1 ст. 123 Податкового кодексу України. Відповідно до пп. 7.4.5 п. 7.4 ст. 7 Закону України "Про податок на додану вартість" (діючого на час здійснення господарських відносин) не підлягають включенню до складу податкового кредиту суми сплаченого (нарахованого) податку у зв'язку з придбанням товарів (послуг), не підтверджені податковими накладними чи митними деклараціями (іншими подібними документами згідно з підпунктом 7.2.6 цього пункту). Пунктом 7.2.6 п. 7.2 ст. 7 Закону України "Про податок на додану вартість" передбачено, що податкова накладна видається платником податку, який поставляє товари (послуги), на вимогу їх отримувача, та є підставою для нарахування податкового кредиту… Необхідними та достатніми підставами для включення товариства до складу податкових кредиту відповідних сум ПДВ є: придбання ним товару з метою його подальшого використання в оподаткованих операціях у межах господарської діяльності; сплата чи нарахування сум податку на додану вартість у зв'язку з таким придбанням. Матеріали справи свідчать, що 25 січня 2008 року ТОВ "МКП Прозерпіна" уклало з ПП "М'ясо Херсонщини" договір № 25/01 з урахуванням додаткової угоди від 01.08.09, згідно з умовами якого товар поставлявся на умовах склад покупця, розташований за адресою: м. Херсон, вул. І. Кулика, 114ж. На виконання умов договору в квітні-червні 2010 року ПП "М'ясо Херсонщини" здійснило поставку ТОВ "МКП Прозерпіна" м'яса свинини та яловичини в асортименті та кількості вказаної в податкових та видаткових накладних на загальну суму 327220,95 грн. (з ПДВ), товар оплачений в безготівковому порядку, зазначені операції знайшли своє відображення в оборотно-сальдових відомостях по рах. 631. Отриманий від ПП "М'ясо Херсонщини" товар був використаний товариством у власній господарській діяльності шляхом реалізації кінцевому покупцю з використанням РРО через ТЦ "Антал". В якості підтвердження факту реалізації товару поставленого ПП "М'ясо Херсонщини" та обробленого або розробленого в кулінарному цеху ТЦ "Антал" позивач надав суду вибірково фіскальні чеки РРО за квітень-червень 2010 року, акт № 26 Державної інспекції з контролю за цінами в Херсонській області від 18.05.2010 перевірки дотримання порядку формування та застосування цін на яловичину та свинину, витяг Санітарного журналу торгівельного центру "Антал" про планову перевірку від 12.04.10 та Акт відбору проб харчових продуктів від 14.05.2010 Херсонської міської санітарно-епідеміологічної станції 14.05.10. Як стверджує позивач, при укладенні договору з ПП "М'ясо Херсонщини" останнім було надано засвідчені підписом та печаткою копії свідоцтва про державну реєстрацію юридичної особи приватного підприємства "М'ясо Херсонщини", довідки № 1932 з ЄДРПОУ з видами діяльності виробництво м'яса, оптова торгівля м'ясом та м'ясопродуктами, роздрібна торгівля м'ясом та м'ясопродуктами, посередництво в торгівлі сільськогосподарською сировиною, живими тваринами, текстильною сировиною та напівфабрикатами та свідоцтва № 100077011 про реєстрацію платника податку на додану вартість. Юридична адреса в документах зазначена наступна: [ADDRESS], що співпадає з даними Витягу з ЄДР від 19.06.13. Інформація про відсутність ПП «М'ясо Херсонщини» за місцезнахоженням була внесена до ЄДР тільки 09.04.2012, тобто вже після припинення договірних правовідносин позивача з цим контрагентом. У податкової інспекції немає претензій до заповнення податкових накладних, які видані ПП "М'ясо Херсонщини", вони містять достовірну інформацію щодо розташування підприємства, видані платником податку на додану вартість (свідоцтво платника ПДВ ПП "М'ясо Херсонщини" анульовано лише 11.04.2012). Оскільки податковий кредит з податку на додану вартість по ПП "М'ясо Херсонщини" був сформований на дату виникнення права платника податку на податковий кредит згідно пп. 7.5.1 п. 7.5 ст. 7 Закону України "Про податок на додану вартість" на підставі належним чином оформлених податкових накладних, то посилання на порушення ТОВ "МКП Прозерпіна" приписів пп. 7.4.5 п. 7.4 ст. 7 Закону України "Про податок на додану вартість" не підтверджено належними доказами. Наданий суду акт ДПІ у м. Херсоні від 14.12.12 № 684/22-4/35469147 про неможливість проведення зустрічної звірки ПП "М'ясо Херсонщини" щодо підтвердження господарських відносин з постачальниками та покупцями за листопад 2007 року - грудень 2012 року суд оцінює критично, оскільки неможливість проведення зустрічної звірки ПП "М'ясо Херсонщини" в грудні 2012 року не може бути підставою для твердження щодо наявності ознак фіктивності та відсутності факту реального здійснення господарської діяльності ПП "М'ясо Херсонщини" в квітні-червні 2010 року, в т.ч. з ТОВ "МКП Прозерпіна". В акті зазначено про відсутність майна, складських приміщень, лише в 2012 році, про майновий стан підприємства в 2010 році нічого не зазначено. Посилання відповідача на відсутність у платника податків основних фондів як об'єктивної можливості виконання поставок м'ясної продукції не можна розцінювати як доказ не реальності спірних операцій або перепону діяльності в сфері поставки продукції. Юридична адреса ПП "М'ясо Херсонщини" співпадає з місцем проживання керівника [PERSON], що відповідачем не заперечується, та чинним законодавством не заборонено. Доказів опитування гр-на [PERSON] суду не надано. Згідно з абз. 6 ст. 1 та ст. 5 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців" від 15.05.2003 № 755-IV, юридична особа реєструється за місцезнаходженням, яким є адреса органу або особи, які на підставі установчих документів юридичної особи або закону виступають від її імені. Місцезнаходженням такого засновника може бути і квартира, в якій особа постійно проживає. Норми Закону № 755 не містять заборони реєструвати юридичну особу за місцем проживання засновника. Визначення фактичного місця знаходження позивача ще не є підставою вважати, що саме за цією адресою проводиться господарська діяльність. Крім того, суд приймає до уваги, що при складанні акту про неможливість проведення зустрічної звірки податковою службою не досліджувалися наявні документи, які свідчать про оренду приміщень під офіс, про наявність приміщень для ведення торгової діяльності, складські приміщення і таке інше. Суд погоджується з доводами позивача про те, що чинне законодавство України не ставить в залежність виникнення у платника ПДВ права на податковий кредит від дотримання вимог податкового законодавства іншим суб'єктом господарювання. Суб'єкт господарювання не несе відповідальності за зобов'язаннями контрагента. Якщо останнім було порушено норми чинного законодавства, то саме він повинен нести встановлену відповідальність. Також, податковим законодавством не передбачений обов'язок покупця перевіряти у продавця місцезнаходження майна, наявність трудових ресурсів, виробничо-складських приміщень, технічного персоналу, основних фондів, виробничих активів та іншого майна, економічно необхідного для здійснення господарської операції. Тому, навіть якщо контрагент не виконав свого обов'язку зі сплати податку до бюджету, то це може тягнути відповідальність та негативні наслідки виключно для цієї особи. Зазначені обставини не можуть бути підставою для позбавлення платника податку права на відшкодування ПДВ у випадку, коли останній виконав усі передбачені законом умови стосовно отримання такого відшкодування та має необхідні документальні підтвердження розміру свого податкового кредиту. Оскільки ТОВ "МКП Прозерпіна" дотримано вимоги Закону України від 03 квітня 1997 року № 168/97-ВР "Про податок на додану вартість" (із змінами та доповненнями) щодо права включення суми сплаченого ПДВ за даними фінансово-господарськими правовідносинами до податкового кредиту за квітень-травень 2010 року, це свідчить про безпідставність висновків перевіряючих в акті щодо встановлення нереальності правочинів, вчинених без мети настання правових наслідків та неправомірність встановлення завищення податкового кредиту на суму 43169 грн. Щодо порушення ТОВ "МКП Прозерпіна" п. 187.1 ст. 187 Податкового кодексу України в частині заниження податкових зобов'язань з передачі майна за договором оперативної оренди обладнання ТОВ "ТЕКП "Транстехсервіс" на суму 241656 грн., в т.ч. по періодам: за січень 2012 року в сумі 20138 грн., за лютий 2012 року в сумі 20138 грн., за березень 2012 року в сумі 20138 грн., за квітень 2012 року в сумі 20138 грн., за травень 2012 року в сумі 20138 грн., за червень 2012 року в сумі 20138 грн., за липень 2012 року в сумі 20138 грн., за серпень 2012 року в сумі 20138 грн., за вересень 2012 року в сумі 20138 грн., за жовтень 2012 року в сумі 20138 грн., за листопад 2012 року в сумі 20138 грн., за грудень 2012 року в сумі 20138 грн. суд керується своїми висновками, наведеними в даній постанові при розгляді правомірності включення до складу валових доходів доходу від операційної оренди. При цьому суд приймає до уваги, що зауважень до порядку оформлення первинних бухгалтерських документів, податкових накладних, податкових декларацій зі сторони податкової інспекції немає, контрагент позивача - ТОВ "ТЕКП "Транстехсервіс" є діючим підприємством, платником податків, знаходиться за юридичною адресою, операції з оренди відобразив в своєї податковій звітності з податку на додану вартість. Податковим повідомленням-рішенням ДПІ у м. Херсоні № 0000291705 від 10.06.2013 до позивача були застосовані штрафні (фінансові) санкції по податку з доходів фізичних осіб, що сплачується податковими агентами, із доходів платника податку у вигляді заробітної плати, в розмірі 41 645 грн. 83 коп. (25%) та пені в розмірі 2028,49 грн. згідно з пп. 54.3.5 п. 54.3 ст. 54 глави 4 розділу ІІ Податкового кодексу України та відповідно до пп. 20.1.28 п.20.1. ст. 20 розділу І, п. 127.1 ст. 127 глави 11 розділу ІІ Податкового кодексу України. Згідно п.127.1 ст.127 ПК України ненарахування, неутримання та/або несплата (неперерахування) податків платником податків, у тому числі податковим агентом, до або під час виплати доходу на користь іншого платника податків тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 25 відсотків суми податку, що підлягає нарахуванню та/або сплаті до бюджету. Отже, дана норма передбачає відповідальність за правопорушення, що характеризується такими формами бездіяльності: - не нарахування податків платником податків, у тому числі податковим агентом, до або під час виплати доходу на користь іншого платника податків; - не нарахування та несплата (неперерахування) податків платником, у тому числі податковим агентом, податків до або під час виплати доходу на користь іншого платника податків; - несплата (неперерахування) податків платником податків, у тому числі податковим агентом, до або під час виплати доходу на користь іншого платника податків. Фактично це правопорушення може проявлятись у відсутності первинних та інших бухгалтерських документів щодо нарахування податку; відсутності факту його утримання із доходів отримувача доходу (виплаті доходу в повному обсязі); а також у відсутності факту сплати такого податку в порядку, визначеному цим Кодексом. Суб'єктом, що вчинює дане правопорушення, є платник податків або податковий агент. Оскільки наявність обов'язку та перерахування податків до відповідного бюджету від імені та за рахунок коштів платника податків є ознакою податкового агенту, фактично суб'єктом цього правопорушення є саме податкові агенти. За змістом пп. 54.3.5 п. 54.3 ст. 54 глави 4 розділу ІІ Податкового кодексу України контролюючий орган зобов'язаний самостійно визначити суму грошових зобов'язань, зменшення (збільшення) суми бюджетного відшкодування та/або зменшення (збільшення) від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток або від'ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством, якщо дані перевірок щодо утримання податків у джерела виплати, в тому числі податкового агента, свідчать про порушення правил нарахування, утримання та сплати до відповідних бюджетів податків і зборів, передбачених цим Кодексом, у тому числі податку на доходи фізичних осіб таким податковим агентом. Таким чином, при винесенні податкового повідомлення-рішення ДПІ у м. Херсоні застосовувало законодавчі нормами, що встановлюють відповідальність податкового агенту за порушення правил нарахування, утримання та сплати (перерахування) податків. Посилання позивача на те, що несвоєчасно перераховані до бюджету суми податку на доходи фізичних осіб мають статус податкового боргу, а тому за це порушення передбачена інша відповідальність, яка встановлена п. 126.1 ст. 126 ПК України, за несплату узгодженої суми грошового зобов'язання протягом строків, визначених цим Кодексом, суд вважає необґрунтованим, оскільки позивач не є платником податку з доходів фізичних осіб, а виступає податковим агентом, процедури узгодження даного податку не передбачено, тому відповідальність податкового агента за вищевказані податкові порушення законодавець виділив в окрему норму - ст. 127 ПКУ. Виходячи з вищевикладеного, податковим органом правомірно застосовано до спірних правовідносин статтю 127 Податкового кодексу України, якою передбачено накладення штрафу за не нарахування, неутримання та/або несплату (неперерахування) податків. Посилання на те, що даним податковим повідомленням-рішенням була також застосована пеня в сумі 2048 грн. 49 коп., не підтвердилось при розгляді справи, в податковому повідомленні-рішенні від 10.06.13 № 0000291705 запис про пеню був дописаний рукописним текстом, в словесній розшифровці сум, що підлягають сплаті, даний вид штрафних санкцій та його розмір не зазначений і не врахований. Дописка щодо стягнення пені не має позначки "виправленому вірити", підпису відповідальної особи та печатки податкового органу. На підставі вищевикладеного, суд вважає, що податкове повідомлення-рішення №0000291705 від 10.06.2013 не підлягає скасуванню, оскільки податковим органом не порушено податкового законодавства, застосовано правильний розмір штрафних санкцій та складено податкове повідомлення-рішення за вірною формою. Позов задовольняється частково. Позивачу відшкодовується судовий збір в сумі 1089 грн. 65 коп., оскільки спір виник з вини відповідача. В судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частину постанови суду.

Результат розгляду: partial