Рішення адміністративного суду від 2014-01-28 00:00:00+02

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до Управління праці та соціального захисту населення Приморського району Маріупольської міської ради про визнання дій протиправними та стягнення одноразової допомоги за шкоду причинену здоров'ю, внаслідок Чорнобильської катастрофи. В обґрунтування позову зазначив, що він, є учасником ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, 1-ої категорії, а також інвалідом війни 3 групи. З 20.09.2012 року йому встановлена третя група інвалідності безстроково, пов'язана з ліквідацією наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, перебуває на обліку в Управлінні праці та соціального захисту населення Приморського району Маріупольської міської ради з 30.10.2000 року, як інвалід III групи та має статус постраждалого внаслідок ЧАЕС 1-ої категорії. Позивач вважає, що оскільки він є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1986 році 1-ої категорії, та є інвалідом III групи у зв'язку з ліквідацією наслідків Чорнобильської катастрофи, то має право на виплату одноразової компенсації за шкоду, заподіяну здоров'ю у розмірі 30 мінімальних заробітних плат встановленому Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». Вперше III групу інвалідності йому було встановлено 04.09.1995 року коли він працював на шахті «Новодзержинська», м. Дзержинськ, Донецької області. Ніякої одноразової компенсації, як учаснику ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, які стали інвалідами внаслідок Чорнобильської катастрофи на цьому підприємстві він не отримав. У листі від 15.05.2013 року №01-21-298 ТВД «Шахта імені Святої Матрони Московської» (колишня шахта «Новодзержинська») зазначено, що інформація о нарахуваннях та виплатах йому компенсацій передбачених ч. 1 ст.48 ЗУ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» у архівах підприємства відсутня. Також, позивач звернувся до Управління праці та соціального захисту населення Дзержинської міської ради, так як він мешкав у м. Дзержинськ, Донецької області до березня 1998 року, за інформацією щодо нарахування та виплати йому одноразової компенсації як учаснику ліквідації наслідків аварії на Чорнобильський АЕС відповідно до ч.1 ст.48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». У відповіді Управління праці та соціального захисту населення Дзержинської міської ради від 19.04.2013 року №06-вх.Д-164-5.1-62 повідомило йому, що воно не володіє інформацією щодо здійснення компенсаційних виплат учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС до квітня 2001 року. В відповіді Управління праці та соціального захисту населення Приморського району Маріупольської міської ради від 18.03.2013 року №Д-04-1.2-2.4/01-13 повідомило йому,що у управління відсутні законодавчі підстави для виплати йому одноразової компенсації як учаснику ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, які стали інвалідами внаслідок Чорнобильської катастрофи. Проте, що йому не була сплачена одноразова компенсація, як учаснику ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, які стали інвалідами внаслідок Чорнобильської катастрофи, він дізнався з листа від 15.05.2013 року №01-21-298 ТВД «Шахта імені Святої Матрони Московської» (колишня шахта «Новодзержинська»), відповіді Управління праці та соціального захисту населення Дзержинської міської ради від 19.04.2013 року №06-вх.Д-164-5.1-6.2 та у відповіді Управління праці та соціального захисту населення Приморського району Маріупольської міської ради від 18.03.2013 року №Д-04-1.2-2.4/01-13. Позивач вважає, що строк на звернення до адміністративного суду ним пропущено не було, так як визначення «позовної давності» КАСУ не надає, оскільки у публічно-правових відносинах порушення права може тривати значний час, наприклад, неправильне нарахування, обчислювання пенсії тривалий час, про що особа не може знати та не могла би дізнатися. Крім того, вважає, що виплата одноразової компенсації учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у передбачених ст.48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» розмірах - це і є один із способів відшкодування шкоди, завданої державою, що також стосується і пошкодженню здоров'я або втрати працездатності громадянами та їх дітьми, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи. Він взагалі не отримав жодної копійки одноразової компенсації як учаснику ліквідації наслідків на ЧАЕС, яка стала інвалідом III групи внаслідок Чорнобильської катастрофи у розмірі визначеному абз. 3 ч. 1 ст. 48 ЗУ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали в наслідок Чорнобильської катастрофи». Просить визнати протиправними дії Управління праці та соціального захисту населення Приморського району Маріупольської міської ради в частині не нарахування та невиплати одноразової допомоги за шкоду, причинену здоров'ю, внаслідок Чорнобильської катастрофи та стягнути з Управління праці та соціального захисту населення Приморського району Маріупольської міської на його користь невиплачену одноразову допомогу за шкоду, причинену здоров'ю, внаслідок Чорнобильської катастрофи у розмірі 30 мінімальних заробітних плат виходячи з розміру мінімальної заробітної плати на момент виплати. Позивач [PERSON] до судового засідання не з'явився, але надав суду заяву, згідно якої позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив розглянути справу без його участі. Представник відповідача - Управління праці та соціального захисту населення Приморського району Маріупольської міської ради, до судового засідання не з'явився, однак надав суду письмові заперечення на позовну заяву, які залучені до справи та згідно яких заперечує проти задоволення позову, посилаючись на те що згідно документів, які знаходяться в особовій справі, позивач з 01.11.2000 року знаходиться на обліку відповідача, як постраждалий внаслідок Чорнобильської катастрофи 1 категорії 3 групи інвалідності. Виплати передбачені Законом України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», які базуються на розмірі мінімальної заробітної плати, виплачуються в розмірах встановлених постановою Кабінету Міністрів України № 562 від 12.07.2005 року «Про щорічну допомогу на оздоровлення громадянам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», а саме: розмір виплати щорічної допомоги на оздоровлення особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи - 1 категорії 3 групи інвалідності, становить 90 гри. 00 коп. Згідно встановленого розміру, за весь час перебування на обліку відповідача та по теперішній час, позивачу була назначена та виплачена зазначена допомога. Просить у задоволенні адміністративного позову [PERSON] відмовити, розглянути справу без участі представника відповідача. Дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позову з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] з 01.11.2000 року знаходиться на обліку в Управлінні праці та соціального захисту населення Приморського району Маріупольської міської ради, як постраждалий внаслідок Чорнобильської катастрофи 1 категорії 3 групи інвалідності. Згідно п. 3 постанови Кабінету Міністрів України № 936 від 20.09.2005 року «Про порядок використання коштів державного бюджету для виконання програм, пов'язаних з соціальним захистом громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», виплата компенсацій, допомоги певних видів та надання пільг проводиться зо дня подання громадянином заяви. Згідно ст. 62 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» № 796-ХІІ від 28.02.1991 року, застосування Закону здійснюється до порядку визначеному Кабінетом Міністрів України, рішення якого є обов'язковими для виконання місцевими органами влади. Згідно ст. 63 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», фінансування витрат, пов'язаних з реалізацією Закону, здійснюється за рахунок державного бюджету України. Виходячи з існуючих фінансових можливостей, держава гарантує виплату вищевказаної допомоги в розмірі, встановленому Постановою Кабінету Міністрів України № 562 від 12.07.2005 року «Про щорічну допомогу на оздоровлення громадянам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». Виплати передбачені Законом України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», які базуються на розмірі мінімальної заробітної плати, виплачуються в розмірах встановлених Постановою Кабінету Міністрів України № 562 від 12.07.2005 року «Про щорічну допомогу на оздоровлення громадянам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», а саме: розмір виплати щорічної допомоги на оздоровлення особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи 1 категорії 3 групи інвалідності, становить 90 гри. 00 коп. Згідно встановленого розміру, за весь час перебування на обліку в Управлінні праці та соціального захисту населення Приморського району Маріупольської міської ради та по теперішній час [PERSON] була назначена та виплачена зазначена допомога. Згідно роз'яснень Міністерства юстиції України № 21-9-9743 від 21.09.2005 року «Щодо компенсаційних виплат та їх розміру громадянам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» чітко вказані норми, якими слід користуватися для здійснення компенсаційних виплат. Виконання Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» залежить від фінансових ресурсів доходної частини державного бюджету України. Згідно ст. 95 Конституції України встановлено, що виключно Законом про Державний бюджет України визначаються будь-які видатки держави на загально суспільні потреби, розмір та цільове спрямування цих видатків. Законом про Державний бюджет України на відповідний період щорічно, виходячи з реальних фінансових ресурсів державного бюджету та з огляду на те, що більшість інших видатків державного бюджету також мають соціальну направленість і потребують пріоритетного врахування, передбачається забезпечення фінансовими ресурсами потреби у коштах для реалізації положень Законів України в обсягу, необхідному для виплати допомоги та доплат у розмірах, встановлених Законом України про Державний бюджет України на відповідний рік та Постановами Кабінету Міністрів України. Згідно Положення про управління праці та соціального захисту населення Приморського району Маріупольської міської ради (нова редакція) від 26.05.2010 року (надалі Положення), відповідач є виконавчим органом Маріупольської міської ради, підзвітним та підконтрольним міській раді, міському голові, голові районної адміністрації міської ради та головному управлінню праці та соціального захисту населення Донецької обласної державної адміністрації, здійснює свої повноваження у Приморському районі міста Маріуполя. Відповідач у своїй діяльності керується Конституцією та Законами України. Постановами Кабінету Міністрів України, Бюджетним Кодексом України, наказами, розпорядженнями та іншими нормативними актами Міністерства праці та соціальної політики України, Головного управління праці та соціального захисту населення Донецької обласної державної адміністрації, рішеннями міської ради, її виконавчого комітету, розпорядженнями міського голови, голови районної адміністрації. Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування. їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Згідно чинного законодавства (ст. 51 Бюджетного кодексу України), розпорядники бюджетних коштів нижчого рівня є управління праці та соціального захисту населення, які беруть бюджетні зобов'язання та проводять видатки тільки в межах бюджетних асигнувань, встановлених кошторисами. Позивач в адміністративному позові, в частині стягнення одноразової допомоги за шкоду причинену здоров'ю внаслідок Чорнобильської катастрофи, посилається на ст. 48 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» де визначено, що одноразова компенсація учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, які стали інвалідами внаслідок Чорнобильської катастрофи, - щорічна допомога на оздоровлення виплачується в порядку та в розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України. Отже, проведення виплат одноразової грошової допомоги в іншому розмірі ніж 90 грн.00 коп. можливо лише у разі законодавчого врегулювання цього питання та збільшення видаткової частини Державного бюджету, за рахунок яких будуть здійснюватися ці видатки. Таким чином, у задоволенні адміністративного позову [PERSON] слід відмовити. На підставі викладеного,

Результат розгляду: denied