Рішення адміністративного суду від 2014-03-27 00:00:00+02

Позивач звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовною заявою, в якій після уточнення позовних вимог, просив суд скасувати податкове повідомлення-рішення від 22.11.2013р. № 0000201700. Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав в повному обсязі, в обґрунтування позовних вимог зазначив, що оскаржуване позивачем податкове повідомлення-рішення було винесено на підставі помилково встановленого порушення податкового законодавства, у зв'язку з чим оскаржуване рішення суб'єкта владних повноважень підлягає скасуванню. Представник відповідача в судовому засіданні проти задоволення позову заперечував в повному обсязі, посилаючись на відповідність оскаржуваного податкового повідомлення-рішення вимогам діючого законодавства. Суд, заслухавши пояснення представника позивача та представника відповідача, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши докази у їх сукупності, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. [PERSON] зареєстрований як фізична особа - підприємець та перебуває на податковому обліку у Куп'янській об'єднаній державній податковій інспекції Головного управління Міндоходів у Харківській області. Фахівцями Куп'янської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Харківській області була проведена документальна планова виїзна перевірка дотримання вимог податкового валютного та іншого законодавства фізичної особи- підприємця [PERSON] за період з 01 липня 2010р. по 31 грудня 2012 року, за результатами якої був складений Акт перевірки № 109/20-26-17-02-[NUMBER] від 02.09.2013 року (а.с. 7-40). Відповідно до висновків Акту перевірки № 109/20-26-17-02-[NUMBER] від 02.09.2013 року, податковою зроблено висновок про порушення позивачем, крім іншого, п. 181.1 ст. 181, п. 183.4 ст. 183, п. 185.1 ст. 185, п. 187.1 ст. 187 Податкового кодексу України, в наслідок чого позивачу донараховано податок на додану вартість за період з 01.10.2011р. по 31.12.2011р. (а.с. 39) На підставі Акту перевірки № 109/20-26-17-02-[NUMBER] від 02.09.2013 року податковим органом з посиланням на встановлені перевіркою порушення, було винесено податкове повідомлення-рішення № 0000071700 від 12.09.2013 року, яким позивачу було збільшено суму грошового зобов'язання з податку на додану вартість у розмірі 57181,25 грн., з яких 45745 грн. за основним платежем та 11436,25 грн. за штрафними (фінансовими) санкціями (а.с. 6) Вказане податкове повідомлення-рішення було оскаржено позивачем в адміністративному порядку та рішенням Головного управління Міндоходів у Харківській області від 01.11.2013р. № 3195/Т/20-40-10-04-17 Куп'янську ОДПІ зобов'язано провести позапланову перевірку ФОП [PERSON] з урахуванням документів, наданих платником до первинної скарги. Відповідачем було проведено документальну позапланову виїзну перевірку з питань правомірності визначення податку на додану вартість фізичної особи - підприємця [PERSON] за період з 01 жовтня 2011р. по 31жовтня 2011 року, за результатами якої було складено акт № 189/20-26-17-02-[NUMBER] від 01.11.2013р. (а.с. 42-53) Відповідно до висновків Акту перевірки № 189/20-26-17-02-[NUMBER] від 01.11.2013р., податковою зроблено висновок про порушення позивачем, крім іншого, п. 181.1 ст. 181, п. 183.4 ст. 183, п. 185.1 ст. 185, п. 187.1 ст. 187 Податкового кодексу України, в наслідок чого позивачу донараховано податок на додану вартість за період з 01.10.2011р. по 31.10.2011р. в сумі 16027 грн. Тобто, за результатами документальної позапланової виїзної перевірки зменшено суму нарахування податкових зобов'язань з податку на додану вартість, що підлягає сплаті до бюджету за жовтень 2011 року, визначену за результатами документальної планової виїзної перевірки (акт від 02.09.13 №109/20-26-17-022318721097), на 6811 грн. (актом від 02.09.13 №109/20-26-17-02-[NUMBER] була визначена сума податкових зобов'язань за жовтень 2011 року в розмірі 22838 грн.). (а.с. 53) Рішенням ГУ Міндоходів у Харківській області від 15.11.2013 №2639/1/20-40-10-04-17 скасовано податкове повідомлення - рішення Куп'янською ОДПІ від 10.09.13 № 0000071700 про збільшення грошового зобов'язання з податку на додану вартість в частині збільшення суми грошового зобов'язання з податку на додану вартість у загальному розмірі 8 513,75 грн., у тому числі за основним платежем 6 811,0 грн. та за штрафними санкціями 1 702,75 грн., в іншій частині вказане рішення залишає без змін. За наслідками вказаного рішення відповідачем було винесено податкове повідомлення-рішення № 0000201700 від 22.11.2013р., відповідно до якого позивачу збільшено суму грошового зобов'язання з податку на додану вартість у розмірі 48667,50 грн., з яких 38934,0 грн. за основним платежем та 9733,50 грн. за штрафними (фінансовими) санкціями (а.с. 41) З досліджених судом Актів перевірок № 109/20-26-17-02-[NUMBER] від 02.09.2013 року та № 189/20-26-17-02-[NUMBER] від 01.11.2013р. судом встановлено, що підставою для визначення позивачу податкових зобов'язань з податку на додану вартість слугував наступний висновок, викладений в актах перевірок. В акті планової виїзної перевірки № 109/20-26-17-02-[NUMBER] від 02.09.2013р. та акті позапланової виїзної перевірки 01.11.2013 року №189/20-26-17-02-[NUMBER] визначено, що ФОП [PERSON] здійснював роздрібну торгівлю продуктами харчування, напоями та тютюновими виробами, з 01.07.2010р. по 30.09.2011р. перебував на спрощеній системі оподаткування та був платником єдиного податку, з 01.10.2011р. по 31.12.2012р. перебував на спрощеній системі оподаткування. З 01.10.2011р. ФОП [PERSON] перейшов на загальну систему оподаткування. Враховуючи вимоги пункту 183.4 статті 183 розділу V Податкового кодексу України ФОП [PERSON] повинен був надати до контролюючого органу реєстраційну заяву щодо реєстрації платником податку на додану вартість не пізніше 10 числа першого календарного місяця, в якому здійснено перехід на сплату інших податків і зборів, встановлених цим Кодексом, тобто не пізніше 10.10.2011р. Але, в ході проведення перевірки перевіряючими встановлено, що відповідних дій, що передбачені п. 183.4 ст. 183 Податкового кодексу України ФОП [PERSON] не було проведено. Суд, перевіряючи висновок вказаного вище акту перевірки на відповідність вимогам ч. 3 ст. 2 КАС України, приходить до наступного. Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що у період із 1 липня 2010 року до 30 вересня 2011 року ФО-П [PERSON] перебував на спрощеній системі оподаткування. 08.09.2011 року позивач подав до податкового органу заяву про перехід на загальну систему оподаткування, та з 01.10.2011р. перейшов на загальну систему оподаткування. Відповідач зазначив, що оскільки в момент переходу позивача на загальну систему оподаткування з жовтня 2012 року його сукупній дохід за 12 місяців перевищив 300000 грн., то він відповідав вимогам п. 181.1 ст. 181 Податкового кодексу України, а тому був зобов'язаний подати реєстраційну заяву платника податку на додану вартість. Суд зазначає, що відповідно до підпункту 180.1 статті 180 Податкового кодексу України, для цілей оподаткування платником податку є: 1) будь-яка особа, що провадить господарську діяльність і реєструється за своїм добровільним рішенням як платник податку у порядку, визначеному статтею 183 цього розділу; 2) будь-яка особа, що зареєстрована або підлягає реєстрації як платник податку; 3) будь-яка особа, що ввозить товари на митну територію України в обсягах, які підлягають оподаткуванню, та на яку покладається відповідальність за сплату податків у разі переміщення товарів через митний кордон України відповідно до Митного кодексу України, а також: особа, на яку покладається дотримання вимог митних режимів, які передбачають повне або часткове умовне звільнення від оподаткування, у разі порушення таких митних режимів, встановлених митним законодавством; особа, яка використовує, у тому числі при ввезенні товарів на митну територію України, податкову пільгу не за цільовим призначенням та/або всупереч умовам чи цілям її надання згідно із цим Кодексом, а також будь-які інші особи, що використовують податкову пільгу, яку для них не призначено. Підпунктом 181.1 статті 181 Податкового кодексу України встановлено, що у разі якщо загальна сума від здійснення операцій з постачання товарів/послуг, що підлягають оподаткуванню згідно з цим розділом, у тому числі з використанням локальної або глобальної комп'ютерної мережі, нарахована (сплачена) такій особі протягом останніх 12 календарних місяців, сукупно перевищує 300000,00 грн. (без урахування податку на додану вартість), така особа зобов'язана зареєструватися як платник податку в органі державної податкової служби за своїм місцезнаходженням (місцем проживання) з дотриманням вимог, передбачених статтею 183 цього Кодексу, крім особи, яка є платником єдиного податку. Згідно з підпунктом 183.10 статті 183 Податкового кодексу України, будь-яка особа, що підлягає обов'язковій реєстрації як платник податку, вважається платником податку з першого числа місяця, що настає за місяцем, в якому досягнуто обсягу оподатковуваних операцій, визначеного у статті 181 цього Кодексу, без права на віднесення сум податку до податкового кредиту та отримання бюджетного відшкодування до моменту реєстрації платником податку на додану вартість. Суд зазначає, що податковим органом не враховано, що відповідно до частини 6 Указу Президента України "Про спрощену систему оподаткування, обліку та звітності суб'єктів малого підприємництва", суб'єкт малого підприємництва, який сплачує єдиний податок, не є платником податку на додану вартість, а отже, суму передбачену підпунктом 181.1 статті 181 Податкового кодексу України слід відраховувати лише з моменту перевищення платником податків граничного обсягу виручки, встановленого Указом, тобто, з моменту, коли платник податків припиняє діяльність у межах спрощеної системи оподаткування. Враховуючи, що позивач з 1 липня 2010 року до 30 вересня 2011 року перебував на спрощеній системі оподаткування, здійснені ним господарські операції, у межах законодавчо визначеного граничного обсягу виручки, протягом цього часу не підлягали оподаткуванню податком на додану вартість, а тому не могли бути враховані у загальному обсязі оподаткованих операцій, оскільки згідно з нормами підпункту 181.1 статті 181 Податкового кодексу України, в суму 300000,00 грн. входять лише ті суми від здійснення операцій з поставки товарів/послуг, які підлягають оподаткуванню податком на додану вартість (у даному випадку такі операції у межах 500000,00 грн. оподаткуванню не підлягали). Як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи за період з серпня 2011 року по вересень 2012 року позивач не перевищив 500000 тис. З жовтня 2012 року позивач перейшов на загальну систему оподаткування (до ДПІ надано заяву на перехід, що передбачено пунктом 4 Указу Президента України "Про спрощену систему оподаткування, обліку та звітності суб'єктів малого підприємництва"). Таким чином, загальний обсяг виручки, що підлягала оподаткуванню за правилами загальної системи оподаткування, склав 0 грн. та не перевищив законодавчо встановленого розміру у сумі 300000,00 грн. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про невідповідність податкового повідомлення-рішення від 22.11.2013р. № 0000201700 дійсним обставинам справи та вимогам діючого законодавства. На підставі викладеного,

Результат розгляду: granted