Рішення адміністративного суду від 2014-01-15 00:00:00+02

Товариство з обмеженою відповідальністю "УК.АЗ. - Дружба" (далі по тексту - позивач, ТОВ "УК.АЗ. - Дружба") звернулося до Сумського окружного адміністративного суду з позовом до Державної податкової інспекції у м. Сумах Головного управління Міндоходів у Сумській області (далі по тексту - відповідач, ДПІ у м. Сумах) про визнання протиправними і скасування податкових повідомлень-рішень №0001542312/0/89873 від 07.11.2011 та №0001532312/0/89871 від 07.11.2011. Свої вимоги мотивує тим, що висновки ДПІ в м. Суми, викладені в акті перевірки № 7712/2312/35906971/92 від 19.10.2011, є безпідставними та необґрунтованими, а податкові повідомлення-рішення є протиправними і підлягають скасуванню, оскільки господарська операція з купівлі-продажу вугілля між ТОВ "УК.АЗ.-Дружба" та ТОВ "Стелс-Груп-2010" є реальною, придбаний у контрагента товар був оплачений позивачем, фактично отриманий та використаний у власній господарській діяльності, що підтверджується первинними документами бухгалтерського обліку, а саме: видатковими накладними, податковими накладними, з/д накладними та ін. Враховуючи наявність всіх документів, які підтверджують придбання, оплату та перевезення вугілля, а також те, що правочин між ТОВ "УК.АЗ.-Дружба" та ТОВ "Стелс-Груп-2010" не визнаний в судовому порядку недійсним і відповідно ст. 204 Цивільного кодексу України є правомірним, у позивача наявне право на відображення указаної господарської операції у податковому обліку, зокрема: формування валових витрат та податкового кредиту. У судове засідання представник позивача, повідомлений належним чином про час, дату і місце розгляду справи, не з'явився, про причини неявки, всупереч вимог ч.2 ст. 40 КАС України, суд не повідомив. Представник відповідача у судовому засіданні проти позову заперечувала з підстав, викладених у письмових запереченнях (а.с.69-71) зазначила, що ТОВ "УК.АЗ.-Дружба" безпідставно відобразило у власному податковому обліку господарську операцію з купівлі товару у ТОВ "Стелс-Груп-2010", оскільки контрагент позивача був зареєстрований на підставну особу за грошову винагороду, без мети ведення фінансово-господарської діяльності, що підтверджується вироком Свердловського міського суду Луганської області. Фіктивність створення ТОВ "Стелс-Груп-2010", у якого відсутні трудові ресурси, виробничі основні фонди, транспортні засоби, виробничі та складські приміщення, а також несплата податкових зобов'язань до бюджету, свідчать про здійснення господарської операції з купівлі-продажу вугілля без наміру створити реальні правові наслідки, з метою надання податкової вигоди позивачу у вигляді формування штучного податкового кредиту та валових витрат. З огляду на наведені обставини, представник відповідача вважає оскаржуване податкове повідомлення-рішення обґрунтованим та законним. Суд, заслухавши представника відповідача, перевіривши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, вважає за необхідне в задоволенні позову відмовити, з огляду на наступне. Постановою Сумського окружного адміністративного суду від 28.03.2012 по справі №2а-1870/850/12 у задоволенні позову було відмовлено. Ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 20.08.2012 постанову Сумського окружного адміністративного суду від 28.03.2012 залишено без змін. Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 14.10.2013 було скасовано постанову Сумського окружного адміністративного суду від 28.03.2012 ти ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 20.08.2012 року з направленням справи на новий розгляд до суду першої інстанції. Так, у судовому засіданні встановлено, що згідно постанови слідчого СВ ПМ ДПІ в м. Свердловськ від 24.06.2011 по кримінальній справі № 17-2011-420 (а.с.75), на підставі пп. 78.1.11 п. 78.1 ст. 78, ст. 79 Податкового кодексу України, Наказу ДПІ в м. Суми № 5169 від 06.10.2011 (а.с. 96) та направлення № 2575 від 06.10.2011 (а.с. 97), головним державним податковим ревізором-інспектором Пономаренко О.П., проведено документальну позапланову виїзну перевірку ТОВ "УК.АЗ.-Дружба" з питань дотримання вимог податкового законодавства при здійсненні правових відносин з ТОВ "Стелс-Груп-2010" за період з 01.07.2010 по 30.09.2011. За результатами вказаної перевірки, 19.11.2011 складено акт № 7712/2312/35906971/92 (а.с. 8-24), згідно якого ДПІ в м. Суми дійшла висновку про порушення позивачем п. 1.32 ст. 1, пп. 4.1.6 п. 4.1, пп. 5.2.1 п. 5.2, пп. 5.3.9 п. 5.3 ст. 5 Закону України "Про оподаткування прибутку підприємств", в результаті чого було занижено податок на прибуток на суму 61583,00 грн. та порушення пп. 7.2.1 п. 7.2, пп. 7.4.1 п. 7.4, пп. 7.5.1 п. 7.5 ст. 7 Закону України "Про податок на додану вартість", в результаті чого було занижено суму податку на додану вартість в розмірі 46 979,00 грн. Не погоджуючись з актом перевірки, ТОВ "УК.АЗ.-Дружба" подало відповідачу заперечення № 77-26/10 від 26.10.2011 (а.с. 98-100). Так, згідно висновку № 198/23-1210 від 02.11.2011 (а.с. 110-112) та відповіді № 88212/10/23-1210 від 02.11.2011 (а.с. 113-116), заперечення позивача частково були задоволені та до акту перевірки внесені зміни, відповідно до яких ДПІ в м. Суми дійшла висновку про заниження позивачем податку на прибуток на суму 58 723,00 грн. замість 61 583,00 грн. На підставі зазначених висновків, відповідачем 07.11.2011 були прийняті податкове повідомлення-рішення № 0001542312/0/89873 (а.с.32) про збільшення ТОВ "УК.АЗ.-Дружба" суми грошового зобов'язання, з урахуванням штрафних (фінансових) санкцій, по податку на додану вартість в розмірі 46 980,00 грн., у тому числі: 46 979,00 грн. за основним платежем, 1,00 грн. штрафні (фінансові) санкції та податкове повідомлення-рішення № 0001532312/0/89871 (а.с.33) про збільшення суми грошового зобов'язання, з урахуванням штрафних (фінансових) санкцій, по податку на прибуток в розмірі 73 404,00 грн., з яких: 58723,00 грн. за основним платежем, 14681,00 грн. штрафні (фінансові) санкції. Позивач скористався процедурою адміністративного оскарження податкових повідомлень-рішень ДПІ в м. Суми, але згідно рішень ДПА в Сумській області № 21046/10/25-005-351/439ск від 27.12.2011 (а.с.36-38) та ДПС України № 1725/6/10-2115 від 26.01.2012 (а.с.39-41), скарги ТОВ "УК.АЗ.-Дружба" залишились без задоволення, а податкові повідомлення-рішення без змін. Стверджуючи про необґрунтованість та протиправність оскаржуваних податкових повідомлень-рішень, позивач наполягає на тому, що висновки ДПІ в м. Суми про завищення податкового кредиту та валових витрат є безпідставними, оскільки вони були сформовані внаслідок здійснення господарської операції з купівлі вугілля АО та вугілля АКО у ТОВ "Стелс-Груп-2010". В якості підтвердження здійснення вказаної господарської операції, ТОВ "УК.АЗ.-Дружба" надало платіжне доручення № 1988 від 17.09.2010 (а.с.42) про перерахування коштів в розмірі 281872,00 грн. в якості оплати за вугілля згідно договору № 0000029 від 16.09.2010, а також видаткові накладні № 21/1 від 25.09.2010 (а.с. 44), № 21/2 від 26.09.2010 (а.с.46) та № 21/3 від 08.10.2010 (а.с.48), згідно яких ТОВ "Стелс-Груп-2010" відвантажило позивачу вугілля АО в кількості 138 т. на загальну суму 144 674,40 грн. та вугілля АКО в кількості 69 т. на суму 68 570,40 грн. На суму отриманої передоплати ТОВ "Стелс-Груп-2010" була виписана податкова накладна № 21 від 17.09.2010 (а.с. 43). При цьому, договір № 0000029 від 16.09.2010 (на який йде посилання в платіжному дорученні) наданий не був, під час судового розгляду представник позивача пояснив, що домовленість про поставку вугілля була усною та в письмовій формі договори не укладались. В якості підтвердження переміщення придбаного товару від продавця до покупця, позивачем були надані копії з/д накладних № 52596740 від 24.09.2010 (а.с.45), № 52596770 від 26.09.2010 (а.с.47) та № 52631278 від 08.10.2010 (а.с.48-49), а в якості підтвердження оприбуткування вугілля, ТОВ "УК.АЗ.-Дружба" надало довідку № 35/2 від 19.03.2012 (а.с. 39), вимогу № 3402 від 12.10.2010 (а.с. 60), накладні на передачу №№ 183, 184 від 12.10.2010 (а.с. 61) та акт від 30.10.2010 (а.с. 62) Отже, враховуючи наведені обставини, позивач вважає, що ним були дотримані всі умови, передбачені Законами України "Про податок на додану вартість" та "Про оподаткування прибутку підприємств", для формування податкового кредиту і валових витрат, що підтверджується наданими первинними документами бухгалтерського обліку, в зв'язку з чим ТОВ "УК.АЗ.-Дружба" має право на відображення у податковому обліку господарської операції з ТОВ "Стелс-Груп-2010". Проте, надаючи правову оцінку обставинам справи, суд не може погодитись з доводами позивача та критично ставиться до наданих ТОВ "УК.АЗ.-Дружба" первинних документів бухгалтерського обліку, підтверджуючих здійснення господарської операції з ТОВ "Стелс-Груп-2010", з огляду на наступне. Підстави віднесення сплачених у ціні товарів (послуг) сум податку на додану вартість до податкового кредиту, на час виникнення спірних правовідносин, визначались Законом України "Про податок на додану вартість". Відповідно до п. 1.7. ст. 1, пп. 7.2.3 п. 7.2, пп. 7.4.1, 7.4.5 п. 7.4, пп. 7.5.1 п. 7.5 ст. 7 вказаного Закону податковий кредит - сума, на яку платник податку має право зменшити податкове зобов'язання звітного періоду, визначена згідно з цим Законом. Податковий кредит звітного періоду визначається виходячи із договірної (контрактної) вартості товарів (послуг), але не вище рівня звичайних цін, протягом такого звітного періоду у зв'язку з придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку. Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари (послуги) та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду. Не підлягають включенню до складу податкового кредиту суми сплаченого (нарахованого) податку у зв'язку з придбанням товарів (послуг), не підтверджені податковими накладними, які складаються у момент виникнення податкових зобов'язань продавця у двох примірниках. Оригінал податкової накладної надаються покупцю, копія залишається у продавця товарів (робіт, послуг). Податкова накладна є звітним податковим документом і одночасно розрахунковим документом. Датою виникнення права платника податку на податковий кредит вважається дата здійснення першої з подій: або дата списання коштів з банківського рахунку платника податку в оплату товарів (робіт, послуг); або дата отримання податкової накладної, що засвідчує факт придбання платником податку товарів (робіт, послуг). В свою чергу, підстави віднесення сплачених сум за придбані товари (надані послуги) до валових витрат платника податку, на час виникнення спірних правовідносин, визначались Законом України "Про оподаткування прибутку підприємств". Так, згідно п. 5.1, пп. 5.2.1 п. 5.2, пп. 5.3.9 п. 5.3 ст. 5 зазначеного Закону валові витрати виробництва та обігу (далі - валові витрати) - сума будь-яких витрат платника податку у грошовій, матеріальній або нематеріальній формах, здійснюваних як компенсація вартості товарів (робіт, послуг), які придбаваються (виготовляються) таким платником податку для їх подальшого використання у власній господарській діяльності. До складу валових витрат, окрім іншого, включаються суми будь-яких витрат, сплачених (нарахованих) протягом звітного періоду у зв'язку з підготовкою, організацією, веденням виробництва, продажем продукції (робіт, послуг) і охороною праці, у тому числі витрати з придбання електричної енергії (включаючи реактивну), з урахуванням обмежень, установлених пунктами 5.3 - 5.7 цієї статті. Зокрема, не належать до складу валових витрат будь-які витрати, не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими документами, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення податкового обліку. Виходячи із системного аналізу норм Закону України "Про податок на додану вартість" та Закону України "Про оподаткування прибутку підприємств", для цілей оподаткування платники податків зобов'язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов'язаних з визначенням об'єктів оподаткування та/або податкових зобов'язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов'язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством. Водночас, ст. 1 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" визначено, що первинний документ - це документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення. Отже, на переконання суду, будь-які документи (у тому числі договори, накладні, рахунки тощо) мають силу первинних документів лише в разі фактичного здійснення господарської операції. Якщо ж фактичного здійснення господарської операції не було, відповідні документи не можуть вважатися первинними документами для цілей ведення податкового обліку навіть за наявності всіх формальних реквізитів таких документів, що передбачені чинним законодавством. З урахуванням викладеного, для підтвердження даних податкового обліку можуть братись до уваги лише ті первинні документи, які складені в разі фактичного здійснення господарської операції. Тобто, податковий кредит для цілей визначення об'єкта оподаткування податком на додану вартість та валові витрати для цілей визначення об'єкта оподаткування податком на прибуток, мають бути підтверджені належним чином складеними первинними документами, що відображають реальність господарської операції, яка є підставою для формування податкового обліку платника податків. Між тим, за відсутності факту здійснення господарської операції, відповідні суми не можуть включатись до складу витрат для цілей оподаткування податком на прибуток або податкового кредиту з податку на додану вартість навіть за наявності формально складених, але недостовірних документів або сплати грошових коштів. При цьому, про відсутність факту здійснення господарської операції можуть свідчити, зокрема, такі обставини: результати, відображені у даних податкового обліку будь-кого з учасників господарської операції, фактично не настали внаслідок відсутності відповідних дій будь-кого з учасників такої операції (імітація купівлі товару в особи, яка ніколи його не продавала); відсутність фізичних, технічних та технологічних можливостей певної особи до вчинення тих чи інших дій, що становлять зміст господарської операції (наявність кваліфікованого персоналу, основних фондів, у тому числі транспортних засобів для перевезення або виробництва, приміщень для зберігання товарів тощо); відсутність можливості здійснення операцій з відповідною кількістю певного товару у відповідні строки з урахуванням терміну його придатності, доступності на ринку тощо та інші обставини. В даному випадку, як вбачається з матеріалів справи та встановлено ДПІ в м. Суми під час проведення перевірки, надані позивачем первинні документи бухгалтерського обліку є формально складеними та не підтверджують фактичне здійснення господарської операції між ТОВ "УК.АЗ.-Дружба" та ТОВ "Стелс-Груп-2010", оскільки останнє, як продавець, не мало трудових ресурсів (технічного персоналу), основних фондів, у тому числі транспортних засобів для перевезення або виробництва, виробничих активів, складських приміщень для зберігання товарів та фактично було створене без мети здійснення підприємницької діяльності. Його засновник та директор [PERSON] в порушення діючого законодавства фінансово-господарською діяльністю не займалась, ніяких договорів, видаткових, податкових накладних та інших документів первинного бухгалтерського обліку не підписувала, поставок товарів не здійснювала та нікому не доручала вчиняти будь-які дії від імені ТОВ "Стелс-Груп-2010". Зазначені обставини підтверджуються вироком Свердловського міського суду Луганської області від 09.08.2011 по справі № 1-593/11 (а.с. 81-82) згідно якого [PERSON] (засновника та директора ТОВ "Стелс-Груп-2010") визнано винною у вчиненні злочину "Фіктивне підприємництво", передбаченого ч. 1 ст. 205 Кримінального кодексу України. При цьому, варто зазначити, що у відповідності до положень ч.4 ст.72 КАС України вирок суду в кримінальній справі або постанова суду у справі про адміністративний проступок, які набрали законної сили, є обов'язковими для адміністративного суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, щодо якої ухвалений вирок або постанова суду, лише в питаннях, чи мало місце діяння та чи вчинене воно цією особою. Так обставини щодо діяння фізичної особи (засновника чи директора підприємства), встановлені під час розслідування кримінальної справи відносно цієї фізичної особи, не можна вважати обов'язковими при оцінці адміністративним судом правомірності поведінки юридичної особи-контрагента, якщо йдеться про відповідальність за порушення податкового законодавства цією юридичною особою. Тобто, обставини, встановлені вироком суду у кримінальній справі відносно фізичної особи, не можуть бути покладені в основу судового рішення в адміністративному процесі без їх перевірки та підтвердження належними та допустимим доказами. Разом з тим, в ході розгляду Свердловським міським судом Луганської області справи № 1-593/11 було встановлено, що мало місце діяння, яке полягало у тому, що засновник та директор ТОВ "Стелс-Груп-2010" [PERSON] фінансово-господарською діяльністю не займалась, ніяких договорів, видаткових, податкових накладних та інших документів первинного бухгалтерського обліку не підписувала, поставок товарів не здійснювала та нікому не доручала вчиняти будь-які дії від імені ТОВ "Стелс-Груп-2010". Зазначені обставини підтверджуються вироком. Отже всі складені від її імені первинні документ не можуть підтверджувати фактичне виконання господарської операції між позивачем та ТОВ "Стелс-Груп-2010", оскільки вони були підписані неуповноваженою (невстановленою) особою від імені [PERSON] Варто зауважити, що позивачем не надано договір поставки вугілля № 0000029 від 16.09.2010, на який йде посилання в платіжному дорученні від 17.09.2010 року №1988 (а.с. 42), який фактично є підставою виникнення господарських відносин. Крім того, з аналізу вантажних залізничних накладних, перелік яких наведено вище, випливає, що відправником вантажу та платником виступає ФОП [PERSON], а не контрагент позивача - ТОВ "Стелс-Груп-2010". При цьому, позивачем не надано пояснень та підтверджуючих документів на обґрунтування повноважень ФОП [PERSON] виступати вантажовідправником та платником за послуги з перевезення залізничним транспортом придбаного позивачем вугілля у ТОВ "Стелс-Груп-2010". Дана обставина спростовує факт здійснення транспортування вугілля від ТОВ "Стелс-Груп-2010" на адресу позивача. З огляду на наведені обставини, суд дійшов висновку, що у ТОВ "УК.АЗ.-Дружба", незважаючи на наявність формально складених первинних документів бухгалтерського обліку, відсутнє право на відображення у податковому обліку господарської операції з купівлі вугілля у ТОВ "Стелс-Груп-2010", оскільки реальність цієї господарської операції спростована матеріалами справи. Також, варто зазначити, що посилання позивача на ст. 204 Цивільного кодексу України та відсутність рішення суду про визнання правочину між ТОВ "УК.АЗ-Дружба" та ТОВ "Стелс-Груп-2010" недійсним або нікчемним не заслуговують уваги, оскільки відсутність такого рішення сама собою не свідчить про реальність вчинення відповідної операції. Стаття 204 Цивільного кодексу України, відповідно до якої правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним, не може застосовуватись в податкових відносинах. Натомість відповідні відносини у сфері оподаткування регулюються підпунктом 4.1.4 пункту 4.1 статті 4 Податкового кодексу України. Указана норма встановлює презумпцію правомірності рішень платника податку в тому, що в разі якщо норма закону чи іншого нормативно-правового акта, виданого на підставі закону, або якщо норми різних законів чи різних нормативно-правових актів припускають неоднозначне (множинне) трактування прав та обов'язків платників податків або контролюючих органів, внаслідок чого є можливість прийняти рішення на користь як платника податків, так і контролюючого органу. Зазначена норма поширюється також і на кваліфікацію господарських операцій з метою формування платником податків витрат для визначення об'єкта оподаткування податком на прибуток та/або податкового кредиту з податку на додану вартість. За змістом указаної норми відповідні витрати і податковий кредит вважаються сформованими платником податків правомірно, однак контролюючий орган не позбавлений можливості довести в установленому порядку факт невідповідності задекларованих наслідків господарської операції платника податків у податковому обліку фактичним обставинам. При цьому з урахуванням норм статей 61 та 44 Податкового кодексу України саме на контролюючі органи покладається обов'язок контролювати правильність формування даних податкового обліку платників податків, у тому числі щодо правильності складення та достовірності первинних документів. Установлення факту недійсності, в тому числі нікчемності цивільно-правового правочину, який опосередковує відповідну господарську операцію, не є необхідною умовою для визначення контролюючим органом грошових зобов'язань платнику податків у разі якщо буде встановлено відсутність реального вчинення цієї господарської операції або відсутність зв'язку між такою операцією та господарською діяльністю платника податків. З огляду на викладені вище обставини, суд дійшов висновку, що оскаржувані податкові повідомлення-рішення ДПІ в м. Суми відповідають вимогам ч. 3 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у зв'язку з чим адміністративний позов не підлягає задоволенню.

Результат розгляду: denied