Рішення адміністративного суду від 2014-01-21 00:00:00+02

До Одеського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ПАТ "Укртрансгаз" до Держземагенства у Роздільнянському районі Одеської області, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на боці відповідача: Кошарська сільська рада Роздільнянського району Одеської області, Роздільнянська районна державна адміністрація, в якій позивач просить: - визнати протиправною відмову Державного кадастрового реєстратора Відділу Держземагенства у Роздільнянському районі Одеської області щодо присвоєння кадастрового номеру земельній ділянці, наданій Позивачу згідно Державного акту на право постійного користування землею І-ОД №000787 від 27.12.1997р., що знаходиться під ГРС Одеського ЛВУМГ філії "УМГ "Прикарпаттрансгаз" ПАТ "УКРТРАНСГАЗ" на території Кошарської сільської ради Роздільнянського району Одеської області; - скасувати Рішення № РВ-5100023772013 від 27.07.2013р. Державного кадастрового реєстратора Відділу Держземагенства у Роздільнянському районі про відмову ПАТ "УКРТРАНСГАЗ" у внесенні відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру; - зобов'язати Відділ Держземагенства у Роздільнянському районі вчинити дії у формі прийняття рішення про внесення до Державного земельного кадастру з присвоєнням кадастрового номера земельної ділянки ПАТ "УКРТРАНСГАЗ", наданій Позивачу згідно Державного акту на право постійного користування землею І-ОД №000787 від 27.12.1997р., що знаходиться під ГРС Одеського ЛВУМГ філії "УМГ "Прикарпаттрансгаз" ПАТ "УКРТРАНСГАЗ" на території Кошарської сільської ради Роздільнянського району Одеської області. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначив, що 11 липня 2012 року між ДК «Укртрансгаз» HAK «Нафтогаз України», правонаступником якої є ПАТ «УКРТРАНСГАЗ» (Замовник) та TOB НВП «Горизонт» (Виконавець) було укладено Договір № [NUMBER], згідно умов якого Виконавець зобов'язувався у 2012-2013 роках за завданням Замовника надати послуги з розробки землевпорядної документації та оформлення документів, що посвідчують право користування земельними ділянками ПАТ «Укртрансгаз» HAK «Нафтогаз України» під діючими об'єктами трубопровідного транспорту, які знаходяться на території Одеської області, а Замовник - прийняти і оплатити такі послуги. На виконання умов вказаного договору спеціалістами TOB НВП «Горизонт» було подано державному кадастровому реєстратору Відділу Держземагенства у Роздільнянському районі технічну документацію із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі та заяву від 27.07.2013р. про внесення відомостей для внесення земельної ділянки під ГРС Одеського ЛВУМГ, що знаходиться в Роздільнянському районі до Державного земельного кадастру з присвоєнням кадастрового номера. Вказана земельна ділянка не має кадастрового номеру, оскільки на момент видачі вказаного державного акту законодавством України присвоєння кадастрових номерів земельним ділянкам не передбачалось. Рішенням № РВ-5100023772013 від 27.07.2013р. державним кадастровим реєстратором відділу Держземагенства у Роздільнянському районі було прийнято рішення про відмову у внесенні відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру з підстав знаходження в межах земельної ділянки, яку передбачається зареєструвати, іншої земельної ділянки або її частини (накладання 100%). Позивач вважає, що дане рішення є безпідставним, неправомірним та таким, що порушує законні права та інтереси позивача, а тому підлягає скасуванню, оскільки перешкоджає оформленню позивачем права постійного користування даною земельною ділянкою. В судовому засіданні представник позивача позов підтримав та просив суд за довольнити його у повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені у позовній заяві. Відповідач у судове засідання не з'явився без поважних причин, був повідомлений належним чином про дату, час та місце судового засідання, заперечення проти позову не надав, подав до суду докази, які витребовувалися ухвалою суду, згідно ч.4 ст.128 КАС України суд ухвалив про розгляд справи за відсутності відповідача. Третя особа - Кошарська сільська рада Роздільнянського району Одеської області в судове засідання не з'явилась, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином. Третя особа - Роздільнянська районна державна адміністрація в судове засідання не з'явилась, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, надала до суду заяву про неможливість направлення представника в зв'язку з вакантністю усіх посад в юридичному відділі. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи та надані докази, всебічно та повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, проаналізувавши положення чинного законодавства, суд вважає, що по зов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що Публічне акціонерне товариство «Укртрансгаз» є правонаступником дочірньої компанії «Укртрансгаз» Національної акціонерної компанії «Нафтогаз України». 27.12.1997 року Роздільнянською районною державною адміністрацією Одеської області видано ДП «Прикарпаттрансгаз», яке на той час входило до складу АТ «Укргазпром», правонаступником якого є ПАТ «Укртрансгаз», державний акт на право постійного користування землею за № І-ОД №000787, згідно якого зазначеному землекористувачеві надається у постійне користування 2,92 гектара землі, в тому числі на землях Кошарської сільради - 0,12 га. 11 липня 2012 року між ДК «Укртрансгаз» HAK «Нафтогаз України», правонаступником якої є ПАТ «УКРТРАНСГАЗ» (Замовник) та TOB НВП «Горизонт» (Виконавець) було укладено Договір № [NUMBER], згідно умов якого Виконавець зобов'язувався у 2012-2013 роках за завданням Замовника надати послуги з розробки землевпорядної документації та оформлення документів, що посвідчують право користування земельними ділянками ПАТ «Укртрансгаз» HAK «Нафтогаз України» під діючими об'єктами трубопровідного транспорту, які зна ходяться на території Одеської області, а Замовник - прийняти і оплатити такі послуги. На виконання умов Договору № [NUMBER] від 11.07.2012р., з метою переоформлення державного акту на право постійного користування старого зразка земельної ділянки, що перебуває у постійному користуванні позивача та знаходиться на території Кошарської сільської ради Роздільнянського району Одеської області, на якій розміщено об'єкти трубопровідного транспорту - ГРС Одеського ЛВУМГ філії «УМГ «Прикарпаттрансгаз» позивача, ТОВ НВП «Горизонт» проведено комплекс робіт щодо складання та отримання документів, що посвідчують право користування на земельну ділянку, зокрема, розроблено технічну документацію із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) ПАТ «Укртрансгаз» розміщення об'єктів транспорту на території Кошарської сільської ради Роздільнянського району Одеської області. ТОВ НВП «Горизонт» подано державному кадастровому реєстратору відділу Держземагенства у Роздільнянському районі технічну документацію із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі та заяву від 27.07.2013 року про внесення відомостей (змін до них) для внесення земельної ділянки під ГРС Одеського ЛВУМГ, що знаходиться в Роздільнянському районі до Державного земельного кадастру з присвоєнням кадастрового номера. За результатами розгляду поданої документації відповідачем прийнято рішення №РВ-5100023772013 від 27.07.2013р про відмову позивачеві у внесенні відомостей до Державного земельного кадастру у зв'язку із знаходженням в межах земельної ділянки, яку передбачається зареєструвати, іншої земельної ділянки або її частини (накладання 100%) з кадастровим номером 5123983200:01:001:0015. Статтею 97 Земельного кодексу України встановлено, що право постійного користування земельною ділянкою - це право володіння і користування земельною ділянкою, яка перебуває у державній або комунальній власності, без встановлення строку. Права постійного користування земельною ділянкою із земель державної та комунальної власності набувають, зокрема, підприємства, установи та організації, що належать до державної та комунальної власності. Відповідно ст. 116 Земельного кодексу України, громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом (частина перша); набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування (частина друга). В силу приписів ст. 125 Земельного кодексу України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Реалізацію вищевказаної норми права встановлює ст. 126 Земельного кодексу України (в редакції Закону України від 07.07.2011 № 3613-VI «Про Державний земельний кадастр» , чинного з 01.01.2013 року), яка передбачає, що право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Відповідно до ст. 1 Закону України «Про Державний земельний кадастр» від 07.07.2011 №3613-VІ, державний земельний кадастр - єдина державна геоінформаційна система відомостей про землі, розташовані в межах державного кордону України, їх цільове призначення, обмеження у їх використанні, а також дані про кількісну і якісну характеристику земель, їх оцінку, про розподіл земель між власниками і користувачами. Частиною 1 ст. 9 цього ж Закону України визначено, що внесення відомостей до Державного земельного кадастру і надання таких відомостей здійснюються державними кадастровими реєстраторами центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин. Згідно ч. 1 ст. 16 цього ж Закону України земельній ділянці, відомості про яку внесені до Державного земельного кадастру, присвоюється кадастровий номер. Відповідно до статті 21 Закону України «Про Державний земельний кадастр», відомості про межі земельної ділянки вносяться до Державного земельного кадастру: на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) - у разі встановлення (відновлення) меж земельної ділянки за її фактичним використанням відповідно до ст. 107 Земельного кодексу України. Згідно ст. 23 Закону України «Про Державний земельний кадастр», документація із землеустрою та оцінки земель, яка є підставою для внесення відомостей до Державного земельного кадастру, подається органу, що здійснює внесення таких відомостей, також у формі електронного документа. Вимоги до змісту, структури і технічних характеристик електронного документа визначаються Порядком ведення Державного земельного кадастру. Електронний документ подається Державному кадастровому реєстратору, який здійснює внесення відповідних відомостей до Державного земельного кадастру, разом із документацією, яка є підставою для такого внесення, у паперовому вигляді. Перевірка відповідності наданого електронного документа наявним даним Державного земельного кадастру та встановленим вимогам до змісту, структури і технічних характеристик щодо розроблення такого документа здійснюється Державним кадастровим реєстратором, уповноваженим здійснювати внесення відповідних відомостей до Державного земельного кадастру, протягом строку, встановленого ст. 21 цього Закону для їх внесення. Підставами для відмови у здійсненні державної реєстрації земельної ділянки відповідно до ч.6 ст.24 Закону України «Про Державний земельний кадастр» є: розташування земельної ділянки на території дії повноважень іншого Державного кадастрового реєстратора; подання заявником документів, передбачених частиною четвертою цієї статті, не в повному обсязі; невідповідність поданих документів вимогам законодавства; знаходження в межах земельної ділянки, яку передбачається зареєструвати, іншої земельної ділянки або її частини. Аналогічні приписи містяться і у Порядку ведення Державного земельного кадастру, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.2012 № 1051. Відтак, внесення відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру здійснюється виключно на підставі та у відповідності до Закону України «Про Державний земельний кадастр» та Порядку ведення Державного земельного кадастру, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 1051 від 17.10.2012 (надалі - Порядок). Пунктом 12 Порядку передбачено, що відомості Державного земельного кадастру є офіційними і вважаються об'єктивними та достовірними, якщо інше не доведено судом. За приписами п.111 цього Порядку, державний кадастровий реєстратор для здійснення державної реєстрації земельної ділянки протягом 14 календарних днів з дня реєстрації відповідної заяви перевіряє: відповідність поданих документів вимогам, передбаченим п. 67 цього Порядку; електронний документ відповідно до п. 74 цього Порядку. Так, відповідно до п. 77, 79 Порядку ведення Державного земельного кадастру у разі невідповідності електронного документа вимогам, зазначеним у п. 74 цього Порядку, Державний кадастровий реєстратор: складає за допомогою програмного забезпечення Державного земельного кадастру протокол проведення перевірки електронного документа за формою згідно з додатком 16; повертає заявникові документацію із землеустрою та оцінки земель без позначки, зазначеної у п. 75 цього Порядку, разом з електронним документом, протоколом його перевірки та іншими документами, крім документа, що підтверджує оплату послуг з внесення відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру, для виправлення зазначених у протоколі проведення перевірки електронного документа помилок та подання документів разом з цим протоколом для проведення повторної перевірки. Розгляд доопрацьованого електронного документа, що містить відомості про результати робіт із землеустрою та оцінки земель, здійснюється у разі повторного звернення заявника відповідно до п.п. 66 - 78 цього Порядку. Як встановлено судом, державним кадастровим реєстратором після отримання заяви позивача від 27.07.2013р., перевірено відповідність документів вимогам законодавства та встановлено знаходження в межах земельної ділянки, яку передбачається зареєструвати, іншої земельної ділянки або її частини, з підстав чого було прийнято оскаржуване рішення про відмову у внесенні відомостей до Державного земельного кадастру. З метою встановлення всіх обставин справи судом було витребувано у відповідача належні та допустимі докази на підтвердження правомірності прийняття оскаржуваного рішення. Так, судом встановлено, що реєстратор в ході обробки відомостей, поданих ПАТ «Укртрансгаз», та перевірки відповідності документів вимогам законодавства виявив ряд підстав, що перешкоджають здійсненню державної реєстрації земельної ділянки, які визначені п. 6 ст. 24 Закону України «Про Державний земельний кадастр», а саме: в межах земельної ділянки, яку передбачалось зареєструвати, знаходилась частина земельної ділянки, раніше зареєстрованої в Державному земельному кадастрі (накладка 100% меж з земельною ділянкою кадастровий номер 5123983200:01:001:0015, яка надана фізичній особі [PERSON] (проживає в с. Кошари) на підставі Рішення Кошарської сільської ради №51 від 23.04.2003р. та Державного акту на право власності на земельну ділянку від 23.01.2004р. серія ОД №033612. Згідно ст. 11 Закону України «Про державний земельній кадастр», відомості про об'єкти Державного земельного кадастру під час внесення їх до Державного земельного кадастру мають відповідати існуючим характеристикам об'єктів у натурі (на місцевості), визначеним із точністю відповідно до державних стандартів, норм та правил, технічних регламентів. Відповідно до вимог Порядку ведення Державного земельного кадастру Державним кадастровим реєстратором було повернуто позивачеві документацію із землеустрою та запропоновано виправити зауваження, надати електронний документ згідно вимог встановлений додатком 1 Порядку ведення державного земельного кадастру. Відтак, оскільки державним кадастровим реєстратором під час опрацювання технічної документації позивача встановлено підставу відмови у внесенні відомостей до Державного земельного кадастру, передбачену п.6 ст. 24 Закону України «Про Державний земельний кадастр» та п. 111 Порядку ведення Державного земельного кадастру, рішення відповідача від 27.07.2013 №РВ-5100023772013 про відмову позивачеві у внесенні відомостей до Державного земельного кадастру є правомірним. Щодо вимог позивача про зобов'язання відділ Держземагентства у Роздільнянському районі Одеської області вчинити дії у формі прийняття рішення про внесення до Державного земельного кадастру з присвоєнням кадастрового номера земельної ділянки позивача, суд вважає, що такі вимоги можуть застосовуватись лише за наявності протиправного рішення (нормативно-правового акта чи правового актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності, тобто є похідними від вимог про визнання протиправною відмови та скасування рішення про відмову позивачеві у внесенні відомостей до Державного земельного кадастру. Відтак, ураховуючи той факт, що судом встановлено правомірність дій та рішень відповідача щодо відмови позивачеві у внесенні відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог щодо зобов'язання відповідача вчинити дії з внесення до Державного земельного кадастру з присвоєнням кадастрового номера земельної ділянки позивача. За наведених обставин суд вважає позовні вимоги не обґрунтованими і такими, що не підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Результат розгляду: denied