Рішення адміністративного суду від 2014-02-12 00:00:00+02

Державною фінансовою інспекцією в м. Києві, відповідно до звернення Генеральної прокуратури України від 12.03.2013 № 17/1/1-17655-10, ухвали Печерського районного суду м. Києва від 12.03.2013 по справі №757/5087/13-к, проведено позапланову ревізію окремих питань фінансово-господарської діяльності в Комунальному підприємстві Київської міської ради «Київдорсервіс» за період з 01.01.2008 р. по 18.03.2013 р., якою встановлено ряд порушень та недоліків, що відображені в акті ревізії від 12.04.2013 №11-30/833. Зокрема, перевіркою встановлено, що в порушення п.7, т.2 додаток 2. Збірника цін на вишукувальні роботи для капітального будівництва, затвердженого постановою Державного комітету СРСР по справам будівництва від 16.07.1981 №121, вимог Наказу Мінрегіонбуду №297 від 01.04.2008 про індекси визначення вартості проектно-вишукувальних робіт, умов п.2.2 та 6.2 Договору від 09.04.2008 №79/79, внаслідок сплати завищеної вартості виконаних проектно-вишукувальних КП «Київдорсервіс» нанесено матеріальну шкоду (збитки) на загальну суму 2217,18 тис. грн. Суд звертає увагу, що позивач не заперечує наявність вказаного вище порушення, лише вказує, що позивач не наділений компетенцією щодо притягнення до відповідальності винних осіб. З матеріалів справи вбачається, що у зв'язку із виявленим, позивач вимагав забезпечити стягнення коштів в сумі 2217,18 тис грн. на користь КП «Київдорсервіс», в іншому випадку відшкодувати вищезазначену суму з винних осіб. Держфінінспекцією в м. Києві листом від 18.04.2013 р. № 26-11-14-14/5472 направлено відповідачу вимогу про усунення виявлених ревізією порушень, п. 2 якої від позивача вимагається забезпечити стягнення коштів в сумі 2217,18 тис, грн.. на користь КП «Київдорсервіс», в іншому випадку відшкодувати вищезазначену суму з винних осіб. Листом від 15.05.2013 р. № 7/939 відповідач повідомив Держфінінспекцію в м. Києві, що КП «Київдорсервіс» вживало ряд заходів досудового врегулювання питання щодо стягнення коштів в сумі 2217,18 тис. грн., однак вся кореспонденція від ТОВ «Київ Сіті Девелопмент» повертається з довідкою пошти про не обслуговування товариства за адресою, тому, КП «Київдорсервіс» позбавлене можливості звернутись до суду, тому що до суду повинні бути надані докази про отримання відповідачем копії позовної заяви. Згідно з ст. 2 Закону України "Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні" від 26.01.1993 N 2939-XII головними завданнями органу державного фінансового контролю є: здійснення державного фінансового контролю за використанням і збереженням державних фінансових ресурсів, необоротних та інших активів, правильністю визначення потреби в бюджетних коштах та взяттям зобов'язань, ефективним використанням коштів і майна, станом і достовірністю бухгалтерського обліку і фінансової звітності у міністерствах та інших органах виконавчої влади, державних фондах, фондах загальнообов'язкового державного соціального страхування, бюджетних установах і суб'єктах господарювання державного сектору економіки, а також на підприємствах, в установах та організаціях, які отримують (отримували у періоді, який перевіряється) кошти з бюджетів усіх рівнів, державних фондів та фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування або використовують (використовували у періоді, який перевіряється) державне чи комунальне майно (далі - підконтрольні установи), за дотриманням законодавства на всіх стадіях бюджетного процесу щодо державного і місцевих бюджетів, дотриманням законодавства про державні закупівлі, діяльністю суб'єктів господарської діяльності незалежно від форми власності, які не віднесені законодавством до підконтрольних установ, за рішенням суду, винесеним на підставі подання прокурора або слідчого для забезпечення розслідування кримінальної справи. Державний фінансовий контроль забезпечується органом державного фінансового контролю через проведення державного фінансового аудиту, перевірки державних закупівель та інспектування. Відповідно до п. 7, 10 ст. 10 Закону України "Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні" органу державного фінансового контролю надається право: - пред'являти керівникам та іншим особам підприємств, установ та організацій, що контролюються, обов'язкові до виконання вимоги щодо усунення виявлених порушень законодавства, вилучати в судовому порядку до бюджету виявлені ревізіями приховані і занижені валютні та інші платежі, ставити перед відповідними органами питання про припинення бюджетного фінансування і кредитування, якщо отримані підприємствами, установами та організаціями кошти і позички використовуються з порушенням чинного законодавства, - звертатися до суду в інтересах держави, якщо підконтрольною установою не забезпечено виконання вимог щодо усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства з питань збереження і використання активів. Зазначені положення кореспондуються з приписами пункту 50 Порядку проведення інспектування державною контрольно-ревізійною службою, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20 квітня 2006 року № 550. Згідно пунктів 45, 46 Порядку у міру виявлення ревізією порушень законодавства посадові особи служби, не чекаючи закінчення ревізії, мають право усно рекомендувати керівникам об'єкта контролю невідкладно вжити заходів для їх усунення та запобігання у подальшому. Якщо вжитими в період ревізії заходами не забезпечено повне усунення виявлених порушень, органом служби у строк не пізніше ніж 10 робочих днів після реєстрації акта ревізії, а у разі надходження заперечень (зауважень) до нього - не пізніше ніж 3 робочих дні після надіслання висновків на такі заперечення (зауваження) надсилається об'єкту контролю письмова вимога щодо усунення виявлених ревізією порушень законодавства із зазначенням строку зворотного інформування. З системного аналізу викладеного вбачається, що оскаржувану вимогу прийнято уповноваженою особою в межах наданих повноважень, наявність вказаних в акті перевірки та вимозі порушень не заперечується позивачем. Твердження позивача, що відповідач вимагає притягнути до відповідальності осіб винних у виявлених порушеннях є необґрунтованим, оскільки відповідно до п. 2 вимоги від 28.04.2013 № 26-11-14-14/5472 Держфінінспекція в м. Києві вимагає забезпечити стягнення коштів в сумі 2217,18 тис, грн. на користь КП «Київдорсервіс», в іншому випадку відшкодувати вищезазначену суму з винних осіб. Згідно ч. 1 ст. 1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Суд звертає увагу, що в матеріалах справи наявна претензія направлена позивачем ТОВ «Київ Сіті Девелопмент» щодо відшкодування збитків в сумі 2217,18 тис, грн., отже твердження позивача, що з вимоги не зрозуміло, особу яка має відшкодовувати збитки, спростовується матеріалами справи. Враховуючи, що наявність вказаних в акті перевірки та вимозі порушень не заперечується позивачем, оскільки при прийнятті оскаржуваної вимоги, відповідач діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України та Законами України, а відтак суд дійшов висновку, що заявлені позовні вимоги є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню. Відповідно до ч.1 ст.9 Кодексу адміністративного судочинства України суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого вирішує справи відповідно до Конституції України та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші нормативно-правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, у межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією та законами України. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Відповідач, як суб'єкт владних повноважень, повністю виконав покладений на нього обов'язок щодо доказування. На підставі викладеного та

Результат розгляду: denied