Рішення адміністративного суду від 2014-04-01 00:00:00+03

25.03.2014 року позивачка звернулася до суду з вищевказаними позовними вимогами, які вмотивувала наступним. 05.02.2010 року позивачка вийшла на пенсію і у відповідності зі ст. 37 ЗУ «Про державну службу» повинна була отримувати пенсію як державний службовець. Відповідно довідок № 439/7-05 та 440/7-05 віл 15.02.2010 року виданою Державною податковою інспекцією у Міжгірському районі в розмір заробітної плати при виході на пенсію станом на 05.02.2010 року включено наступні виплати: посадовий оклад, доплата за ранг та надбавка за вислугу років в розмірах, що виплачувалися на день звільнення з роботи; середньомісячна сума надбавок за високі досягнення у праці або виконання особливо важливої роботи та премій, нарахованих за останні 24 місяці перед виходом на пенсію. 13.11.2013 року звернулася до управління Пенсійного фонду України в Міжгірському районі щодо перерахунку пенсії за довідкою від 11.11.2013 року № 112-Ц виданою формою, затвердженою постановою правління Пенсійного фонду України від 14.02.2011 року № 5-1 з відображенням сум матеріальної допомоги та сум індексації заробітної плати. У відповідь на письмове звернення отримала лист з ПФУ у Міжгірському районі, в якому було відмовлено врахувати у призначенні пенсії державного службовця індексацію заробітної плати, а також матеріальну допомогу на оздоровлення та допомогу на вирішення соціально-побутових питань. Позивачка вважає, що дії відповідача є незаконними, тому просить зобов'язати відповідача здійснити перерахунок пенсії та виплати різницю із врахуванням збільшення на суму виплачених їх матеріальних допомог та індексації заробітної плати.. Позивачка [PERSON] при розгляді справи позовні вимоги підтримує, просить такі задоволити та пояснила, що 13 листопада 2013 року вона звернулася до управління Пенсійного фонду України в Міжгірському районі із заявою про перерахунок пенсії з врахуванням відповідних виплат згідно довідки. Але ПФУ в Міжгірському районі їй відмовило врахувати у призначенні державного службовця індексацію заробітної плати та матеріальні допомоги та рекомендували звернутися до головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області або до суду.. Представник відповідача Ленчур Ю.Ю. при розгляді справи позов заперечив повністю і пояснив, що матеріальні допомоги на оздоровлення та на покращення соціально-побутових умов не є складовими заробітної плати державного службовця, а тому не можуть бути враховані для обчислення пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу». Суд, вислухавши пояснення сторін, вивчивши зміст позовної заяви, дослідивши докази додані до неї на ствердження позовних вимог, дійшов висновку, що позовні вимоги [PERSON] є обгрунтованими та такими, що підлягають до часткового задоволення, з наступних підстав. 13.11.2013 року позивачкою [PERSON] до управління Пенсійного Фонду України в Міжгірському районі була надана довідка про складові заробітної плати для здійснення перерахунку пенсії, в якій були зазначені матеріальні допомоги на оздоровлення та для покращення соціально-побутових умов, індексація грошових доходів. Відповідно до ст. 37 Закону України «Про державну службу» пенсія державним службовцям призначається в розмірі 80 відсотків від суми заробітної плати, на які нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування. Положення ст.ст. 1, 2 Закону України від 24.03.1995 р. № 108/95 ВР «Про оплату праці» дає підстави для висновку, що матеріальна допомога на оздоровлення та для покращення соціально-побутових умов входила до системи оплати праці державного службовця. За змістом норм ст. 66 Закону України від 05.1.1991 року № 1788- ХІІ « Про пенсійне забезпечення», Закону України «Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування», та ст. 41 Закону України від 09.07.2003 р. № 1058-ІУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» отримувані застрахованою особою суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, враховуються в заробіток ( дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати. Таким чином, матеріальна допомога, на яку нараховувався збір на обов'язкове державне пенсійне страхування та не включається до складу заробітної плати державного службовця, враховується при обчисленні розміру пенсії державного службовця. Аналогічна позиція висловлена Верховним Судом України в постанові від 20.02.2012 року. За приписами ч. 2 ст. 244-2 КАС України рішення Верховного Суду України, прийняте за результатами розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначені норми права, та для всіх судів України. Суди зобов'язані привести свою судову практику у відповідність з рішенням Верховного Суду України. Враховуючи вищевикладене, суд, приходить до висновку, що дії управління Пенсійного Фонду України в Міжгірському районі щодо не перерахунку та не виплати пенсії позивачці [PERSON] з урахуванням матеріальних допомог на оздоровлення та на покращення соціально-побутових умов, індексації заробітної плати відповідно до довідки виданої Державною податковою інспекцією у Міжгірському районі від 11.11.2013 року № 712, є неправомірними. Відповідно до п.п. 1, 2 ст. 99 КАС України адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Як вбачається з адміністративного позову, доданих матеріалів до позову та пояснень начальника УПФ України в Міжгірському районі Буртин Н.В., позивачка [PERSON] 13 листопада 2013 року звернулася до УПФ України в Міжгірському районі про перерахунок пенсії та включення суми вищезазначених матеріальних допомог, індексації заробітної плати З цього часу було відомо щодо неправильного нарахування пенсії, але позивачка своєчасно не звернулася до суду про порушення її прав, свобод чи інтересів, а лише 25.03.2014 р. подала заяву до суду з вищезазначеними позовними вимогами. Поважних причин пропуску строку на звернення до суду позивачкою не зазначено та не подано клопотання про поновлення пропущеного строку, тому суд вважає позовну заяву щодо зобов'язання провести перерахунок та виплату пенсії із врахуванням збільшення на суму виплачених їй матеріальних допомог на оздоровлення та на покращення соціально-побутових умов, індексації заробітної плати за період з 05.02.2010 р. по 12.11.2013 р. (включно) - залишити без розгляду, відповідно до вимог ст.100 КАС України. Згідно ст. 94 КАС України судові витрати у виді судового збору в сумі 73 грн. 08 коп. слід стягнути з державного бюджету на користь позивачки, оскільки відповідач звільнений від сплати такого за законом.

Результат розгляду: granted