Рішення адміністративного суду від 2014-02-04 00:00:00+02

[PERSON] звернулася до суду з вищезазначеним позовом, в якому просила визнати дії Управління Пенсійного фонду України в м. Павлограді та Павлоградському районі Дніпропетровської області (надалі - відповідач) щодо відмови позивачу в призначені пенсії за певною довідкою про заробітну плату неправомірними та зобов'язати вчинити певні дії, а саме зобов'язати Управління пенсійного фонду України в м. Павлограді та Павлоградському районі Дніпропетровської області застосувати при призначенні позивачу пенсії за віком довідки про заробітну плату за період з червня 1986р. по травень 1991р. включно в Пуровському районному виробничому об'єднанні побутового обслуговування населення згідно Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування»; зобов'язати Управління пенсійного фонду України в м. Павлограді та Павлоградському районі Дніпропетровської області нарахувати та виплачувати Позивачу пенсію за віком із застосуванням довідки про заробітну плату за період з червня 1986р. по травень 1991р. включно в Пуровському районному виробничому об'єднанні побутового обслуговування населення згідно Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» починаючи з - 23.10.2013року. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначила, що з 28.02.1983 року по 14.06.1991 рік працювала в Пуровському районному виробничому об'єднанні побутового обслуговування населення (до 1988 р. - Пуровський райпобуткомбінат). В жовтні місяці 2013 року звернулася до Управління Пенсійного фонду України в м. Павлограді та Павлоградському районі Дніпропетровської області з заявою про призначення їй пенсії за віком згідно Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування». Рішенням відповідача від 18.11.2013р. № 13551/05/08 позивачу було відмовлено в застосуванні для призначення пенсії довідки про заробітну плату за період роботи з червня 1986 року по травень 1991 року включно Пуровському районному виробничому об'єднанні побутового обслуговування населення згідно Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування». Позивач зазначила, що таке рішення відповідача є необґрунтованим, оскільки ним надана відповідачу довідка про заробітну плату встановленої форми, котру було надано на час її написання на підставі первинних документів: особових рахунків, платіжних відомостей та інших документів про нараховану та сплачену заробітну плату. Дії відповідача щодо відмови призначення пенсії за віком довідки про заробітну плату за період з червня 1986 р. по травень 1991р. включно в Пуровському районному виробничому об'єднанні побутового обслуговування населення згідно Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» позивач вважає протиправними, у зв'язку з чим і звернувся до суду з даним позовом. Представник Відповідача надав суду письмові заперечення на позовну заяву в обґрунтування яких посилається на невідповідність наданої довідки по заробітній платі вимогам діючого законодавства та неможливість провести перевірку нарахування заробітної плати за 1986-1991 роки через відсутність первинних документів. Вивчивши надані матеріали справи, суд приходить до висновку, що адміністративний позов підлягає задоволенню в повному обсязі із слідуючих підстав. Так, відповідно до ст. 11 КАСУ розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, і не може виходити за межі позовних вимог. Кожна особа, яка звернулась за судовим захистом, розпоряджається своїми вимогами на свій розсуд. Відповідно до ст.71 КАСУ кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Судом встановлено, що позивач [PERSON] звернулася до Управління Пенсійного фонду України в м. Павлограді та Павлоградському районі Дніпропетровської області в жовтні місяці 2013 року з заявою про призначення їй пенсії за віком згідно Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування». По результатам розгляду поданої заяви відповідач рішенням від 18.11.2013р. №13551/05/08 відмовив позивачу у призначені пенсії з тих підстав, що надана довідка по заробітній платі не відповідає вимогам діючого законодавства та неможливо провести перевірку нарахування заробітної плати за 1986-1991 роки через відсутність первинних документів. Статтею 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» зазначено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України. Пунктом 1 Постанови Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 р. № 637 «Про затвердження Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній» визначено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Згідно записів у трудовій книжці на ім'я [PERSON] остання з 1983 року по 1991 рік працювала в Пуровському районному виробничому об'єднанні побутового обслуговування населення. А тому, судом підтверджено періоди праці позивача, що підтверджує право на отримання пенсії за віком згідно Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування». Згідно ст. 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення» мають право на пенсію за віком чоловіки - після досягнення 60 років і при стажі роботи не менше 25 років; жінки - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 20 років. Згідно п.17 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» довідка про заробітну плату (дохід) особи видається на підставі особових рахунків, платіжних відомостей та інших документів про нараховану та сплачену заробітну плату підприємством, установою чи організацією, де працював померлий годувальник або особа, яка звертається за пенсією. Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що позивачем надано всі необхідні документи для призначення пенсії за віком. Отже, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню в повному обсязі, оскільки вказане рішення Управління Пенсійного фонду України в м. Павлограді та Павлоградському районі Дніпропетровської області порушує право позивача, передбачене ст. 46 Конституції України на соціальний захист у старості та суперечить вимогам ст. 19 Конституції України, яка передбачає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законами України. Згідно з ч. 1 ст. 94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України (або відповідного місцевого бюджету, якщо іншою стороною був орган місцевого самоврядування, його посадова чи службова особа). У зв'язку з тим, стягнення судового збору за рахунок бюджетних коштів, суд присуджує на користь позивача. На підставі викладеного,

Результат розгляду: granted