Рішення адміністративного суду від 2014-02-25 00:00:00+02

07 лютого 2014 року Державна податкова інспекція у м. Полтаві Головного управління Міндоходів у Полтавській області звернулася до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "Містдорсервіс" про стягнення коштів у розмірі 19992,12 грн з розрахункових рахунків, посилаючись на наявність у відповідача податкової заборгованості, яка виникла в результаті несплати узгоджених податкових зобов'язань, визначеного самостійно ТОВ "Містдорсервіс" у поданих податкових деклараціях з податку на додану вартість, а також визначених Державною податковою інспекцією у м. Полтаві Державної податкової служби у податкових повідомленнях-рішеннях. У судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги, просив суд задовольнити позов. Відповідач явку уповноваженого представника у судове засідання не забезпечив, хоча у матеріалах справи наявні докази, що він належним чином повідомлявся про дату, час та місце розгляду справи, про причини своєї неявки суд не повідомив, клопотань та заперечень не надав /а.с. 38-44/. Судова повістка, направлена ТОВ "Містдорсервіс" за адресою бульвар Б. Хмельницького, 5, корп. 2, кв. 24, м. Полтава, Полтавська область, повернулась з поштовою відміткою "за закінченням терміну зберігання". Разом з тим, згідно наявного у матеріалах справи витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, відповідач зареєстрований за цією адресою /а.с. 8-9/. Згідно до частини восьмої статті 35 Кодексу адміністративного судочинства України вважається, що повістку вручено юридичній особі, якщо вона доставлена за адресою, внесеною до відповідного державного реєстру. Частиною одинадцятою статті 35 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у разі повернення поштового відправлення із повісткою, яка не вручена адресату з незалежних від суду причин, вважається, що така повістка вручена належним чином. Згідно частини четвертої статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України у разі неприбуття відповідача, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, без поважних причин розгляд справи може не відкладатися і справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів. Враховуючи, що матеріалах справи достатньо письмових доказів для правильного вирішення справи, суд вважає за можливе проводити розгляд справи за даної явки та наявними у справі матеріалами. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, вивчивши та дослідивши матеріали справи, з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що Товариство з обмеженою відповідальністю "Містдорсервіс" зареєстроване як юридична особа розпорядженням Полтавського міськвиконкому від 23 березня 2001 року №218, ідентифікаційний код 31441222 про що видане свідоцтво, копія якого наявна у матеріалах справи /а.с. 10/. Судовим розглядом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що відповідачем подано до Державної податкової інспекції у м. Полтаві Полтавської області Державної податкової служби податкові декларації з податку на додану вартість за листопад 2012 року від 19 грудня 2012 року №9080226492, згідно якої відповідачем самостійно визначено розмір податку на додану вартість у сумі 86,00 грн /а.с. 31-32/, за грудень 2012 року від 17 січня 2013 року №9085053309, згідно якої відповідачем самостійно визначено розмір податку на додану вартість у сумі 3038,00 грн /а.с. 29-30/; за січень 2013 року від 30 січня 2013 року №9003055591, згідно якої відповідачем самостійно визначено розмір податку на додану вартість у сумі 8948,00 грн /а.с. 27-28/; та податкові декларації з податку на прибуток за три квартали 2012 року від 07 листопада 2012 року №9069587536, згідно якої відповідачем самостійно визначено розмір податку на прибуток у сумі 411,00 грн /а.с. 23-24/, за 2012 рік від 09 лютого 2013 року №9087179389, згідно якої відповідачем самостійно визначено розмір податку на прибуток у сумі 484,00 грн /а.с. 25-26/. Відповідно до підпункту 54.1. статті 54 Податкового кодексу України крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов'язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов'язання та/або пені вважається узгодженою. Згідно пункту 57.1. статті 57 Податкового кодексу України платник податків зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Крім того, судом встановлено, що позивачем винесено податкове повідомлення-рішення від 04 лютого 2013 року №0000551502, яким відповідачу збільшено суму грошового зобов'язання за платежем податок на додану вартість у розмірі 1509,00грн. /а.с. 14/. Податкове повідомлення-рішення від 04 лютого 2013 року №0000551502 отримано відповідачем 16 лютого 2013 року, про що свідчить підпис уповноваженої особи Товариства з обмеженою відповідальністю "Містдорсервіс" на корінці повідомлення про вручення поштового відправлення /а.с. 15/. Відомості про оскарження вказаного податкового повідомлення-рішення в адміністративному чи судовому порядку відсутні. Відповідно до вимог пункту 57.3 статті 57 Податкового кодексу України, у разі визначення грошового зобов'язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1, 54.3.2, 54.3.4 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов'язаний сплатити нараховану суму грошового зобов'язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу. Згідно підпункту 129.1.1. пункту 129.1. статті 129 Податкового кодексу України після закінчення встановлених цим Кодексом строків погашення узгодженого грошового зобов'язання на суму податкового боргу нараховується пеня. Після встановлених законодавством строків погашення узгодженого грошового зобов'язання на суму податкового боргу нараховано пеню у розмірі 5516,12 грн (5488,55 грн з ПДВ та 27,57 грн з податку на прибуток), що підтверджується витягом зворотного боку облікової картки платника /а.с. 46-49/. Підпунктом 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України встановлено, що сума узгодженого грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання є податковим боргом. В силу вимог пункту 59.1 статті 59 Податкового кодексу України, у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення. На виконання вимог статті 59 Податкового кодексу України позивачем винесено податкову вимогу від 22 лютого 2012 року №522, яка направлена відповідачу рекомендованим листом з повідомленням про вручення /а.с. 7/. Відповідно до пункту 59.5 статті 59 Податкового кодексу України, у разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення. У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається). Станом на день розгляду справи сума податкового боргу Товариство з обмеженою відповідальністю "Містдорсервіс" становить 19992,12 грн (19069,55 грн з податку на додану вартість + 922,57 грн з податку на прибуток ), що підтверджується витягом з облікової картки відповідача /а.с. 46-49/. Підпунктом 20.1.34. пункту 20.1 статті 20 Податкового кодексу України контролюючим органам надано право звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, що обслуговують такого платника податків, на суму податкового боргу або його частини. Враховуючи наявність у відповідача обов'язку зі сплати податкових зобов'язань, а у позивача - прав на контроль за сплатою податкових зобов'язань і штрафних (фінансових) санкцій та на звернення до суду з позовом про стягнення заборгованості, суд приходить до висновку про наявність законних підстав для задоволення позову - про стягнення не сплаченої на дату судового розгляду справи суми боргу в розмірі 19992,12 грн. Згідно з частиною четвертою статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах, в яких позивачем є суб'єкт владних повноважень, а відповідачем - фізична чи юридична особа, судові витрати, здійснені позивачем, з відповідача не стягуються. На підставі викладеного,

Результат розгляду: granted