Рішення адміністративного суду від 2014-02-18 00:00:00+02

позивач звернувся до суду з вимогами про визнання протиправними дій відповідача, які полягають у відмові у здійсненні перерахунку та виплати пенсії, посилаючись на ті обставини, що є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, згідно ст. 14 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» віднесений до 1 категорії, є інвалідом третьої групи, захворювання пов'язане з роботами по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, має право на отримання пенсії згідно ст. 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», виходячи із заробітної плати, одержаної за роботу в зоні відчуження в 1986 році, у розмірі відшкодування фактичних збитків. В березні 2013 року він звернувся до Управління Пенсійного фонду України у Миронівському районі Київської області з заявою про перерахунок пенсії як інваліду третьої групи, захворювання пов'язане з впливом аварії на Чорнобильській АЕС. До заяви додав табель обліку робочого часу за період роботи в зоні відчуження з 21.07.1986 року по 01.08.1986 року по 14 годин щодня. Фактично оплату праці за зазначений період було здійснено з розрахунку 12 годин щодня. Тобто, за період роботи в зоні відчуження йому була нарахована та ним отримана заробітна плата із розрахунку 12 годин щодня. Миронівський цех телекомунікаційних послуг № 25 Київської обласної філії публічного акціонерного товариства «Укртелеком» надав йому довідку про виплачену заробітну плату в зоні відчуження, у якій у рядку «на посаді» вказано, що він перебував на посаді начальника ЛТД-1 (лінійно-технічної дільниці-1). Фактично в зоні відчуження він перебував на посаді електромонтера лінійних споруд телефонного зв'язку, яку необхідно було вказати в довідці. Управління Пенсійного фонду України у Миронівському районі Київської області, розглянувши заяву та додані до неї документи, зокрема довідку про заробітну плату в зоні відчуження, у вересні 2013 року здійснило перерахунок пенсії із розрахунку по 9 (дев'ять) годин щодня, як керівному, інженерно-технічному працівнику з ненормованим робочим днем, яким було дозволено проводити оплату надурочної роботи до 01.03.1987 року не більше трьох годин на добу, що суттєво вплинуло на розмір пенсії в бік її зменшення. Вважає, що управління Пенсійного фонду України у Миронівському районі Київської області фактично відмовило йому в перерахунку пенсії із розрахунку по 12 (дванадцять) годин щодня. Відмова у перерахунку пенсії є протиправною, порушує його право на належний та гарантований державою рівень пенсійного забезпечення як громадянина, що приймав участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та внаслідок захворювань, отриманих при виконанні вказаних робіт, став інвалідом 3-ої групи. Просив в судовому порядку визнати протиправними дії управління Пенсійного фонду України у Миронівському районі Київської області по відмові у здійсненні перерахунку та виплати йому пенсії згідно зі ст.ст. 54, 57 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та положеннями постанови Кабінету Міністрів України від 23 листопада 2011 року № 1210 «Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», зобов'язати управління Пенсійного фонду України у Миронівському районі Київської області провести перерахунок та виплату недоплаченої суми пенсії у розмірі, встановленому вказаними правовими нормами, та згідно поданих ним документів за період з березня 2013 року по час прийняття рішення судом. В судовому засіданні позивач підтримав заявлені вимоги, в їх обґрунтування послався на обставини, викладені в поданій до суду заяві. Представник позивача [PERSON] вважає заявлені позивачем вимоги обґрунтованими. Суду пояснив, що згідно наказу від 04.06.1986 № 018 Київського обласного виробничо-технічного управління зв'язку було розроблено Положення про вахту по обслуговуванню засобів зв'язку в місті Чорнобиль та 30-км зоні ЧАЕС. На той час діяла Постанова від 03 грудня 1981 № 333/21-100 Державного комітету СРСР по праці та соціальних питаннях, Секретаріату ВЦРПС «Об утверждении типового положения о вахтовом методе организации работ», яке стосувалось переважно підприємств та організацій, працівники яких працювали вахтовим методом в районах Крайньої Півночі або прирівняних до районів Крайньої Півночі місцевостях, не поширювалось на працівників Міністерства зв'язку. Згідно Постанови ЦК КПРС і Ради Міністрів СРСР від 14 серпня 1986 року № 971 застосування вахтового методу організації робіт було дозволено в будівельно-монтажних трестах і прирівняних до них організаціях. Дія Постанови також поширена на підприємства торгівлі, громадського харчування, зв'язку та транспорту, установ охорони здоров'я і інших, які було зобов'язане обслуговувати колективи вахтовиків. Отже, вахтовий метод щодо зв'язківців введено в дію після 14 серпня 1986 року. [PERSON] перебував у відрядженні в Чорнобильському райвузлі зв'язку для забезпечення надання послуг зв'язку. Згідно наказу начальника Миронівського районного вузла зв'язку від 18 липня 1986 року № 30-К начальник лінійно-технічної дільниці № 1 [PERSON] був відряджений в Чорнобильський районний вузол зв'язку в період з 21.07.1986 року по 02.08.1986 року, де не виконував посадові обов'язки начальника лінійно-технічної дільниці, а виконував спецзавдання за розпорядженням керівника (начальника вахти), тобто до введення вахтового методу для зв'язківців. Згідно основних положень організації робіт вахтовим методом, затверджених Постановою Державного комітету СРСР по праці і соціальних питаннях, Секретаріату ВЦРПС і Міністерства охорони здоров'я СРСР від 31.12.1987 року № 794/33-82 в пункті 2.4 зазначено: «Во всех случаях при выполнении работ вахтовым методом в трудовой книжке в графе 3 раздела «Сведения о работе» указывается, что работа выполняется вахтовым методом. В приказе указывается цель перевода: «Для работы вахтовым методом». «Предприятия, на которые указанные работники переведены, заключают с ними срочные трудовые договоры». Будь-яких записів в трудовій книжці [PERSON] про роботу вахтовим методом немає. Положення про вахту по обслуговуванню засобів зв'язку в м. Чорнобиль та 30-км зоні ЧАЕС, затверджене 30 червня 1986 року, це не що інше, як бригадний метод обслуговування зв'язку в м. Чорнобиль та 30-км зоні згідно графіка, названий як вахта, а фактично це було відрядження. Отже, [PERSON] в складі бригади Миронівського районного вузла зв'язку з 21.07.1986 року по 01.08.1986 року перебував у відрядженні для виконання спецзавдання. Згідно табелю обліку робочого часу за період роботи в зоні ЧАЕС з 21.07.1986 року по 01.08.1986 року [PERSON] працював по 14 годин щодня. Фактично оплату праці за зазначений період було здійснено з розрахунку 12 годин щодня. 23 листопада 2011 року Кабінетом Міністрів України прийнято постанову № 1210 «Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», якою затверджено Порядок обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи. Цей Порядок визначає механізм обчислення пенсій по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсій у зв'язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи відповідно до статей 54 і 57 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». Пенсії за бажанням осіб можуть призначатися виходячи із заробітної плати, одержаної за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 роках, у розмірі відшкодування фактичних збитків. Таким чином, призначення пенсії та її розмір ставляться в залежність від заробітку, фактично отриманого працівником у період роботи в зоні відчуження. [PERSON] надав до Управління Пенсійного фонду України у Миронівському районі Київської області три довідки про заробітну плату в зоні відчуження. Управління Пенсійного фонду України у Миронівському районі Київської області незаконно вважає, що [PERSON] в зоні відчуження працював начальником лінійно-технічної дільниці, в зв'язку з чим незаконно нарахувало йому пенсію із розрахунку 9 годин щодня, а не 12 годин щодня, за які [PERSON] фактично нарахована та ним отримана заробітна плата. Для того, щоб [PERSON] в зоні ЧАЕС виконував обов'язки начальника дільниці, необхідно було видати відповідний наказ про призначення його на цю посаду, здійснити відповідний запис до його трудової книжки, провести необхідне стажування, оформити відповідні допуски і т.д. Нічого подібного здійснено не було, а [PERSON], перебуваючи у відрядженні, виконував спецзавдання за розпорядженням керівника, як і решта працівників Миронівського райвузла зв'язку, які перебували з ним у відрядженні. Працівники Управління Пенсійного фонду України у Миронівському районі Київської області вимагали надання довідки з розрахунку 9 годин щодня, а не 12 годин щодня, за які [PERSON] нараховано та виплачено заробітну плату. Вважає такі дії посадових осіб Управління Пенсійного фонду України у Миронівському районі Київської області протиправними. В особовому рахунку [PERSON] зазначено: «Наказ № 30-К від 18.07.1986 року, командировка в Чорнобильський РВЗ для виконання спецзавдання з 21.07.1986 по 02.08.1986 року». Вважає, що наявність помилок при оформленні первинних документів на підприємстві, де працював [PERSON], з незалежних від нього підстав, не може бути підставою позбавлення позивача гарантованого йому права на соціальний захист, зокрема на проведення перерахунку призначеної пенсії відповідно до діючого законодавства з урахуванням відомостей про його знаходження на роботах в зоні ЧАЕС під час відрядження в період з 21.07.1986 року по 02.08.1986 року. Просив визнати протиправними дії управління Пенсійного фонду України у Миронівському районі Київської області по відмові у здійсненні перерахунку та виплати [PERSON] пенсії згідно зі ст. 54, 57 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та постанови Кабінету Міністрів України від 23 листопада 2011 року № 1210 «Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». Зобов'язати управління Пенсійного фонду України у Миронівському районі Київської області провести перерахунок та виплату недоплаченої суми пенсії позивача у розмірі згідно з вказаними нормами та згідно поданих ним документів за період з березня 2013 року по час прийняття рішення судом. Представник відповідача позов не визнала, заявлені вимоги вважає необґрунтованими. Суду пояснила, що з 17 грудня 2012 року [PERSON] призначена пенсія по 3 групі інвалідності в розмірі фактичних збитків згідно статті 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та постанови Кабінету Міністрів України від 23 листопада 2011 року № 1210 «Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». Для призначення пенсії [PERSON] надав заяву, довідку про заробіток за роботу в зоні відчуження, в якій зазначено, що він працював начальником ЛТД і розрахунок годинної тарифної ставки для обчислення пенсії проведений із окладу начальника ЛТД 155 крб., копію табеля обліку робочого часу за час роботи на Чорнобильському районному вузлу зв'язку, копії особових рахунків за 1986 - 1987 pоки, довідку про перейменування організації, витяг з наказу по Миронівському РВЗ від 18.07.1986 № 30-к про відрядження з м. Чорнобиль, витяг з наказу по Миронівському РВЗ від 15.06.1987 року № 55 про преміювання працівників, які приймали участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС. В копії табелю обліку робочого часу з 21 липня 1986 року по 1 серпня 1986 року в Чорнобильському РВЗ професія [PERSON] не записана. В особовому рахунку за 1986 рік не зазначено, що [PERSON] нараховувалась заробітна плата за роботу в зоні відчуження і за скільки годин. Згідно рішення Урядової комісії від 26.06.1986, 28.10.1986, 19.01.1987 керівним, інженерно - технічним працівникам, службовцям з ненормованим робочим днем було дозволено проводити оплату надурочної роботи до 01.03.1987, але не більше 3 годин на добу, а з 01.03.1987 до 31.12.1990 - не більше 2 годин на добу. Виходячи із вищевикладеного при призначенні позивачу пенсії по інвалідності в розмірі фактичних збитків було враховано оплату за 3 години щоденно понаднормової роботи. Пенсія призначена вірно. У наказі про відрядження зазначено посаду [PERSON] «начальник ЛТД». Відомості про те, що [PERSON] працював у зоні відчуження електромонтером у наданих документах відсутні. Факт роботи електромонтером має бути підтверджений документами, оскільки електромонтерам надавався певний розряд, а від нього залежала годинна тарифна ставка, з якої має бути проведений розрахунок заробітку за роботу в зоні відчуження. Суд, заслухавши учасників судового процесу, дослідивши надані ними документи і матеріали, всебічно та повно з'ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги і заперечення, об'єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню частково. Згідно з частиною 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їхнього життя і здоров'я, створення єдиного порядку визначення категорій зон радіоактивно забруднених територій, умов проживання і трудової діяльності на них, соціального захисту потерпілого населення визначені та закріплені в Законі України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». У відповідності до ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ. Таким чином, п. 1 ч. 1 ст. 17 КАС України передбачено, що компетенція адміністративних судів поширюється на спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії) дій чи бездіяльності. Пунктом 4 частини 1 статті 18 КАС України передбачено, що місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні усі адміністративні справи щодо спорів фізичних осіб з суб'єктами владних повноважень з приводу обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг. В судовому засіданні встановлено, що позивач є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, згідно ст. 14 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» віднесений до 1 категорії, є інвалідом третьої групи та згідно експертного висновку від 27.11.2012 року № 09/12 його захворювання пов'язане з роботами по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС. Дані обставини підтверджені посвідченням серії [NUMBER], довідкою до акта огляду МСЕК серія КИО-1 № 0416277, експертним висновком від 27.11.2012 року № 09/12. Згідно ст. 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28.02.1991 року № 796-Х11 пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв'язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи можуть призначатися за бажанням громадянина із заробітку, одержаного за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 роках, у розмірі відшкодування фактичних збитків, який визначається згідно з законодавством. У статті 57 зазначеного Закону передбачено, що обчислення середньомісячного заробітку провадиться відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування». Порядок обчислення пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв'язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи визначається Кабінетом Міністрів. 23 листопада 2011 року Кабінетом Міністрів України прийнято постанову № 1210 «Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», якою затверджено Порядок обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи. Цей Порядок визначає механізм обчислення пенсій по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсій у зв'язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи відповідно до статей 54 і 57 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». Пенсії за бажанням осіб можуть призначатися виходячи із заробітної плати, одержаної за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 роках, у розмірі відшкодування фактичних збитків. З 17 грудня 2012 року позивач перебуває на обліку в управлінні Пенсійного фонду України у Миронівському районі Київської області, йому призначена пенсія по 3 групі інвалідності в розмірі фактичних збитків згідно статті 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та постанови Кабінету Міністрів України від 23 листопада 2011 року № 1210 «Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». Для призначення пенсії [PERSON] надав заяву, довідку про заробіток за роботу в зоні відчуження, копію табеля обліку робочого часу за час роботи на Чорнобильському районному вузлу зв'язку, копії особових рахунків за 1986 - 1987 роки, довідку про перейменування організації, витяг з наказу по Миронівському РВЗ від 18.07.1986 № 30-к про відрядження з м. Чорнобиль РВЗ, витяг з наказу по Миронівському РВЗ від 15.06.1987 № 55 про преміювання працівників, які приймали участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС. Згідно ст. 15 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» довідки про період роботи по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, а також на територіях радіоактивного забруднення, про заробітну плату за цей період видають підприємства, установи та організації. Згідно п. 17 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою Правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 року № 22-1 довідки про заробітну плату видають на підставі особових рахунків, платіжних відомостей та інших документів про нараховану та сплачену заробітну плату підприємством, установою, організацією, де працювала особа, яка звертається за перерахунком пенсії. Миронівський цех телекомунікаційних послуг № 25 Київської обласної філії публічного акціонерного товариства «Укртелеком» надав позивачу довідку про виплачену заробітну плату в зоні відчуження, в якій у рядку «на посаді» вказано, що він перебував на посаді начальника лінійно - технічної дільниці № 1. Позивач надав до управління Пенсійного фонду України у Миронівському районі Київської області три довідки про заробітну плату в зоні відчуження, зокрема: - з розрахунку 14 годин щодня; - з розрахунку 12 годин щодня; - з розрахунку 9 годин щодня. Згідно рішення Урядової комісії від 26.06.1986, 28.10.1986, 19.01.1987 керівним, інженерно - технічним працівникам, службовцям з ненормованим робочим днем було дозволено проводити оплату надурочної роботи до 01.03.1987, але не більше 3 годин на добу, а з 01.03.1987 до 31.12.1990 - не більше 2 годин на добу. Виходячи із вищевикладеного при призначенні позивачу пенсії по інвалідності в розмірі фактичних збитків було враховано оплату за 3 години щоденно понаднормової роботи, пенсія нарахована із розрахунку по 9 (дев'ять) годин щодня як керівному, інженерно-технічному працівнику з ненормованим робочим днем. В березні 2013 року позивач звернувся до управління Пенсійного фонду України у Миронівському районі Київської області з заявою про перерахунок пенсії як інваліду третьої групи, захворювання якого пов'язане з роботами на Чорнобильській АЕС. До заяви додав табель обліку робочого часу за період роботи в зоні відчуження з 21.07.1986 по 01.08.1986 по 14 годин щодня. З відповідними заявами до відповідача він також звертався у вересні та жовтні 2013 року. Управління Пенсійного фонду України у Миронівському районі Київської області не провело перерахунку пенсії із розрахунку по 12 (дванадцять) годин щодня, про що повідомило позивача листами відповідача від 01.10.2013 року № 3455/Н-2 та від 24.10.2013 року № 3462/Н-2. Відмова управління Пенсійного фонду України у Миронівському районі Київської області здійснити перерахунок пенсії у відповідності до ст.ст. 54, 57 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», постанови Кабінету Міністрів України від 23 листопада 2011 року № 1210 «Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», є протиправною, порушує право позивача на належний та гарантований державою рівень пенсійного забезпечення як громадянина, що приймав участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та внаслідок захворювань, отриманих при виконанні вказаних робіт, став інвалідом 3-ої групи. Встановлено, що з 01 січня 1976 року по 01 листопада 1987 року позивач [PERSON] займав посаду начальника лінійно-технічної дільниці № 1 Миронівського районного вузла зв'язку. Згідно наказу начальника Миронівського районного вузла зв'язку від 18 липня 1986 року № 30-К позивач був відряджений в Чорнобильський районний вузол зв'язку в період з 21.07.1986 по 02.08.1986 для виконання спеціального завдання. У наказі про відрядження зазначено посаду [PERSON] «начальник лінійно-технічної дільниці № 1». Письмові відомості про те, що [PERSON] працював у зоні відчуження електромонтером відсутні. Згідно табелю обліку робочого часу Чорнобильського районного вузла зв'язку за липень 1986 року [PERSON] з 21 липня 1986 року по 31 липня 1986 року працював по 14 годин щодня. У графі «професія, посада» відомості відсутні. Фактично оплату праці за зазначений період було здійснено з розрахунку 12 годин щодня та окладу 155 крб., нараховано премію. В особовому рахунку позивача є відмітка з посиланнями на наказ № 30-К від 18.07.1986 про командировку в Чорнобильський РУС для виконання спецзавдання з 21.07.1986 по 02.08.1986, в серпні позивачу була виплачена за роботу в зоні заробітна плата в сумі 337 крб. 62 коп., в колонці «дні» зазначено, що він у серпні відпрацював 17 днів. Вказані обставини підтверджені особовим рахунком, додатком до особового рахунку за 1986-1987 роки від 10.10.2013, наказом № 55 від 15.06.1987 року, листом ПАТ «Укртелеком» від 08.01.2014. В судовому засіданні свідок [PERSON] показав, що оплата роботи позивача в Чорнобильській зоні була проведена із розрахунку 12 годин щодня. Він надавав довідки з різними відомостями щодо кількості робочих годин на вимогу працівників управління Пенсійного фонду України у Миронівському районі Київської області. Лист ПАТ «Укртелеком» від 08.01.2014 містить посилання на вахтовий метод роботи позивача в Чорнобильській зоні. До листа додані графік вахтового методу, наказ про евакуацію Чорнобильського районного вузла зв'язку, Положення про вахту по обслуговуванню засобів зв'язку і надання послуг зв'язку в м. Чорнобиль та 30-км зоні АЕС, розроблено згідно наказу Київського ОПТУС від 04.06.1986 року № 018, накази Київського ОПТУС від 04.06.1986 року № 018, № 135-1 від 11.05.1986, № 019 від 16.06.1986. Встановлено, що при виконанні робіт на Чорнобильській АЕС позивач перебував у службовому відрядженні, а не виконував роботи в порядку вахтового методу. Наказом від 18 липня 1986 року № 30-К позивач був відряджений в Чорнобильський районний вузол зв'язку в період з 21.07.1986 по 02.08.1986 у службове відрядження, а не направлений на виконання робіт в рамках відповідної вахти. Матеріали справи не містять доказів, які б свідчили про наявність ознак вахтового методу роботи у період перебування позивача в Чорнобильській зоні, зокрема, відсутні докази того, що ЧАЕС на той момент була виробничим об'єктом (ділянкою) Миронівського районного вузла зв'язку, що на даному підприємстві було запроваджено вахтовий метод роботи, що працівники під час знаходження на ЧАЕС проживали у відповідному вахтовому селищі, що їх робота на ЧАЕС забезпечувала ритмічність, безперервність, комплексність виконання робіт, що табель обліку робочого часу на працівників вела особа, яка безпосередньо очолювала ділянку роботи на ЧАЕС, трудова книжка позивача не містить записів про роботу вахтовим методом. Застосування до перерахунку та обчислення пенсії позивача вахтового методу не ґрунтується на законі. У відрядженні в Чорнобильському райвузлі зв'язку позивач перебував з метою забезпечення надання послуг зв'язку, виконував спецзавдання за розпорядженням керівника, лінійно-технічна дільниця № 1, посаду начальника якої він займав за основним місцем роботи, не була об'єктом (територією) Чорнобильської АЕС. Для виконання обов'язків начальника дільниці в зоні ЧАЕС необхідно було видати відповідний наказ про призначення позивача на цю посаду, здійснити відповідний запис до його трудової книжки, провести необхідне стажування, оформити відповідні допуски та інше. Згідно ч. 1 ст. 11 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. У відповідності до ч. 1 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. При цьому в силу ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Представник відповідача правомірність своєї позиції в судовому засіданні не довела. Наявність помилок при оформленні первинних документів на підприємстві, де працював позивач [PERSON], з незалежних від нього підстав, не може бути підставою позбавлення позивача гарантованого йому Конституцією України та Законами України права на соціальний захист, зокрема на проведення перерахунку призначеної пенсії відповідно до діючого законодавства з урахуванням відомостей про його знаходження на роботах в зоні ЧАЕС під час відрядження в період з 21.07.1986 по 02.08.1986. Відповідно до частини 2 статті 99 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. В силу частини 1 статті 100 КАС України адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд на підставі позовної заяви та доданих до неї матеріалів не знайде підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, про що постановляється ухвала. Згідно вказаних положень та враховуючи ту обставину, що позивач звернувся до суду 19 листопада 2013 року, та відсутні підстави для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, позовні вимоги підлягають задоволенню в межах строку звернення до адміністративного суду, тобто за період з 19 травня 2013 року. На підставі викладеного,

Результат розгляду: granted