Рішення адміністративного суду від 2014-01-30 00:00:00+02

Позивач звернувся до Шевченківського районного суду з адміністративним позовом до інспектора дорожньо-патрульної служби 4-го взводу роти СП Полку ДПС в м. Києві Савелія Олексія Петровича, згідно якого просив скасувати постанову АА2 № 867482 в справ про адміністративне правопорушення від 07 листопада 2013 року. Свої вимоги позивач мотивував тим, що 07 листопада 2013 року о 22 год. 20 хв. відповідачем було складено протокол про адміністративне правопорушення АА2 № 922131 про те, що нібито позивачем було порушено вимоги п. 19.1 Правил дорожнього руху, а саме, не ввімкнено світло фар у темну пору доби. Разом з тим, позивач не погоджується з даним протоколом, оскільки їхав із ввімкненим світлом та по суті порушення пояснив, що з протоколом він не погоджується. Проте, не зважаючи на заперечення позивача, відповідач, скориставшись його юридичною необізнаністю та не роз'яснивши позивачу його прав, передбачених ст. 268 Кодексу України про адміністративні правопорушення (надалі - КУпАП), призначив розгляд адміністративної справи на 07 листопада 2013 року на 22 год. 30 хв., що також зазначено в протоколі. Таким чином, вже через 10 хвилин після складання протоколу інспектором дорожньо-патрульної служби 4-го взводу роти СП Полку ДПС в м. Києві Савелієм О.П. було ухвалено і вручено позивачу постанову АА2 № 867482, відповідно до якої його визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП, та накладено штраф у розмірі 425 грн. 00 коп. При цьому, позивач зазначає, що у ч. 2 ст. 122 КУпАП не вказано порушення п. 19.1 Правил дорожнього руху. Таким чином, на думку позивача, інспектор, не маючи жодних доказів того, що ним було порушено правила дорожнього руху, оскільки відсутній факт самого порушення, все одно безпідставно притягнув позивача до адміністративної відповідальності, чим також порушив ч. 3 ст. 7 КУпАП. На підставі вищезазначеного, позивач вважає, що інспектор Савелій О.П. своїми діями суттєво порушив його права, як особи яка притягається до адміністративної відповідальності, а також, безпідставно притягнув його до адміністративної відповідальності передбаченої ч. 2 ст. 122 КУпАП, у зв'язку з чим просив позов задовольнити. В судовому засіданні позивач підтримав заявлені ним вимоги та просив позов задовольнити. Відповідач у судовому засіданні проти задоволення позову заперечував в повному обсязі, оскільки вважає, що при складані протоколу та винесені постанови він діяв з дотриманням вимог чинного законодавства України, а звернення позивача до суду є нічим іншим як спробою уникнути адміністративної відповідальності. При цьому, відповідач наголосив, що позивачем не було оскаржено винесену постанову в порядку ст. 288 КУпАП у вищестоящий орган, тобто до керівництва його підрозділу ДАІ МВС. Свідок [PERSON] у судовому засіданні надав покази, згідно яких 07 листопада 2014 року він працював разом відповідачем. Позивача було зупинено на вул. Міській, оскільки у нього було вимкнено світло ближніх фар, хоча вже була темна пора доби. При цьому, він впевнений, що це був саме позивач, якого було зупинено і якого було правомірно притягнуто до адміністративної відповідальності. Вислухавши пояснення позивача, відповідача та покази свідка, оцінивши зібрані по справі докази, суд приходить до наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 69 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі - КАС України) доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів. Судом встановлено, що 07 листопада 2013 року інспектором дорожньо-патрульної служби 4-го взводу роти СП Полку ДПС в м. Києві Савелієм Олексієм Петровичем складено протокол Серія АА2 № 922131 про адміністративне правопорушення відносно [PERSON] за ч. 2 ст. 122 КУпАП, згідно якого позивач близько 22 години 15 хвилин, керуючи автомобілем «Сітроєн», державний номерний знак [NUMBER], по вул. Міській в м. Києві без ввімкненого ближнього світла фар в темну пору доби, чим порушив п. 19.1 Правил дорожнього руху (а.с. 3). Цього ж дня, на підставі даного протоколу, відповідачем винесено постанову Серії АА2 № 867482 від 07 листопада 2013 року по справі про адміністративне правопорушення відносно позивача за ч. 2 ст. 122 КУпАП, згідно якої останнього притягнуто до адміністративної відповідальності та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 425 грн. (а.с. 4). Як вбачається зі змісту позовної заяви та наданих у судовому засіданні пояснень позивача, останній зазначає, що не зважаючи на заперечення позивача, відповідач, скориставшись його юридичною необізнаністю та не роз'яснивши позивачу його прав, передбачених ст. 268 КУпАП, виніс і вручив позивачу постанову АА2 № 867482, відповідно до якої його визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП. При цьому, позивач зазначає, що у ч. 2 ст. 122 КУпАП не вказано порушення п. 19.1 Правил дорожнього руху. Так, відповідно до ч. 1 ст. 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи. При цьому, як вбачається з протоколу Серії АА2 № 922131 про адміністративне правопорушення від 07 листопада 2013 року, позивачу, окрім повідомлення про місце та час розгляду справи, також було роз'яснено його права та обов'язки, передбаченні ст. 63 Конституції України, ст. 268 КУпАП, про що свідчить особистий підпис позивача у зазначеному протоколі. Крім того, щодо посилань позивача на те, що порушення п. 19.1 Правил дорожнього руху не передбачає відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП, слід зазначити наступне. Так, відповідно до п. 19 Правил дорожнього руху у темну пору доби та в умовах недостатньої видимості незалежно від ступеня освітлення дороги, а також у тунелях на транспортному засобі, що рухається, повинні бути ввімкнені такі світлові пристрої: а) на всіх механічних транспортних засобах - фари ближнього (дальнього) світла; б) на мопедах (велосипедах) і гужових возах (санях) - фари або ліхтарі; в) на причепах та транспортних засобах, що буксируються, - габаритні ліхтарі. При цьому, положеннями ч. 2 ст. 122 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за порушення водіями транспортних засобів правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз'їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування водієм під час руху транспортного засобу засобами зв'язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди. Таким чином, суд вважає, що суть адміністративного правопорушення, викладеного у протоколі Серії АА2 № 922131 про адміністративне правопорушення від 07 листопада 2013 року та оскаржуваній постанові щодо порушень з боку позивача, відповідає складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП. Разом з тим, згідно зі ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності,

Результат розгляду: denied