Рішення адміністративного суду від 2014-01-30 00:00:00+02

Управління Пенсійного фонду України в Оратівському районі Вінницької області звернулося до Оратівського районного суду Вінницької області з позовом до [PERSON] про стягнення боргу з переплати пенсії. Постановою Оратівського районного суду Вінницької області від 04 грудня 2013 року в задоволенні адміністративного позову відмовлено в повному обсязі. Не погоджуючись із вказаною постановою суду першої інстанції, позивачем подано апеляційну скаргу з підстав невідповідності висновків суду обставинам справи, порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, у зв'язку з чим, апелянт просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. Сторони в судове засідання не з'явились, про дату, час і місце розгляду справи повідомлені належним чином. Позивач надав суду заяву про розгляд справи без участі представника управління Пенсійного фонду України в Оратівському районі Вінницької області, у якій зазначив, що доводи апеляційної скарги підтримує в повному обсязі. Відповідно до ч.4 ст.196 КАС України неприбуття у судове засідання сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про дату, час і місце апеляційного розгляду, не перешкоджає судовому розгляду справи. За таких обставин, а також враховуючи, що судом участь сторін в судовому засіданні не визнавалась обов'язковою, колегія суддів прийшла до висновку щодо можливості апеляційного розгляду справи в порядку письмового провадження у відповідності до пункту 2 частини 1 статті 197 КАС України. Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а постанова суду першої інстанції - скасуванню з наступних підстав. Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 198, пункту 4 частини 1 статті 202 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції суд апеляційної інстанції скасовує її та ухвалює нове рішення, якщо визнає, що судом першої інстанції порушено норми матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, а так само розгляд і вирішення справи неповноважним судом. З матеріалів справи встановлено, що спірні правовідносини, які виникли між сторонами в даній справі, повязані з відшкодуванням коштів, отриманих відповідачем внаслідок переплати пенсії. При цьому, позов ініційовано саме управлінням Пенсійного фонду України в Оратівському районі Вінницької області . Відповідно до ч. 2 ст. 18 КАС України окружним адміністративним судам підсудні адміністративні справи, у яких однією зі сторін є орган державної влади, інший державний орган, орган влади Автономної Республіки Крим, обласна рада, Київська або Севастопольська міська рада, їх посадова чи службова особа, крім випадків, передбачених цим Кодексом, та крім справ з приводу їхніх рішень, дій чи бездіяльності у справах про адміністративні проступки та справ, які підсудні місцевим загальним судам як адміністративним судам. Позивачем у справі є орган державної влади, у звязку з чим за правилами, передбаченими ч. 2 ст. 18 КАС України, дана справа підлягає розгляду окружним адміністративним судом. Застосування судом першої інстанції до даного спору положень п. 4 ч. 1 ст. 18 КАС України, за якими місцевим загальним судам як адміністративним підсудні справи з приводу обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, є невірним, так як зазначені вимоги про підсудність стосуються адміністративних справ за зверненням фізичних осіб до субєкта владних повноважень, а не навпаки, що має місце у даному спорі. Оскільки місцевий загальний суд першої інстанції розглянув дану справу по суті з порушенням правил предметної підсудності, колегія суддів апеляційного суду вважає, що оскаржувана постанова прийнята неповноважним судом, наслідком чого є її безумовне скасування з ухваленням нового рішення. Стосовно вирішення справи по суті, перевіряючи законність та обґрунтованість позовних вимог позивача, колегія суддів дійшла висновку, що слід відмовити у задоволенні позовних вимог, виходячи з наступного. Колегією суддів встановлено, що 06 жовтня 2011 року [PERSON] звернувся до управління Пенсійного фонду України в Оратівському районі Вінницької області з заявою про призначення пенсії. 14 жовтня 2011 року [PERSON] призначена пенсія за віком на підставі Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» № 1058-VI від 09.07.2003 року, з дати набрання ним права на пенсію за віком, а саме з 11 липня 2011 року. Відповідно до трудової книжки [PERSON] загальний стаж роботи становить 35 років 1 місяць 26 днів. За понаднормовий стаж 10 років [PERSON] призначено доплату у розмірі 76,10 грн. Законом України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» №3668-VI від 08.07.2011 року, який набрав чинності з 01.10.2011 року, до ст.28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування » № 1058- VI від 09.07.2003 року , згідно з якою розмір пенсії за віком у наявності у чоловіків 35 років страхового стажу встановлюється в розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність , визначеного законом. За кожний повний рік страхового стажу понад 35 років чоловікам і 30 років жінкам пенсія за віком збільшується на 1 відсоток розміру пенсії, обчисленої відповідно до ст. 27 цього Закону, але не більш як на 1 відсоток мінімального розміру пенсії за віком. Відповідно до протоколу від 10 липня 2013 року номер О/Р 120718 переплата пенсії [PERSON] становить 1874,85 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 50 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду чи в судовому порядку. Частиною першою статті 103 Закону України «Про пенсійне забезпечення» встановлено, що суми пенсії, надміру виплачені пенсіонерові внаслідок зловживань з його боку (в результаті подання документів з явно неправильними відомостями, неподання відомостей про зміни у складі членів сім'ї тощо), стягуються на підставі рішень органу, що призначає пенсії. Механізм повернення коштів, надміру виплачених за призначеними пенсіями, регулюється Порядком відшкодування коштів, надміру виплачених за призначеними пенсіями, та списання сум переплат пенсій та грошової допомоги, що є безнадійними до стягнення, затвердженим Постановою правління Пенсійного фонду України від 21 березня 2003 року № 6-4. За змістом пункту 3 цього Порядку повернення коштів проводиться відповідно до статті 103 Закону України «Про пенсійне забезпечення» у випадках виявлення подання громадянами недостовірних відомостей про заробітну плату чи інший дохід, стаж роботи, несвоєчасного подання відомостей про зміну у складі сім'ї тощо. Колегія суддів апеляційної інстанції проаналізувавши вищевказані норми законодавства дійшла висновку, що механізм повернення надмірно сплачених сум пенсій передбачає стягнення зазначених сум лише у випадку, якщо така надмірна сплата відбулась з вини пенсіонера, а саме через зловживання зокрема у випадку надання недостовірної інформації або взагалі ненадання відповідної інформації. Отже позивачем не обґрунтовано та не доведено існування зазначених вище обставин, які відповідно до законодавства є підставами для стягнення надмірно сплаченої суми пенсії. Відповідно до ч.1 ст.71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. Таким чином колегія суддів дійшла обґрунтованих висновків про безпідставність заявлених позовних вимог, оскільки позивачем не доведено обставин, які згідно до законодавства є підставами для повернення надмірно сплачених сум пенсій. Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 198, пункту 4 частини 1 статті 202 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції суд апеляційної інстанції скасовує її та ухвалює нове рішення, якщо визнає, що судом першої інстанції порушено норми матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання, а так само розгляд і вирішення справи неповноважним судом.

Результат розгляду: partial