Рішення адміністративного суду від 2014-03-14 00:00:00+02

Прокурор м. Кіровограда (в подальшому - прокурор), діючи в інтересах держави, уповноваженим органом якої виступає Кіровоградська об'єднана державна податкова інспекція Головного управління Міндоходів у Кіровоградській області ( в подальшому - Кіровоградська ОДПІ ГУ Міндоходів у Кіровоградській області або позивач), звернувся в суд з адміністративним позовом до обласного комунального виробничого підприємства "Дніпро-Кіровоград" (в подальшому ОКВП "Дніпро-Кіровоград" або відповідач), в якому просить стягнути з відповідача кошти за податковим боргом у розмірі 1 343 819 грн. Заявлені позовні вимоги обґрунтовано тим, що у відповідача наявний податковий борг по самостійно визначених зобов'язаннях з податку на додану вартість у розмірі 1 343 819 грн. Відповідачу направлялись вимоги про сплату боргу, однак зазначені дії не призвели до погашення заборгованості. Представник відповідача у письмових запереченнях просив у задоволенні адміністративного позову відмовити, пославшись на те, що ОКВП "Дніпро-Кіровоград" є комунальним підприємством, а тому відповідно до ст. 96 Податкового кодексу України, примусовому погашенню податкового боргу підлягає виключно майно, яке внесено в податкову заставу в порядку визначеному вказаною нормою. Прокурор в судове засідання не з'явився, надавши клопотання про розгляд справи в порядку письмового провадження (а.с. 55). Представник позивача в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, надавши заперечення на позовну заяву. У відповідності до п. 2 ч. 1 ст. 41 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності осіб, які беруть участь у справі (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Враховуючи викладене, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню повністю з наступних підстав. Пунктом 2 статті 121 Конституції України, частиною 2 статті 60 КАС України передбачено, що прокурор забезпечує представництво інтересів держави в суді у випадках передбачених законом. Статтею 36-1 Закону України „Про прокуратуру" визначено, що представництво прокуратурою інтересів громадянина або держави в суді полягає у здійсненні прокурорами від імені держави процесуальних та інших дій, спрямованих на захист у суді інтересів громадянина або держави у випадках, передбачених законом. Підставою представництва у суді інтересів держави є наявність порушень або загрози порушень економічних, політичних та інших державних інтересів внаслідок протиправних дій (бездіяльності) фізичних або юридичних осіб, що вчиняються у відносинах між ними або з державою. Підставою звернення прокурора до суду з даним позовом стало завдання шкоди економічним інтересам держави, що виявилось у порушенні податкового законодавства та недоотриманні коштів Державним бюджетом України. Згідно п.п. 20.1.34 п. 20.1 ст. 20 Податкового кодексу України контролюючі органи мають право звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, що обслуговують такого платника податків, на суму податкового боргу або його частини. У відповідності до пп. 14.1.175 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України податковий борг - сума узгодженого грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання. Відповідно до п. 57.1 ст.57 ПК України, платник податків зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно п. 59.1. ст. 59 ПК України у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, орган державної податкової служби надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення. Відповідно до п. 95.2. ст. 95. ПК України стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 60 календарних днів з дня надіслання такому платнику податкової вимоги. Згідно п. 95.3. ст. 95. ПК України стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини. Судом встановлено, що відповідача зареєстровано, як юридичну особу (а.с. 9) та взято на податковий облік позивача. У податковій декларації з податку на додану вартість, відповідачем самостійно визначені податкові зобов'язання за грудень 2013 року розмірі 1 343 819 грн. (а.с. 10-11). Відповідно до п. 54.1 ст. 54 ПК України платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов'язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов'язання та/або пені вважається узгодженою. Таким чином, заборгованість відповідача з податку на додану вартість, за грудень 2013 року у розмірі 1 343 819 грн. є узгодженою. Представнику відповідача були вручені податкові вимоги (а.с. 7-8). Відповідно до п. 59.5. ст. 59 Податкового кодексу України у разі коли у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується, погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що виник після надіслання (вручення) податкової вимоги. Враховуючи, що зазначені податкові вимоги не відкликані, сума податкового боргу збільшилась, а тому вони є чинними. Щодо позиції представника відповідача про неможливість стягнення коштів за податковим боргом, так як ОКВП "Дніпро-Кіровоград" є комунальним підприємством, а тому відповідно до ст. 96 Податкового кодексу України, примусовому погашенню податкового боргу підлягає виключно майно, яке внесено в податкову заставу, то суд виходить з наступного. Особливості погашення податкового боргу комунальних підприємств визначені в статті 96 Податкового кодексу України, яка застосовується лише за умови, якщо сума коштів, отримана від продажу внесеного в податкову заставу майна комунального підприємства, не покриває суму його податкового боргу і витрат, пов'язаних з організацією та проведенням публічних торгів, або у разі відсутності у такого боржника власного майна, що відповідно до законодавства України може бути внесено в податкову заставу та відчужено. В цьому випадку, контролюючий орган зобов'язаний звернутися до органу місцевого самоврядування чи органу виконавчої влади, до сфери управління якого належить майно такого платника податків, з поданням щодо прийняття рішення про: виділення коштів місцевого бюджету на сплату податкового боргу такого платника податків. Рішення про фінансування таких витрат розглядається на найближчій сесії відповідної ради; затвердження плану досудової санації такого платника податків, який передбачає погашення його податкового боргу; ліквідацію такого платника податків та призначення ліквідаційної комісії; прийняття сесією відповідної ради рішення щодо порушення справи про банкрутство платника податків. Порядок продажу майна, що перебуває у податковій заставі, встановлений в ст.95 ПК України, і вказана норма не містить будь-яких виключень щодо її застосування до комунальних підприємств, які мають податковий борг. Відповідно до п.95.1 ст.95 ПК України контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі. Стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 60 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги (п.95.2 ст.95 ПК України). Відповідно до п.95.3 ст.95 ПК України стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючому органу, у розмірі суми податкового боргу або його частини. З огляду на викладене, суд вважає безпідставним твердження представника відповідача щодо порушення позивачем порядку чтягнення податкового боргу визначеного ст. 95 Податкового кодексу України. Таким чином, суд дійшов висновку, що у відповідача наявний податковий борг з податку на додану вартість у розмірі - 1 343 819 грн., який підлягає стягненню. Згідно ч.4 ст.94 КАС України, у справах, в яких позивачем є суб'єкт владних повноважень, а відповідачем - фізична чи юридична особа, судові витрати, здійсненні позивачем, з відповідача не стягуються.

Результат розгляду: granted