Рішення адміністративного суду від 2014-03-11 00:00:00+02

14 лютого 2014 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до Жовтневого відділу державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору,- [PERSON], в якому просить визнати дії Жовтневого відділу державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції з запису про батька [PERSON] в актовому записі про народження за № 1386 від 23 жовтня 2012 року [PERSON], який народився [INFO] року - протиправними; зобов'язати Жовтневий відділ державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції виключити відомості про [PERSON] з актового запису № 1386 від 23 жовтня 2012 року про народження дитини [PERSON]. В обґрунтування позову позивач зазначив, що рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 18 травня 2010 р. між позивачем та [PERSON] було розірвано шлюб. Законної сили рішення набуло 29 травня 2010 року. З вказаним рішенням [PERSON] до Жовтневого відділу РАЦС звернулася лише у 2012 році, а 17 жовтня 2012 року відповідачем було зареєстровано розірвання шлюбу між позивачем та третьою особою. [INFO] року у [PERSON] народилася дитина. Жовтневим відділом РАЦС батьком дитини було записано [PERSON]. Позивач вважає, що запис було внесено незаконно у зв'язку з тим, що на момент народження дитини, а також за 10 місяців до її народження шлюб між позивачем та [PERSON] було розірвано. В судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги підтримали. Представник відповідача в судове засідання не прибув, надав до суду письмові заперечення проти позову та просив розглянути справу без його участі. В письмових запереченнях представник відповідача повідомив, що державна реєстрація народження [INFO] р. [PERSON] була здійснена [PERSON] особисто 23.10.2012 року. Оскільки до народження дитини після припинення шлюбу минуло більше двох років, відомості про батька дитини записані на підставі ч. 1 ст. 135 Сімейного кодексу України на підставі заяви матері №101 від 23.10.2012 р. Отже, державна реєстрація народження [PERSON] була здійснена відповідачем виключно в межах своєї компетенції та з дотриманням чинного законодавства України. Представник третьої особи проти позову заперечував. Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши чинне законодавство, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позову, виходячи з наступного. Судом встановлено, що [PERSON] зареєструвала розірвання шлюбу 17.10.2012 року в Жовтневому відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції, актовий запис № 181, на підставі рішення про розірвання шлюбу Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 18.05.2010 року. Після державної реєстрації розірвання шлюбу третя особа залишила собі прізвище, яке вона обрала після державної реєстрації шлюбу - [PERSON]. Рішення суду про розірвання шлюбу набуло законної чинності 01.06.2010 року. Відповідно ч. 2 ст. 114 Сімейного кодексу України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Громадянка [PERSON] народила дитину [INFO] року. З моменту припинення шлюбу до моменту народження дитини минуло 2 роки та 4 місяці. Відповідно до ч.1 ст. 125 Сімейного кодексу України якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від матері визначається на підставі документа закладу охорони здоров'я про народження нею дитини. Згідно ч.2 ст. 125 Сімейного кодексу України якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається за заявою матері та батька дитини. Питання визначення походження дитини регулюється гл.12 Сімейного кодексу. Якщо мати дитини не перебуває в шлюбі та немає спільної заяви матері та батька дитини про визнання батьківства, то походження дитини від батька регулюється ст. 135 Сімейного кодексу України. Частиною 1 ст. 135 Сімейного кодексу України встановлено, що при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім'я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою. Відповідно до п. 12-в гл. 1 розділу III Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України 18.10.2000 р. № 52/5 (у редакції наказу Міністерства юстиції України 24.12.2010 №3307/5), одночасно із заявою про державну реєстрацію народження подаються документ, який є підставою для внесення відомостей про батька дитини (свідоцтво про шлюб, спільна заява матері та батька дитини, заява матері). Відповідно ч.1 п.18 гл. 1 розділу III вищезазначених Правил якщо мати дитини не перебуває у шлюбі та немає спільної заяви батьків, прізвище та громадянство батька дитини зазначається за прізвищем та громадянством матері, а власне ім'я та по батькові - за вказівкою матері у заяві про державну реєстрацію народження відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України. Державна реєстрація народження [PERSON], [INFO], була здійснена [PERSON] особисто 23.10.2012 року. Оскільки до народження дитини після припинення шлюбу минуло більше 2-х років, відомості про батька дитини записані на підставі ч.1 ст. 135 Сімейного кодексу України на підставі заяви матері № 101 від 23.10.2012 року. В актовому записі про народження № 1386 від 23.10.2012 року в графі №17 «Підстава запису відомостей про батька» зазначено - «Заява матері № 101 від 23.10.2012 року». Після державної реєстрації народження разом із свідоцтвом про народження дитини громадянка [PERSON] отримала витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян для виплати допомоги в зв'язку з народженням дитини та витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про реєстрацію народження згідно статті 135 Сімейного кодексу України для призначення допомоги на дітей одиноким матерям, про що свідчать її підписи в актовому запису про народження дитини. Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Враховуючи вищезазначене, суд приходить до висновку, що державна реєстрація народження [PERSON], [INFO], була здійснення Жовтневим відділом державної реєстрації актів цивільного стану Реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції виключно в межах своєї компетенції та з дотриманням Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» від 01.07.2010 року, Сімейного кодексу України, Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні. У зв'язку з цим суд не вбачає законних підстав для задоволення адміністративного позову.

Результат розгляду: denied