Рішення адміністративного суду від 2014-03-14 00:00:00+02

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до інспектора Нікопольського взводу ДПС ДАІ Нікопольського МВ підпорядкованого УДАЇ ГУМВС України в Дніпропетровській області прапорщика міліції Бондар Олега Івановича, де просить скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення від 14.06.2013 року про притягнення його до адміністративної відповідальності та закрити провадження по справі. В обґрунтування своїх вимог посилається на наступні обставини. 15.07.2013 року він отримав листа з Нікопольського взводу ДПС ДАІ, у якому містилась Постанова в справі про адміністративне правопорушення від 14.06.2013 року, протокол про адміністративне правопорушення та супроводжувальний лист. З документів він дізнався, що на нього накладено адміністративне стягнення за правопорушення, передбачене ч.1 ст.126 КУпАП України за те, що він, керуючи транспортним засобом, не пред"явив для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб Хюндай [NUMBER]. Для нього це стало шоком, бо ніхто 14.06.2013 року ніякого штрафу йому не виписував. Крім того, його ніхто навіть не зупиняв. Тому вважає Постанову в справі про адміністративне правопорушення незаконною та такою, що підлягає скасуванню. У судовому засіданні позивач свої позовні вимоги підтримав в повному обсязі і додатково суду пояснив, що в нього просто неприязні відносини з інспектором. Просить суд скасувати постанову та закрити провадження по справі. Представник позивача в судовому засіданні 23.01.2014 року позовні вимоги свого довірителя підтримав і суду пояснив, що вони вважають оскаржуваний протокол фіктивним. Працівники ДАІ могли проводити водія з машиною на штрафплощадку, в них є для цього всі повноваження. В [PERSON] не дуже гарні відносини з жильцями будинку і хтось з них подзвонив своєму знайомому інспектору ДАІ, який і склав на його довірителі протокол. А події взагалі не було. В судове засідання 03.03.2014 та 12.03.2014 року представник позивача не прибув. Його неявка не перешкоджає суду розглянути справу, тим більше, що свої пояснення він вже в судовому засіданні надав. Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги не визнав. Суду пояснив, що під час несення служби 14.06.2013 року ним була отримана вказівка від чергового відділу про виїзд за адресою, який повідомив його про те, що автомобіль Хюндай заїхав в двір і ледве не подавив людей, бо був п"яний. Вони поїхали за вказівкою у вказаний черговим двір. [PERSON] стояв поруч з машиною Хюндай. Біля нього стояло 6 чи 7 осіб, які не давали йому піти. Підійшовши до правопорушника [PERSON], відчув від нього різкий запах алкоголю. Крім того, його поведінка теж була неадекватна. Впевнений, що позивач був в стані алкогольного сп"яніння. Він не реагував ні на які зауваження. Люди у дворі говорили, що він заїхав у двір на великій швидкості і ледве когось не задавив. Вони посадили [PERSON] в патрульну машину і запропонували надати документи водія та на автомобіль. Він відмовився це зробити. Тому склали протокол, який він також відмовився підписувати. [PERSON] також відмовився й від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп"яніння. Тому було складено відносно нього й другий протокол. Протоколи складались в патрульному автомобілі, дверцята якого були відчинені. Поруч на лавочці сиділи жильці будинків з цього двору. В чергову частину порушника не доставили, бо вважали достатнім складення протоколів в присутності свідків. Особу встановили зі слів сусідів [PERSON], люди підтвердили, що це він. Тому просить в позовних вимогах відмовити в повному обсязі. Вислухавши пояснення сторін, свідка, з'ясувавши обставини справи та перевіривши докази, якими позивач обґрунтував свої позовні вимоги, вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Згідно ч.1 ст.293 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді скарги на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обґрунтованість винесеної постанови. Як встановлено судом, 14.06.2013 року на позивача [PERSON] було складено протокол АБ2 № 930174 за правопорушення, передбачене ч.1 ст.126 КЗпП України. В даному протоколі зазначено, що 14.06.2013 року, о 19.30 год., в м.Нікополі по вул.Шевченко, 42 водій автомобіля Хюндай н/з [NUMBER] [PERSON] не передав для перевірки працівникові ДАІ посвідчення водія та реєстраційних документів на автомобіль. За дане правопорушення, відповідно постанови про адміністративне правопорушення серії АА2 № 177529, на [PERSON] було накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 425 грн. Доводи позивача про те, що він не був в даний день і час в дворі будинку № 42 по вул.Шевченко в м.Нікополі і не знає про складення на нього протоколу, не можуть бути прийняті судом, оскільки спростовуються поясненнями свідків [PERSON], [PERSON] та [PERSON], наданими до суду відповідачем. Крім того, свідок [PERSON] була допитана в судовому засіданні і пояснила, що позивача знає як мешканця сусіднього будинку. Його дружина іноді приходила в гості до її доньки. День 14.06.2013 року добре запам"ятала, бо у дворі гуляла зі своїм онуком. Їх у дворі було багато. [PERSON] в"їхав у двір на великій швидкості. Вони закричали на нього, бо на дорозі гуляли їх діти та онуки. [PERSON] виліз з машини з пластиковим бокалом в руці. Вони почали обурюватись. Він здав назад, бо треба було дати дорогу іншій машині, і ледве не задавив [PERSON]. Її мати викликала міліцію. Інспектори ДАІ, що приїхали за викликом, сказали [PERSON], щоб він надав їм свої документи. А він відповів, що нічого надавати не буде. Це чула на власні вуха. Однак, не пам"ятає, чи якісь конкретні документи просили в [PERSON] працівники ДАІ, чи просто документи, бо пройшло досить часу. Працівників ДАІ було двоє. З [PERSON] працівники ДАІ розмовляли в машині, а вони сиділи на лавочці поруч із машиною. Вона підписала пояснення, де вказала, що [PERSON] був п"яний, бо він таким і був, і те, що він ледве не задавив дівчину, і те, що він відмовився надати документи на вимогу працівників ДАІ. А крім того, в неї на очах [PERSON] кинув ключі від машини на землю. А в протоколі підписалась мати дівчини, яку [PERSON] ледве не збив, і ще одна сусідка. Суд не може прийняти до уваги як доказ відсутності позивача на місці події 14.06.2013 року постанову судді Нікопольського міськрайонного суду від 26.07.2013 року, якою провадження по справі за правопорушення, вчинене [PERSON] за ч.1 ст.130 КЗпП було закрито за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення. Оскільки в даній постанові не міститься жодного слова про те, що судом встановлено, що [PERSON] не був під час описаних вище подій у дворі будинку № 42 по вул.Шевченко і що протокол було складено у його відсутність. В постанові лише зазначено, що саме [PERSON] стверджує, що відсутність підпису на протоколі є доказом його відсутності на місці події взагалі. З даним твердженням суд не може погодитись, оскільки невизнання події правопорушення це форма захисту порушника, а інших доказів, які б підтвердили його відсутність під час складення протоколу та оскаржуваної постанови, позивачем надано не було. Жодний свідок не підтвердив того факту, що [PERSON] в дворі будинку № 42 по вул.Шевченко в м.Нікополі о 19.30 год. 14.06.2013 року не було. Свідок [PERSON], якого було опитано суддею Поліщуком Р.А. в судовому засіданні 26.07.2013 року, підтвердив лише той факт, що [PERSON] вже, як два роки, закодований і не вживає алкогольні напої. За таких обставин суд вважає, що наявність в діях позивача складу адміністративного правопорушення за ч.1 ст.126 КЗпП України доведено належним чином. Тому суд, оцінюючи зібрані у справі докази, вважає за необхідне в задоволенні позовних вимог [PERSON] відмовити в повному обсязі.

Результат розгляду: denied