Рішення адміністративного суду від 2014-01-20 00:00:00+02

Товариство з обмеженою відповідальністю «САВ-ДІСТРИБЬЮШН» (далі - ТОВ «САВ-ДІСТРИБЬЮШН», позивач) звернулося до суду з позовом до Інспекції з питань захисту прав споживачів у Донецькій області (далі - Держспоживінспекція, відповідач) про визнання незаконним (протиправним) та скасувати наказ від 07.11.2013 року № 568 в частині проведення перевірки магазину «Фокстрот», розташованого за адресою: м. Донецьк, пр. Київський, буд. 5, визнання протиправними (незаконними) дії з проведення позапланової виїзної перевірки, визнання незаконним та скасування рішення про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів від 22.11.2013 року № 02/196, визнання незаконною та скасування постанови про накладення штрафних санкцій від 18.11.2013 року № 221р. Від представника позивача через канцелярію суду 20 січня 2014 року надійшла заява про уточнення позовних вимог, відповідно до якої, позивач просить скасувати наказ № 568 від 07.11.2013 року «Про проведення перевірки» в частині проведення перевірки магазину «Фокстрот» ТОВ «САВ-ДІСТРІБЬЮШН», розташованого за адресою: м. Донецьк, пр. Київський, буд. 5, визнання протиправними дій представників Держспоживінспекції по проведенню позапланової виїзної перевірки магазину «Фокстрот» ТОВ «САВ-ДІСТРІБЬЮШН», визнання незаконним та скасування рішення про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів від 22.11.2013 року № 02/196, визнання незаконним та скасування постанови про накладення штрафних санкцій від 18.11.2013 року № 221р. Ухвалою від 09 січня 2014 року відмовлено позивачу у задоволенні клопотання про забезпечення позову. Позовні вимоги мотивовані тим, що перевірка магазину «Фокстрот» проведена відповідачем незаконно та безпідставно, при цьому позивач здійснював господарську діяльність у відповідності до норм діючого законодавства, встановлені перевіркою порушення є непідтвердженими, а отже позивач просить у судовому порядку визнати протиправними дії із проведення перевірки, скасувати наказ на проведення перевірки, рішення про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів та постанову про накладення штрафних санкцій. Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив задовольнити у повному обсязі. Відповідачем позовні вимоги не визнані, в матеріалах справи наявні заперечення на позов у яких зазначено про безпідставність заявлених позовних вимог. Заперечення обґрунтовані тим, що відповідачем проведено перевірку в межах компетенції та з дотриманням вимог законодавчих норм. За введення позивачем в обіг продукції, яка не відповідає встановленим вимогам (відсутність Національного знаку відповідності) та розповсюдження продукції щодо якої неналежно застосовано Національний знак відповідності, до позивача було застосовано штрафну санкцію. Водночас, оскільки позивач привів у відповідність продукцію, то рішенням Держспоживінспекції від 19.12.2013 року № 02/228 було скасоване спірне рішення про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів від 22.11.2013 року № 02/196. На підставі викладеного, відповідач просить суд відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог. Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення представників сторін, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне. Відповідно до Свідоцтва про державну реєстрацію юридичної особи серії А01 № 456852 товариство з обмеженою відповідальністю «САВ-ДІСТРІБЬЮШН» зареєстроване як юридична особа Шевченківською районною у місті Києві державною адміністрацією 06.12.2007 року, ідентифікаційний код - 35625082, місцезнаходження - 04119, м. Київ, вул. Дорогожицька, буд.1 (а.с. 35). Згідно з довідкою з Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України (ЄДРПОУ) серії АА № 633552 ТОВ «САВ-ДІСТРІБЬЮШН» має право на здійснення наступних видів діяльності за КВЕД-2010 (класифікація видів економічної діяльності): «47.43 Роздрібна торгівля в спеціалізованих магазинах електронною апаратурою побутового призначення для приймання, записування, відтворення звуку й зображення», «46.43 Оптова торгівля побутовими електротоварами й електронною апаратурою побутового призначення для приймання, записування, відтворювання звуку й зображення», 46.49 «Оптова торгівля іншими товарами господарського призначення», «46.52 Оптова торгівля електронним і телекомунікаційним устаткуванням, деталями до нього», «46.90 Неспеціалізована оптова торгівля», «47.29 Роздрібна торгівля іншими продуктами харчування в спеціалізованих магазинах». З наявних у справі письмових доказів та пояснень представників сторін судом встановлено, що на підставі наказу від 07.11.2013 року № 568 «Про проведення перевірки», направлення від 07.11.2013 року № 02/323 на проведення перевірки та згоди Держспоживінспекції України від 05.11.2013 року № 5090-2-7/6, Інспекцією з питань захисту прав споживачів у Донецькій області в період з 07.11.2013 року по 08.11.2013 року проведено позапланову виїзну перевірку магазину «Фокстрот» ТОВ «САВ-ДІСТРІБЬЮШН» за адресою: м. Донецьк, пр. Київський, буд. 5, а саме: перевірку безпеки електричного та електронного обладнання та приладів, що працюють на газоподібному паливі, про що складений акт перевірки характеристик продукції № 02/245 від 08.11.2013 року (надалі - Акт перевірки, а.с. 18-23). Як слідує з матеріалів справи, зазначена позапланова перевірка магазину «Фокстрот», у тому числі, розташованого в будинку 5 по пр. Київський у м. Донецьку, була проведена за погодженням з Держспоживінспекцією України згідно з отриманим листом Генеральної прокуратури України від 21.10.2013 року № 07/1/3-16314-13 та зверненням народного депутата України [PERSON] (а.с. 17). Так, Держспоживінспекція України листом від 05.11.2013 року за № 5090-2-7/6 доручила територіальним органам Держспоживінспекції України здійснити позапланові заходи з перевірки продукції, яка реалізується у торгівельній мережі магазинів побутової техніки «Фокстрот» на дотримання вимог законодавства у сфері здійснення державного ринкового нагляду та захисту прав споживачів (а.с. 17). До переліку магазинів, які необхідно перевірити включено в тому числі магазин «Фокстрот» ТОВ «САВ-ДІСТРІБЬЮШН», що розташований за адресою: м. Донецьк, пр. Київський, 5. Проведеною перевіркою були встановлені факти розповсюдження продукції: - на якій відсутній Національний знак відповідності, - щодо якої неналежно застосовано Національний знак відповідності, - без інформації, передбаченої вимогами технічних регламентів. За наслідками цієї перевірки відповідачем складено протокол від 08.11.2013 року №02/216П про виявлене порушення вимог статті 44 Закону України «Про державний нагляд і контроль нехарчової продукції» (а.с. 24), а також прийняте рішення про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів від 22 листопада 2013 року № 02/196. На підставі виявлених порушень, відповідачем винесено постанову від 18.11.2013 року № 221р, якою за порушення позивачем вимог пункту 1 частини 2 статті 44 Закону України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції» (введення в обіг продукції, яка не відповідає встановленим вимогам, у тому числі нанесення Національного знака відповідності на продукцію, що не відповідає вимогам технічних регламентів), пунктів 1, 2 частини 3 цієї статті (розповсюдження продукції, на якій відсутній Національний знак відповідності, якщо його нанесення на продукцію передбачено технічним регламентом на відповідний вид продукції; розповсюдження продукції, щодо якої неналежне застосовано Національний знак відповідності, якщо його нанесення на продукцію передбачено технічним регламентом на відповідний вид продукції) до позивача застосовано штрафні санкції у розмірі 1900 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в сумі 32300,00 грн. (а.с. 29). Як слідує з позову та наданих представником позивача пояснень у судовому засіданні, позивач не вважає лист Держспоживінспекції України від 05.11.2013 року № 5090-2-7/6 «Щодо проведений позапланових заходів» згодою на проведення позапланового заходу, оскільки даний лист не відповідає формі, яка затверджена наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 07.03.2012 року № 310. А тому наказ від 07.11.2013 року № 568 в частині проведення перевірки магазину «Фокстрот», розташованого за адресою: м. Донецьк, пр. Київський, буд. 5 - є неправомірним, оскільки виданий відповідачем без згоди з Держспоживінспекції України. Також, на думку позивача, дії відповідача з проведення перевірки магазину «Фокстрот» теж є неправомірними, оскільки фактично підставою для її проведення виступило звернення народного депутата [PERSON], але однією з підстав для здійснення позапланових заходів, яке передбачене чинним законодавством, є таке як звернення фізичних осіб та юридичних осіб про порушення суб'єктом господарювання вимог законодавства. Отже, на думку позивача за таких обставин були відсутні законні підстави для проведення перевірки. При цьому, як зазначив позивач, цією перевіркою перевірялися питання, які не були вказані у зверненні [PERSON], що також суперечить нормам чинного законодавства. Позивач, крім того, вважає, що відповідачем безпідставно застосовані заходи щодо прийняття рішення про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів від 22.11.2013 року № 02/196, оскільки законодавчо передбачено, що обґрунтованість вжиття органом державного нагляду (контролю) заходів реагування має бути підтверджена судом. Проте відповідач не звертався до суду з відповідним позовом. Щодо прийнятої відповідачем постанови про накладення штрафних санкцій від 18.11.2013 року № 221р позивач у ході судового розгляду справи зазначав, також вважає цю постанову незаконною, оскільки вона (постанова) прийнята за порушення, які позивачем не вчинялися. Отже позивач не погоджується з правовими підставами відповідача на проведення позапланової перевірки та застосованими до нього під час проведення перевірки заходами (вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів та застосування штрафних санкцій). 1. Щодо позовних вимог в частині визнання незаконним (протиправним) та скасування наказу від 07.11.2013 року № 568 в частині проведення перевірки магазину «Фокстрот», розташованого за адресою: м. Донецьк, пр. Київський, буд. 5 та визнання протиправними (незаконними) дій з проведення позапланової виїзної перевірки суд виходить з такого. Судом встановлено, що 11 жовтня 2013 року народний депутат України [PERSON] звернувся до Генерального прокурора України листом за вих. № 216-х, в якому просив вжити заходи прокурорського реагування для припинення порушень прав споживачів та здійснити перевірку торгової мережі магазинів побутової техніки «Фокстрот» на предмет продажу контрафактної продукції та товарів, які не сертифіковані (заборонені для продажу) в Україні (а.с. 16). Звернення [PERSON] від 11.10.2013 року листом Генеральної прокуратури України від 21.10.2013 року було направлено в межах компетенції голові Державної інспекції України з питань захисту прав споживачів. Як слідує з листа Державної інспекції України з питань захисту прав споживачів від 05.11.2013 року за № 5090-2-7/6, територіальним органам Держспоживінспекції України доручено здійснити позапланові заходи з перевірки продукції, яка реалізується у торгівельній мережі магазинів побутової техніки «Фокстрот» на дотримання вимог законодавства у сфері здійснення державного ринкового нагляду та захисту прав споживачів (а.с. 17). До переліку магазинів, які необхідно перевірити, включено в тому числі магазин «Фокстрот» по проспекту Київському, 5 у м. Донецьку. Таким чином, Держспоживінспекцією у Донецькій області були видані: наказ від 07.11.2013 року № 568 «Про проведення перевірки», та направлення від 07.11.2013 року № 02/323, в якому зазначено, що підставою проведення перевірки є згода Держспоживінспекції України від 05.11.2013 року № 5090-2-7/6. Разом з тим, позивач не вважає лист Держспоживінспекції України від 05.11.2013 року № 5090-2-7/6 згодою на проведення позапланової перевірки магазину «Фокстрот», оскільки цей лист не відповідає встановленій формі згідно з наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 07.03.2012 року № 310. Отже, як вказує позивач, відповідач не отримав від Держспоживінспекції України згоду на проведення позапланової перевірки магазину «Фокстрот», а тому не мав права на проведення цієї перевірки. Судом не приймаються наведені вище доводи представника позивача з огляду на наступне. Відносини, пов'язані зі здійсненням державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності регулюються Законом України від 05.04.2007 року № 877-V «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» (надалі - Закон № 877). Відповідно до вимог статті 6 цього Закону підставами для здійснення позапланових заходів є: подання суб'єктом господарювання письмової заяви до відповідного органу державного нагляду (контролю) про здійснення заходу державного нагляду (контролю) за його бажанням; виявлення та підтвердження недостовірності даних, заявлених у документах обов'язкової звітності, поданих суб'єктом господарювання; перевірка виконання суб'єктом господарювання приписів, розпоряджень або інших розпорядчих документів щодо усунення порушень вимог законодавства, виданих за результатами проведення планових заходів органом державного нагляду (контролю); звернення фізичних та юридичних осіб про порушення суб'єктом господарювання вимог законодавства. Позаплановий захід у цьому разі здійснюється тільки за наявності згоди центрального органу виконавчої влади на його проведення; неподання у встановлений термін суб'єктом господарювання документів обов'язкової звітності без поважних причин, а також письмових пояснень про причини, які перешкоджали поданню таких документів; настання аварії, смерті потерпілого внаслідок нещасного випадку або професійного захворювання, що було пов'язано з діяльністю суб'єкта господарювання. Під час проведення позапланового заходу з'ясовуються лише ті питання, необхідність перевірки яких стала підставою для здійснення цього заходу, з обов'язковим зазначенням цих питань у посвідченні (направленні) на проведення державного нагляду (контролю). Проведення позапланових заходів з інших підстав, крім передбачених цією статтею, забороняється, якщо інше не передбачається законом або міжнародним договором України, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України. Суб'єкт господарювання повинен ознайомитися з підставою проведення позапланового заходу з наданням йому копії відповідного документа. Строк здійснення позапланового заходу не може перевищувати десяти робочих днів, а щодо суб'єктів малого підприємництва - двох робочих днів, якщо інше не передбачено законом. Продовження строку здійснення позапланового заходу не допускається. Судом встановлено, що визначальною підставою для проведення позапланової перевірки позивача виступило звернення [PERSON], що відповідає вимозі абзацу четвертого частини першої статті 6 Закону № 877, яким передбачено, що звернення фізичних та юридичних осіб про порушення суб'єктом господарювання вимог законодавства є підставою для здійснення позапланових заходів, а тому суд не вбачає з боку відповідача порушень чинного законодавства щодо державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності в цієї частині. Стосовно зауваження позивача до листа Держспоживінспекції від 05.11.2013 року № 5090-2-7/6, яке на його думку не є згодою, то суд зазначає наступне. Форма Згоди на проведення позапланових заходів зі здійснення державного контролю, затверджена до Порядку проведення перевірок у суб'єктів господарювання сфери торгівлі і послуг, у тому числі ресторанного господарства, якості продукції, додержання обов'язкових вимог щодо безпеки продукції, а також додержання правил торгівлі та надання послуг, затвердженому наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 07.03.2012 року № 310 та зареєстрованому в Міністерстві юстиції України 11 травня 2012 року за № 743/21056 (надалі - Порядок № 310). Як слідує з пункту 1.1 розділу І «Загальні положення» цього Порядку, цей Порядок визначає механізм здійснення державного контролю посадовими особами Державної інспекції України з питань захисту прав споживачів (далі - Держспоживінспекція України) та її територіальних органів за додержанням законодавства про захист прав споживачів суб'єктами господарювання сфери торгівлі і послуг, у тому числі ресторанного господарства (далі - суб'єкти господарювання), крім Держспоживінспекції в Автономній Республіці Крим. При цьому, пунктом 1.3 розділу І Порядку № 310 прямо визначено, що його дія не поширюється на відносини, пов'язані із здійсненням державного ринкового нагляду і контролю нехарчової продукції. Отже форма Згоди на проведення позапланових заходів зі здійснення державного контролю не є обов'язковою для застосування під час прийняття органом Держспоживінспекції рішення на проведення позапланових перевірок суб'єктів господарювання на дотримання вимог законодавства у сфері здійснення державного ринкового нагляду та захисту прав споживачів, оскільки до предмету регулювання Порядку № 310 дані правовідносини не відносяться. Виходячи з зазначеного, суд погоджується з доводами відповідача, що лист Держспоживінспекції України від 05.11.2013 року № 5090-2-7/6 «Щодо проведення позапланових заходів» є належною згодою на проведення позапланової перевірки магазину «Фокстрот», оскільки законодавством не встановлена для перевірок такого роду форми згоди, а з наведеного листа вбачається наявність згоди (волі) центрального органу виконавчої влади (Держспоживінспекції України) на проведення перевірки. Крім того, як слідує з матеріалів справи та пояснень представників сторін у судовому засіданні, на виконання вимог частини 5 статті 7 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» перед початком перевірки керівнику магазину «Фокстрот» перевіряючими було пред'явлено направлення та службові посвідчення, а також надано копію направлення. В направленні зазначено підставу для проведення позапланової виїзної перевірки: згода Держспоживінспекції України від 05.11.2013 року № 5090-2-7/6, а також зазначені питання, що підлягають перевірці: перевірка безпеки електричного та електронного обладнання приладів, що працюють на газоподібному паливі. Отже наказ від 16.10.2012 року № 542 містить всю необхідну інформацію з приводу предмету та підстав проведення такої перевірки, а позивач фактично повідомлений про дату початку та період її проведення шляхом отримання вказаного наказу та направлення, що відповідає нормам Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності». При цьому, співробітники відповідача допущені позивачем до перевірки, яка була проведена, тобто, спірний наказ виконано. Таким чином, суд не вбачає в діях відповідача порушень при проведенні позапланової перевірки магазину «Фокстрот», що належить ТОВ «САВ-ДІСТРИБЬЮШН», за адресою м. Донецьк, пр. Київський, 5, згідно з отриманою від Держспоживінспекцієї України згоди. Разом з цим судом також не знайдено порушень у наказі від 07.11.2013 року № 568, що могли б виступити підставою для його скасування, а тому позовні вимоги в цієї частині задоволенню не підлягають. 2. Відносно позовних вимог в частині визнання незаконним та скасування рішення про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів від 22.11.2013 року № 02/196, суд зазначає наступне. Актом перевірки від 08 листопада 2013 року № 02/245 встановлено, що при перевірці безпеки електричного та електронного обладнання, обладнання, яке працює на газоподібному паливі, встановлено розповсюдження продукції без Національного знаку відповідності, який повинен бути нанесений на апаратуру або табличку з її технічними даними, а у разі його нанесення на апаратуру неможливе або невиправдане через її конструкцію, національний знай знак відповідності повинен бути нанесеним на пакування, якщо таке наявне, та на супровідні документи, згідно з правилами застосування національного знака відповідності, затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України від 29.11.2001 року № 1599 (а.с. 22) Також Актом перевірки були встановлені факти розповсюдження продукції, щодо якої неналежно застосовано Національний знак відповідності, а саме: не зазначена дата виготовлення, на маркуванні та пакуванні не зазначений імпортер, що також не відповідає правилам застосування та нанесення національного знака відповідності, затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України від 29.11.2001 року № 1599. Так, постановою Кабінету Міністрів України від 29 листопада 2001 року № 1599 «Про затвердження опису та правил застосування національного знака відповідності» встановлено, що національний знак відповідності (далі - знак відповідності) має форму незамкненого з правого боку основного кола, усередині якого вміщено стилізоване зображення трилисника. Відповідно до Правил застосування національного знаку відповідності - національний знак відповідності засвідчує відповідність позначеної ним продукції вимогам технічних регламентів, які поширюються на неї. Знак відповідності наноситься тільки на ті види продукції, опис яких міститься в технічних регламентах. При цьому нанесення знака відповідності є обов'язковим. У разі підтвердження відповідності продукції, призначеним органом з оцінки відповідності поряд із знаком відповідності наноситься ідентифікаційний номер цього органу згідно з державним реєстром таких органів. Знак відповідності наноситься на продукцію безпосередньо її виробниками, якщо інше не передбачено відповідним технічним регламентом. Знак відповідності наноситься на виріб та/або на етикетку, тару, пакування, експлуатаційну та товаросупровідну документацію тощо, якщо інше не передбачено відповідним технічним регламентом. Місце та спосіб нанесення (друкування, наклеювання, гравірування, травлення, штампування, лиття тощо) знака відповідності визначається виробником продукції. Дозволяється використовувати зображення знака відповідності у рекламі позначеної ним продукції. Технічними регламентами можуть встановлюватися особливості застосування знака відповідності. Згідно з пунктом 6 частини 1 статті 11 Закону України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції» з метою здійснення ринкового нагляду органи ринкового нагляду в межах сфер їх відповідальності приймають у випадках та порядку, визначених цим Законом, рішення про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів, здійснюють контроль стану виконання суб'єктами господарювання цих рішень. Процедура здійснення контролю стану виконання суб'єктами господарювання рішень про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів (далі - рішення) визначена Порядком здійснення контролю стану виконання рішень про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 5 жовтня 2011 року № 1017 (надалі - Порядок № 1017). Пунктом 4 цього Порядку передбачено, що суб'єкт господарювання, якого стосується рішення, повинен у встановлений у рішенні строк подати органу ринкового нагляду, що прийняв рішення, повідомлення про його виконання за формою згідно з додатком. Повідомлення про виконання рішення подається суб'єктом господарювання незалежно від ступеня або результативності виконання ним рішення. Суб'єкт господарювання може додавати до повідомлення документи або їх копії, які підтверджують факт результативності виконання рішення. За пунктом 6 Порядку № 1017 орган ринкового нагляду на підставі повідомлення суб'єкта господарювання про виконання рішення оформляє довідку про результати аналізу виконання рішення. Відповідно до пункту 11 Порядку № 1017 у разі коли за результатами аналізу повідомлення про виконання рішення та/або перевірки стану його виконання встановлено факт повного та результативного виконання суб'єктом господарювання відповідного рішення (крім рішення про заборону надання продукції на ринку), орган ринкового нагляду невідкладно приймає рішення про скасування рішення про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів. Судом встановлено, що за наслідками зазначених в Акті перевірки порушень, позивачем було прийняте Рішення про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів від 22 листопада 2013 року № 02/196 (а.с. 27-28). Зазначеним рішенням визначено: обмеження надання продукції на ринку шляхом приведення продукції у відповідність із встановленим вимогам та тимчасової заборони надання продукції на ринку, а також вказаний строк виконання цього рішення - до 06 грудня 2013 року. Позивачем встановлені порушення були усунені, про що свідчить повідомлення про виконання рішення про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів за підписом представника ТОВ «САВ-ДІСТРИБЬЮШН» Рідуш Д.В. (а.с. 73). Довідкою про вжиті заходи, затвердженою 18.11.2013 року начальником Держспоживінспекції у Донецькій області, вжиті заходи було погоджено з відповідачем (а.с. 74-75). Також 19 грудня 2013 року відповідачем було прийнято рішення № 02/228 про скасування рішення про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів від 22 листопада 2013 року № 02/196 (а.с.50). Як слідує з частини 1 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України завдання адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень. Таким чином, за даних спірних правовідносин відсутні правові підстави для скасування рішення про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів від 22 листопада 2013 року № 02/196, оскільки це рішення виконане позивачем та вже скасовано рішенням відповідача від 19.12.2013 року № 02/228, а отже відсутній об'єкт правового захисту, тобто порушене право позивача, яке підлягало б судовому захисту. Таким чином, позовні вимоги в частині визнання незаконним та скасування рішення про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів від 22.11.2013 року № 02/196 задоволенню не підлягають. 3. Стосовно позовних вимог в частині визнання незаконною та скасування постанови про накладення штрафних санкцій від 18.11.2013 року № 221р. По результатам встановлених в Акті перевірки порушень відповідачем прийнята постанова про накладення штрафних санкцій від 18 листопада 2013 року № 221р (а.с. 29). В спірній постанові зазначено, що позивачем порушені вимоги пункту 2 частини 2 та пунктів 1,2 частини 3 статті 44 Закону України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції», у зв'язку з чим позивачу нараховано штраф у розмірі 1900 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян у сумі 32300,00 грн. Позивач вважає, що відповідач двічі притягнув його (позивача) до відповідальності за встановлені перевіркою порушення: розповсюдження продукції, на якій відсутній Націоенальний знак відповідності й розповсюдження продукції щодо якої неналежно застосовано Національний знак відповідності та введення в обіг продукції, яка не відповідає встановленим вимогам. Так, позивач зазначає, що ТОВ «САВ-ДІСТРІБЬЮШН» є виключно розповсюджувачем (продавцем) кінцевому споживачу (юридичним та фізичним особам) продукції, та не вводив продукцію в обіг. При цьому, посилається на пункт 1 статті 45 Закону України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції», яким передбачено, що виробник, уповноважений представник, імпортер або інша особа, яка відповідно до цього Закону вважається такою, що ввела продукцію в обіг, не несе відповідальності, встановленої статтею 44 цього Закону, якщо доведе, що вона не вводила відповідну продукцію в обіг. Отже, на думку позивача, спірна постанова від 18.11.2013 року № 221р є незаконною. Судом встановлено, що 08 листопада 2013 року відповідачем вручено позивачу лист від 08.11.2013 року, в якому зазначено, що за результатами перевірки характеристик продукції встановлено, що продукція (перелік наведений в цьому листі) не відповідає встановленим вимогам такої продукції (зокрема, договори, товарно-супровідна документація). Таким чином, відповідач просив позивача у строк до 11 листопада 2013 року надати такі документи (а.с. 71). Разом з тим, позивачем не було надано жодних документів, які мали б змогу відстежити походження продукції (договори, товарно-супровідну документацію тощо) на описану в Акті перевірки та листі від 08.11.2013 року (а.с. 72). Зазначене не спростоване представником позивача у судовому засіданні, проте представник зазначив, що всі документи є в наявності та знаходяться у м. Києві. Відповідно до приписів статті 11 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» суб'єкт господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю) зобов'язаний: надавати документи, зразки продукції, пояснення, довідки, відомості, матеріали з питань, що виникають під час державного нагляду (контролю), відповідно до закону. Отже законодавчо прямо встановлено обов'язок суб'єкта господарювання надавати контролюючому органу витребувані документи, а тому суд погоджується з відповідачем стосовно того, що позивачем документально не підтверджено походження продукції, та за таких обставин позивач вважається особою, яка ввела продукцію в обіг. Стаття 44 Закону України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції» передбачає види відповідальності як до особи, яка ввела продукцію в обіг або відповідно до цього Закону вважається такою, що ввела продукцію в обіг, так і до розповсюджувача. Як слідує з Довідки про вжиті заходи, затвердженої начальником Держспоживінспекції в Донецькій області 18.11.2013 року (а.с. 74), до позивача застосовано такі штрафні санкції: - за розповсюдження продукції, щодо якої неналежно застосовано Національний знак відповідності - 150 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в сумі 2550,00 грн.; - за розповсюдження продукції, на якій відсутній Національний знак відповідності - 250 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в сумі 4250,00 грн.; - за введення в обіг продукції, яка не відповідає встановленим вимогам, у тому числі нанесення Національного знаку відповідності - 1500 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в сумі 25500,00 грн. Загальна сума штрафних санкцій - 32300,00 грн. (2550,00 грн. + 4250,00 грн. + 25500,00 грн.). Отже, як вже встановлено судом, позивачем були усунені встановлені перевіркою порушення в повному обсязі, а тому у суду не виникає сумніву у фактах вчинення позивачем правопорушень у сфері здійснення господарської діяльності, що відображені в Акті перевірки. Разом з цим судом не приймаються посилання відповідача на те, що необхідні документи є в наявності та знаходяться у м. Києві, оскільки у позивача було достатньо часу для надання їх у момент проведення перевірки, або після неї, при цьому відповідач неодноразово звертався з листами до позивача про їх надання (а.с. 71-72). Відсутність необхідних документів за місцезнаходженням конкретного магазину не звільняє від обов'язку їх надання на вимоги відповідних посадових осіб контролюючого органу, а у випадку ненадання - від відповідальності. З зазначених підстав суд вважає обґрунтованою прийняту за наслідком встановлених вище порушень постанову про накладення штрафних санкцій від 18 листопада 2013 року № 221р, а тому позовні вимоги в частині визнання незаконною та скасування зазначеної постанови задоволенню не підлягають. Відповідно до ч. 1 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. Позивачем не надано доказів, що спростовували б доводи відповідача, а тому позовні вимоги задоволенню не підлягають. Оскільки у матеріалах справи відсутні документальні докази судових витрат відповідача, суд їх не компенсує.

Результат розгляду: denied