Рішення адміністративного суду від 2014-03-14 00:00:00+02

Державна податкова інспекція у м. Чернівцях Головного управління Міндоходів у Чернівецькій області (далі - позивач або ДПІ) звернулась до суду з адміністративним позовом, у якому просить припинити підприємницьку діяльність фізичної особи-підприємця [PERSON] (далі - відповідач або ФОП [PERSON]). Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідач, на протязі більше року, не подає до податкових органів звітності та відомостей, пов'язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів (обов'язкових платежів). Судом, у відповідності до вимог ч.3 ст. 183-2 КАС України застосовано скорочене провадження в справі про що відповідачу було направлено відповідну ухвалу та запропоновано подати заперечення на позов, або заяву про визнання позову. Ухвала про відкриття скороченого провадження у справі направлялась відповідачу за адресою, внесеною до відповідного державного реєстру. Вказане поштове відправлення повернулось до суду з поміткою " вручено особисто ". Відповідач заяву про визнання позову або заперечення на позовну заяву не надіслав. Оскільки заперечень з боку відповідача не надходило, суд, згідно п.2, ч.5, ст.183-2 КАС України, розглядає справу у порядку скороченого провадження. Дослідивши матеріали справи, оцінивши повідомлені обставини, які є достатніми для ухвалення законного і обґрунтованого судового рішення, суд дійшов висновку про те, що адміністративний позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Так, ФОП [PERSON] зареєстрована як суб'єкт підприємницької діяльності 09.10.1995р., місце проживання: [ADDRESS], ідентифікаційний номер [NUMBER]. Відповідач взятий на облік в ДПІ як платник податків 09.10.1995 р. Відповідно до довідки позивача, у відповідача станом на час звернення до суду відсутня заборгованість із сплати податків, зборів (обов'язкових платежів). Відповідно до матеріалів справи, відповідач не подає до ДПІ податкових декларацій з моменту реєстрації. Відповідно до статей 67, 68 Конституції України кожен зобов'язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом, неухильно додержуватися Конституції України та законів України. Згідно із пп.16.1.3 п.16.1 ст.16 Податкового кодексу України платник податків зобов'язаний подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством, декларації, звітність та інші документи, пов'язані з обчисленням і сплатою податків та зборів. Частиною 2 статті 46 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців" передбачено, що підставою для постановлення судового рішення про припинення підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця є неподання протягом року органам державної податкової служби податкових декларацій, документів фінансової звітності відповідно до закону. Положенням пп.20.1.37 п.20.1 ст.20 Податкового кодексу України передбачено, що органи державної податкової служби у випадках, встановлених законом, мають право звертатися до суду щодо припинення юридичної особи та припинення фізичною особою - підприємцем підприємницької діяльності та/або про визнання недійсними установчих (засновницьких) документів суб'єктів господарювання. За наведених обставин та, приймаючи до уваги те, що вказані дії порушують встановлені законодавчими актами правила здійснення господарської діяльності, факт неподання звітності підтверджується матеріалами справи та відповідачем не спростований, суд дійшов висновку, що вимоги позивача є обґрунтованими і підлягають задоволенню. Оскільки спір вирішено на користь суб'єкта владних повноважень, звільненого від сплати судового збору, а також за відсутності витрат позивача-суб'єкта владних повноважень, пов'язаних із залученням свідків та проведенням судових експертиз, судові витрати (судовий збір) стягненню з відповідача не підлягають.

Результат розгляду: granted