Рішення адміністративного суду від 2014-01-14 00:00:00+02

Позивач звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з зазначеним позовом та просить суд : - до повного усунення порушень вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, що створюють загрозу життю та здоров'ю людей, експлуатацію нежитлових будівель ПРИВАТНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «НАУКОВО - ВИЮБНИЧЕ ПІДПРИЄМСТВО «ХОЛОД», за адресою: Харківська область, Харківський район, с. Комунар, вул. 9-ї П'ятирічки, 53, зупинити повністю шляхом їх знеструмлення з опечатуванням пристроїв відключення джерел електропостачання (або інших електромереж, електроприладів, пристроїв, обладнання і установок), у зв'язку з чим зобов'язати ПРИВАТНЕ АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО «НАУКОВО - ВИЮБНИЧЕ ПІДПРИЄМСТВО «ХОЛОД» негайно припинити здійснення в них господарської діяльності знеструмивши ці будівлі (або надати можливість їх знеструмити). - покласти на Головне управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Харківській області обов'язок щодо забезпечення виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду про застосування заходів реагування у вигляді повного зупинення експлуатації нежитлових будівель ПРИВАТНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «НАУКОВО - ВИЮБНИЧЕ ПІДПРИЄМСТВО «ХОЛОД», за адресою: Харківська область, Харківський район, с. Комунар, вул. 9-ї П'ятирічки, 53, в частині здійснення контролю за усуненням порушень вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, що створюють загрозу життю та здоров'ю людей . В обґрунтування своїх вимог позивач посилався на Закон України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності", Кодекс Цивільного захисту України, зазначивши, що висновками акту перевірки суб'єкта господарювання виявлені порушення, які створюють загрозу життю та здоров'ю людей, але вони повністю не усунуті відповідачем. Представник позивача у судовому засіданні підтримав позовні вимоги в повному обсязі та просив суд задовольнити позов . Представник відповідача у судовому засіданні заперечував проти позову у повному обсязі та просив у його задоволенні відмовити. У своєму письмовому запереченні обґрунтовував необхідність відмовити в задоволенні позову тим, що він не веде господарську діяльність у зазначеному в позові приміщенні, також повідомив, що він виправив майже усі порушення, виявлені під час перевірки, через що відсутні підстави для задоволення позову. Заслухавши представників сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно Свідоцтва про державну реєстрацію юридичної особи №429639 Приватне акціонерне товариство " Науково- виробниче підприємство " Холод" (надалі - ПрАТ "НВП Холод") зареєстроване Виконавчим комітетом Харківської міської ради в якості юридичної особи з 27.02.1995р. Згідно Витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно за відповідачем зареєстровано право власності на об"єкт нежитлові будівлі виробничої бази за адресою: Харківська область, с.Комунар, вул. 9-ї П"ятирічки, б.53. Судом встановлено, що на підставі плану - графіка перевірок об"єктів, затвердженого начальником Харківського районного управління ГУ ДСНС України у Харківській області 20.09.13р., наказу №41 від 18.10.13р., повідомлення про проведення перевірки №1036 від 22.10.13 року та посвідчення на проведення перевірки від 01.11.2013 року №1013 позивачем проведено перевірку додержання (виконання) вимог законодавства у сферах пожежної і техногенної безпеки, цивільного захисту, контролю за діяльністю аварійно-рятувальних служб ПрАТ "НВП Холод" за адресою : Харківська область, с.Комунар, вул. 9-ї П"ятирічки, б.53, за результатами якої складено акт від 18.11.2013 року №241 (а.с.15-22). В ході перевірки нежитлових будівель ПрАТ "НВП Холод" за адресою : Харківська область, с.Комунар, вул. 9-ї П"ятирічки, б.53, було встановлено, що вони експлуатуються з порушеннями вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, які створюють загрозу життю та здоров'ю людей . Про отримання зазначеного акту директор ПрАТ "НВП Холод" розписався на примірнику акту про його отримання (а.с.21). На підстав акту перевірки від 18.11.2013 року №241 позивачем складено припис №229 від 18.11.13 р. про усунення недоліків, які виявлені під час здійснення перевірки відповідача. Зазначений припис отримано відповідачем, про що свідчить особистий підпис відповідача на копії припису (а.с.44). На підставі наказу від 20.11.2013 року №46 "Про проведення позапланових перевірок суб'єктів", посвідчення на проведення перевірки від 17.12.2013 року №1131, позивача було не допущено до проведення позапланової перевірки ПрАТ "НВП Холод" за адресою : Харківська область, с.Комунар, вул. 9-ї П"ятирічки, б.53, про що складено акт №8 від 19.12.13р., оскільки директор знаходиться у відрядженні, приміщення було зачинено на замок та будь - яка діяльність по даному підприємству не ведеться. Зазначений акт було надіслано поштовою кореспонденцією . З метою перевірки виконання припису №229 від 18.11.13 р. на підставі наказу від 24.12.2013 року №47 "Про проведення позапланових перевірок суб'єктів господарювання", посвідчення на проведення перевірки від 24.12.2013 року №116 проведена перевірка додержання (виконання) вимог законодавства у сферах пожежної і техногенної безпеки, цивільного захисту, контролю за діяльністю аварійно-рятувальних служб ПрАТ "НВП Холод" за адресою : Харківська область, с.Комунар, вул. 9-ї П"ятирічки, б.53, за результатами якої складено акт від 24.12.2013 року №294. Зазначений акт перевірки отримано уповноваженою особою відповідача , про що свідчить підпис гол.інженеру Костюкова Д.А. на копії акту. З акту від 24.12.2013 року №294 вбачається, що під час перевірки з'ясовано, що з 11 порушень вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, які створюють загрозу життю та здоров'ю людей згідно адміністративного позову , усунено 5 , та залишились не усуненими наступні порушення : - приміщення ангару «А-1» не обладнано установкою пожежної сигналізації з виводом сигналу про спрацювання на пульт централізованого спостереження пожежної охорони(п. 6.1.2, п. 6.1.28 «Правила пожежної безпеки в Україні», далі - НАПБ А.01.001-2004) - пункт 4 Акту. - не проведено вогнезахисну обробку дерев'яних конструкцій даху будівлі прохідної та складських будівель (п. 4.2.6 НАПБ А.01.001-2004) - пункт 1 Акту. - будівля ангару «А-1» не обладнана пристроєм захисту від прямих попадань блискавки і вторинних її проявів (п.5.1.35 НАПБ А.01.001-2004) - пункт 11 Акту. - об"єкт не забезпечений зовнішнім пожежегасінням згідно вимог нормативних документів (п.6.3.1.1 НАПБ А.01.0012004) - пункт 6 Акту. - приміщення ангару «А-1» не обладнано внутрішнім протипожежним водогоном з урахуванням витрат води на внутрішнє пожежегасіння та кількості струменів від пожежних кранів згідно вимог нормативних документів (п. 6.3.2.1 НАПБ А.01.001-2004) - пункт 7 Акту. - приміщення ангару «А-1», прохідної та складські приміщення не забезпечені необхідною кількістю первинних засобів пожежегасіння (вогнегасниками) згідно норм належності (п. 6.4.8, п. 6.4.9 НАПБ А.01.001-2004) - пункт 5 Акту. Що стосується повноважень позивача на звернення до суду з зазначеними позовними вимогами, судом встановлено наступне. Статтею 1 Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" передбачено, що державний нагляд (контроль) - діяльність уповноважених законом центральних органів виконавчої влади, їх територіальних органів, державних колегіальних органів, органів виконавчої влади Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування в межах повноважень, передбачених законом, щодо виявлення та запобігання порушенням вимог законодавства суб'єктами господарювання та забезпечення інтересів суспільства, зокрема належної якості продукції, робіт та послуг, прийнятного рівня небезпеки для населення, навколишнього природного середовища. Згідно ч.7 ст.7 Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" - на підставі акта, складеного за результатами здійснення заходу, в ході якого виявлено порушення вимог законодавства, орган державного нагляду (контролю) за наявності підстав для повного або часткового зупинення виробництва (виготовлення), реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг звертається у порядку та строки, встановлені законом, з відповідним позовом до адміністративного суду. У разі необхідності вжиття інших заходів реагування орган державного нагляду (контролю) протягом п'яти робочих днів з дня завершення здійснення заходу державного нагляду (контролю) складає припис, розпорядження, інший розпорядчий документ щодо усунення порушень, виявлених під час здійснення заходу, а у випадках, передбачених законом, також звертається у порядку та строки, встановлені законом, до адміністративного суду з позовом щодо підтвердження обґрунтованості вжиття до суб'єкта господарювання заходів реагування, передбачених відповідним розпорядчим документом. Ч.2 ст.70 Кодексу цивільного захисту України закріплено, що повне або часткове зупинення роботи підприємств, об'єктів, окремих виробництв, цехів, дільниць, експлуатації машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів, виконання робіт, надання послуг здійснюється виключно за рішенням адміністративного суду. Відповідно до п. 5 ст. 4 Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" повне або часткове зупинення виробництва (виготовлення) або реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг допускається за постановою адміністративного суду, ухваленою за результатами розгляду позову органу державного нагляду (контролю) щодо застосування заходів реагування. Вжиття інших заходів реагування, передбачених законом, допускається за вмотивованим письмовим рішенням керівника органу державного нагляду (контролю) чи його заступника, а у випадках, передбачених законом, - із наступним підтвердженням обґрунтованості вжиття таких заходів адміністративним судом. Якщо законом передбачено, що обґрунтованість вжиття органом державного нагляду (контролю) заходів реагування має бути підтверджена судом, орган державного нагляду (контролю) звертається до адміністративного суду з адміністративним позовом не пізніше наступного робочого дня з дня видання (прийняття) відповідного розпорядчого документа. Таким чином, якщо саме законом передбачено, що обґрунтованість вжиття органом державного нагляду (контролю) заходів реагування має бути підтверджена судом, орган державного нагляду (контролю) звертається до адміністративного суду з адміністративним позовом не пізніше наступного робочого дня з дня видання (прийняття) відповідного розпорядчого документа. Враховуючи позовні вимоги, судом не встановлено , що позовні вимоги, з якими звернувся до суду позивач повинні бути підтверджені судом згідно діючого законодавства . Згідно п.2 ч.2. ст. 18 КАС України Окружним адміністративним судам підсудні адміністративні справи про застосування у випадках, передбачених законом, заходів реагування у сфері державного нагляду (контролю), якщо вони можуть бути застосовані виключно за судовим рішенням. П. 5 ч.1. ст. 183-2 КАС України закріплено, що скорочене провадження застосовується в адміністративних справах щодо застосування у випадках, передбачених законом, заходів реагування у сфері державного нагляду (контролю), якщо вони можуть бути застосовані виключно за судовим рішенням. Згідно ч. 4 ст. 183-2 КАС України у разі недостатності повідомлених позивачем обставин або якщо за результатами розгляду поданого відповідачем заперечення суд прийде до висновку про неможливість ухвалення законного судового рішення без проведення судового засідання та виклику осіб, які беруть участь у справі, суд розглядає справу за загальними правилами цього Кодексу, про що постановляє ухвалу, яка не підлягає оскарженню. Згідно п.12 ч.1 ст.67 Кодексу цивільного захисту України звернення до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення до повного усунення порушень вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки роботи підприємств, окремих виробництв, виробничих дільниць, експлуатації будівель, об'єктів, споруд, цехів, дільниць, а також машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів, зупинення проведення робіт, у тому числі будівельно-монтажних, випуску і реалізації пожежонебезпечної продукції, систем та засобів протипожежного захисту, надання послуг, якщо ці порушення створюють загрозу життю та/або здоров'ю людей. Відповідно до ч. 2 ст. 68 Кодексу цивільного захисту України у разі встановлення порушення вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, що створює загрозу життю та здоров'ю людей, посадові особи центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сферах техногенної та пожежної безпеки, звертаються до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення роботи підприємств, окремих виробництв, виробничих дільниць, агрегатів, експлуатації будівель, споруд, окремих приміщень, випуску та реалізації пожежонебезпечної продукції, систем та засобів протипожежного захисту у порядку, встановленому законом. Таким чином, законодавством передбачено право посадових осіб центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сферах техногенної та пожежної безпеки на звернення до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення роботи підприємств, окремих виробництв, виробничих дільниць, агрегатів, експлуатації будівель, споруд, окремих приміщень, випуску та реалізації пожежонебезпечної продукції, систем та засобів протипожежного захисту у порядку, встановленому законом. Що стосується підстав, на які посилається позивач в якості обґрунтувань своїх позовних вимог, судом встановлено наступне. Позивач під час судових засідань зазначив, що відповідачем не усунено порушення, вказані в акті перевірки від 24.12.2013 року №294 у пунктах 1,4, 5-7, 11 (згідно переліку порушень вимог законодавства ). Відповідач під час судових засідань зазначив, що ним усунено усі порушення, зазначені у пунктах 1,4, 5-7, 11 акту перевірки від 24.12.2013 року №294 , але доказів на підтвердження зазначеного не надав. У своїх позовних вимогах позивач просить суд зупинити повністю експлуатацію будівлі відповідача та припинити здійснення в ній господарської діяльності. Під час судових засідань представник відповідача повідомив суду, що у нежитловій будівлі за адресою: Харківська область, с.Комунар, вул. 9-ї П"ятирічки, б.53, ним не здійснюється господарська діяльність взагалі, а лише ведуться ремонтні роботи у приміщенні з метою у подальшому здійснювати господарську діяльність, яка закріплена його статутними документами. На вимогу суду позивачем не надано жодного доказу того, що в нежитловій будівлі ПрАТ "НВП Холод", яка знаходиться за адресою: Харківська область, с.Комунар, вул. 9-ї П"ятирічки, б.53, здійснюється господарська діяльність відповідачем. Позивач під час судових засідань не зміг пояснити навіть яка саме діяльність здійснюється відповідачем у зазначеній будівлі. Також з жодного акту перевірки не вбачається зазначена інформація. Навпаки з акту перевірки акт №8 від 19.12.13р. вбачається, що за адресою : Харківська область, с.Комунар, вул. 9-ї П"ятирічки, б.53, приміщення зачинено на замок та будь - яка діяльність по даному підприємству не ведеться. Таким чином, суд не вбачає підстав для задоволення вимоги позивача щодо негайного припинення відповідачем господарської діяльності у зазначеній будівлі . Суд зазначає, що вимога щодо зупинення експлуатації будівлі ПрАТ "НВП Холод" безпосередньо пов"язана з вимогою щодо зупинення роботи підприємства. Відповідно до ч. 4 ст. 4 Закону України № 877-V виключно законами встановлюються: - органи, уповноважені здійснювати державний нагляд (контроль) у сфері господарської діяльності; - види господарської діяльності, які є предметом державного нагляду (контролю); - повноваження органів державного нагляду (контролю) щодо зупинення виробництва (виготовлення) або реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг; - вичерпний перелік підстав для зупинення господарської діяльності; - спосіб здійснення державного нагляду (контролю); - санкції за порушення вимог законодавства і перелік порушень, які є підставою для видачі органом державного нагляду (контролю) припису, розпорядження або іншого розпорядчого документа. Орган державного нагляду (контролю) не може здійснювати державний нагляд (контроль) у сфері господарської діяльності, якщо закон прямо не уповноважує такий орган на здійснення державного нагляду (контролю) у певній сфері господарської діяльності та не визначає повноваження такого органу під час здійснення державного нагляду (контролю). Ст.70 Кодексу цивільного захисту України закріплено, що підставою для звернення центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення роботи підприємств, об'єктів, окремих виробництв, цехів, дільниць, експлуатації машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів є: 1) недотримання вимог пожежної безпеки, визначених цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами, стандартами, нормами і правилами; 2) порушення вимог пожежної безпеки, передбачених стандартами, нормами і правилами, під час будівництва приміщень, будівель та споруд виробничого призначення; 3) випуск і реалізація вибухопожежонебезпечної продукції та продукції протипожежного призначення з відхиленням від стандартів чи технічних умов або без даних щодо відповідності такої продукції вимогам пожежної безпеки; 4) нездійснення заходів щодо захисту персоналу від шкідливого впливу ймовірних надзвичайних ситуацій; 5) відсутність на виробництвах, на яких застосовуються небезпечні речовини, паспортів (формулярів) на обладнання та апаратуру або систем із забезпечення їх безперебійної (безаварійної) роботи; 6) невідповідність кількості засобів індивідуального захисту органів дихання від небезпечних хімічних речовин нормам забезпечення ними працівників суб'єкта господарювання, їх непридатність або відсутність; 7) порушення правил поводження з небезпечними речовинами; 8) відсутність або непридатність до використання засобів індивідуального захисту в осіб, які здійснюють обслуговування потенційно небезпечних об'єктів або об'єктів підвищеної небезпеки, а також в осіб, участь яких у ліквідації наслідків надзвичайної ситуації передбачена планом локалізації і ліквідації наслідків аварій; 9) відсутність на об'єкті підвищеної небезпеки диспетчерської служби або її неготовність до виконання покладених на неї завдань, у тому числі через відсутність відповідних документів, приладів, обладнання або засобів індивідуального захисту; 10) неготовність до використання за призначенням аварійно-рятувальної техніки, засобів цивільного захисту, а також обладнання, призначеного для забезпечення безпеки суб'єктів господарювання; 11) проведення робіт з будівництва будинків та споруд, розміщення інших небезпечних об'єктів, інженерних і транспортних комунікацій, які порушують встановлений законодавством з питань техногенної безпеки порядок їх проведення або проведення яких створює загрозу безпеці населення, суб'єктам господарювання, обладнанню та майну, що в них перебувають (ч. 1 ст. 70 Кодексу). Разом з тим, суд зауважує, що відповідно до статті 39 Закону України "Про охорону праці" посадові особи центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони праці, мають право забороняти, зупиняти, припиняти, обмежувати експлуатацію підприємств, окремих виробництв, цехів, дільниць, робочих місць, будівель, споруд, приміщень, випуск та експлуатацію машин, механізмів, устаткування, транспортних та інших засобів праці, виконання певних робіт, застосування нових небезпечних речовин, реалізацію продукції, а також скасовувати або припиняти дію виданих ними дозволів і ліцензій до усунення порушень, які створюють загрозу життю працюючих. У той же час відповідно до п.12 ч.1 ст.67 Кодексу цивільного захисту України до повноважень центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, належить звернення до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення до повного усунення порушень вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки роботи підприємств, окремих виробництв, виробничих дільниць, експлуатації будівель, об'єктів, споруд, цехів, дільниць, а також машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів, зупинення проведення робіт, у тому числі будівельно-монтажних, випуску і реалізації пожежонебезпечної продукції, систем та засобів протипожежного захисту, надання послуг, якщо ці порушення створюють загрозу життю та/або здоров'ю людей. Згідно п.26 ч.1 ст. 2 Кодексу цивільного захисту України небезпечний чинник - складова частина небезпечного явища (пожежа, вибух, викидання, загроза викидання небезпечних хімічних, радіоактивних і біологічно небезпечних речовин) або процесу, що характеризується фізичною, хімічною, біологічною чи іншою дією (впливом), перевищенням нормативних показників і створює загрозу життю та/або здоров'ю людини. На думку суду, законодавець пов'язує настання реальної загрози життю та здоров'ю людей від пожежі та аварії з обставинами, які можуть призвести до займання та розповсюдження вогню. Встановлення автоматичної пожежної сигналізації передбачено з метою вчасного виявлення займання, тобто вже існуючої пожежі, отже сама система пожежної сигналізації у займанні і розповсюдженні вогню безпосередньо участі не приймає. Суд зазначає, що чинне законодавство не відносить обставини відсутності обладнання приміщень протипожежним водогоном, установками автоматичної пожежної сигналізації приміщеннях, не забезпечення необхідною кількістю первинних засобів пожежегасіння, зовнішнім пожежегасінням , тощо до тих обставин, які створюють реальну загрозу життю та здоров'ю людей (персоналу підприємства і особам, які будуть здійснювати гасіння виниклої пожежі), оскільки у займанні і розповсюдженні вогню безпосередньо участі не приймає , а необхідні для допомоги усунення вже існуючої загрози життю та/або здоров'ю людей . Крім того, суд також не може погодитись з твердженнями позивача, що дерев'яні конструкції даху будівлі не піддано вогнезахисній обробці, також створюють загрозу життю та здоров'ю людей. Також суд зауважує, що відповідно до статті 12 Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" невиконання приписів, розпоряджень або інших розпорядчих документів щодо усунення порушень вимог законодавства, виявлених під час здійснення заходу державного нагляду (контролю), тягне за собою застосування до суб'єкта господарювання штрафних санкцій у порядку, встановленому законом. А у разі застосування санкцій за порушення вимог законодавства, зокрема, якщо законом передбачаються мінімальні та максимальні розміри санкцій, враховується принцип пропорційності порушення і покарання. Враховуючи, що переважна більшість порушень, які зазначено у приписі, усунена, а усунення решти не пов'язано зі створенням реальної загрози життю та здоров'ю людей, взважуючи докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про відсутність необхідності у примусовому порядку застосовувати до відповідача заходи реагування у сфері державного нагляду (контролю), а саме - зупинення повністю експлуатацію нежитлових будівель ПрАТ "НВП" ХОЛОД" шляхом знеструмлення їх з опечатуванням пристроїв відключення джерел електропостачання., а також зобов'язання відповідача припинити здійснення в них господарської діяльності. Частиною 2 ст. 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Враховуючи ту обставину, що застосування до суб'єкта господарювання такого засобу реагування як зупинення експлуатації будівель шляхом їх знеструмлення є фактично зупиненням будь - якої діяльності на цьому підприємстві ( враховуючи й поточні ремонтні роботи) , що тягне за собою негативні наслідки для підприємства та унеможливить усунення порушень, які зазначені в акті перевірки від 24.12.2013 року, суд вважає , що позивачем, як суб"єктом владних повноважень, не доведено підстав для застосування до відповідача такого крайнього заходу як зупинення експлуатації будівель відповідача . За визначенням ч.1 ст.69 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів. Згідно із ст.86 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Враховуючи наведене, у зв'язку з не наданням позивачем належних доказів на підтвердження наявності правових підстав звернення із вказаним позовом, суд дійшов висновку, що заявлені позовні вимоги є не обґрунтованими., через що позовні вимоги не підлягають задоволенню. Відповідно до п. 4 ст.94 КАС України судові витрати з відповідача не стягуються. На підставі викладеного,

Результат розгляду: denied