Рішення адміністративного суду від 2014-03-06 00:00:00+02

Позивачем було надіслано відповідачу заяву про надання довідки з державної статистичної звітності про наявність земель та розподіл їх за власниками земель, землекористувачами, угіддями (за даними форми 6-зем) відносно земельної ділянки, яка була зазначена на доданих до заяви графічних матеріалах. Листом від 26.12.2013 №5622 відповідач повідомив позивача, що відповідно до ст. 50 Закону України "Про землеустрій", проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок включають в себе, в тому числі, довідку з державної статистичної звітності про наявність земель та розподіл їх за власниками земель, землекористувачами, угіддями. Проекти землеустрою розробляються на підставі дозволу відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування на розроблення документації із землеустрою щодо відведення земельної ділянки (у випадках, передбачених законом). При цьому, з метою повного та якісного опрацювання даного питання позивачу запропоновано для отримання вищезазначеної довідки надати наступні документи: копію паспорту та ідентифікаційного коду заявника; копію документа, що підтверджує повноваження діяти від імені заявника (у разі подання заяви уповноваженої заявником особи); копію паспорту та ідентифікаційного номеру (у разі подання заяви уповноваженою особою); копію документа, що посвідчує право на земельну ділянку (за наявності) або копії рішень уповноважених органів про передачу земельної ділянки у власність/користування (у випадку якщо земельна ділянка надавалася у власність чи користування до 2013 року); копію дозволу на розроблення проекту землеустрою; графічні матеріали, на яких зазначено місце розташування земельної ділянки. Крім того, позивачу запропоновано звернутися із заявою щодо надання довідки з державної статистичної звітності про наявність земель та розподіл їх за власниками земель, землекористувачами, угіддями разом із вказаними вище документами до Головного управління Держземагентства у м. Києві в дні прийому. Позиція позивача ґрунтується на тому, що для отримання довідки позивач має надати лише графічні матеріали, на яких вказано місце розташування земельної ділянки. Суд з правомірністю даної позиції не погоджується, виходячи з нижчевикладеного. Положеннями додатку №3 "Переліку адміністративних послуг, що надаються Державним агентством земельних ресурсів та його територіальними органами на безоплатній основі", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №835 від 01.08.2011 року, на який посилається позивач, передбачено, що надання довідки з державної статистичної звітності про наявність земель та розподіл їх за власниками земель, землекористувачами, угіддями (за даними форми 6-зем) віднесено до переліку адміністративних послуг, що надаються Державним агентством земельних ресурсів та його територіальними органами на безоплатній основі. Зазначена обставина вбачається судом такою, що не має правового значення для розгляду даної справи, оскільки відповідачем не оспорюється наявність обов'язку видати позивачу довідку безкоштовно. При цьому жодних посилань на підстави видачі довідки вищезазначений нормативний акт не містить. Приписами Закону України "Про адміністративні послуги" від 06.09.2012 року №5203-VI (надалі - Закон №5203) передбачено, що адміністративна послуга - результат здійснення владних повноважень суб'єктом надання адміністративних послуг за заявою фізичної або юридичної особи, спрямований на набуття, зміну чи припинення прав та/або обов'язків такої особи відповідно до закону. Згідно ч. 2 та ч. 3 ст. 3 Закону №5203, надання адміністративних послуг здійснюється відповідно до цього Закону з урахуванням особливостей, визначених законами, які регулюють суспільні відносини у відповідних сферах. Вимоги цього Закону поширюються на надання суб'єктом надання адміністративних послуг витягів та виписок з реєстрів, свідоцтв, довідок, копій, дублікатів документів та інші передбачені законом дії, у результаті яких суб'єкту звернення, а також об'єкту, що перебуває в його власності, володінні чи користуванні, надається або підтверджується певний юридичний статус та/або факт. Суд доходить висновків, що вищезазначеною правовою нормою визначено критерій, за яким мають відзначатися документи, які видаються за нормами вищезазначеного Закону. Таким критерієм є відношення суб'єкта звернення до документу. При цьому дана норма передбачає отримання документу або щодо суб'єкта звернення, або щодо об'єкта, який перебуває в його власності, володінні чи користуванні. Натомість, жодних документів щодо прав позивача відносно земельної ділянки та надання їх відповідачу суду не надано. При цьому такі документи витребовувалися у позивача ухвалою про відкриття провадження у справі. Отже, позивачем було витребувано довідку щодо земельної ділянки, на яку позивач жодних прав не має. Положеннями ч. 1 та ч. 2 ст. 8 Закону №5203 визначено, що суб'єктом надання адміністративних послуг на кожну адміністративну послугу, яку він надає відповідно до закону, затверджуються інформаційна і технологічна картки, а у разі якщо суб'єктом надання є посадова особа, - органом, якому вона підпорядковується. Інформаційна картка адміністративної послуги містить інформацію про перелік документів, необхідних для отримання адміністративної послуги, порядок та спосіб їх подання, а у разі потреби - інформацію про умови чи підстави отримання адміністративної послуги. Таким чином, суд погоджується із посилання представника позивача, що виключно в законі, а також в інформаційній картці, визначено перелік документів, необхідних для отримання адміністративної послуги, порядок та спосіб їх подання. Так, наказом Держземагенства України №133 від 29.03.2013 року (надалі - Наказ №133) затверджено Примірні Інформаційні та Технологічні карток адміністративних послуг, які надаються територіальними органами Держземагентства України. Відповідно до положень Наказу №133, підставою для одержання адміністративної послуги є заява підприємств, установ, організацій та громадян про надання адміністративної послуги, запит органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування про надання адміністративної послуги. При цьому, в п. 9 Примірної інформаційної картки адміністративних послуг, які надаються територіальними органами Держземагентства України (надання довідки з державної статистичної звітності про наявність земель та розподіл їх за власниками земель, землекористувачами, угіддями (за даними форми 6-зем)) (надалі - Інформаційна картка), передбачено вичерпний перелік документів, необхідних для отримання адміністративної послуги, а саме: заяву про надання відомостей з Державного земельного кадастру за визначеною формою. Відповідно до пункту «є» частини 1 статті 13 Закону України «Про державний земельний кадастр», до Державного земельного кадастру включаються такі відомості про землі в межах території адміністративно-територіальних одиниць (Автономної Республіки Крим, областей, міст Києва і Севастополя, районів, міст, селищ, сіл, районів у містах), зокрема відомості про угіддя адміністративно-територіальної одиниці: назва, код (номер); контури угідь; площа; інформація про документи, на підставі яких визначено угіддя; інформація про якісні характеристики угідь. З огляду на вищенаведене, суд погоджується з позицією відповідача, що довідка з державної статистичної звітності про наявність земель та розподіл їх за власниками земель, землекористувачами, угіддями є відомостями державного земельного кадастру. Форма заяви про надання відомостей з Державного земельного кадастру затверджена постановою Кабінету Міністрів України №1051 від 17.10.2012 року, якою затверджено Порядок ведення Державного земельного кадастру (надалі - Порядок №1051). Як встановлено судом, що підтверджується матеріалами справи, позивач звернувся до відповідача з клопотанням, що не відповідає формі, затвердженій додатком 42 Порядку №1051. З огляду на викладене вище, суд дійшов висновку, що відповідачем із дотриманням положень чинного законодавства повідомлено позивача про необхідність звернення до Головного управління Держземагенства у м. Києві із заявою щодо надання довідки з державної статистичної звітності про наявність земель та розподіл їх за власниками земель, землекористувачами, угіддями. Згідно статті 33 Закону України «Про державний земельний кадастр», облік земель у Державному земельному кадастрі здійснюється за кількістю та якістю земель і земельних угідь. Відомості щодо кількості та якості земель узагальнюються центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин. Узагальнена інформація про кількість та якість земель безоплатно надається органам державної влади та органам місцевого самоврядування відповідно до Порядку ведення Державного земельного кадастру. Відповідно до пункту 6 статі 28-1 прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про Державний земельний кадастр», до 2015 року облік кількості та якості земель здійснюється на підставі державної статистичної звітності в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Копії звітів з кількісного обліку земель передаються на безоплатній основі відповідним сільським, селищним та міським радам. З огляду на вищевикладене, суд погоджується з посиланнями відповідача на те, що оскільки державна статистична звітність з кількісного обліку земель до 2015 року ведеться у складі Державного земельного кадастру відповідно до Форм державної статистичної звітності з земельних ресурсів та Інструкції з заповнення державної статистичної звітності з кількісного обліку земель (форми NN 6-зем, ба-зем, 6б-зем, 2-зем), затвердженої наказом Державного комітету статистики України від 05.11.1998 № 377, то до отримання такої статистичної інформації мають застосовуватися положення Закону України «Про Державний земельний кадастр». Відповідно до пункту 5 статті 38 Закону України «Про Державний земельний кадастр», на отримання відомостей Державного земельного кадастру про земельну ділянку мають право: - власник (власники) та користувачі земельної ділянки або уповноважені ними особи; - спадкоємці (правонаступники - для юридичних осіб) осіб, зазначених в абзаці другому цієї частини, або уповноважені ними особи; - особа (особи), в інтересах якої (яких) встановлено обмеження, або уповноважені ними особи; - органи державної влади та органи місцевого самоврядування для реалізації своїх повноважень, визначених законом; - особи, які в установленому законом порядку включені до Державного реєстру сертифікованих інженерів-землевпорядників та Державного реєстру інженерів-геодезистів, і особи, які отримали ліцензії на проведення землеоціночних робіт та земельних торгів, землеоціночних робіт, для виконання зазначених робіт. Отже, позивач не є особою, яка має право на отримання відомостей з Державного земельного кадастру. Враховуючи викладене та

Результат розгляду: denied