Рішення адміністративного суду від 2014-02-20 00:00:00+02

05 лютого 2014р. до суду надійшов даний адміністративний позов, у якому позивач просить з урахуванням уточнень до позову скасувати наказ № 388 від 18.10.2013 року виданий виконуючим обов'язки голови комісії з проведення реорганізації Державної інспекції техногенної безпеки України В.М. Омельяненко, зобов'язати Державну інспекцію техногенної безпеки України зарахувати у розпорядження. Позовні вимоги обґрунтовано адміністративним позовом від 05.02.2014р. Представники сторін не заперечували проти розгляду даної справи у порядку письмового провадження. Відповідно до ч.6 ст.128 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта. Враховуючи вищевказане, суд ухвалив розглянути справу у письмовому провадженні. Судом були встановленні наступні обставини. Так, з 01.09.1993 року [PERSON] (далі за текстом позивач), проходив службу в структурних підрозділах МВС, МНС, ГУ Держтехногенбезпеки у Дніпропетровській області. З 05.10.2011 року позивача перебував на посаді Заступника начальника Головного управління Держтехногенбеспеки у Дніпропетровській області, відповідно до наказу Головного управління Державної інспекції техногенної безпеки № 2 від 05.10.2011 року. Відповідно до Указу Президенту України № 726 від 24.12.2012 року «Про деякі заході з оптимізації системи центральних органів виконавчої влади», Постанови КМУ № 33 від 21.01.2013 року «Про утворення територіальних органів Державної служби з надзвичайних ситуацій та визнання таких, що втратили чинність, деяких постанов Кабінету Міністрів України» утворено як юридичну особу публічного права територіальні органи Державної служби з надзвичайних ситуацій та Державної інспекції техногенної безпеки. Згідно з наказом № 154 від 27.05.2013 року позивача призначили головою комісії з припинення юридичної особи ГУ Держтехногенбезпеки у Дніпропетровській області Відповідно до наказу Державної інспекції техногенної безпеки № 388 від 18.10.2013 року позивача було направлено для подальшого проходження служби до Державної служби з надзвичайних ситуацій України. Наказом № 637 від 18.10.2013 року Державної служби з надзвичайних ситуацій позивача було зараховано у кадри Державної служби України з надзвичайних ситуацій у розпорядження. Також, у судовому засіданні були досліджені письмові докази, а саме: копія паспорту, копія біографічної довідки від 01.02.2012 року, копія листа непрацездатності серія АГМ № 758962 від 02.09.2013 року, АГМ № 759140 від 23.09.2013 року, АВЛ № 537868 від 02.10.2013 року, АГМ № 907173 від 08.11.2013 року, АГД № 107046 від 21.11.2013 року, АГН № 526077 від 23.12.2013 року, АГМ № 980620 від 24.12.2013 року, АГМ № 979895 від 17.01.2013 року, копія наказу ГУ ДІТБ № 154 від 27.05.2013 року, ГУ ДІТБ № 341 від 02.08.2013 року, ГУ ДІТБ № 359 від 10.09.2013 року, копія рапорту від 11.09.2013 року, копія рапорту від 24.09.2013 року, копія витягу з наказу № 371 від 30.09.2013 року, копія рапорту від 11.10.2013 року, від 31.10.2013 року, копія витягу з наказу ГУ ДІТБ № 388 від 18.10.2013 року, копія витягу з наказу ДСНС № 637 від 18.10.2013 року, копія рапорту від 16.01.2014 року. Відповідно заперечень які були надані з боку відповідача судом були встановлені такі обставини: у зв'язку з службовою необхідністю наказом Держтехногенбезпеки України № 154 від 27.05.2013 року [PERSON] (позивач по справі) було призначено головою комісії з припинення юридичної особи ГУ Держтехногенбезпеки у Дніпропетровській області. Начальник ГУ ДСНС України в Дніпропетровській області Романюк І.П. листом від 04.10.2013 року № 3842/11-13 повідомив про те, що [PERSON], відмовляється передавати архівні документи до правонаступника, довгий час знаходиться або у відпустці, або на лікарняному, що відповідно нібито затягує процес припинення юридичної особи і тягне до невиконання доручення Уряду. У зв'язку з чим було здійснено заміну голови комісії з припинення з метою якнайшвидшого завершення процедури реорганізації. Відповідно наказу Держтехногенбезпеки України від 02.10.2013 року № 165 замінено [PERSON], на [PERSON] Після прийняття актів, а саме Указ Президента України від 24.12.2012 року № 726 та постанови Кабінету Міністрів України від 27.03.2013 року № 296 усіх осіб рядового та начальницького складу служби цивільного захисту в установленому порядку було переведено для подальшого проходження служби з Держтехногенбезеки України до новоствореного центрального органу виконавчої влади - Державної служби України з надзвичайних ситуацій за їх особистою згодою . На підставі вищенаведеного суд приходить до висновку. На підставі п. 19 Постанови КМУ № 1074 від 20.10.2011 року право підписувати документи щодо припинення органу виконавчої влади або територіального органу надається голові комісії з моменту його затвердження до дня внесення запису про державну реєстрацію припинення органу виконавчої влади або територіального органу до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців. Для здійснення своїх повноважень виключно голова комісії видає накази, використовуючи бланки органу виконавчої влади або територіального органу, що припиняється. Відповідно до п. 60 Постанови КМУ № 593 від 11.07.2013 року призначення осіб рядового і начальницького складу на посади та переміщення їх по службі здійснюється на підставі клопотань прямих начальників, погоджених із старшими прямими начальниками, рапортів осіб рядового і начальницького складу з урахуванням кадрового резерву для призначення на вищі посади, рішень атестаційних комісій та стану здоров'я осіб рядового і начальницького складу. Згідно з п. 80 Постанови КМУ № 593 від 11.07.2013 року особи рядового і начальницького складу звільняються з посад та зараховуються у розпорядження відповідних керівників (начальників) наказами по особовому складу керівників (начальників), які мають право призначати на такі посади. Як зазначено в п. 82 Постанови КМУ № 593 від 11.07.2013 року у строк перебування особи рядового і начальницького складу у розпорядженні керівника (начальника) відповідного органу чи підрозділу цивільного захисту не зараховується час: перебування її на стаціонарному лікуванні (обстеженні, медичному огляді) або проходження нею лікарсько-експертної комісії; перебування її у відпустці (крім відпустки у зв'язку з вагітністю та пологами, відпустки по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку. З порушенням вищезазначений норм був підписаний наказ від 18.10.2013 року № 388, згідно якого було направлено позивача для подальшого проходження служби до Державної служби України з надзвичайних ситуацій без написання позивачем особисто рапорту та під час перебування у щорічній відпустці. На підтвердження перебування позивача у відпустці є відповідний наказ № 371 від 30.09.2013 року. Направлення у розпорядження ДСНС відбулося без попередження та згоди позивача. Ознайомлення позивача з наказом відбулося лише 20.01.2014 року, оскільки до цього моменту позивач перебував на лікарняному, про що свідчить копії листів - непрацездатності. Під час проходження служби жодних нарікань стосовно несення позивачем служби не поступало. У 2010 році позивачу було присвоєно відзнака Держпожбеспеки України - медаль «За доблесть та звитяг». В уточненні позовних вимог позивач просить зобов'язати Державну інспекцію техногенної безпеки України зарахувати у розпорядження. По-перше, не вказано, яке розпорядження, що саме стосується порушених прав позивача та яким чином буде здійснено поновлення порушених прав через цю вимогу, тобто вона взагалі не конкретно сформульована. По-друге, скасування оскаржуваного наказу, передбачає своїм наслідком подальше поновлення порушених прав та інтересів позивача у спосіб передбачений діючим законодавством України. Отже, на думку суду вимога щодо включення у розпорядження - не підлягає задоволенню. Належним та достатнім захистом є скасування наказу № 388 від 18.10.2013 року. Таким чином, враховуючи встановлені судом обставини справи, суд приходить до висновку про протиправність наказу винесеним відповідачем. Разом з тим, суд доходить висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими і підлягають задоволенню частково, правомірними та відповідають чинному законодавству, і позивачем було доведено їх правомірність.

Результат розгляду: partial