Рішення адміністративного суду від 2014-04-03 00:00:00+03

Публічне акціонерне товариство "Чернігівторгбуд" звернулось до суду з адміністративним позовом до Управління Пенсійного фонду України в м. Чернігові, в якому просить суд визнати незаконною та скасувати вимогу про сплату боргу № Ю-19 від 04.02.2014. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що відповідачем оскаржувана вимога була прийнята відповідно до статті 106 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", який не діяв у зв'язку із набранням законної сили Законом України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування", а отже, нормативна підстава для нарахування зазначеного у вимозі боргу була відсутня. Представник позивача в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце судового засідання повідомлений належним чином, надав суду клопотання № 92 від 31.03.2014, в якому просив справу розглянути за відсутності представника підприємства. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце судового засідання повідомлений належним чином, надав суду заперечення №6144/09 від 02.04.2014, в яких просив відмовити в задоволенні позову, посилаючись на те, що через порушення позивачем строків сплати страхових внесків виникла недоїмка, що підтверджується карткою особового рахунку страхувальника у період з червня 2009 по січень 2011 року. Фінансові санкції були застосовані до боржника згідно приписів ст.106 Закону України №1058 та могли бути оскарженими в порядку, визначеному цим Законом. Крім того, зазначив, що відповідно до частини 15 статті 106 вищевказаного Закону позовна давність щодо стягнення недоїмки по страхових внесках (фінансових санкціях та пені) не застосовується, тобто управлінням правомірно було виставлено вимогу від 04.02.2014 р. по стягненню з позивача сум заборгованості зі сплати страхових внесків, фінансових санкцій та пені. Також просив суд розглянути справу за його відсутності. Суд вважає, що вжив всі залежні від нього заходи для повідомлення сторін належним чином про час і місце розгляду судової справи з участю їх повноважних представників, для реалізації ними права судового захисту своїх прав та інтересів. За таких обставин суд вважає за можливе розглянути справу без їх участі. Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до статті 41 Кодексу адміністративного судочинства України не здійснювалося. Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Як вбачається з матеріалів справи, що Публічне акціонерне товариство "Чернігівторгбуд" взято на облік в Управлінні Пенсійного фонду України в м. Чернігові як платника страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування. 04.02.2014 УПФУ в м. Чернігові на підставі статті 106 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" та на підставі картки особового рахунку платника, рішень №1441 від 13.11.2013; №140 від 30.11.2011; №26-Ю від 31.12.2010; №794-Ю від 30.11.2010; №637-Ю від 31.08.2010; №544-Ю від 31.07.2010; №487-Ю від 30.06.2010; №393 від 31.05 2010; №319-Ю від 30.04.2010; №267-Ю від 31.03.2010; №46-Ю від 31.12.2009; №1120-Ю від 30.11.2009; №892-Ю від 30.09.2009; №738-Ю від 11.06.2009 була винесена вимога №Ю-19 про сплату боргу, якою Управлінням Пенсійного фонду нараховано борг Публічному акціонерному товариству "Чернігівторгбуд": недоїмка зі сплати страхових внесків в розмірі 28975,70 грн.; фінансові санкції (штрафи) в розмірі 7382,92 грн. та нараховано пеню в розмірі 35755,10 грн. за період з 11.06.2009 по 31.01.2014. Не погодившись з вищевказаною вимогою, позивач оскаржив її до Головного управління Пенсійного фонду України у Чернігівській області. 04.03.2014 р. скаргу Публічного акціонерного товариства "Чернігівторгбуд" було залишено без розгляду, про що винесено рішення Головним управлінням Пенсійного фонду України у Чернігівській області №1155/10. Відповідно до абзацу п'ятого та шостого пункту 7 розділу VIII "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування", стягнення заборгованості із сплати страхових внесків за діючими видами загальнообов'язкового державного соціального страхування та сум штрафних санкцій, нарахованих та/або не сплачених у період до 01.01.2011, в тому числі страхових внесків, строк сплати яких на 01.01.2011 не настав, здійснюється фондами загальнообов'язкового державного соціального страхування відповідно до законодавства, що діяло на момент виникнення такої заборгованості або застосування штрафних санкцій. Погашення заборгованості з використанням коштів, що надходять у рахунок сплати єдиного внеску, забороняється. На період до повного стягнення заборгованості із сплати страхових внесків за діючими видами загальнообов'язкового державного соціального страхування та сум штрафних санкцій, нарахованих та/або не сплачених у період до 01.01.2011, в тому числі нарахованих внесків, строк сплати яких на 01.01.2011 не настав, та відповідних штрафних санкцій за фондами загальнообов'язкового державного соціального страхування зберігаються повноваження щодо контролю за правильністю нарахування, своєчасністю сплати страхових внесків, застосування фінансових санкцій, якими вони були наділені до набрання чинності цим Законом. Відповідно до статті 14 Закону України від 09.01.2003 №1058-IV "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" (далі - Закон №1058-IV) Публічне акціонерне товариство "Чернігівторгбуд" є страхувальником, а згідно частини 1 статті 15 Закону № 1058-IV страхувальники є платниками страхових внесків до солідарної системи. Обов'язки страхувальників передбачені пунктом 2 статті 17 Закону № 1058-IV, зокрема, встановлено обов'язок страхувальника нараховувати, обчислювати та сплачувати в установлені строки та в повному обсязі страхові внески. Згідно із частиною 6 статті 20 Закону № 1058-IV страхувальники зобов'язані сплачувати страхові внески, нараховані за відповідний базовий звітний період, не пізніше ніж через 20 календарних днів із дня закінчення цього періоду, яким для відповідача є календарний місяць. Крім того, частиною 12 статті 20 Закону № 1058-IV визначено, що страхові внески підлягають сплаті незалежно від фінансового стану платника страхових внесків. Відповідно до п.п. 8.2, 8.3 Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, (затверджена постановою Правління Пенсійного фонду України за № 21-1 від 19.12.2003, зареєстрована у Міністерстві юстиції України 16.01.2004 року за №64/8663) органи Пенсійного фонду надсилають страхувальникам вимогу про сплату недоїмки в таких випадках: а) якщо дані документальних перевірок результатів діяльності страхувальника свідчать про донарахування сум страхових внесків; б) якщо страхувальник має на кінець звітного базового періоду недоїмку зі сплати страхових внесків; в) якщо страхувальник має на кінець звітного періоду борги зі сплати фінансових санкцій (штрафів) та пені. У випадку б) вимога надсилається щомісяця протягом п'яти робочих днів, наступних за звітним базовим періодом. Вимога формується на підставі даних особових рахунків платників на всю суму боргу. Вимога формується на підставі актів документальних перевірок та облікових даних з карток особових рахунків страхувальників за формою згідно з додатком 9 цієї Інструкції (для страхувальника - юридичної особи) або за формою згідно з додатком 10 цієї Інструкції (для страхувальника - фізичної особи). Виходячи з аналізу наведеного, суд не знаходить порушень прав позивача з боку Управління Пенсійного фонду України в м. Чернігові, оскільки вимога № Ю-19 від 04.02.2014 року «Про сплату боргу» була сформована на підставі облікових даних з картки особового рахунку Публічного акціонерного товариства "Чернігівторгбуд" на всю суму боргу, що передбачено пунктом 8.2 Інструкції, а заборгованість у зв'язку з несплатою страхових внесків за період з 11.06.2009 р. по 31.01.2014 р., а відтак і накладені штрафні санкції та пеня, мають бути застосовані і після 01.01.2011 року, оскільки зазначені заборгованість і штрафні санкції виникли в період дії 1 - 9 частини статті 106 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне забезпечення", тобто є законною. Така правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 26.03.2013 по справі № 21-71а13, яка є обов'язковою у застосуванні у розумінні статті 244-2 Кодексу адміністративного судочинства України. Частиною 1 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Суд також бере до уваги, що згідно з частиною 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку. Згідно частини 2 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Відповідач, як суб'єкт владних повноважень довів правомірність прийнятого рішення. Таким чином, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що в задоволенні позовних вимог Публічного акціонерного товариства "Чернігівторгбуд" до Управління Пенсійного фонду України в м. Чернігові необхідно відмовити за необґрунтованістю. Відповідно до статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України, у зв'язку з відмовою позивачу в задоволенні позову понесені ним судові витрати, пов'язані зі зверненням до суду, не відшкодовуються.

Результат розгляду: denied