Рішення адміністративного суду від 2014-01-29 00:00:00+02

Відповідач зареєстрований 26.05.10р. у якості фізичної особи-підприємця(а.с. 4). Відповідно до п.87.11 ст.87 Податкового Кодексу України, орган стягнення звертається до суду з позовом про стягнення суми податкового боргу платника податку - фізичної особи. Стягнення податкового боргу за рішенням суду здійснюється державною виконавчою службою відповідно до закону про виконавче провадження. Згідно з п.291.3 ст.291 Податкового Кодексу України, юридична особа чи фізична особа - підприємець може самостійно обрати спрощену систему оподаткування, якщо така особа відповідає вимогам, встановленим цією главою, та реєструється платником єдиного податку в порядку, визначеному цією главою. Згідно з п. 293.1., 293.2 ст. 293 Податкового Кодексу України, ставки єдиного податку встановлюються у відсотках (фіксовані ставки) до розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року (далі у цій главі - мінімальна заробітна плата), та у відсотках до доходу (відсоткові ставки). Фіксовані ставки єдиного податку встановлюються сільськими, селищними та міськими радами для фізичних осіб - підприємців, які здійснюють господарську діяльність, залежно від виду господарської діяльності, з розрахунку на календарний місяць: 1) для першої групи платників єдиного податку - у межах від 1 до 10 відсотків розміру мінімальної заробітної плати; 2) для другої групи платників єдиного податку - у межах від 2 до 20 відсотків розміру мінімальної заробітної плати. Відповідно до ст.67 Конституції України, кожен зобов'язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом. Відповідно до п.295.1 ст.295 Податкового Кодексу України, платники єдиного податку першої і другої груп сплачують єдиний податок шляхом здійснення авансового внеску не пізніше 20 числа (включно) поточного місяця. Згідно з п. 295.2 ст. 295 Податкового Кодексу України, нарахування авансових внесків для платників єдиного податку першої і другої груп здійснюється органами державної податкової служби на підставі заяви такого платника єдиного податку щодо розміру обраної ставки єдиного податку, заяви щодо періоду щорічної відпустки та/або заяви щодо терміну тимчасової втрати працездатності. З матеріалів справи вбачається, що відповідач свій обов'язок по вчасній сплаті єдиного податку не виконував, у зв'язку з чим в нього виникла заборгованість у сумі 1834,58грн.(а.с.12-13). Відповідно до п. 59.1. ст. 59 ПК України у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, орган державної податкової служби надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення. Судом встановлено, що позивачем 19.09.13р. прийнято податкову вимогу №825-13, яка була отримана відповідачем, що підтверджується підписом на поштовому повідомленні (а.с. 10). Доказів сплати заборгованості або оскарження податкової вимоги суду надано не було, у зв'язку з чим вказана вимога є узгодженою. Таким чином, на момент розгляду справи заборгованість відповідача зі сплати єдиного податку становить 1834,58грн., а отже заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі. В судовому засіданні 29.01.2014р. проголошено вступну та резолютивну частини постанови. Відповідно до ст. 160 КАС України повний текст постанови виготовлено 31.01.2014р. На підставі викладено,

Результат розгляду: granted