Рішення адміністративного суду від 2014-04-03 00:00:00+03

15.05.13 р. [PERSON] (надалі - відповідач) звернувся до Дніпровського районного центру зайнятості із заявою про надання статусу безробітного та призначення виплати допомоги по безробіттю. Згідно із наказом Дніпровського районного центру зайнятості від 21.05.13 р. № НТ 130521 відповідачу було надано статус безробітного з 15.05.13 р. та призначено допомогу по безробіттю. До Дніпровського районного центру зайнятості 22.05.13 р. відповідачем подано заяву з проханням направити на курси до Навчального курсового комбінату КП "Київпастранс" за професією, спеціальністю "водій тролейбуса", у зв'язку з чим між відповідачем та Дніпровським районним центром зайнятості укладено договір №0266130500 щодо направлення його на навчання. Наказом КП "Навчально-курсовий комбінат "Київпастранс" від 15.10.13 р. №110/1-у [PERSON] відраховано з 14.10.13 р. за невідвідування занять без поважних причин. Згідно з наказом Дніпровського районного центру зайнятості №НТ131023 від 23.10.13 р. припинено реєстрацію безробітного у зв'язку з припиненням професійного навчання за направленням територіального органу без поважних причин. Дніпровським районним центром зайнятості було направлено відповідачу 04.11.13р. рекомендований лист з повідомленням про добровільне повернення коштів у протягом 15 календарних днів з дня отримання повідомлення. Повідомлення було отримано відповідачем 11.11.13 р., що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення, проте зазначені кошти відповідачем сплачено не було. Згідно з бухгалтерським перерахунком Київського міського центру зайнятості відповідачу виплачено допомогу по безробіттю у період перенавчання в сумі 1223, 42 грн. допомоги по безробіттю за період з 20.08.13 р. по 30.09.13 р. та 4806, 56 грн. коштів за оплату навчання. У зв'язку з несплатою коштів у добровільному порядку позивач звернувся до суду. Оскільки Дніпровський районний центр зайнятості, наказом якого відповідачу було надано статус безробітного, є структурним підрозділом Київського міського центру зайнятості без статусу юридичної особи, позивачем по справі є Київський міський центр зайнятості. Суд задовольняє позовні вимоги з таких підстав. Згідно ст. 4 Закону України "Про зайнятість населення" до зайнятого населення належать особи, які працюють за наймом на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, особи, які забезпечують себе роботою самостійно (у тому числі члени особистих селянських господарств), проходять військову чи альтернативну (невійськову) службу, на законних підставах працюють за кордоном та які мають доходи від такої зайнятості, а також особи, що навчаються за денною формою у загальноосвітніх, професійно-технічних та вищих навчальних закладах та поєднують навчання з роботою. Згідно з частинами 2 і 3 ст. 36 Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття" застраховані особи, зареєстровані в установленому порядку як безробітні, зобов'язані своєчасно подавати відомості про обставини, що впливають на умови виплати їм забезпечення та надання соціальних послуг. Сума виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг застрахованій особі в наслідок умисного невиконання нею своїх обов'язків та зловживання ними стягується з цієї особи відповідно до чинного законодавства України з моменту виникнення обставин, що впливають на умови виплати їй забезпечень та надання соціальних послуг. У разі припинення професійної підготовки, перепідготовки або підвищення кваліфікації за направленням державної служби зайнятості без поважних причин або відмови працювати за одержаною професією (спеціальністю) із застрахованих осіб стягується сума витрат на професійну підготовку, перепідготовку або підвищення кваліфікації. Згідно наданих суду доказів відповідач припинив професійну підготовку, розпочату під час перебування на обліку в якості безробітного; будь-які докази поважності причин припинення професійної підготовки суду не надано. Вказане є підставою для повернення суми витрат на професійну підготовку, перепідготовку або підвищення кваліфікації, а також суми допомоги по безробіттю у період перенавчання, що становить 6029, 98 грн. (1223, 42 грн. допомоги по безробіттю та 4806, 56 грн. вартості навчання). Відповідно до ст. 39 Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття" спори, що виникають із правовідносин за цим законом, вирішуються в судовому порядку. Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. Оцінивши наявні у справі докази, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні та враховуючи, що відповідач самостійно у добровільному порядку не повернув кошти у сумі 6029, 98 грн., суд прийшов до висновку про задоволення позову. На підставі вищевикладеного, ст. 160-163, 186 КАС України, суд, -

Результат розгляду: granted