Рішення адміністративного суду від 2014-01-30 00:00:00+02

Прокурор міста Суми в інтересах держави в особі Державної податкової інспекції у м. Сумах Головного управління Міндоходів у Сумській області, звернувся до Сумського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до фізичної особи-підприємця [PERSON], в якому просить суд стягнути з відповідача податковий борг з податку на доходи фізичних осіб в сумі 38629,73 грн. та 128579,09 грн. податку на додану вартість. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що відповідач, не виконуючи обов'язок зі сплати податків, передбачений п.п. 16.1.4 п. 16.1 ст. 16 Податкового кодексу України, має податкову заборгованість в загальному розмірі 167226,82 грн. в тому числі: з податку на додану вартість в сумі 128597,09 грн. та з податку на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування - 38629,73 грн. Прокурор та представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримали та просили суд їх задовольнити. Стаття 120 КАС України надає суду право визнати участь сторони у справі у судовому засіданні обов'язковою. Відповідач належним чином повідомлений належним чином про час та місце судового засідання, явка відповідача чи представника відповідача не визнавалася судом обов'язковою, відповідач не скористався належними йому процесуальними правами, представника в судове засідання повторно не направив. Враховуючи вищевикладене, справа розглядається на підставі наявних в ній матеріалів. Суд, заслухавши прокурора, представника позивача, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши докази у їх сукупності, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що фізична особа-підприємець [PERSON] зареєстрований як фізична особа-підприємець, що підтверджується копією Свідоцтва про державну реєстрацію фізичної особи-підприємця (а.с. 61) та копією витягу з єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців (а.с. 62). Як вбачається із матеріалів справи, 07.02.2012 р. ПП [PERSON] було подано до ДПІ у м. Сумах податкову декларацію про майновий стан і доходи, якою узгоджено суму податкового зобов'язання з податку на доходи фізичних осіб, а також 28.03.2012 р. уточнюючу декларацію про майновий стан і доходи за 2011 рік (а.с.55-60). Також відповідачем було подано до податкового органу податкову декларацію з податку на додану вартість (а.с. 39-43). Відповідно до п. 57.1 Податкового Кодексу України платник податків зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно п. 56.11 ст. 56 Податкового кодексу України не підлягає оскарженню грошове зобов'язання, самостійно визначене платником податків. Як вбачається з матеріалів справи, 01.09.2010 ДПІ в м. Суми була проведена документальна планова виїзна перевірка дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства суб'єкта підприємницької діяльності-фізичної особи [PERSON] за період з 01.07.2007 р. по 30.06.2010 р. За результатами перевірки був складений акт від 01.09.2010 р. № 6854/17-1016/[NUMBER]/182 (а.с. 20-34), на підставі якого податковим повідомленням-рішенням від 11 жовтня 2010 року № 0014361701/1/70752 (а.с. 18) відповідачу було визначено суму грошового зобов'язання з податку з доходів фізичних осіб в сумі 36604,23 грн. Також, податковим повідомленням-рішенням від 09 грудня 2010 року № 0014401701/2 (а.с. 19) відповідачу було визначено грошове зобов'язання з податку на додану вартість в сумі 82174,00 грн. та застосовані фінансові санкції в розмірі 41087,00 грн. Відповідачем були оскаржені до суду податкові повідомлення-рішення ДПІ в м. Суми від 11 жовтня 2010 року № 0014361701/1/70752 та від 09 грудня 2010 року № 0014401701/2. Постановою Сумського окружного адміністративного суду від 22.03.2011 р., залишеною без змін ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 19.10.2011 р. (а.с. 36-38), у задоволенні позовних вимог було відмовлено та залишено без змін оскаржувані податкові повідомлення-рішення. Згідно ч. 5 ст. 254 КАС України, постанова або ухвала суду апеляційної чи касаційної інстанції за наслідками перегляду, постанова Верховного Суду України набирають законної сили з моменту проголошення, а якщо їх було прийнято за наслідками розгляду у письмовому провадженні, - через п'ять днів після направлення їх копій особам, які беруть участь у справі. Також, згідно ч. 1 ст. 72 КАС України, обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Також податковим повідомленням-рішенням № 0496031701/64307 від 13 грудня 2012 року відповідачу визначено суму грошового зобов'язання з податку на додану вартість в сумі 5320 грн. та застосовані фінансові санкції в сумі 1 грн. (а.с. 44). Як пояснив в судовому засіданні представник позивача. ПП [PERSON] зазначене податкове повідомлення-рішення отримав (а.с.45), не оскаржував в судовому порядку, сума боргу є узгодженою. Відповідно до п.п. 129.1.1 п. 129.1 ст. 9 Податкового кодексу України, після закінчення встановлених цим Кодексом строків погашення узгодженого грошового зобов'язання на суму податкового боргу нараховується пеня. Податковим органом було нараховано пеню на суму узгодженого зобов'язання з податку на додану вартість в розмірі 15,09 грн. та з податку з доходів фізичних осіб в загальному розмірі 33,25 грн. Матеріалами справи, зокрема, обліковою карткою платника (а.с. 10-17), розрахунком податкової заборгованості платника податків (а.с. 8-9), податковими деклараціями та податковими повідомленнями-рішеннями підтверджується, що сума заборгованості відповідача перед бюджетом складає 128597,09 грн. з податку на додану вартість (в т.ч. 87847 грн. основного платежу, 40735 грн. штрафних (фінансових) санкцій, 15,09 грн. пені), а також 38629,73 грн. податку на доходи фізичних осіб (в т.ч. 38596,48 грн. основного платежу, 33,25 грн. пені) Відповідачу була направлена податкова вимога від 17.08.2011 р. № 2453 (а.с. 51), яку отримано відповідачем, про що свідчить повідомлення про отримання поштового відправлення (а.с. 52). Статтею 67 Конституції України передбачено, що кожен зобов'язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом. Відповідно до підпунктів 19-1.1.1, 19-1.1.38 пункту 19-1.1 ст. 19-1 Податкового кодексу України, органи державної податкової служби виконують такі функції здійснюють контроль за своєчасністю, достовірністю, повнотою нарахування і сплати податків та зборів, установлених цим Кодексом; здійснюють інші функції, визначені законами України. Також, п.п. 16.1.4 п. 16.1 ст. 16 Кодексу передбачено, що платник податків зобов'язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи. Відповідно до п.п. 14.1.175 п. 14.1 ст. 14 Кодексу, податковий борг - сума грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), самостійно узгодженого платником податків або узгодженого в порядку оскарження, але не сплаченого у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання. Судом встановлено, що податковий борг на час розгляду справи відповідачем не сплачений, у зв'язку з чим суд приходить до висновку про те, що податковий борг в сумі 128597,09 грн. з податку на додану вартість (в т.ч. 87847 грн. основного платежу, 40735 грн. штрафних (фінансових) санкцій, 15,09 грн. пені) та 38629,73 грн. податку на доходи фізичних осіб (в т.ч. 38596,48 грн. основного платежу, 33,25 грн. пені) підлягає стягненню з ПП [PERSON] у примусовому порядку.

Результат розгляду: granted