Рішення адміністративного суду від 2014-03-19 00:00:00+02

Постановою Лисичанського міського суду Луганської області від 30 грудня 2013 року у справі № 415/7536/13-а задоволено. Визнано незаконними дії Управління Пенсійного фонду України в м. Лисичанську Луганської області щодо не включення до складової заробітної плати при розрахунку пенсії державного службовця інших виплат. Зобов'язано Управління Пенсійного фонду України в м. Лисичанську Луганської області включити до складових заробітної плати при розрахунку пенсії державного службовця [PERSON] інші виплати, визначені у довідці про складові заробітної плати, що подається для призначення пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу». Зобов'язано Управління Пенсійного фонду України в м. Лисичанську Луганської області здійснити [PERSON] перерахунок та виплату пенсії державного службовця з 02 червня 2013 року з урахуванням інших виплат, визначених у довідці про складові заробітної плати, що подається для призначення пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу». Не погодившись з судом першої інстанції відповідача подав апеляційну скаргу у якій просив суд скасувати постанову суду першої інстанції як прийняту з порушенням норм матеріального права та прийняти нову постанову, якою відмовити у задоволенні вимог у повному обсязі. В обґрунтування доводів апеляційної скарги, вказує на відсутність правових підстав для задоволення вимог. Зазначає, що призначення та перерахунок пенсії державним службовцям проводиться відповідно до Закону України «Про державну службу». Вважає, що оскільки ч. 2 ст. 33 Закону України «Про державну службу» передбачені інші надбавки, то дане поняття стосується надбавок (або інших виплат), які встановлені на загальнодержавному рівні та стосуються усіх державних службовців, тому винагороду за вислугу років, премії та індексації у вищезазначеному переліку не значаться. Судом першої інстанції справа розглянута в порядку скороченого провадження. Представник позивача в судовому засіданні заперечував проти доводів апеляційної скарги, просив постанову суду першої інстанції залишити без змін. Відповідач в апеляційній скарзі, просив суд розглянути справу в порядку письмового провадження, без участі представника управління. Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, встановила наступне. Відповідно до ст. 195 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги. Судом першої інстанції встановлено, що позивач перебуває на обліку в Управлінні ПФУ у м. Лисичанську з 02.08.2012 p., як пенсіонер. Позивачу призначена пенсія за віком, як державному службовцю при загальному стажі роботи 40 років 09 місяців 23 днів та стажі роботи на державній службі 14 років 5 місяців 3 дні, на держслужбі в ОМС - 11 років 8 днів, військова служба 2 роки 20 днів із заробітної плати 4850,38 грн. При значенні їй пенсії як державному службовцю відповідачем не було враховані указані в довідці про складові заробітної плати «інші виплати». На заяву про зарахування інших виплат при призначенні відповідач відмовив. Колегія суддів зазначає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи, які не є спірними між сторонами, та відповідні їм правовідносини. Згідно ч. 2 ст. 37 Закону України «Про державну службу» пенсія державним службовцям призначається в розмірі 80 відсотків від сум їх заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування. Відповідно до ч. 2 ст. 33 Закону України «Про державну службу» заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплати за ранги, надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок. Згідно ч. 7 ст. 33 цього ж Закону умови оплати праці державних службовців, розміри їх посадових окладів, надбавок, доплат і матеріальної допомоги визначаються Кабінетом Міністрів України. Частина 2 ст. 2 Закону України «Про оплату праці» вказує, що в структуру заробітної плати входить також додаткова заробітна плата, яка визначена як винагорода за працю понад установлені норми, за трудові успіхи та винахідливість і за особливі умови праці. Вона включає доплати, надбавки, гарантії і компенсаційні виплати, передбачені чинним законодавством; премії, пов'язані з виконанням виробничих завдань і функцій. Аналогічні положення містяться й в п. 2.2.2 Інструкції по статистиці заробітної плати, затвердженої наказом Державного комітету статистики України від 13.01.2004 року № 5, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 27 січня 2004 р. за № 114/8713, де вказано, що у склад фонду додаткової заробітної плати входять премії та винагороди, в т.ч. за вислугу років, які мають систематичний характер. Крім того, статтею 66 Закону України від 5 листопада 1991 року № 1788-XII «Про пенсійне забезпечення» врегульовано види оплати праці, що враховуються при обчисленні пенсій. Відповідно до частини першої статті 66 цього Закону до заробітку для обчислення пенсії включаються всі види оплати праці (виплат, доходу), на які відповідно до Закону України «Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування» нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, в межах максимальної величини фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, оподатковуваного доходу (прибутку), сукупного оподатковуваного доходу (граничної суми заробітної плати (доходу), з яких справляються страхові внески (збори) до соціальних фондів, що діяла на день одержання зазначеного заробітку (виплат, доходу). Стаття 41 Закону України від 9 липня 2003 року № 1058-IV «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» визначає виплати (доходи), що враховуються в заробітну плату (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії. Так, зокрема до такого доходу (заробітної плати) враховуються: суми виплат, отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно з цим Законом були фактично нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески; суми виплат, отримуваних застрахованою особою до набрання чинності цим Законом, у межах сум, на які відповідно до законодавства, що діяло раніше, нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування. За змістом наведених норм отримувані застрахованою особою суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, враховуються в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати. Колегія суддів зазначає, що суд першої інстанції на підставі вищезазначених нормативно - правових актів, правильно прийшов до висновку, що матеріальна допомога на оздоровлення та соціально побутові потреби, а також суми індексації грошових доходів громадян, на які нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування слід враховувати при призначенні пенсії позивачу. На момент звернення позивача із заявою до Управління 14.11.2013 року , регулювання порядку призначення пенсій та перерахунку з коштів Пенсійного фонду здійснювалося відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 9 липня 2003 року № 1058-4. Частини 4 статті 45 зазначеного Закону перерахунок пенсії призначається з дня звернення за пенсією, якщо відповідну заяву з усіма необхідними документами подано ним до 15 числа включно, і з першого числа наступного місяця, якщо заяву з усіма необхідними документами подано ним після 15 числа. Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції не звернув увагу на зазначену норму закону. За перерахунком пенсії позивач звернувся до відповідача 14.11.2013 року, що підтверджується копією зазначеної заяви. З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що постанову суду першої інстанції слід змінити,а саме у абзаці четвертому слова та цифри «з 02 червня 2013 року» замінити словами та цифрами « з 01 листопада 2013 року». Відповідно до п.1.ч.1 статті 201 Кодексу адміністративного судочинства України підставами для зміни судового рішення є правильне по суті вирішення справи, але з помилковим застосуванням норм матеріального чи процесуального права.

Результат розгляду: partial