Рішення адміністративного суду від 2014-02-03 00:00:00+02

Позивачка [PERSON] звернулась до суду з адміністративним позовом до Управління Пенсійного фонду України в Суворовському районі м. Одеси з вимогами про визнання неправомірними дій Управління Пенсійного фонду України у Суворовському районі м.Одеси, щодо відмови у перерахуванні їй пенсії та зобов'язання Управління Пенсійного фонду України у Суворовському районі м.Одеси здійснити нарахування та сплату їй пенсій. Свої вимоги обґрунтувала тим, що вона перебуває на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України в Суворовському районі м.Одеси, як отримувач пенсії по інвалідності 2 групи з дитинства, відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування». На сьогоднішній день позивач зазначає, що за станом здоров'я вона не може працювати, у зв'язку з чим її пенсія, є єдиним джерелом її доходу. Проте, з листопада 2013 року за невідомих позивачці причин їй було відмовлено у нарахуванні пенсії. З огляду на зазначене, [PERSON] вважає, що такі дії Управління Пенсійного фонду України в Суворовському районі м. Одеси є неправомірними та такими, що порушують та обмежують її права, передбачені законодавством на отримання пенсії по інвалідності 2 групи з дитинства відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування». Управління Пенсійного фонду України у Суворовському районі міста Одеси надало до суду заперечення на адміністративний позов, в яких просить відмовити [PERSON] у задоволенні позовних вимог повністю, оскільки виплату пенсії позивачці було припинено до з'ясування з метою відновлення втраченої пенсійної справи, та з 01.01.2014 року їй було відновлено виплату пенсії. На підставі ст.183-2 КАС України справа розглянута в порядку скороченого провадження. Вивчивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується адміністративний позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних та юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку, у тому числі, органів державної влади. Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Положеннями ст. 46 Конституції України визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Загальні принципи, засади і механізм функціонування системи загальнообов'язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій встановлені Законом України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", даний закон своїми положеннями визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов'язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій. В ході судового розгляду було встановлено, що [PERSON], [INFO], перебуває на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України у Суворовському районі міста Одеси, як отримувач пенсії по інвалідності 2 групи з дитинства, відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування». Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 30 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» визначено, що пенсія по інвалідності призначається в разі настання інвалідності, що спричинила повну або часткову втрату працездатності внаслідок загального захворювання (в тому числі каліцтва, не пов'язаного з роботою, інвалідності з дитинства) за наявності страхового стажу, передбаченого статтею 32 цього Закону. Пенсія по інвалідності призначається незалежно від того, коли настала інвалідність: у період роботи, до влаштування на роботу чи після припинення роботи. Згідно ст. 49 вищезазначеного закону визначено, що виплата пенсії за рішенням територіальних органів Пенсійного фонду або за рішенням суду припиняється: якщо пенсія призначена на підставі документів, що містять недостовірні відомості; на весь час проживання пенсіонера за кордоном, якщо інше не передбачено міжнародним договором України, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України; у разі смерті пенсіонера; у разі неотримання призначеної пенсії протягом 6 місяців підряд; в інших випадках, передбачених законом. Поновлення виплати пенсії здійснюється за рішенням територіального органу Пенсійного фонду протягом 10 днів після з'ясування обставин та наявності умов для відновлення її виплати. Проте, як вбачається з матеріалів справи з 01.11.2013 року виплату пенсії [PERSON] припинено, оскільки відповідачем було встановлено, що в Управлінні на паперових носіях відсутня пенсійна справа [PERSON] (№137896), тобто відповідачем була втрачена пенсійна справа [PERSON] (№137896). Згідно наданих Управлінням Пенсійного фонду України в Суворовському районі м.Одеси до суду заперечень, Управління направило запит до Відділу персоніфікованого обліку, інформаційних систем та мереж, на виконання якого надана довідка, в якій зазначені відомості про застраховану особу за яку сплачувались страхові внески до Управління у період з 2006 по 2011 роки. Після проведених дій по відновленню пенсійної справи [PERSON] та встановлення стажу роботи зазначеної особи, Управлінням було прийнято рішення про відновлення виплати пенсії [PERSON] з урахуванням стажу роботи згідно даних відділу персоніфікованого обліку, інформаційних систем та мереж та свідоцтва про народження дитини, - з 01.01.2014 року . Таким чином, суд приходить до висновку, що Управлінням Пенсійного фонду України в Суворовському районі м.Одеси було неправомірно припинено виплату пенсії [PERSON] з 01.11.2013 року по 01.01.2014 року у зв'язку із втратою Управлінням на паперових носіях її пенсійної справи. Управління Пенсійного фонду України в Суворовському районі м. Одеси на підставі Закону України "Про пенсійне забезпечення" є місцевим підрозділом центрального органу державної виконавчої влади та згідно ст.10 цього ж Закону здійснює пенсійне забезпечення, тобто повноваження щодо нарахування, встановлення, перерахунку та виплати пенсій громадянам. Статтями 11, 71 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову, а суд згідно ст.86 цього Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Виходячи з вищенаведеного, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог позивача в частині неправомірних дій Управління Пенсійного фонду України в Суворовському районі м. Одеси щодо припинення виплати пенсії з 01.11.2013 року по 01.01.2014 року. Враховуючи викладене, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] до Управління Пенсійного фонду України у Суворовському районі м.Одеси про визнання неправомірними дій та зобов'язання вчинити певні дії, підлягають частковому задоволенню - з урахуванням відновлення відповідачем сплати пенсії з 01.01.2014 року. На підставі викладеного та

Результат розгляду: partial