Рішення адміністративного суду від 2014-03-13 00:00:00+02

Калуська об'єднана державна податкова інспекція звернулася до Івано - Франківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Калуської міської організації «Партія регіонів» і просила стягнути з відповідача 2 210 гривень податкового боргу - за штрафними санкціями за неподання податкової звітності про використання коштів неприбутковими організаціями. Позовні вимоги мотивовані тим, що станом на 08 грудня 2009 року відповідач має заборгованість по податках, зборах та фінансових санкціях в сумі 2 210 гривень по податку на прибуток приватних підприємств. Наявність заборгованості підтверджується податковими повідомленнями - рішеннями: №0003341501/0 від 16 квітня 2008 року та №0009131501/0 від 11 листопада 2009 року. При цьому, у відповідності до ст. 6 Закону України «Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами» відповідачу вручені перша та друга податкові вимоги, відповідно від 14 травня та 13 червня 2008 року, які відповідач залишив без виконання. Податкове зобов'язання, нараховане контролюючим органом, вважається узгодженим, в день отримання платником податків податкового повідомлення за винятком випадків його апеляційного узгодження. В свою чергу узгоджена сума податкового зобов'язання, не сплачена платником податків у строк сумою податкового боргу. Постановою Івано - Франківського окружного адміністративного суду від 03 серпня 2010 року позовні вимоги задоволено частково: стягнуто із Калуської міської організації «Партія Регіонів» в дохід бюджету податковий борг в розмірі 170 гривень. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено. З таким судовим рішенням в частині відмови в задоволенні позовних вимог не погодився позивач та оскаржив його у цій частині в апеляційному порядку до Львівського апеляційного адміністративного суду. У поданій апеляційній скарзі просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову постанову про задоволення позовних вимог в повному обсязі. На обґрунтування доводів апеляційної скарги, посилається на ті обставини, що згідно з Порядком направлення органами державної податкової служби України податкових повідомлень платникам податків та рішень про застосування штрафних (фінансових) санкцій, затвердженим Наказом Державної податкової адміністрації України №253 від 21 червня 2001 року відповідне рішення вручається платнику податку особисто під розписку або надсилається поштою на його адресу листом з повідомленням про вручення. Якщо податковий орган або пошта не може вручити платнику податків податкове повідомлення - рішення у зв'язку з відсутністю посадових осіб, їх відмовою прийняти податкове повідомлення - рішення, незнаходженням платника податків за місцем фактичного розташування, оформляється відповідний акт і цей же день податкове повідомлення - рішення розміщується на дошці податкових оголошень. День розміщення такого податкового повідомлення - рішення на дошці оголошень є днем його вручення. Тому, виходячи із вищезазначеного, позивач вважає, що податкове зобов'язання в сумі 2040 гривень, визначене в податковому повідомленні - рішенні №0003341501/0 від 16 квітня 2008 року вважається узгодженим 05 травня 2008 року Особа, яка подала апеляційну скаргу (позивач) та відповідач в судове засідання представників не направили, хоча сторони належним чином та у встановленому законом порядку були повідомлені про дату, час та місце судового засідання у справі. Також, від вказаних осіб відсутні клопотання про розгляд справи за участі їх представників. У зв'язку з цим та у відповідності до ст. 197 Кодексу адміністративного судочинства України справу розглянуто в письмовому провадженні на підставі наявних у справі доказів. Вислухавши доповідь судді - доповідача, дослідивши наявні в справі матеріали та докази, перевіривши доводи апеляційної скарги у їх сукупності, колегія суддів апеляційного суду приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. Постановляючи оскаржуване судове рішення та умотивовуючи свої висновки, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем у 13 податкових періодах за 2005 - 2007 роки та перше півріччя 2009 року не було подано звіти про використання коштів неприбутковими організаціями, що підтверджується актами перевірки №498/1501/25989874 від 11 квітня 2008 року та №3700/1501/25989874 від 11 листопада 2009 року. На підставі вказаних актів перевірок податковим органом було винесено два податкові повідомлення - рішення №0003341501/0 від 16 квітня 2008 року та №0009131501/0 від 11 листопада 2009 року, якими відповідачу визначено податкові зобов'язання у розмірі відповідно 2 040 гривень та 170 гривень. Таким чином, за висновком суду першої інстанції, позовні вимоги в частині стягнення податкового боргу в розмірі 170 гривень є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Оскільки поштове повідомлення про відправлення податкового повідомлення - рішення №0003341501/0 від 16 квітня 2008 року повернулося до податкового органу з відміткою, що за вказаною адресою відповідач не значиться, то таке рішення було розміщено на дошці податкових оголошень. Податкове повідомлення - рішення №0009131501/0 від 11 листопада 2009 року було отримане відповідачем 20 листопада 2009 року. Перша та друга податкові вимоги направлені відповідачу відповідно 14 травня 2008 року та 13 червня 2008 року, однак у зв'язку з поверненням установою поштового зв'язку поштової кореспонденції з відміткою, що за вказаною адресою відповідач не значиться, то такі рішення були розміщені на дошці податкових оголошень. Податкове повідомлення - рішення №0003341501/0 від 16 квітня 2008 року, яким відповідачу визначено податкові зобов'язання в розмірі 2 040 гривень, відповідачем не було отримано, тому суд першої інстанції прийшов до висновку, дані податкові зобов'язання є неузгодженими, а відтак не є податковим боргом відповідача. Як було встановлено судом та підтверджується матеріалами справи відповідач, Калуська міська організація «Партія регіонів» відповідно до Свідоцтва про державну реєстрацію місцевого об'єднання громадян №208 від 15 травня 2001 року та Довідки №128/228 з Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України (ЄДРПОУ) зареєстрована як юридична особа та є платником податків і зборів, передбачених Законом України «Про систему оподаткування. Відповідач не подавав до Калуської ОДПІ податкову звітність за 12 податкових періодів, зокрема: перший квартал 2005 року, перше півріччя 2005 року, три квартали 2005 року, за 2005 рік, перший квартал 2006 року, перше півріччя 2006 року, три квартали 2006 року, за 2006 рік, перший квартал 2007 року, перше півріччя 2007 року, три квартали 2007 року та за 2007 рік, що підтверджується актом перевірки №498/1501/25989874 від 11 квітня 2008 року, а також згідно акту перевірки №3700/1501/25989874 від 11 листопада 2009 року відповідач не подав податкову звітність за перше півріччя 2009 року. На підставі висновків перевірки позивачем винесено податкові повідомлення - рішення: 16 квітня 2008 року за №0003341501/0, яким відповідачу визначено податкове зобов'язання за штрафними санкціями з платежу податок на прибуток приватних підприємств в сумі 2 040 гривень та №0009131501/0 від 11 листопада 2009 року, яким відповідачу визначено податкові зобов'язання в сумі 170 гривень за штрафними санкціями за цим же платежем. Податкове повідомлення-рішення №0009131501/0 від 11 листопада 2009 року було отримане відповідачем 20 листопада 2009 року. Разом з цим, податкове повідомлення - рішення №0003341501/0 від 16 квітня 2008 року, яке направлялося податковим органом відповідачу рекомендованою поштовою кореспонденцією, не було вручене адресату (відповідачу) і повернулося до податкового органу з відміткою, що за вказаною адресою відповідач не значиться. У зв'язку з цим податкове повідомлення - рішення було розміщено на дошці податкових оголошень. Відповідачу направлялися перша та друга податкові вимоги відповідно 14 травня 2008 року та 13 червня 2008 року, однак у зв'язку з поверненням до податкового органу з відміткою, що за вказаною адресою відповідач не значиться, ці рішення були розміщені на дошці податкових оголошень. Даючи правову оцінку оскаржуваному судовому рішенню та доводам особи, яка подала апеляційну скаргу, колегія суддів апеляційного суду виходить із наступного. Відповідно до ст. 2 Закону України «Про політичні партії в Україні» політична партія - це зареєстроване згідно з законом добровільне об'єднання громадян - прихильників певної загальнонаціональної програми суспільного розвитку, що має своєю метою сприяння формуванню і вираженню політичної волі громадян, бере участь у виборах та інших політичних заходах. Політичні партії є неприбутковими організаціями. Відповідно до ст. 25 Закону України «Про об'єднання громадян» контроль за джерелами та розмірами надходжень, сплатою податків об'єднаннями громадян здійснюють відповідно фінансові органи та органи державної податкової інспекції. Згідно ст. 2 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств» платниками податку з числа резидентів є суб'єкти господарської діяльності, бюджетні, громадські та інші підприємства, установи та організації, які здійснюють діяльність, спрямовану на отримання прибутку як на території України, так і за її межами. Оподаткування неприбуткових установ і організацій здійснюється за правилами п.7.11 ст. 7 даного Закону, яка застосовується до неприбуткових установ і організацій, якими, зокрема, є політичними партіями. Відповідно до пп. 7.11.2 п. 7.11 ст. 7 цього ж Закону окремі доходи неприбуткових організацій звільняються від оподаткування. Згідно пп. 7.11.9 п. 7.11 ст. 7 даного Закону незалежно від положень абзацу першого цього підпункту, у разі коли неприбуткова організація отримує доход з джерел, інших ніж визначені відповідними підпунктами 7.11.2 - 7.11.7 цього пункту, така неприбуткова організація зобов'язана сплатити податок на прибуток. Згідно із пп. 7.11.12 п.7.11 ст. 7 згаданого Закону центральний податковий орган встановлює порядок обліку і подання податкової звітності про використання коштів неприбуткових організацій, у частині обліку і подання податкової звітності за доходами, що підлягають оподаткуванню) та вирішує питання про виключення організацій з реєстру неприбуткових організацій і оподаткування їх доходів у разі порушення ними положень цього Закону та інших законодавчих актів про неприбуткові організації. Статтею 9 Закону України «Про систему оподаткування» зобов'язано платників податків подавати до державних податкових органів відповідно до законів декларації, пов'язані з обчисленням і сплатою податків. У відповідності до п. п. 1.3, 1.5 Порядку складання податкового звіту про використання коштів неприбутковими організаціями і установами, затвердженого Наказом Державної податкової адміністрації №233 від 11 липня 1997 року податковий звіт про використання коштів неприбутковими установами й організаціями складається за визначеною формою і подається неприбутковою установою за кожний звітний період. Звіт подається неприбутковою установою до податкового органу протягом 40 календарних днів, наступних за останнім календарним днем звітного (податкового) періоду. У відповідності до пп. 17.1.1 п. 17.1 ст. 17 Закону України «Про порядок погашень зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами» платник податків, що не подає податкову декларацію у строки, визначені законодавством, сплачує штраф у розмірі 10 неоподаткованих мінімумів доходів громадян за кожне таке неподання або її затримку, який застосовується у відповідності до ст. 11 Закону України «Про державну податкову службу» Відповідно до пп. 5.2.1 п. 5.2 ст. 5 Закону України «Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами» податкове зобов'язання платника податків, нараховане контролюючим органом, вважається узгодженим в день отримання платником податків податкового повідомлення, за винятком випадків його апеляційного узгодження. Узгоджена сума податкового зобов'язання, не сплачена платником податків у строки, визначені цією статтею, визнається сумою податкового боргу платника податків. Відповідно до пп. 3.1.1 ст. 3 вказаного Закону, активи платників податків можуть бути примусово стягнені в рахунок погашення його податкового боргу виключно за рішенням суду. Згідно з п. 3.1 Порядку направлення органами державної податкової служби України податкових повідомлень платникам податків та рішень про застосування штрафних (фінансових) санкцій, затвердженого наказом Державної податкової адміністрації України від 21 червня 2001 року №253 податковий орган здійснює розрахунок суми податкового зобов'язання та складає податкове повідомлення, одним із видів якого є податкове повідомлення - рішення (п. 2.5 Порядку), зокрема, у випадку якщо платник податків не подає у встановлені строки податкову декларацію. Також, відповідно до п. 4.9 цього ж Порядку якщо податковий орган або пошта не може вручити платнику податків податкове повідомлення у зв'язку з незнаходженням посадових осіб, їх відмовою прийняти податкове повідомлення, незнаходженням фактичного місця розташування (місцезнаходження) платника податків, то працівник структурного підрозділу, у якому складено таке податкове повідомлення, на підставі інформації від структурного підрозділу, до функцій якого входить реєстрація вхідної та вихідної кореспонденції, або відповідальна особа, визначена керівником податкового органу для виконання таких функцій, у день надходження до податкового органу такої інформації оформляє відповідний акт, у якому вказує причину, яка призвела до неможливості вручення податкового повідомлення. Зазначений акт долучається до справи платника податків. У той самий день структурний підрозділ, до функцій якого входить реєстрація вхідної та вихідної кореспонденції, або відповідальна особа, визначена керівником податкового органу для виконання таких функцій, розміщує податкове повідомлення на дошці податкових оголошень (повідомлень), установленій на вільному для огляду місці біля входу до приміщення податкового органу. При цьому день розміщення такого податкового повідомлення на дошці податкових оголошень (повідомлень), зафіксований в акті про неможливість його вручення платнику податків, вважається днем його вручення. Як убачається із Акта про неможливість вручення податкового повідомлення - рішення від 05 травня 2008 року за №118/1501/25989874 податкове повідомлення - рішення від 16 квітня 2008 року за №0003341501/0 повернуто поштою по причині відсутності платника податків за вказаною адресою. Тому, вказане податкове повідомлення - рішення було розміщено на дошці податкових оголошень. З огляду на встановлені судом фактичні обставини справи та докази, представлені сторонами на підтвердження обставин, якими вони обґрунтовують свої вимоги та заперечення, відповідні положення нормативно - правових актів, колегія суддів апеляційного суду вважає, що висновок суду першої інстанції про відсутність у відповідача податкового боргу в сумі 2040 гривень у зв'язку з неузгодженістю суми податкового боргу є помилковим, оскільки з урахуванням вищенаведених мотивів податкове повідомлення рішення вважається врученим платнику податків у день його розміщення на дошці податкових оголошень, а тому в силу ст. ст. 5 Закону України «Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами» є узгодженим. Відповідно до ст. 159 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим, тобто ухваленим відповідно до норм матеріального права з дотриманням процесуальних норм, та на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин справи. Колегія суддів апеляційного суду з урахуванням встановлених судом обставин справи та доказів, вважає, що суд першої інстанції, викладаючи у оскаржуваному судовому рішенні висновок щодо безпідставності вимог позивача, не дотримався вищезазначених вимог. Відповідно до ст. 202 Кодексу адміністративного судочинства України підставами для скасування судового рішення та ухвалення нового рішення є, зокрема, невідповідність висновків суду обставинам справи та порушення норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи. Виходячи із змісту вищевказаних статей Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів апеляційного суду вважає, що доводи апеляційної скарги дають підстави для висновку про невідповідність висновків суду щодо неузгодженості податкового зобов'язання обставинам справи, а також порушення судом першої інстанції норм матеріального права, які регулюють порядок примусового стягнення активів платника податків в рахунок погашення його податкового боргу, що в свою чергу призвело до неправильного вирішення справи. Тому постанову суду першої інстанції в частині відмови в задоволенні позовних вимог слід скасувати та прийняти у цій частині нову постанову про задоволення позовних вимог. У зв'язку з цим апеляційну скаргу слід задовольнити частково.

Результат розгляду: partial