Рішення адміністративного суду від 2014-03-13 00:00:00+02

Позивач звернувся до суду з зазначеним адміністративним позовом до відповідача, в обґрунтування якого зазначив, що з грудня 1988 року він працював на посаді судді апеляційного суду Донецької області, з жовтня 2010 року знаходиться у відставці. Довічне грошове утримання одержує в УПФУ Ленінського району м. Донецька. 12 грудня 2013 року він звернувся до відповідача з заявою про перерахування щомісячного довічного грошового утримання, але 25 грудня 2013 року йому було відмовлено. Він вважає таку відмову незаконною, оскільки у відповідності до діючого законодавства довічне грошове утримання судді у відставці повинно нараховуватися в розмірі 80 відсотків заробітної плати працюючого на відповідній посаді судді і за кожний повний рік роботи понад 20 років на посаді судді розмір щомісячного грошового утримання збільшується на 2 відсотки заробітку, але не більше 90 відсотків заробітку судді, без обмеження граничного розміру цього грошового утримання. Постановою Ленінського районного суду м. Донецька від 19 липня 2013 року був задоволений його позов і Управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Донецька було зобов'язане зробити перерахунок його щомісячного довічного грошового утримання у розмірі 88 відсотків грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді, та виплатити це грошове утримання. 10 вересня 2013 року Донецький апеляційний адміністративний суд залишив постанову суду без змін. Відповідач цю постанову виконував до 01 грудня 2013 року. З 01 грудня 2013 року заробітна плата судів була підвищена у зв'язку зі збільшенням мінімальної заробітної плати України. Так, якщо до 01 грудня 2013 року його заробітна плата, коли б він продовжував працювати суддею, складала 23 973,30 гривень, то з 01 грудня 2013 року вона зросла до 25 456,20 гривень. В зв'язку з вказаним підвищенням заробітній плати суддів, відповідач повинен був зробити перерахування і його щомісячного довічного грошового утримання, щоб воно відповідало 88 відсоткам заробітної плати судді, який працює на відповідній посаді, але він відмовився це зробити. Також посилається на те, що згідно до постанови суду він повинен одержувати щомісячне довічне грошове утримання у розмірі 88 відсотків грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді. Відповідач вказав, що дана постанова суду виконується , а що стосується перерахунку щомісячного довічного утримання з 01 грудня 2013 року в зв'язку зі зміною заробітної плати суддів, то він нібито не має на це право. Просив суд визнати незаконною відмову Управління Пенсійного Фонду України в Ленінському районі м. Донецька у перерахунку йому щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці та зобов'язати Управління Пенсійного Фонду України в Ленінському районі м. Донецька перерахувати йому з 01 грудня 2013 року відповідно до діючого зараз законодавства та постанови Конституційного суду України від 03 червня 2013 року і постанови Ленінського районного суду м. Донецька від 19 липня 2013 року щомісячне грошове утримання у розмірі 88 відсотків грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді, і яка складає з 01 грудня 2013 року, згідно довідки Апеляційного суду Донецької області, у розмірі 25 456 грн. 20 коп. та проводити і в подальшому таки перерахування при зміні заробітної плати суддів, а також проводити її індексацію і виплату. У судове засідання позивач не звернувся, про час і місце слухання справи повідомлений належним чином, надав заяву про слухання справи без його участі, позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Представник відповідача у судове засідання не з'явився, про час і місце слухання справи повідомлені належним чином, просили слухати справу без їх участі. Згідно письмових пояснень позивні вимоги [PERSON] не визнають з посиланням на Положення про призначення та виплату щомісячного грошового утримання працюючим суддям, затвердженого Наказом ДСА України від 24.07.2009 року №81, зареєстрованого в Міністерстві Юстиції України 16.11.2009 року за № 1065/17081, встановлені правила призначення та розрахунку грошового утримання судді. В положенні зазначено, що підготовка документів для призначення щомісячного грошового утримання суддям районних, районних у містах, міських, міськрайонних судів здійснюється працівником з кадрової роботи суду, в якому працює суддя, та територіальним управлінням державної судової адміністрації. Остаточне рішення щодо призначення щомісячного грошового утримання, після розгляду поданих документів приймається Державною судовою адміністрацією України. Отже при здійсненні виплати щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці управління ПФУ в Ленінському районі м.Донецька самостійно не здійснює розрахунок довічного утримання, але користується даними, які надані позивачем. Будь-який перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, у разі зміни умов оплати праці суддів судів загальної юрисдикції ЗУ «Про судоустрій і статус суддів» не передбачено. Суд, дослідивши матеріали справи, докази по справі у їх сукупності, прийшов до наступних висновків. Так, судом було встановлено, що позивач є професійним суддею та має відповідний статус, тобто наділений всіма правами та обов'язками передбаченими Конституцією та законами України. Одним зі складових правового статусу професійного судді було та є право на відставку, а також право судді у відставці отримувати щомісячне довічне грошове утримання. Досліджуючи правове поняття «щомісячне довічне грошове утримання судді», Конституційний суд України у мотивувальній частині рішення від 14 грудня 2011 року № 18-рп/2011, вказав, що це утримання є самостійною гарантією незалежності судді та складовою його правового статусу, а правова природа щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці та щомісячне грошове утримання діючого судді однакова, а самі ці поняття однорідні та взаємопов'язані, ідентичні, відрізняються лише за способом фінансування: судді у відставці сплачує Пенсійний фонд України за рахунок Державного бюджету, діючому судді виключно з Державного бюджету України. У цьому ж рішенні Конституційний суд України вказує про неможливість звуження змісту та об'єму гарантій незалежності суддів, а відповідно, матеріального та соціального забезпечення. Конституційний Суд України неодноразово висловлював аналогічні правові позиції стосовно гарантій незалежності суддів, їх матеріального та соціального забезпечення у рішеннях, а саме: від 24 червня 1999 року № 6-рп/99, від 20 березня 2002 року № 5-рп/2002 ( справа про пільги, компенсації та гарантії), від 1 грудня 2004 року № 19-рп/2004 ( справа про припинення дій чи обмеження пільг, компенсацій та гарантій), від 11 жовтня 2005 року № 8-рп/2005 ( справа про пенсії та щомісячне довічне грошове утримання), від 18 червня 2007 року № 4-рп/2007 ( справа про гарантії незалежності суддів); рішення № 10-рп/2008 від 22 травня 2008 року. Як зазначив Конституційний Суд України у мотивувальній частині рішення від 14 грудня 2011 року № 18-рп/2011, щомісячне довічне грошове утримання судді є самостійною гарантією незалежності судді та складовою його правового статусу. Правова природа щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці та щомісячного грошового утримання працюючого судді є однаковою, а самі ці поняття - однорідними та взаємопов'язаними. Щомісячне грошове утримання судді, який, маючи право на відставку, продовжує працювати на посаді судді, встановлюється у зв'язку з виконанням ним своїх обов'язків щодо здійснення незалежного, неупередженого та справедливого правосуддя, а щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці є належним утриманням цього судді після припинення виконання ним своїх професійних обов'язків та особливою формою його соціального забезпечення. Позивач набув статус судді у відставці в жовтні 2010 року, коли вказані правовідносини регулювалися Законом України «Про судоустрій та статус суддів», ст.138 Закону. На письмове звернення позивача щодо перерахунку пенсії, УПФ України в Ленінському районі м. Донецька надана відповідь про відсутність права на перерахунок пенсії згідно ст.129 Закону України «Про судоустрій та статус суддів». Ч.З ст. 138 ЗУ «Про судоустрій та статус суддів» в редакції від 01.01.2011 року встановлює, що щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у розмірі 80 відсотків грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки заробітку, але не більш ніж 90 відсотків заробітної плати судді, без обмеження граничного розміру щомісячного довічного грошового утримання». Таким чином, на час виходу у відставку позивача, Законом були визначені принципи призначення такого утримання, які були використані при його призначенні позивачеві. По-перше, це наявність стажу роботи на посаді судді більш ніж 20 років та % відношення щомісячного довічного грошового утримання від заробітної плати працюючого судді на відповідній посаді. При цьому, Закон мав нормативне формулювання : «грошове утримання судді працюючого на відповідній посаді», а також на нормативне формулювання «виплачується». Підкреслюється, що саме не свого заробітку. Тобто законодавством передбачена можливість зміни розміру щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці при наявності зміни розміру заробітної плати діючого судді, тобто закріплений принцип, який надавав можливість перегляду щомісячного довічного грошового утримання у разі зміни розміру заробітної плати працюючого судді, виходячи з її нового розміру. Судом встановлено, що відставка позивача [PERSON] до цього часу не припинялася, тобто правовідносини його статусу судді у відставці продовжуються. При наявності та зберіганні статусу позивача, було прийнято зміни до Закону «Про судоустрій та статус суддів» 01 січня 2012 року. Також Законом «Про судоустрій та статус суддів» передбачено (ст.109) зберіганні звання судді у відставці, принципи недоторканності суддів, вихід у відставку. У ч. З статті 138 ЗУ «Про судоустрій та статус суддів» чинного на момент розгляду справи визначено, що «щомісячне довічне грошове утримання виплачується суду у розмірі 80% грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді». При цьому, нормативному терміну про дію положення про виплату довічного грошового утримання судді у відставці у процентному відношенні до грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді, у відповідності до діючого закону, немає. Розглядаючи норми закону України «Про судоустрій та статус суддів» у контексті тривалості правовідносин позивача та збереження його статусу судді у відставці, суд виходив з правового поняття «дія закону у часі». Згідно до ч.2 ст.138 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» в ред.. від 08.07.2011р. суддя, який не досяг віку, встановленого ч.І ст.138 Закону, отримує щомісячного довічного грошового утримання. А у ч. З ст. 138 вказано, що щомісячне довічне грошове утримання виплачують судді у розмірі 80% грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді. Вказані юридичні терміни ідентичні термінам попередньої редакції закону (від 01.01.2011р.). Також вказані норми не передбачають процентного співвідношення щомісячного довічного грошового утримання від «свого» заробітку (на відміну від пенсії у загальноприйнятому понятті), а передбачають саме «виплату» від грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді. На підставі викладеного аналізу, суд приходить до висновку, з урахуванням принципів призначення, отримання та виплати щомісячного довічного грошового утримання, передбачених у попередній редакції Закону, регулюючи тривалі правовідносини (позивача) новим Законом, що дія положень ч.З ст.138 Закону в ред.08.07.2011 року по суті та змісту підлягає застосуванню до розглянутих правовідносин позивача, до його права на отримання щомісячного довічного грошового утримання у процентному відношенні до грошового утримання суддів, працюючих на відповідних посадах на сьогодення. Змін у Конституції, норми якої є нормами прямої дії, у цієї частці не вносилися. Щомісячне довічне грошового утримання на відміну від пенсії та інших соціальних виплат для інших громадян має особливий статус: невід'ємною частиною гарантії незалежності суддів. Тільки судді мають право як на при досягненні визначеного віку, так і на щомісячне довічне грошове утримання коли йдеться про відставку при наявності суддівського стажу. При цьому щомісячне довічне грошове утримання нараховується відповідно від грошового утримання судді, працюючого на відповідній посаді. Крім того, суд вважає за необхідне зазначити, що згідно ч.5 ст.109 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" за суддею, звільненим за його заявою, про відставку, зберігається звання судді га гарантії недоторканності, встановлені для судді до його виходу у відставку. Системний підхід до змісту ч.5 ст.138 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» ред.. від 08.07.2011 року, де йдеться, що «виплата щомісячного довічного грошового утримання, призначеного відповідно до цієї статті, на період роботи на посадах, які дають право на його призначення або право на призначення пенсії в порядку та на умовах, передбачених Законами України «Про прокуратуру», «;Про наукову і науково-технічну діяльність», «;Про статус народного депутата України», «;Про державну службу», припиняється. На цей період призначається і виплачується пенсія відповідно до закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування». Максимальний розмір щомісячного довічного грошового утримання суддів у відставці (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплат та надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, встановлених для осіб, які втратили працездатність. Довічне грошове утримання суддям виплачується органами Пенсійного фонду України за рахунок коштів Державного бюджету України», з урахуванням часу прийняття вказаної норми, набрання законної чинності, внесення змін, обставин таких змін, ( частина 5 ст. 138 із змінами, внесеними згідно із Законом № 2856-У1 від 23.12.2010 року з редакції Закону 3668-У1 від 08.07.2011), надає підстави вважати, що дія вказані норми розповсюджується на відносини, які виникли після її прийняття у вказаному вигляді, тобто на осіб, які вийшли у відставку після набрання чинності ч.5 ст.138, при призначенні їм щомісячного довічного грошового утримання вперше. Закон України «Про судоустрій і статус суддів» від 07 липня 2010 року виключив положення п. 4 ст. 43 Закону України від 1998 року «Про статус суддів» у відповідності до якого судді у відставці, який має стаж роботи на посаді судді не менше 20 років, виплачується за його вибором пенсія або звільнене від сплати податку щомісячне довічне грошове утримання в розмірі 80 відсотків заробітної плати працюючого на відповідній посаді судді. За кожний повний рік роботи понад 20 років на посаді судді розмір щомісячного грошового утримання збільшується на 2 відсотки заробітку, але не більше 90 відсотків заробітку судді, без обмеження граничного розміру цього грошового утримання. У звя*зку з чим не проводився перерахунок довічного утримання суддів, які пішли у відставку, незважаючи на зростання заробітної плати працюючого суді, не проводилась індексація утримання, також був обмежений граничний розмір довічного утримання судді. Закон України «Про судоустрій і статус суддів» від 07 липня 2010 року виключив положення п. 4 ст. 43 Закону України від 1998 року «Про статус суддів» у відповідності до якого судді у відставці, який має стаж роботи на посаді судді не менше 20 років, виплачується за його вибором пенсія або звільнене від сплати податку щомісячне довічне грошове утримання в розмірі 80 відсотків заробітної плати працюючого на відповідній посаді судді. За кожний повний рік роботи понад 20 років на посаді судді розмір щомісячного грошового утримання збільшується на 2 відсотки заробітку, але не більше 90 відсотків заробітку судді, без обмеження граничного розміру цього грошового утримання. У звя*зку з чим не проводився перерахунок довічного утримання суддів, які пішли у відставку, незважаючи на зростання заробітної плати працюючого суді, не проводилась індексація утримання, також був обмежений граничний розмір довічного утримання судді. Рішенням Конституційного Суду України від 03 червня 2013 року № 3рп/2013 зазначені зміни були визнані такими, що звузили обсяг прав суддів та встановили обмеження в перерахунках, передбачених законами України щомісячного довічного утримання суддів у відставці тобто вказані зміни визнані неконституційними та втратили чинність. Виходячи із зазначеного вище, суд вважає, що виплата позивачу довічного грошового утримання судді у відставці не може бути обмежена вказаним у ч.5 ст.138 максимальним розміром. Крім того, згідно п.2 Заключних та Перехідних положень (розділ П) Закону України «Про міри законодавчого сформування пенсійної системи» від 08.07.2011 року, обмеження пенсії ( щомісячного довічного грошового утримання) максимальним розміром, встановленим цим Законом, не розповсюджується на пенсіонерів, яким пенсія (щомісячного довічного грошового утримання) призначена до вступу у силу вказаного Закону. А саме, Закон це є підстава для останніх змін вимог ч.5 ст.138 Закону України «Про судоустрій та статус суддів». Всілякі трактування та зміни закону щодо обмеження щомісячного довічного грошового утримання максимальним розміром, про нарахування щомісячного довічного грошового утримання у процентному співвідношенні до посадового окладу, були і раніше, однак такі зміни законодавства визнавалися Конституційним Судом України неконституційними ( рішення № 4-рп/2007 від 18 червня 2007 року, рішення № 10-рп/2008 від 22 травня 2008 року) за мотивами неможливості звуження змісту та об'єму статусу судді, збереження основної гарантії незалежності суддів, неможливості зниження незалежності суддів, неможливості диспропорції у матеріальному забезпеченні судів та суддів різних рівнів, неможливість суттєвої диспропорції у грошовому забезпеченні працюючих суддів та суддів у відставці, неможливість відміни принципу перегляд щомісячного довічного грошового утримання у разі зміни заробітної плати працюючого судді, виходячи з її нового розміру. Окрім того, судом встановлено, що [PERSON] звернувся до Ленінського районного суду м. Донецька з адміністративним позовом до Управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Донецька, в якому просив визнати незаконною відмову відповідача в перерахуванні йому щомісячного довічного грошового утримання, зобов'язати УПФУ в Ленінському районі м. Донецька перерахувати з 11 червня 2013 року відповідно до рішення Конституційного Суду України від 03.06.2013 року щомісячне довічне утримання у розмірі 88% грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді, і яка складає, згідно довідки Апеляційного суду Донецької області, у розмірі 23 973,30 гривень та проводити її індексацію. Постановою Ленінського районного суду м. Донецька від 19 липня 2013 року позивні вимог [PERSON] задоволені. Ухвалою Донецького Апеляційного адміністративного суду від 10.09.2013 року, вищезазначена постанова Ленінського районного суду м. Донецька від 18 червня 2013 року залишена без змін. Як вбачається з довідки про заробітну плату для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, у зв'язку із змінами розміру заробітної плати працюючих суддів у грудні 2013 року наданої Апеляційним судом Донецької області № 1/14 від 08.01.2014 року, заробітна плата, яка враховується при призначені (перерахунку) довічного грошового утримання суддям у відставці склала 25 456,20 гривень. Отже обчислення щомісячного довічного утримання суддів у відставці повинно здійснюватися у відсотковому відношенні до розміру грошового утримання працюючих суддів, тому, у разі зміни розміру грошового утримання суддів, що працюють на відповідній посаді, органи Пенсійного фонду здійснюють відповідний перерахунок раніше призначеного грошового утримання судді у відставці. Тобто як вбачається з рішення Конституційного Суду України №3-рп/2013 від 03 червня 2013 року позивач має право на перерахунок щомісячного довічного грошового утримання виходячи із заробітної плати працюючого на відповідній посаді судді на підставі довідки апеляційного суду Донецької області. Окрім того, позовні вимоги позивача [PERSON] щодо проведення у подальшому перерахування щомісячного довічного грошового утримання при зміні заробітної плати суддів не підлягає задоволенню оскільки дана вимога позивача не відповідає змісту законодавства оскільки суд не може обмежувати волю законодавчого органу в майбутньому змінювати правове регулювання суспільних відносин, тому вказана вимога є безпідставною, оскільки встановлює обов'язки на майбутнє без наявності спірних правовідносин, які можуть бути в подальшому припинені або змінені в сторону зменшення шляхом внесення змін до закону. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про наявність у позивача права на перерахунок довічного грошового утримання судді у відставці та як наслідок на правомірність вимог. На підставі вказаного, Закону України «Про судоустрій та статус суддів» в ред. від 01.01.2011р., Закону України «Про судоустрій та статус суддів» в ред.. від 08.07.2011р., чинного Закону України «Про судоустрій та статус суддів» ,

Результат розгляду: partial