Рішення адміністративного суду від 2014-03-15 00:00:00+02

14 березня 2014 року виконавчий комітет Донецької міської ради звернувся до Донецького окружного адміністративного суду із позовом до Донецької обласної організації партії "Руський Блок", Донецької обласної екологічної організації "Зелений рух", Донецької міської організації Комуністичної партії України в особі Донецького міського комітету Комуністичної партії України, відповідальних за збір громадян для проведення мітингу "Захистимо Донбас": [PERSON] та [PERSON], відповідальних за збір громадян для проведення мітингу [PERSON] та [PERSON], в якому просив встановити обмеження Донецькій обласній організації Партія «Руський Блок», Донецькій обласній організації Партія «Руський Блок», Донецькій міській організації Комуністичної партії України, Донецькій обласній екологічній організації «Зелений рух», громадянам [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] права на мирне зібрання щодо місця та часу його проведення, а саме шляхом заборони проведення мітингу на площі ім. Леніна 15-16 березня 2014 року. Обґрунтовуючи заявлені вимоги, позивач зазначив, що до виконавчого комітету Донецької міської ради надійшли заяви від відповідачів про проведення мітингу громадян на площі ім. Леніна. Виконавчий комітет Донецької міської ради вважає, що одночасне проведення відповідачами на площі ім. Леніна у місті Донецьку 15-16 березня 2014 року таких заходів може порушити гарантовані Конституцією України права громадян в частині безпеки життя та здоров'я людини та суспільства, громадського порядку, оскільки за інформацією Донецького міського управління ГУМВС України в Донецькій області в останній час на площі ім. Леніна проводяться масові заходи, учасники яких мають протилежні політичні погляди. На думку позивача, проведення масових заходів вищезазначеними організаціями може привести до виникнення конфліктних ситуацій між їх учасниками, з огляду на те, що 13 березня 2014 року на площі ім. Леніна проводились аналогічні масові акції, в ході яких між учасниками обох заходів виникли суперечки, які призвели до групових порушень громадського порядку, внаслідок чого загинув один із учасників заходів та отримали різного ступеню тілесні пошкодження 29 громадян. Отже, позивач вважає, що проведення публічного заходу за участю великої кількості людей є потенційно небезпечним для учасників даного заходу, а також може викликати транспортний колапс у місті. У зв'язку із зазначеним, та з метою упередження масових безпорядків, недопущення порушення прав і свобод громадян позивач звернувся до суду із даним позовом в якому просить встановити відповідні обмеження щодо проведення 15-16 березня 2014 року масових заходів за участю відповідачів. В судовому засіданні представник позивача підтримав заявлені вимоги з підстав, викладених в адміністративному позові, надав пояснення, аналогічні тим, що наведені у позовній заяві, просив задовольнити позов. Представники Донецької обласної організації партії "Руський Блок", а також відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечували у повному обсязі. Свої заперечення обґрунтовували тим, що хід запланованих зібрань має виключно мирний характер, а також між ними немає жодних протилежних поглядів, які б стали можливою підставою для виникнення конфлікту. Крім того, вказані сторони зазначали, що під час попередніх зібрань вони не вчиняли протиправних дій та не були учасниками масових заворушень. Представники Донецької обласної екологічної організації "Зелений рух", Донецької міської організації Комуністичної партії України в особі Донецького міського комітету Комуністичної партії України, відповідальні за збір громадяни для проведення мітингу "Захистимо Донбас": [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з'явились. З огляду на скорочені строки розгляду справ цієї категорії, про дату, час і місце розгляду справи вказані відповідачі повідомлені з дотриманням вимог ст.38, ч.ч.3-4 ст.182 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) за допомогою факсимільного зв'язку (а.с. 79,80). Крім того, вказаним сторонам позивачем були передані відповідні судові повістки, про що свідчать відповідні розписки про вручення (а.с. 86-88). Явку своїх представників в судове засідання не забезпечили, про причини неявки суду не повідомили, свого ставлення до заявлених позовних вимог не висловили. Заслухавши пояснення представників сторін, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов та заперечення проти нього, дослідивши докази, наявні в матеріалах справи, судом встановлено наступне. В судовому засіданні встановлено, що 13 березня 2014 року до виконавчого комітету Донецької міської ради надійшов лист (від 12.03.2014 року б/н), підписаний керівником Донецької обласної організації Партії «Руський Блок» [PERSON] В листі повідомляється про проведення партійною організацією 16.03.2014 року мітингу громадян на площі ім. Леніна на тему «Закон один для всіх». Орієнтовна кількість учасників - 1000 осіб (а.с. 20). Також, 13 березня 2014 року на адресу Донецького міського голови надійшов лист (від 13.03.2014 року № 6), підписаний головою Координаційної ради ДОЕО «Зелений Рух» В.Г. Олефіровим. В листі повідомляється про проведення 15.03.2014 року мітингу громадян на площі Леніна, кількість учасників - 5000 осіб (а.с. 21). 11 березня 2014 року до виконавчого комітету Донецької міської ради надійшов лист (від 05.03.2014 року № 03-115), підписаний другим секретарем Донецького МК КПУ Н.М. Маншилиною. В листі повідомляється, що з 11.03.2014 року по 26.03.2014 року Донецьким міським комітетом Комуністичної партії України будуть проводитися заходи з охорони пам'ятника В.І. Леніна на площі ім. Леніна для недопущення вандалізму по відношенню до пам'ятника. Орієнтовна кількість учасників - 100 осіб (а.с.18). 25 лютого 2014 року на адресу Донецького міського голови надійшов лист громадян [PERSON], [PERSON], [PERSON] з повідомленням про проведення мітингу «Захистимо Донбас» в м. Донецьку на площі ім. Леніна з 25.02.2014 року по 25.03.2014 року. Кількість учасників - 5000 осіб (а.с. 16). Крім того, 06 березня 2014 року на адресу Донецького міського голови надійшов лист ініціативної групи громадян, підписаний [PERSON] та [PERSON], з повідомленням про проведення мітингу-пікету на площі ім. Леніна «на підтримку конституційного порядку в Україні». Заходи плануються проводитись з 07.03.2014 року по 17.03.2014 року. Кількість учасників - до 130 осіб (а.с. 19). З матеріалів справи, зокрема, з листа Донецького міського управління ГУМВС України в Донецькій області № 11/7-1227/кд від 14.03.2014 року вбачається, що в останній час на площі ім. Леніна проводяться масові заходи, учасники яких мають протилежні політичні погляди. Так, 05 березня 2014 року, згідно заяв, наданих до Донецького міського управління міліції від міськвиконкому, на площі ім. Леніна проводились масові акції прихильниками громадської організації «Руський блок», - з однієї сторони, та ініціативною групою громадян «Донецьк це Україна», - з другої сторони. Проведення масових заходів зазначеними організаціями привели до виникнення конфліктних ситуацій між їх учасниками, які переросли в бійки та в ході яких співробітниками міліції було евакуйовано з площі Леніна 68 громадян, з яких 5 громадянам була надана медична допомога по факту отримання різного роду тілесних пошкоджень. 13 березня 2014 року на площі ім. Леніна проводились аналогічні масові акції, в ході яких між учасниками обох заходів виникли суперечки, які призвели до групових порушень громадського порядку, внаслідок чого загинув один із учасників заходів та отримали різної степені тілесні пошкодження 29 громадян. Під час сутичок та евакуації співробітниками міліції з площі ім. Леніна групи громадян у кількості понад 30 чоловік, було пошкоджено службовий спеціальний транспорт ОВС м. Донецьк (а.с. 13,14). Відповідно до ст.3 Конституції України людина, її життя і здоров'я, честь і гідність, недоторканість і безпека визнаються найвищою соціальною цінністю. Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов'язком держави. В Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй. Норми Конституції України є нормами прямої дії. Звернення до суду для захисту конституційних прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується, що передбачено ст.8 Основного Закону. Згідно з ч.1 ст.9 Конституції України чинні міжнародні договори, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України. Ст.21 Основного Закону визначає, що усі люди є вільні і рівні у своїй гідності та правах. Права і свободи людини є невідчужуваними та непорушними. Відповідно до ст.22 Конституції України права і свободи людини і громадянина, закріплені цією Конституцією, не є вичерпними. Конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. Право на мирні зібрання гарантоване ч.1 ст.39 Конституції України, згідно з якою громадяни мають право збиратися мирно, без зброї і проводити збори, мітинги, походи і демонстрації, про проведення яких завчасно сповіщаються органи виконавчої влади чи органи місцевого самоврядування. Обмеження щодо реалізації цього права може встановлюватися судом відповідно до закону і лише в інтересах національної безпеки та громадського порядку - з метою запобігання заворушенням чи злочинам, для охорони здоров'я населення або захисту прав і свобод інших людей, що передбачено ч.2 ст.39 Конституції України. Законом України «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції» від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР ратифікована Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, яка набула чинності для України з 11 вересня 1997 року. Ч. 1 ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року № 3477-IV встановлено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права. Згідно зі ст.1 Конвенції Високі Договірні Сторони гарантують кожному, хто перебуває під їхньою юрисдикцією, права і свободи, визначені в розділі I цієї Конвенції. Ст.11 Конвенції гарантовані свобода зібрань та об'єднань. Так, відповідно до ч.1 ст.11 Конвенції Кожен має право на свободу мирних зібрань. Відповідно до ч.2 ст.11 Конвенції здійснення цих прав не підлягає жодним обмеженням, за винятком тих, що встановлені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної або громадської безпеки, для запобігання заворушенням чи злочинам, для охорони здоров'я чи моралі або для захисту прав і свобод інших осіб. Ця стаття не перешкоджає запровадженню законних обмежень на здійснення цих прав особами, що входять до складу збройних сил, поліції чи адміністративних органів держави. Згідно з п.30 Розділу В «Пояснювальна записка» Керівних принципів ОБСЄ щодо свободи мирних зібрань (2007 рік) будь-які обмеження, що накладаються, мають базуватися на положеннях основного законодавства. Саме законодавство має бути сформульованим з достатньою чіткістю, щоб надати особі можливість визначити, чи буде її поведінка суперечити закону та якими можуть бути вірогідні наслідки порушень. Передбачення у національному законодавстві чітких визначень є істотною умовою для того, щоб закон залишався нескладним для розуміння та застосування, а також для запобігання спробам регулювати діяльність, яка не підлягає регулюванню. Отже, визначення мають бути не надто деталізованими і не надто широкими Відповідно до положень ч.ч.1-2 ст.8 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини. З урахуванням наведеного, при вирішенні справи по суті позовних вимог судом враховується практика Європейського Суду з прав людини, зокрема висновки Суду у справах «Вєренцов проти України» та «Шмушкович проти України». Відповідно до ч.5 ст.182 КАС України суд задовольняє вимоги позивача в інтересах національної безпеки та громадського порядку в разі, якщо визнає, що проведення зборів, мітингів, походів, демонстрацій чи інших зібрань може створити реальну небезпеку заворушень чи вчинення кримінальних правопорушень, загрозу здоров'ю населення або правам і свободам інших людей. У постанові суду зазначається спосіб обмеження щодо реалізації права на мирні зібрання. Суд звертає увагу на те, що предметом спору по справі є обмеження щодо реалізації права на мирне зібрання відповідачів. При цьому в порушення вимог ч.1 ст.71 КАС України, згідно з якою кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст.72 цього Кодексу, позивач не довів належними та допустимими доказами наявність підстав, передбачених ч.2 ст.39 Конституції України, ч.2 ст.11 Конвенції та ч.5 ст.182 КАС України для обмеження реалізації права на мирне зібрання саме по відношенню до відповідача у справі. Так, лист Донецького міського управління ГУМВС України в Донецькій області № 11/7-1227/кд від 14.03.2014 року, на який посилається позивач в обґрунтування заявленого позову, не містить в собі жодних відомостей про порушення з боку відповідачів вимог діючого законодавства під час проведення мирних зібрань в м. Донецьку як 5 березня 2014 року так і 13 березня 2014 року та не свідчить про неможливість забезпечення громадського порядку з боку органів внутрішніх справ України 15 та 16 березня 2014 року під час проведення мирних зібрань, запланованих відповідачами. Аналогічних посилань не містить в собі довідка Начальника Донецького МУ ГУМВС України в Донецькій області, яка була надана представниками позивача в судовому засіданні. Також, під час судового засідання позивачем не було доведено, що між відповідачами існують протилежні погляди, які б стали можливою підставою для виникнення конфлікту та створити реальну небезпеку заворушень чи вчинення кримінальних правопорушень, загрозу здоров'ю населення або правам і свободам інших людей саме з боку відповідачів. Крім того, колегія суддів зазначає, що наданні позивачем до матеріалів справи листи ККП Донецької міської ради «Донелектроавтотранс» від 14.03.2014 року № 04/829 (а.с. 29), Головного економічного управління Донецької міської ради від 14.03.2014 року № 01-10/327 (а.с. 30), Головного управління Благоустрою та комунального обслуговування Донецької міської ради від 14.03.2014 року № 05/445 (а.с. 31) не свідчать про можливе порушення відповідачами громадського порядку та прав інших громадян та юридичних осіб під час проведення запланованих мирних зібрань 15.03.2014 року та 16.03.2014 року. З огляду на викладене, позовні вимоги виконавчого комітету Донецької міської ради в частині встановлення обмеження відповідачам права на проведення мирної масової акції 15-16 березня 2014 року на площі Леніна, не підлягають задоволенню. Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні, беручи до уваги, що ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог у поновному обсязі. Відповідно до ст.94 КАС України судові витрати присудженню не підлягають.

Результат розгляду: denied