Рішення адміністративного суду від 2014-02-05 00:00:00+02

[PERSON] звернувся до суду з адміністративним позовом до Шевченківського відділу державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції про визнання дій неправомірними та скасування постанови про відкриття виконавчого провадження від 20.06.2011 року ВП № 270099697, зобов"язання вчинити дії. Ухвалою Львівського окружного адміністративного суду від 31.08.2011 року позовну заяву залишено без розгляду. Ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 04.12.2013 року апеляційну скаргу [PERSON] задоволено частково. Ухвалу Львівського окружного адміністративного суду від 31 серпня 2011 року у справі № 2а- 7374/11 скасовано і направлено справу для продовження розгляду до суду першої інстанції. Ухвалою Львівського окружного адміністраивного суду від 25.01.2014 року прийнято справу до провадження. Позовні вимоги вмотивовані тим, що державним виконавцем було винесено постанову ВП № 27099697 від 20.06.2011 року про відкриття виконавчого провадження. Однак дана постанова суперечить Закону України «Про виконавче провадження» та Кодексу України про адміністративне правопорушення оскільки від моменту винесення постанови інспектора ДАІ № ВС 339791 від 24.01.2011 року про накладення адміністративного стягнення до моменту винесення постанови виконавця ВП № 27099697 про відкриття виконавчого провадження від 20.06.2011 року пройшло 5 місяців, а тому постанова інспектора ДАІ ВС 339791 від 24.01.2011 року не підлягає виконанню. Крім того зазначає, що державним виконавцем було самостійно подвоєно розмір штрафу. Позивач судове засідання не з'явився, в позовній заяві вказав, що не зможе прибути на засідання суду, просить розглядати справі відповідно до ст. 122 КАС України без його участі. Відповідач явки повноважного представника в судове засідання не забезпечив, заперечень на позов не подав, хоча належним чином був повідомлений про час, дату та місце розгляду справи, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення. Розглянувши матеріали справи, дослідивши наявні у справі докази та давши їм оцінку, суд встановив наступне. 20 лютого 2011 року державним виконавцем Шевченківського відділу державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції відкрито виконавче провадження ВП № 27099697 з виконання постанови ДАІ ВС № 339791 виданої 24.01.2011 року. З вказаної вище постанови про відкриття виконавчого провадження та копії постанови про адміністративне правопорушення вбачається, що постанова ДАІ ВС № 339791 видана 24.01.2011 року. Як вбачається з матеріалів справи, а саме постанови про відкриття виконавчого провадження від 20.06.2011 року ВП № 27099697 заява про примусове виконання подана 15.06.2011 року, дана інформація про отримання документа Шевченківським відділом державної служби ЛМУЮ 15.06.2011 року також підтверджується інформацією про виконавче провадження. (а.с. 9, 10). Положення ст.ст. 299, 300 КУпАП передбачають, що постанова про накладення адміністративного стягнення підлягає виконанню з моменту її винесення, якщо інше не встановлено цим Кодексом та іншими законами України. Постанова про накладення адміністративного стягнення виконується уповноваженим на те органом у порядку, встановленому КУпАП та іншими законами України. Згідно з ст. 303 КУпАП, не підлягає виконанню постанова про накладення адміністративного стягнення, якщо її не було звернуто до виконання протягом трьох місяців з дня її винесення. У разі оскарження чи опротестування постанови відповідно до ст. 291 цього Кодексу, перебіг строку давності зупиняється до розгляду скарги або протесту. У разі відстрочки виконання постанови відповідно до ст. 301 цього Кодексу перебіг строку давності зупиняється до закінчення строку відстрочки. Як вбачається з положення ст. 308 КУпАП, примусове виконання постанови про стягнення штрафу здійснюється відділом державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцем знаходження його майна в порядку, встановленому законом. Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконавче провадження» від 21.04.1999 року № 606-XІV, (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) примусове виконання рішень здійснюється державною виконавчою службою на підставі виконавчих документів, визначених цим Законом. Відповідно до цього Закону підлягають виконанню державною виконавчою службою такі виконавчі документи постанови органів (посадових осіб), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення у випадках, передбачених законом. Строки пред'явлення виконавчих документів до виконання визначені ст. 22 Закону України «Про виконавче провадження». Зі змісту п. 1 ч. 1 цієї статті вбачається, виконавчі документи можуть бути пред'явлені до виконання в такі строки: посвідчення комісій по трудових спорах, постанови судів у справах про адміністративні правопорушення та постанови органів (посадових осіб), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення, - протягом трьох місяців. Стаття 25 Закону України «Про виконавче провадження» передбачає, що державний виконавець зобов'язаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк пред'явлення такого документа до виконання, він відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, і пред'явлений до виконання до відповідного органу державної виконавчої служби. Отже, норма ст. 25 Закону України «Про виконавче провадження» передбачає можливість відкриття державним виконавцем виконавчого провадження тільки в межах строку, встановленого для пред'явлення виконавчого документа до виконання. Оскільки строк пред'явлення постанови про адміністративне правопорушення закінчився 24.04.2011 року (3 місяців), а відтак підстав для відкриття виконавчого провадження від 20.06.2011 року у відповідача не було. Твердження позивача в позовній заяві про те, що держаним виконавцем про відкритті виконавчого провадження було самостійно подвоєно розмір штрафу, судом не беруться до уваги, оскільки як вбачається із постанови про адміністративне правопорушення ВС № 339791 від 24.01.2011 року з метою примусового виконання цієї постанови органам державної виконавчої служби стягнуто з правопорушника подвійний розмірі штрафу у розмірі 510 грн., а відтак у постанові про відкриття виконавчого провадження ВП № 27099697 було вірно зазначено суму стягнення у розмірі 510 грн. Стаття 70 КАС України встановлює правила належності доказів, які визначають об'єктивну можливість доказу підтверджувати обставину, що має значення для вирішення справи, а також правила допустимості доказів, що визначають легітимну можливість конкретного доказу підтверджувати певну обставину у справі. Предметом доказування, згідно з ч. 1 ст. 138 КАС України, є обставини (факти), якими обґрунтовуються позовні вимоги чи заперечення та які належить встановити при ухваленні судового рішення у справі. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Докази подані позивачем переконують в обґрунтованості позовних вимог. Таким чином, суд дійшов висновку, що постанова державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції від 20.06.2011 року про відкриття виконавчого провадження ВП № 27099697 винесена з порушення норм, передбачених Законом України «Про виконавче провадження», є протиправною та підлягає скасуванню. Щодо вимог позивача про зобов"язання відповідача винести постанову про відмову у відкритті виконавчого провадження за виконавчим документом №ВС 339791 від 24.01.2011 року то такі є передчасними, оскільки питання про відмову у відкритті виконавчого провадження згідно норм ст.26 Закону вирішується при надходженні виконавчого документу до державного виконавця. Відтак, у разі повторного пред"явлення того ж виконавчого документу до виконання повторно, відповідач вирішуватиме питання про наявність підстав для відмови у відкритті виконавчого провадження. У спірних же правовідносинах, відповідач вже прийняв рішення з питань відкриття виконавчого провадження, якому і надається судом оцінка. Виходячи із заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення частково, слід визнати протиправними дії відповідача щодо винесення постанови ВП №27099697 від 20.06.2011 року, визнати протиправною і скасувати постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №27099697 від 20.06.2011 року. У задоволенні іншої частини позовних вимог слід відмовити. Щодо судових витрат, то у відповідності до вимог ч. 1 ст. 94 КАС України, на користь позивача належить присудити документально підтверджені судові витрати у вигляді судового збору з Державного бюджету пропорційно до задовалених вимог. Враховуючи вищенаведене та

Результат розгляду: granted