Рішення адміністративного суду від 2014-02-10 00:00:00+02

Кременчуцька об'єднана державна податкова інспекція Головного управління Міндоходів у Полтавській області (далі по тексту - позивач, Кременчуцька ОДПІ) звернулася до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Сільгосппродукт" (далі по тексту - відповідач, ТОВ "Сільгосппродукт") про надання дозволу на погашення суми податкового боргу за рахунок майна платника податків, що перебуває у податковій заставі. В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на те, що за особовим рахунком відповідача обліковується податковий борг загалом в розмірі 8 305 341 грн. 58 коп. (в т.ч., зі сплати податку на прибуток - 4 600 346 грн. 63 коп., податку на додану вартість - 3 261 898 грн. 13 коп., орендної плати з юридичних осіб - 451 250 грн.). Зазначав, що Кременчуцькою ОДПІ вживалися заходи щодо погашення податкового боргу ТОВ "Сільгосппродукт" шляхом стягнення коштів з рахунків платника податків в установах банків. Однак, вказані заходи не призвели до належного результату, оскільки на розрахункових рахунках відповідача відсутні кошти. Представник позивача в судове засідання не з'явився, надав до суду клопотання про розгляд справи без його участі. Відповідач в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце його проведення повідомлений належним чином, причин неявки суду не повідомив, заяв чи клопотань до суду не надав. З огляду на неявку в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі та відповідно до положень частини першої статті 41 Кодексу адміністративного судочинства України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Згідно з частиною четвертою статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України, у разі неприбуття відповідача, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, без поважних причин розгляд справи може не відкладатися і справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів. Враховуючи достатність наданих позивачем доказів, суд визнав за можливе розглядати справу без участі відповідача. Дослідивши матеріали справи, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні факти та відповідні до них правовідносини. ТОВ "Сільгосппродукт" у встановленому законодавством порядку зареєстровано як юридичну особу, код ЄДРПОУ 13958710 /а.с. 7-9/. Відповідач з 31 березня 1993 року перебуває на обліку в ДПІ у м. Полтаві як платник податків /а.с. 10/. Як підтверджено долученим до матеріалів справи розрахунком сум податкового боргу, на момент звернення податкової інспекції до суду з даним позовом за особовим рахунком відповідача відображено податковий борг зі сплати податку на прибуток в розмірі 4 600 346 грн. 63 коп., податку на додану вартість - 3 261 898 грн. 13 коп., орендної плати з юридичних осіб - 451 250 грн. 12 коп. /а.с. 11-13/. Позивач вчиняв дії щодо стягнення податкового боргу з рахунків ТОВ "Сільгосппродукт" у банках. Так, постановою Полтавського окружного адміністративного суду від 01 березня 2012 року у справі №2а-1670/402/12 стягнуто з ТОВ "Сільгосппродукт" податковий борг з податку на додану вартість в розмірі 1 761 186 грн. 83 коп., податку на прибуток в розмірі 3 002 156 грн. 66 коп. Постановою Харківського апеляційного адміністративного суду від 28 листопада 2012 року зазначену постанову Полтавського окружного адміністративного суду скасовано в частині стягнення з ТОВ "Сільгоспродукт" податкового боргу з податку на прибуток в розмірі 933 грн. 60 коп. та прийнято нову - про відмову у задоволенні позову в даній частині, в іншій частині постанову Полтавського окружного адміністративного суду від 01 березня 2012 року у справі №2а-1670/402/12 залишено без змін. Крім того, постановою Полтавського окружного адміністративного суду від 22 червня 2012 року у справі №2а-1670/3492/12, залишеною без змін ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 28 листопада 2012 року, стягнуто з рахунків ТОВ "Сільгосппродукт" кошти на погашення боргу по орендній платі з юридичних осіб в сумі 388 595 грн. 44 коп. 06 липня 2011 року позивачем прийнято рішення №24998/10/24 про опис майна відповідача у податкову заставу, що того ж дня вручено директору ТОВ "Сільгосппродукт" /а.с. 31/. Податковим керуючим проведено опис майна ТОВ "Сільгосппродукт" загальною вартістю 4 860 266 грн. 79 коп. у податкову заставу, про що складено акт від 06 липня 2011 року №29/24-043 /а.с. 32/. 22 червня 2012 року здійснено заміну предмета податкової застави, про що складено акт №7/19-036 /а.с. 33/. Так, майно вартістю 4 860 266 грн. 79 коп. звільнено з податкової застави. Натомість, до податкової застави внесено майно - будівлю одноповерхового складу загальною площею 676,7 кв.м., свідоцтво про право власності серії САА №775089 від 27 вересня 2004 року вартістю 586 432 грн. 16 коп. Податкову заставу 03 липня 2012 року зареєстровано у Державному реєстрі обтяжень, що підтверджується витягом з реєстру від 30 жовтня 2013 року №42368974. Позивачем надано копії інкасових доручень: від 06 лютого 2013 року №№208, 209, від 22 лютого 2013 року №226, від 29 березня 2013 року №452 від 09 жовтня 2013 року №№611, 612, 615, 616, від 30 жовтня 2013 року №№635, 636, від 18 листопада 2013 року №637 із відмітками банківських установ про їх повернення без виконання у зв'язку з відсутністю коштів на рахунках /а.с. 15-25/. Стверджуючи про те, що на розрахункових рахунках відповідача у банках відсутні кошти для погашення податкового боргу, Кременчуцька ОДПІ звернулася до суду з даним позовом. Надаючи правову оцінку обґрунтованості позовних вимог та відповідним доводам контролюючого органу, суд виходить з наступного. Підпунктом 16.1.4 пункту 16.1 статті 16 Податкового кодексу України встановлено, що платник податків зобов'язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи. Податковий борг - сума узгодженого грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання/підпункт 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України/. У відповідності до 87.1, 87.2 статті 87 Податкового кодексу України джерелами самостійної сплати грошових зобов'язань або погашення податкового боргу платника податків є будь-які власні кошти, у тому числі ті, що отримані від продажу товарів (робіт, послуг), майна, випуску цінних паперів, зокрема корпоративних прав, отримані як позика (кредит), та з інших джерел, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею, а також суми надміру сплачених платежів до відповідних бюджетів. Сплата грошових зобов'язань або погашення податкового боргу платника податків з відповідного платежу може бути здійснена також за рахунок надміру сплачених сум такого платежу (без заяви платника) або за рахунок помилково та/або надміру сплачених сум з інших платежів (на підставі відповідної заяви платника) до відповідних бюджетів. Джерелами погашення податкового боргу платника податків є будь-яке майно такого платника податків з урахуванням обмежень, визначених цим Кодексом, а також іншими законодавчими актами. Отже, податковий борг може бути погашений як за рахунок грошових коштів так і за рахунок майна платника податків. Згідно з пунктом 88.1 статті 88 Податкового кодексу України з метою забезпечення виконання платником податків своїх обов'язків, визначених цим Кодексом, майно платника податків, який має податковий борг, передається у податкову заставу. Податкова застава - спосіб забезпечення сплати платником податків грошового зобов'язання та пені, не сплачених таким платником у строк, визначений цим Кодексом /підпункту 14.1.155 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України/. За змістом пункту 89.3 статті 89 Податкового кодексу України майно, на яке поширюється право податкової застави, оформлюється актом опису. Опис майна у податкову заставу здійснюється на підставі рішення керівника контролюючого органу, яке пред'являється платнику податків, що має податковий борг. Матеріалами справи підтверджено, що рішення про опис майна в податкову заставу від 06 липня 2011 року №24998/10/24 вручено під підпис гр. [PERSON] /а.с. 31/. Опис майна в податкову заставу проведено у присутності представника платника податків, акт опису майна від 22 червня 2012 року №7/19-036 підписано представником без зауважень та заперечень /а.с. 33 - зворот/. Згідно з пунктом 95.1 статті 95 Податкового кодексу України контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі. Пунктом 95.2 вказаної статті визначено, що стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 60 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги. Судом встановлено, що Кременчуцькою ОДПІ сформовано та 29 червня 2011 року вручено ТОВ "Сільгосппродукт" податкову вимогу від 24 червня 2011 року №1379/1394 про сплату узгодженої суми грошового зобов'язання в розмірі 4 856 771 грн. 22 коп. /а.с. 48/. Сторонами у справі доказів оскарження зазначеної податкової вимоги у встановленому законом порядку не надано. Відповідно до абзацу 2 пункту 95.3 статті 95 Податкового кодексу України контролюючий орган звертається до суду щодо надання дозволу на погашення усієї суми податкового боргу за рахунок майна платника податків, що перебуває у податковій заставі. Таким чином, Податковим кодексом України визначено черговість вжиття контролюючим органом заходів щодо погашення податкового боргу, а саме: спочатку такий орган вживає заходів для стягнення коштів з рахунків платника податків, та лише у разі їх недостатності погашення податкового боргу здійснюється за рахунок майна платника податків, що перебуває у податковій заставі. Матеріалами справи підтверджено, що заходи щодо стягнення коштів з розрахункових рахунків ТОВ "Сільгосппродукт" не призвели до погашення податкового боргу останнього у зв'язку з відсутністю коштів на таких рахунках. Таким чином, позивач позбавлений можливості здійснити заходи по стягненню коштів з рахунків платника податків у банках, що передують заходам з продажу майна такого платника, яке перебуває у податковій заставі. Водночас, суд зазначає, що здійснення передбачених статтею 95 Податкового кодексу України заходів щодо стягнення податкового боргу шляхом продажу майна платника податків можливе за умови, якщо на це майно поширена податкова застава, відомості про яку зареєстровано у Державному реєстрі обтяжень. Зі змісту картки особового рахунку відповідача судом встановлено, що станом на 07 лютого 2014 року заборгованість платника податків перед бюджетом самостійно не погашена і складає загалом 8 309 111 грн. 36 коп. (в т.ч., податковий борг зі сплати податку на прибуток - 4 599 356 грн. 50 коп., податку на додану вартість - 3 255 801 грн. 44 коп., орендної плати з юридичних осіб - 452 892 грн. 76 коп., податку на доходи фізичних осіб - 1060 грн. 66 коп.). Натомість, податкову заставу поширено на майно ТОВ "Сільгосппродукт" загальною вартістю 586 432 грн. 16 коп. /а.с. 33/. Оскільки Кременчуцькою ОДПІ у прохальній частині позову не конкретизовано суму податкового боргу, а матеріалами справи підтверджено, що податкову заставу поширено на майно ТОВ "Сільгосппродукт" загальною вартістю 586 432 грн. 16 коп., суд дійшов висновку про задоволення позову частково. Так, суд вважає за можливе надати позивачу дозвіл на погашення податкового боргу ТОВ "Сільгосппродукт" за рахунок майна останнього, що перебуває у податковій заставі в межах суми податкового боргу в розмірі 586 432 грн. 16 коп. За відсутності документального підтвердження наявних судових витрат, питання щодо їх розподілу суд не вирішує.

Результат розгляду: partial