Рішення адміністративного суду від 2014-01-17 00:00:00+02

Позивач звернулося до суду з позовом, в якому просив стягнути з фізичної особи - підприємця [PERSON] заборгованість по внесках на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, яка виникла за липень - грудень 2010 року, в розмірі 1211,64 грн. Ухвала про відкриття скороченого провадження у справі направлялась відповідачу за адресою місцезнаходження (місця проживання), що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, однак поштове відправлення повернулося як не вручене адресату з незалежних від суду причин, а тому, відповідно до ч.7 ст. 9, ч. 11 ст. 35 КАС України, ухвала вважається врученою належним чином. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Спірні правовідносини регулюються Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.203 року №1058-ІV (далі - Закон). Судом встановлено, що фізична особа - підприємець [PERSON] зареєстрований як платник страхових внесків в управлінні Пенсійного фонду України в м. Новограді-Волинському та Новоград-Волинському районі Житомирської області. Відповідно до статті 20 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" від 09 липня 2003 року № 1058-IV з наступними змінами та доповненнями (далі - Закон), страхувальник зобов'язаний сплачувати страхові внески, нараховані за відповідний базовий звітний період, не пізніше ніж через 20 календарних днів із дня закінчення цього періоду. Базовим звітним періодом для відповідача є квартал. Згідно картки особового рахунку, за відповідачем рахується заборгованість зі сплати страхових внесках за період з липень - грудень 2010 року в розмірі 1211,64 грн. (а.с.5). Позивачем відповідачу направлялася вимога № Ф - 121 від 01.06.2012 року на суму боргу 1211,64 грн. (а.с.6). Відповідач своїм правом на оскарження у встановленому законом порядку вказаної вимоги не скористався, тому заборгованість у сумі 1211,64 грн. вважається узгодженою. Згідно ч. 3 ст. 106 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" (в редакції чинній на час виникнення даних правовідносин), у разі якщо страхувальник, який одержав вимогу територіального органу Пенсійного фонду про сплату недоїмки і протягом десяти робочих днів після її отримання не сплатив зазначену у вимозі суму недоїмки разом з застосованою до нього фінансовою санкцією, включеної до вимоги, або не узгодив вимогу з відповідним органом Пенсійного фонду, або не оскаржив вимогу в судовому порядку, а також у разі якщо страхувальник узгодив вимогу, але не сплатив узгоджену суму недоїмки протягом десяти робочих днів після отримання узгодженої вимоги, відповідний орган Пенсійного фонду звертається в установленому законом порядку і подає вимогу про сплату недоїмки до відповідного підрозділу державної виконавчої служби. У зазначених випадках орган Пенсійного фонду також має право звернутися до суду чи господарського суду з позовом про стягнення недоїмки. З огляду на викладене, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Результат розгляду: granted