Рішення адміністративного суду від 2014-02-04 00:00:00+02

Виконавчий комітет Рівненської міської ради (далі - Виконком), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача Товариство з обмеженою відповідальністю «Рівнетелекомбуд» (далі - ТОВ «Рівнетелекомбуд») звернувся з адміністративним позовом до Державної фінансової інспекції в Житомирській області (далі - ДФІ в Житомирській області) про визнання протиправним та скасування п.4 вимоги Державної фінансової інспекції в Житомирській області від 15.10.2013 №06-03-17/7603 «Про усунення виявлених ревізією фінансово-господарської діяльності Виконавчого комітету Рівненської міської ради порушень законодавства з питань збереження і використання державної власності та фінансів». Позов обґрунтований тим, що оспорюваний пункт вимоги не ґрунтується на нормах чинного законодавства. У судовому засіданні представники позивача позовні вимоги підтримали повністю та пояснили суду, що позиція відповідача, викладена в акті ревізії, щодо обов'язку виконкому облікувати кабельну мережу як основний засіб є помилковою. Автоматизовану систему роздільних платежів за комунальні послуги впроваджено відповідно до рішення Виконавчого комітету Рівненської міської ради від 17.01.1996. Станом на цей момент діяла Інструкція з обліку необоротних активів бюджетних установ, затверджена наказом Державного казначейства України від 17.07.2000 №64, згідно з п.1.15 якої встановлення структурованої кабельної системи, а також витратні матеріали, що використані при проведенні таких робіт, не відносяться до вартості необоротних активів, а списуються на фактичні видатки на підставі виправдних документів (актів виконаних робіт, тощо). На виконання вказаних вимог Виконкомом було списано витратні матеріали, використані при проведенні робіт зі встановлення структурованої кабельної системи як такі, що не відносяться до вартості необоротних активів. Автоматизована система роздільних платежів не є системою в розумінні комплексу як основного засобу, оскільки всі її складові частини (комп'ютери, засоби зв'язку та інше обладнання) мають окремі інвентарні номери і перебувають на обліку як основні засоби, що свідчить про можливість подальшого окремого використання складових частин для потреб органу місцевого самоврядування, а кабелі не можна використати в іншому напрямку, що підтверджує відсутність системи. Вказали, що функціонування системи роздільних платежів підтверджується договорами Виконавчого комітету Рівненської міської ради на технічне обслуговування кабельних мереж, актами виконаних робіт, платіжними дорученнями, договорами з банківськими установами, договорами з підприємствами та установами, на користь яких приймаються платежі від фізичних осіб, довідкою управління бюджету і фінансів Рівненської міської ради про надходження коштів до міського бюджету за функціонування вказаної системи. Просили позов задоволити повністю. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача, у судовому засіданні вказав на підставність позовних вимог. Пояснив суду, що ТОВ «Рівнетелекомбуд» дійсно надавалися Виконавчому комітету Рівненської міської ради послуги з технічного обслуговування кабельних мереж системи платежів, а тому оспорюваний пункт вимоги є незаконним. Вказав, що обумовлена кабельна мережа ТОВ «Рівнетелекомбуд» не належить. Відповідачем позов не визнано повністю з підстав, викладених у письмових запереченнях. У судовому засіданні представник відповідача надалі пояснення, тотожні письмовим запереченням. Зокрема, пояснила суду, що оспорюваний пункт вимоги є законним, оскільки Виконавчим комітетом Рівненської міської ради покривалися витрати сторонніх юридичних осіб за рахунок бюджетних коштів, чим нанесено матеріальної шкоди на суму 58273,96грн. Так, позивачем проведено оплату послуг ТОВ «Рівнетелекомбуд» за технічне обслуговування кабельних мереж системи платежів, які фактично не належать виконкому. Ревізією встановлено, що кабельні мережі на балансі у позивача не рахуються, договорів оренди чи використання цих мереж виконкомом теж не представлено. Звернула увагу суду на те, що відповідно до вимог Інструкції з обліку необоротних активів бюджетних установ, затвердженої наказом Державного казначейства України від 17.07.2000 №64, кабельна мережа, як основний засіб повинна обліковуватися та знаходитися на балансі позивача. Просила у задоволенні позову відмовити повністю. Заслухавши пояснення представників сторін, повно і всебічно з'ясувавши всі обставини справи в їх сукупності на підставі чинного законодавства, перевіривши їх дослідженими у судовому засіданні доказами, суд вважає, що позов підлягає до задоволення повністю з огляду на наступне. Судом встановлено, що відповідно до п.3.1 Плану контрольно-ревізійної роботи Держфінінспекції України на ІІІ квартал 2013 року та на підставі направлень на проведення ревізії від 19.07.2013 №1426 та від 19.07.2013 №1427 головним державним фінансовим інспектором Державної фінансової інспекції в Житомирській області Кобилинським В.М. та провідним державним фінансовим інспектором Державної фінансової інспекції в Житомирській області Поплавською Е.К. проведено ревізію фінансово-господарської діяльності Виконавчого комітету Рівненської міської ради за період з 01.01.2011 по 01.08.2013, за наслідками якої складно акт ревізії від 09.09.2013 №06-03-09/069. У вказаному акті зафіксовано, що Виконавчим комітетом Рівненської міської ради проведено оплату послуг ТОВ «Рівнетелекомбуд» за технічне обслуговування кабельних мереж системи платежів, які не належать Виконавчому комітету, що призвело до покриття за рахунок бюджетних коштів витрат сторонніх юридичних осіб на загальну суму 58273,96грн. та до зайвого нарахування до оплати коштів внаслідок завищення обсягу наданих послуг на суму 6992,24грн., чим порушено вимоги ст.193 Господарського кодексу України від 16.01.2003 №436-ІV (далі - ГК України) та вимоги п.п.1, 5 ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16.07.1999 №996-ХІV (далі - Закон №996-ХІV). На зазначений акт ревізії позивачем 17.09.2013 було подано заперечення, які згідно з висновком від 14.10.2013 відповідачем прийняті не були. На підставі акта ревізії від 09.09.2013 №06-03-09/069 ДФІ у Житомирській області було надіслано Виконавчому комітету Рівненської міської ради вимогу від 15.10.2013 №06-03-17/7603 «Про усунення виявлених ревізією фінансово-господарської діяльності Виконавчого комітету Рівненської міської ради порушень законодавства з питань збереження і використання державної власності та фінансів», згідно з пунктом 4 якої відповідач вимагає у позивача: - зменшити за даними обліку кредиторську заборгованість перед контрагентом на суму зайво нарахованих до оплати коштів внаслідок завищення обсягу наданих послуг 6992,24грн., відобразити в обліку дебіторську заборгованість за не надані послуги (різницю у вартості виконаних робіт, послуг) в сумі 16690,86грн. Вжити заходи щодо відшкодування контрагентом шляхом повернення коштів або виконання відповідного обсягу робіт чи надання послуг; - в іншому випадку стягнути з осіб, винних у проведенні зайвих виплат, шкоду у порядку та розмірі, встановленому ст.ст.130-136 Кодексу законів про працю України. Суд вважає вказаний пункт вимоги незаконним, висновки акта ревізії в обумовленій частині необґрунтованими, враховуючи таке. З матеріалів справи вбачається, що автоматизована система роздільних платежів за комунальні послуги населенню м.Рівне створена, впроваджена та функціонує згідно з рішеннями виконавчого комітету Рівненської міської ради від 17.01.1996 №4 «Про запровадження роздільної плати за комунальні послуги жителями м.Рівне» та від 12.11.1996 №91 «Про впровадження автоматизованої системи роздільних платежів за комунальні послуги». Зокрема, рішенням Виконавчого комітету Рівненської міської ради від 12.11.1996 №91 передбачено з 01.01.1997 запровадити роздільний прийом платежів від населення, для чого організаціям, які надають комунальні послуги населенню, переукласти господарські угоди з ЖЕКами, Рівненським міським відділенням Ощадного банку та іншими установами банків про спільну діяльність відповідно до розподілу їх функцій у зв'язку з впровадженням автоматизованої системи роздільних платежів за комунальні послуги. Функціонування вказаної автоматизованої системи роздільних платежів здійснюється відповідно до рішення сесії Рівненської міської ради від 10.02.2009 №2187 «Про облік і спрямування коштів, отриманих від функціонування автоматизованої системи роздільних платежів за комунальні послуги». Вказаним рішенням визначено порядок зарахування коштів, отриманих від функціонування автоматизованої системи роздільних платежів за комунальні послуги та напрями їх використання. Упродовж 2011-2012 років та січня 2013 року Виконавчим комітетом Рівненської міської ради були укладені та діяли 21 угода про співробітництво з надавачами комунальних послуг та 13 угод про співробітництво з банківськими установами та установами, якими приймаються комунальні платежі від фізичних осіб. Умовами угод, укладених між позивачем та надавачами комунальних послуг, передбачено проведення спільної діяльності щодо організації прийому платежів від населення за комунальні послуги та надання інформаційних послуг в автоматизованій системі роздільних платежів за комунальні послуги від населення, а також здійснення оплати Виконавчому комітету Рівненської міської ради за надані інформаційні послуги - комісійний збір в розмірі від 0,5% до 1% від суми платежів за комунальні послуги, прийнятих у банках. Умовами угод, укладених між позивачем та банківськими установами, установами, які приймають комунальні платежі, передбачено проведення спільної діяльності щодо прийому платежів за комунальні послуги від населення шляхом взаємодії автоматизованої системи прийому платежів за комунальні послуги виконкому та автоматизованої системи прийому платежів банків та установ, які приймають комунальні платежі, а також здійснення оплати Виконавчому комітету Рівненської міської ради за надані інформаційні послуги - комісійний збір в розмірі від 0,5% до 1% від суми платежів фізичних осіб за комунальні послуги, прийнятих у банках. Крім того, між Виконавчим комітетом Рівненської міської ради (Замовник) та ТОВ «Рівнетелекомбуд» (Виконавець) укладено договори на технічне обслуговування кабельних мереж системи платежів виконкому від 04.02.2011 №20, від 03.02.2012 №26, від 04.02.2013 №14, з визначенням вартості робіт за договорами згідно з розрахунком щомісячно в сумі 2330,98грн. Відповідно до п.1.1 укладених договорів, предметом договору визначено доручення Замовника та зобов'язання Виконавця проводити технічне обслуговування кабельних мереж системи платежів Виконавчого комітету Рівненської міської ради. Згідно з п.п.2 договорів, технічне обслуговування проводиться один раз в місяць, не пізніше 20 числа. Відповідно до розрахунку оплати послуг з технічного обслуговування кабельних мереж системи платежів загальна щомісячна вартість робіт в сумі 2330,98грн. (з ПДВ), сформовано за послуги з технічного обслуговування кабеля ТПП 50*2*0,4 довжиною 24,966км та плати за оренду телефонної каналізації довжиною 24,966км. Згідно з даними бухгалтерського обліку позивача за відсутньої станом на 01.01.2011 заборгованості перед ТОВ «Рівнетелекомбуд», за період з 01.01.2011 по 01.08.2013 Виконавчим комітетом Рівненської міської ради відповідно до договорів від 04.02.2011 №20, від 03.02.2012 №26, від 04.02.2013 №14 та актів про виконання робіт з технічного обслуговування оплачено ТОВ «Рівнетелекомбуд» послуги в сумі 60604,94грн., а саме: - упродовж 2011 року за загальної суми наданих послуг 27972,76грн. виконкомом оплачено 25640,78грн., станом на 01.01.2012 зареєстрована кредиторська заборгованість в сумі 2330,98грн.; - упродовж 2012 року за загальної суми наданих послуг 25640,78грн. виконкомом оплачено 20978,28грн., станом на 01.01.2013 зареєстрована кредиторська заборгованість в сумі 6692,24грн.; - упродовж січня-липня 2013 року за загальної суми наданих послуг 13985,88грн. виконкомом оплачено 13985,88грн., станом на 01.08.2013 зареєстрована кредиторська заборгованість в сумі 6991,24грн. Операцію з прийняття до сплати послуг з технічного обслуговування кабельних мереж системи платежів відображено позивачем в меморіальному ордері №7 «Накопичувальна відомість за розрахунками в порядку планових платежів» за дебетом рахунка 802 «Видатки з місцевого бюджету на утримання установи та інші заходи» та кредитом рахунку 361 «Розрахунки з постачальниками та підрядниками». До 06.08.2013 порядок обліку необоротних активів бюджетних установ було врегульовано Інструкцією з бухгалтерського обліку необоротних активів бюджетних установ, затвердженою наказом Державного казначейства України від 17.07.2000 №64, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 31.07.2000 за №459/4680 (далі - Інструкція №64). Відповідно до п.1.15 Інструкції №64, роботи щодо встановлення структурованої кабельної системи, настройки локальної обчислювальної мережі тощо, а також витратні матеріали (кабельні лотки, монтажні панелі, розетки, коректори тощо), що використані при проведенні таких робіт, не відносяться до вартості необоротних активів, а списуються на фактичні видатки на підставі виправдних документів (актів виконаних робіт тощо). Тобто, використані під час проведення робіт зі встановлення структурованої кабельної мережі витратні матеріали не відносяться до вартості необоротних активів, а списуються на фактичні видатки на підставі виправдних документів. Крім того, вимогами Інструкції з обліку основних засобів бюджетних установ, затвердженої наказом Державного казначейства України 02.12.1997 N124/136/71, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 19.12.1997 за №609/2413 (далі - Інструкція N124/136/71), якою бюджетні установи керувалися, здійснюючи облік операцій з встановлення кабельних мереж до 15.09.2000, також не передбачено обов'язку бюджетних установ щодо взяття на облік кабельних мереж. Таким чином, правові підстави для взяття на облік Виконкомом кабельних мереж автоматизованої системи роздільних платежів у період з 17.01.1996 (рішення про запровадження роздільної плати за комунальні послуги) по 06.08.2013 (втрата чинності Інструкції №64) відсутні. Правомірність дій позивача підтверджується також актом Контрольно-ревізійного управління у Рівненській області від 25.01.2007 №17-03-06 ревізії фінансово-господарської діяльності Виконавчого комітету Рівненської міської ради за період з 01.02.2003 по 01.12.2006 та актом Контрольно-ревізійного управління у Львівській області від 16.04.2009 №20-38 про наслідки ревізії фінансово-господарської діяльності виконавчого комітету Рівненської міської ради за період з 01.01.2007 по 31.03.2009. Як вбачається з акта ревізії від 09.09.2013 №06-03-09/069, відповідачем висловлено сумнів щодо функціонування кабельних мереж системи роздільних платежів, обслуговування яких здійснювалося ТОВ «Рівнетелекомбуд». Проте такі сумніви спростовані наданими позивачем доказами - актами виконаних робіт, платіжними дорученнями, договорами з банківськими установами, договорами з підприємствами та установами, на користь яких приймаються платежі від фізичних осіб, довідкою управління бюджету та фінансів Рівненської міської ради від 05.12.2013 №03-18/650, згідно з якою станом на 01.11.2013 до бюджету міста Рівного надійшло 810700,00грн. коштів, отриманих від функціонування автоматизованої системи роздільних платежів за комунальні послуги. Суд критично оцінює твердження відповідача про те, що в силу п.2.1 Інструкції №64 кабельні мережі можна віднести до основних засобів, оскільки ним не доведено, що останні є матеріальним активом, вартість якого без податку на додану вартість та інших платежів перевищує 1000 гривень за одиницю (комплект). Як вбачається з довідки від архівного відділу Виконавчого комітету Рівненської міської ради від 08.11.2013 №98/12-06, первинні бухгалтерські документи відділу бухгалтерського обліку Виконавчого комітету Рівненської міської ради до 2003 року включно знищені відповідно до актів вилучення для знищення документів, не внесених до Національного архівного фонду №1 від 07.11.2008, погодженого протоколом ЕПК ДАРО від 26.11.2008 №16, №2 від 07.12.2009, погодженого протоколом ЕПК ДАРО від 09.12.2009 317, та №1 від 28.10.2010, погодженого протоколом ЕПК ДАРО від 23.11.2010 №13. Знищення первинних документів позивачем було здійснено з вимогами п.288 Переліку типових документів, що утворюються в діяльності органів державної влади та місцевого самоврядування, інших установ, організацій і підприємств, із зазначенням термінів зберігання документів, затвердженого наказом Головного архівного управління при Кабінеті міністрів України від 31.03.1997 №118. Тобто, будь-які первинні документи, що стосуються придбання та списання як витратних матеріалів кабеля, кабельних лотків, монтажних панелей, розеток, коректорів тощо, що були використані під час проведення робіт зі встановлення кабельної мережі, у позивача відсутні. Відповідачем у акті ревізії зроблено висновок про порушення позивачем п.п.1, 5 ст.9 Закону №996-ХІV, які передбачають як обов'язкову підставу для бухгалтерського обліку господарських операцій наявність складених під час її здійснення первинних документів, а також правило відображення господарських операцій в облікових регістрах у тому звітному періоді, в якому вони були здійснені. Зазначене порушення не знайшло підтвердження в ході судового розгляду справи, оскільки надані позивачем договори на технічне обслуговування кабельних мереж, акти виконання робіт з технічного обслуговування та платіжні доручення є первинними документами у розумінні Закону №996-ХІV та відповідають вимогам ст.9 вказаного Закону. Операції з прийняття до сплати послуг з технічного обслуговування кабельних мереж системи платежів відображено позивачем в меморіальному ордері №7 «Накопичувальна відомість за розрахунками в порядку планових платежів» за дебетом рахунка 802 «Видатки з місцевого бюджету на утримання установи та інші заходи» та кредитом рахунку 361 «Розрахунки з постачальниками та підрядниками» у тих звітних періодах, у якому вони були здійснені. Крім того, у акті ревізії зроблено висновок про порушення позивачем вимог ст.193 ГК України, яка передбачає загальні умови виконання господарських зобов'язань. Жодних доказів порушення вказаної норми відповідачем як суб'єктом владних повноважень суду не надано. Відповідно до п.8 ст.10 Закону України «Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні» від 26.01.1993 N2939-XII (далі - Закон N2939-XII), органу державного фінансового контролю надається право порушувати перед відповідними державними органами питання про визнання недійсними договорів, укладених із порушенням законодавства, у судовому порядку стягувати у дохід держави кошти, отримані підконтрольними установами за незаконними договорами, без установлених законом підстав та з порушенням законодавства. З наведеного випливає, що вищезазначене право органу державного фінансового контролю порушувати перед відповідними державними органами питання про визнання недійсними договорів, укладених із порушенням законодавства, та стягувати кошти має реалізовуватися шляхом пред'явлення позову до суду. Згідно з частинами 1 та 2 статті 15 Закону N2939-XII, службові особи органу державного фінансового контролю є представниками органів виконавчої влади. Законні вимоги службових осіб органу державного фінансового контролю є обов'язковими для виконання службовими особами об'єктів, що контролюються. Проте, до таких вимог не можуть бути включені вимоги про стягнення коштів з контрагента, оскільки для реалізації такого права встановлений спеціальний порядок. Отже, ДФІ в Житомирській області, пред'являючи серед вимог про усунення порушень фінансової дисципліни і вимогу про проведення відповідної роботи щодо стягнення коштів з контрагента, перевищила свої повноваження та діяла не у спосіб, передбачений законодавством. Вирішуючи даний спір по суті, судом, відповідно до вимог ч.1 ст.244-2 КАС України, враховано висновки Верховного суду України щодо застосування вищенаведених норм матеріального права, викладені у постанові від 10.11.2013 (справа №21-292а13). Відповідно до ч.1 ст.71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст.72 цього Кодексу. Згідно з ч.2 ст.71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Зважаючи на викладене, суд приходить до висновку, що відповідачем не доведено правомірності п.4 вимоги Державної фінансової інспекції в Житомирській області від 15.10.2013 №06-03-17/7603 «Про усунення виявлених ревізією фінансово-господарської діяльності Виконавчого комітету Рівненської міської ради порушень законодавства з питань збереження і використання державної власності та фінансів», а тому позовні вимоги підлягають до задоволення. Відповідно до ч.1 ст.94 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України.

Результат розгляду: granted