Рішення адміністративного суду від 2014-01-31 00:00:00+02

До суду з позовом звернувся [PERSON] до начальника Овідіопольського районного управління Головного управління Держсанепідеслужби в Одеській області, Головному державному санітарному лікарю Овідіопольського району Бабич Ірині Вікторівни, в якому позивач просив визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо невиконання норм Закону України «Про доступ до публічної інформації» при розгляді його запиту від 03.12.2013 року; зобов'язати відповідача надати йому інформацію згідно його запиту у п'ятиденний строк та в той же строк подати до суду звіт про виконання судового рішення. У судовому засіданні позивач уточнив позовні вимоги та просив визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо невиконання норм Закону України «Про доступ до публічної інформації» при розгляді його запиту від 03.12.2013 року в частині п.1, п.2 цього запиту та зобов'язати відповідача надати йому інформацію, яка міститься у п.1,п.2 запиту. Позивач зазначив, що 03.12.2013 року він звернувся із запитом на інформацію до відповідача у якому просив, зокрема, надати копії документів: заяву гр. [PERSON], яка слугувала підставою для проведення перевірки та результат проведеного лабораторно-інструментального дослідження спеціалістами ГУ «ООЛЦДСЕСУ» від 08.11.13 року. Листом від 05.12.2013 р. № 03/362 відповідач, повідомивши різні речі не по суті запиту, відповіла не по суті запиту, фактично відмовила в наданні запитуваної інформації без пояснення причин її ненадання. Оскільки за посадою Бабич І.В. є суб'єктом владних повноважень, а запитувана інформація, на думку позивача, є публічною у зв'язку з тим, що вона створюється, збирається, обробляється та зберігається за рахунок бюджетних коштів призначених на забезпечення діяльності відповідного органу влади, позивач просив задовольнити його позов, так як відповідачем порушені його права, передбачені Законом України «Про доступ до публічної інформації». Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені у позовній заяві. Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги не визнала, просила у задоволенні позову відмовити та пояснила, що дійсно [PERSON] 03.12.2013 року звернувся з запитом та просив надати йому копії документів. На це звернення йому було надано відповідь від 05.12.2013 року у порядку встановленому законом з роз'ясненням причин та підстав проведення позапланового заходу. Крім того, на звернення [PERSON] від 08.01.2013 року йому особисто 09.01.2013 року, тобто до звернення до суду, вручені копії документів, які були підставою для проведення перевірки, а саме листи ГУ Держсанепідслужби України в Одеській області про згоду на проведення позапланового заходу з копією звернення [PERSON], протокол досліджень шумових характеристик від 08.11.2013 року. Вислухавши пояснення представника позивача, відповідача, дослідивши та проаналізувавши надані ними докази у їх сукупності, судом встановлено, що позивач [PERSON] є фізичною особою - підприємцем, якій здійснює підприємницьку діяльність, зокрема, у магазині «[INFO]», якій належить йому на праві приватної власності та розташований у житловому будинку по [ADDRESS] (а.с.12-17) У зв'язку зі зверненням гр. [PERSON] на незадовільні умови мешкання пов'язані з шумом від функціонування технологічного обладнання магазину «[INFO]» санепідеслужбою отримана згода ГУ Держсанепідслужби України в Одеській області на проведення позапланового заходу - перевірки магазину «[INFO]» по питанням, зазначеним в зверненні. Зазначені обставини не заперечуються сторонами. 03.12.2013року позивач звернувся із запитом на інформацію до відповідача, у якому просив, крім іншого, надати копії документів: заяву гр. [PERSON], яка слугувала підставою для проведення перевірки та результат проведеного лабораторно-інструментального дослідження спеціалістами ГУ «ООЛЦДСЕСУ» від 08.11.13 року(а.с.7). 05.12.2013року відповідачем повідомлено позивача про підстави проведення перевірки магазину «[INFO]» - згода ГУ Держсанепідслужби України в Одеській області від 26.02.2013 року по зверненню [PERSON], лист ГУ Держсанепідслужби України в Одеській області від 07.03.2013 року, а також повідомлено про результати вимірювань шуму згідно протоколу від 08.11.2013 року (а.с.6). 08.01.2014року позивач звернувся до відповідача з запитом про надання копій документів, які послужили підставою для призначення позапланової перевірки (а.с.26). 09.01.2014 року [PERSON] особисто отримав копії листів ГУ Держсанепідслужби України в Одеській області про згоду на проведення перевірки з копіями звернень [PERSON], копію протоколу проведення досліджень шумових характеристик від 08.11.2013 року (а.с.25).Проте 10.01.2014 року позивач звернувся до суду з даним позовом. Дослідивши обставини щодо виниклих між сторонами правовідносин та надані сторонами докази суд вважає, що позовні вимоги позивача задоволенню не підлягають. При цьому суд виходить з наступного. Закон України від 13.01.2011 року №2919-VІ «Про доступ до публічної інформації» (далі Закон України №2919-VІ) визначає порядок здійснення та забезпечення права кожного на доступ до інформації, що знаходиться у володінні суб'єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації та інформації, що становить суспільний інтерес. Статтею 1 цього Закону визначено, що публічна інформація - це відображена та задокументована будь-якими засобами та на будь-яких носіях інформація, що була отримана або створена в процесі виконання суб'єктами владних повноважень своїх обов'язків, передбачених чинним законодавством, або яка знаходиться у володінні суб'єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом. Частиною 2 ст.2 Закон України №2919-VІ щодо мети та сфери дії Закону встановлено, що цей Закон не поширюється на відносини щодо отримання інформації суб'єктами владних повноважень при здійсненні ними своїх функцій, а також на відносини у сфері звернень громадян, які регулюються спеціальним законом. Закон України «Про звернення громадян» згідно його Преамбули забезпечує громадянам України, крім іншого, можливості для відстоювання своїх прав і законних інтересів та відновлення їх у разі порушення. Статтею 1 Закону встановлено, що громадяни України мають право звернутися, зокрема, до органів державної влади, посадових осіб відповідно до їх функціональних обов'язків із зауваженнями, скаргами та пропозиціями, що стосуються їх статутної діяльності, заявою або клопотанням щодо реалізації своїх соціально-економічних, політичних та особистих прав і законних інтересів та скаргою про їх порушення. Таким чином, Закони України «Про доступ до публічної інформації» та Закон України «Про звернення громадян» регламентують різні правовідносини. При таких обставинах суб'єкти владних повноважень, які є також розпорядниками публічної інформації, опрацьовуючи запити, повинні визначати порядок їх розгляду зі змісту запиту. Судом встановлено, що позивач пред'явив вимогу щодо оскарження бездіяльності відповідача як розпорядника публічної інформації, проте фактично зажадав у відповідача інформацію відповідно до Закону України «Про звернення громадян», тобто право позивача на отримання саме публічної інформації не порушено. Суд вважає, що відповідач, якій надав відповідь позивачу на його запит від 03.12.2013 року, як на звернення, діяв правомірно, оскільки зміст запиту [PERSON] від 03.12.2013 року не відповідав змісту запиту про надання публічної інформації у розумінні Закону України «Про доступ до публічної інформації». У відповідача були наявності підстави для опрацювання його відповідно до Закону України «Про звернення громадян», оскільки правовідносини між сторонами регулюються саме цим Законом України. При цьому суд враховує, що позивач звернувся до відповідача також 08.01.2014 року та 09.01.2014 року отримав копії документів, які зазначені також у запиті від 03.01.2013 року. Відповідно до частини 3 статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо. З урахуванням встановлених фактів, суд прийшов до висновку, що відповідач при розгляді запиту [PERSON] від 03.12.2013 року діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України з урахуванням всіх обставин, що мали значення для вирішення звернення, право позивача на отримання публічної інформації відповідачем не порушено, а тому позовні вимоги [PERSON] задоволенню не підлягають. На підставі викладеного,

Результат розгляду: denied