Рішення адміністративного суду від 2014-01-10 00:00:00+02

[PERSON] звернувся до суду з позовом до відділу ДВС Чугуївського МРУЮ про визнання бездіяльності щодо не зняття арешту з транспортного засобу незаконною та зобов’язання зняти арешт з транспортного засобу, що належить позивачу, у зв’язку з повним виконання виконавчого документу. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що відносно нього був складений протокол про адміністративне правопорушення, відповідно до якого на нього було накладене адміністративне стягнення у вигляді штрафу, який був пред’явлений до виконання і державним виконавцем 28 січня 2005 року було винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, на підставі якої було накладено арешт на транспортний засіб ВАЗ-21013, реєстраційний номер [NUMBER], що належить йому на праві приватної власності. 01 лютого 2005 року він сплатив штраф за квитанцією серії АА № 244382 і виконавче провадження по примусовому виконанню постанови про стягнення штрафу закінчено у зв’язку зі сплатою штрафу. Однак державним виконавцем арешт з автомобілю не був знятий у зв’язку з чим він вимушений звернутися до суду для захисту своїх прав. Позивач в судове засідання не з’явився, про час, дату та місце судового розгляду був належним чином повідомлений, надав суду заяву про підтримання позовних вимог та розгляд справи за його відсутністю. Представник відповідача в судове засідання не з’явився, про час, дату та місце судового розгляду був належним чином повідомлений, надав заяву про розгляд справи без участі представника. Згідно ч.1 ст.41 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності осіб, які беруть участь у справі (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши докази у їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. 28 січня 2005 року державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Чугуївського міського управління юстиції Харківської області при примусовому виконанні постанови № 000956 від 13.08.2004 року про накладення на [PERSON] фінансових санкцій у сумі 340 грн. було винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, на підставі якої було накладено арешт на транспортний засіб ВАЗ-21013 реєстраційний номер 92 970 ХК, що належить [PERSON] на праві приватної власності (а.с. 12). 01 лютого 2005 року [PERSON] був сплачений штраф у сумі 340 грн. та виконавчий збір у сумі 3,40 грн., на підтвердження чого надана копія квитанції серії АА № 244382 (а.с. 13). Відповідно вимог ч. 3 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії). Відповідно до вимог ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Згідно ст. 5 Закону «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов'язаний вживати заходів примусового виконання рішень, встановлених цим Законом, неупереджено, своєчасно, повно вчиняти виконавчі дії. При цьому, державний виконавець здійснює необхідні заходи щодо своєчасного і повного виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення (виконавчий документ), у спосіб і порядок, визначені виконавчим документом. Відповідно по положень п. 8 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження», яка діяла на момент здійснення виконавчого провадження, виконавче провадження підлягає закінченню у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом. Відповідно до ст. 38 Закону України «Про виконавче провадження»: у разі закінчення виконавчого провадження згідно із статтею 37 цього Закону, крім направлення виконавчого документа за належністю до іншого органу державної виконавчої служби; повернення виконавчого документа стягувачу згідно із статтею 40 цього Закону; повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі , який його видав, згідно із статтею 40-1 цього Закону, припиняється чинність арешту майна боржника, скасовуються інші здійснені державним виконавцем заходи примусового виконання рішення, а також провадяться інші дії, необхідні у зв'язку з завершенням виконавчого провадження. Завершене виконавче провадження не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом. Якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем був накладений арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження, повернення виконавчого документа стягувачу або повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, державний виконавець зазначає про скасування арешту, накладеного на майно боржника. Отже, оскільки [PERSON], виконав в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом, виконавче провадження підлягало закінченню. Проте, з невідомих причин, на сьогодні державний виконавець ВДВС Чугуївського МУЮ Харківської області не зняв арешт з транспортного засобу ЗАЗ-210ІЗ державний номер [NUMBER], який належить мені, [PERSON], на праві приватної власності. Відповідно до п. 2 Постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України «Про практику застосування адміністративними судами законодавства у справах із приводу оскарження рішень, дій чи бездіяльності державної виконавчої служби», від 13.12.2010 №3, відповідно до частини першої статті 181 КАС України учасники виконавчого провадження крім державного виконавця) та особи, які залучаються по проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду з позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб. Таким чином, державні виконавці відділу державної виконавчої служби Чугуївського міськрайонного управління юстиції Харківської області порушили норми чинного законодавства не знявши арешт з майна після повного виконання постанови про накладення штрафу і тому позовні вимоги обґрунтовані та підлягають повному задоволенню. На підставі вищевикладеного,

Результат розгляду: granted