Рішення адміністративного суду від 2014-03-11 00:00:00+02

У провадженні Вінницького окружного адміністративного суду знаходиться адміністративна справа за позовом Іллінецької об'єднаної державної податкової інспекції ГУ Міндоходів у Вінницькій області (надалі- позивач) до сільськогосподарського обслуговуючого кооперативу "Мрія-Л" (надалі-відповідач) про припинення юридичної особи Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідач не виконує вимог чинного законодавства щодо подання до органу державної податкової служби податкових декларацій та документів фінансової звітності, що є підставою для припинення юридичної особи. Судом встановлено, що дана категорія справ підлягає розгляду в порядку скороченого провадження, на підставі ст. 183-2 КАС України. Ухвалою суду від 08.02.2014р. відкрито скорочене провадження та встановлено відповідачу 10-денний строк для подачі заперечень проти заяви про визнання позовних вимог з дня одержання даної ухвали. Копію даної ухвали суду відповідачем отримано 17.02.2014р., про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення. Розглянувши подані документи і матеріали, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд приходить до наступного. Сільськогосподарський обслуговуючий кооператив "Мрія-Л" 16.07.2008р. зареєстровано Липовецькою районною державною адміністрацією Вінницької області за ідентифікаційним кодом 36522688, за адресою вул. Леніна,1, с. Лукашова, Липовецький район, Вінницька область. Окрім того, згідно з довідкою від 27.10.2009р. №3357, відповідач з 20.09.2009р. перебуває на обліку у Липовецькій міжрайонній ДПІ як платник податків (а.с. 5-9). Як свідчать матеріали справи, відповідач не подає звітності до податкового органу з 2009р., про що свідчить довідка № 290/10/15-030 від 27.01.2014р. (а.с. 10). Згідно до абз. 5 п. 2 ст. 38 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців", підставою для припинення юридичної особи, що не пов'язано з банкрутством юридичної особи, є неподання протягом року органам доходів і зборів податкових декларацій, документів фінансової звітності відповідно до закону. У відповідності до п.п. 16.1.3 п. 16.1 ст. 16 Податкового Кодексу України, платник податків зобов'язаний подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством, декларації, звітність та інші документи, пов'язані з обчисленням і сплатою податків та зборів. Платник податків зобов'язаний за кожний встановлений цим Кодексом звітний період подавати податкові декларації щодо кожного окремого податку, платником якого він є, відповідно до цього Кодексу незалежно від того, чи провадив такий платник податку господарську діяльність у звітному періоді, що встановлює п. 49.2. ст. 49 Податкового Кодексу України. Визначаючись щодо заявлених позовних вимог, судом також враховано той факт, що у відповідності до довідки від 21.01.2014р. за № 190, за відповідачем відсутня заборгованість (а.с. 11). Відповідно до п.п.20.1.12 п.20.1 ст. 20 Податкового Кодексу України, органи державної податкової служби, у випадках, встановлених законом, мають право звертатися до суду щодо припинення юридичної особи та підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця про визнання недійсними установчих (засновницьких) документів суб'єктів господарювання. Частиною 1 статті 38 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців" встановлено, що суд, який постановив рішення щодо припинення юридичної особи, що не пов'язане з банкрутством юридичної особи, у день набрання таким рішенням законної сили направляє його копію державному реєстратору за місцезнаходженням юридичної особи для внесення до Єдиного державного реєстру запису про судове рішення. Дата надходження відповідного судового рішення вноситься державним реєстратором до журналу обліку реєстраційних дій. Згідно статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а суд згідно статті 86 зазначеного Кодексу оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Враховуючи встановлені обставини справи та вищезазначені положення чинного законодавства України, суд вважає, що вимоги позивача є обґрунтованими, відповідають дійсним обставинам та матеріалам справи, а тому підлягають задоволенню. Оскільки спір вирішено на користь суб'єкта владних повноважень, звільненого від сплати судового збору, а також за відсутності витрат позивача - суб'єкта владних повноважень, пов'язаних із залученням свідків та проведенням судових експертиз, судові витрати (судовий збір) стягненню з відповідача не підлягають. Крім того, відповідно до положень статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України негайно виконуються постанови, прийняті в порядку скороченого провадження.

Результат розгляду: granted