Рішення адміністративного суду від 2014-02-11 00:00:00+02

Позивач звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просить суд припинити юридичну особу Товариство з обмеженою відповідальністю "КЕМА БУД ПЛЮС". Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що відповідач зареєстрований як юридична особа та знаходиться на обліку в ДПІ як платник податків, але більше року не подає до податкового органу податкові декларації, документи фінансової звітності. Згідно п. 3 ч. 1 ст. 183-2 Кодексу адміністративного судочинства України, дана справа розглядається у порядку скороченого провадження. Згідно повідомлення про вручення поштового відправлення, копія ухвали про відкриття скороченого провадження була отримана відповідачем. Відповідач у десятиденний строк з дня отримання копії ухвали про відкриття скороченого провадження заперечень проти позову або заяви про визнання позову до суду не надав. Таким чином, відповідач належним чином повідомлений про наслідки неподання до суду заперечень проти позову або заяви про визнання позову. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, прийшов до висновку про задоволення позову, виходячи з наступного. Відповідач - Товариство з обмеженою відповідальністю "КЕМА БУД ПЛЮС" - зареєстрований як юридична особа 18.09.2008 р. та перебуває на податковому обліку в Харківській ОДПІ з 19.09.2008 р. Згідно довідки Харківської ОДПІ № 261/10/20-23-15.03-126 від 13.01.2014 р., ТОВ "КЕМА БУД ПЛЮС" не подає податкову звітність до ХОДПІ з 19.09.2008 р. Згідно матеріалів справи, відповідач не має заборгованості перед бюджетом. Згідно ст. 33 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб -підприємців" від 15.05.2003 р. № 755-ІV (далі - Закон № 755-ІV), юридична особа припиняється в результаті передання всього свого майна, прав та обов'язків іншим юридичним особам - правонаступникам у результаті злиття, приєднання, поділу, перетворення (реорганізації) або в результаті ліквідації за рішенням, прийнятим засновниками (учасниками) юридичної особи або уповноваженим ними органом, за судовим рішенням або за рішенням органу державної влади, прийнятим у випадках, передбачених законом. Юридична особа є такою, що припинилася, з дати внесення до Єдиного державного реєстру запису про державну реєстрацію припинення юридичної особи. Відповідно до ст. 51 Господарського кодексу України, однією з підстав для припинення підприємницької діяльності є рішення суду у випадках, передбачених цим Кодексом та іншими законами. Статтею 59 Господарського кодексу України визначаються способи припинення діяльності суб'єкта господарювання (шляхом реорганізації або ліквідації) та підстави припинення діяльності суб'єкта господарювання, зокрема, частиною 6 передбачено, що суб'єкт господарювання ліквідується у разі скасування його державної реєстрації у випадках, передбачених законом. Згідно ч. 2 ст. 38 Закону № 755-ІV, однією з підстав для постановлення судового рішення щодо припинення юридичної особи, що не пов'язано з банкрутством юридичної особи, зокрема, є неподання протягом року органам державної податкової служби податкових декларацій, документів фінансової звітності відповідно до закону. Суд зазначає, що у зв'язку з тим, що відповідач не подає звітність протягом року до органів податкової служби України, податкова інспекція не має можливості контролювати правильність обчислення, повноту і своєчасність сплати до бюджету державних цільових фондів, податків і зборів (обов'язкових платежів), чим порушуються вимоги чинного законодавства України та завдається шкода інтересам держави. Частиною 1 статті 239 Господарського кодексу України передбачено, що одним з видів адміністративно-господарських санкцій визначено скасування державної реєстрації та ліквідацію суб'єкта господарювання. Зазначені санкції органи державної влади та органи місцевого самоврядування можуть застосовувати відповідно до своїх повноважень та у порядку, встановленому законом, до суб'єктів господарювання. Відповідно до ч. 1 ст. 250 Господарського кодексу України, адміністративно-господарські санкції можуть бути застосовані до суб'єкта господарювання протягом шести місяців з дня виявлення порушення, але не пізніш як через один рік з дня порушення цим суб'єктом встановлених законодавчими актами правил здійснення господарської діяльності, крім випадків, передбачених законом. Враховуючи викладене та беручи до уваги те, що факт неподання протягом року органам державної податкової служби податкових декларацій, документів фінансової звітності підтверджується матеріалами справи, відповідачем не спростований, суд прийшов до висновку, що вимоги позивача обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Результат розгляду: granted