Рішення адміністративного суду від 2014-01-29 00:00:00+02

[PERSON] звернувся до суду із адміністративним позовом до Головного управління Міндоходів в Івано-Франківській області про визнання незаконним та скасування наказу Департаменту контролю за виробництвом та обігом спирту, алкогольних напоїв і тютюнових виробів ДПС України №139-0 від 30.08.2013 року та поновлення на посаді заступника начальника відділу контролю за виробництвом та обігом спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів Головного управління Міндоходів в Івано-Франківській області з виплатою середнього заробітку за час вимушеного прогулу. Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 28.10.2013 року залучено до участі у справі в якості другого відповідача - Департамент контролю за виробництвом та обігом спирту, алкогольних напоїв і тютюнових виробів ДПС України. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав та суду пояснив, що його незаконно оскаржуваним наказом звільнено з посади заступника начальника управління-начальника відділу контролю за виробництвом спирту, спиртовмісної продукції, алкогольних напоїв і тютюнових виробів Департаменту САТ ДПС України в Івано-Франківській області в зв'язку із реорганізацією регіонального управління, на підставі пункту 1 статті 40 КЗпП України. Звільнення вважає незаконним, оскільки таке не відповідає вимогам чинного законодавства, та зазначає що він відповідно до статті 42 КЗпП України мав переважне право залишення на займаній посаді. При вивільненні протиправно не запропоновано вакантних посад, відповідно до спеціальності, тоді як відповідач повинен був і мав можливість вжити всіх заходів щодо забезпечення дотримання гарантій переважного права на залишення на займаній посаді через переведення його на посаду заступника начальника відділу контролю за виробництвом та обігом спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів Головного управління Міндоходів в Івано-Франківській області. Просив позов задовольнити повністю. Представники відповідача - Головного управління Міндоходів в Івано-Франківській області у судовому засіданні проти позову заперечили, суду пояснили, що звільнення позивача проведено з дотриманням вимог чинного законодавства та вжито всіх можливих заходів щодо працевлаштування. У зв'язку з відмовою позивача від запропонованих вакантних посад, законодавчо встановлені підстави для його працевлаштування відсутні. Просили у задоволенні позову відмовити повністю. Розглянувши матеріали справи, заслухавши позивача, його представника, представників відповідачів, дослідивши наявні та подані докази, судом встановлено наступне. [PERSON] 13.08.1990 року прийнятий на посаду податкового інспектора відділу податків з населення Тисменицької податкової інспекції. 30.04.1994 року прийняв присягу державного службовця. Протягом 1996 - 2007 років працював на різних посадах в органах податкової служби. У відповідності до наказу Департаменту САТ ДПА України №180 від 03.12.2007 року призначений на посаду заступника начальника управління - начальника відділу контролю за виробництвом та обігом спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів в порядку переводу з Державної податкової адміністрації в Івано-Франківській області. 22.12.2012 року переведений на посаду заступника начальника управління - начальника відділу контролю за виробництвом спирту, спиртовмісної продукції, алкогольних напоїв і тютюнових виробів РУ Департаменту САТ ДПС України в Івано-Франківській області. Згідно наказу Департаменту САТ ДПС України №139-о від 30.08.2013 року [PERSON] з 02 вересня 2013 року звільнено з посади заступника начальника управління - начальника відділу контролю за виробництвом спирту, спиртовмісної продукції, алкогольних напоїв і тютюнових виробів РУ Департаменту САТ ДПС України в Івано-Франківській області у зв'язку із реорганізацією регіонального управління на підставі пункту 1 статті 40 КЗпП України, з виплатою середньомісячної заробітної плати. Відповідно до вимог пункту 15 частини 1 статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України публічна служба - діяльність на державних політичних посадах, професійна діяльність суддів, прокурорів, військова служба, альтернативна (невійськова) служба, дипломатична служба, інша державна служба, служба в органах влади Автономної Республіки Крим, органах місцевого самоврядування. Частиною 5 статті 15 Закону України «Про державну податкову службу в Україні» передбачено, що правовий статус посадових осіб органів державної податкової служби, їх права та обов'язки визначаються Конституцією України, цим Законом, а в частині, що не регулюється ним, - Законом України «Про державну службу». Закон України «Про державну службу» регулює суспільні відносини, які охоплюють діяльність держави щодо створення правових, організаційних, економічних та соціальних умов реалізації громадянами України права на державну службу. Він визначає загальні засади діяльності, а також статус державних службовців, які працюють в державних органах та їх апараті. Згідно частини 1 статті 30 Закону України «Про державну службу» державна служба особи може бути припинена, як з підстав визначених цим законом, так і за загальними підставами, визначеними Кодексом законів про працю України. Згідно правил статті 3 КЗпП України, законодавство про працю регулює трудові відносини працівників усіх підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, виду діяльності і галузевої належності, а також осіб, які працюють за трудовим договором з фізичними особами. Як вбачається із наказу Департаменту САТ ДПС України №139-о від 30.08.2013 року [PERSON] звільнено з публічної служби за загальними підставами - відповідно до пункту 1 статті 40 КЗпП України, у зв'язку із реорганізацією Регіонального управління САТ ДПС України в Івано-Франківській області. Згідно пункту 1 частини 1 статті 40 КЗпП України трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом у випадку змін в організації виробництва і праці, в тому числі ліквідації, реорганізації, банкрутства або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників. Згідно Указу Президента України №726 від 24 грудня 2012 року «Про деякі заходи оптимізації системи центральних органів виконавчої влади», постанов Кабінету Міністрів України від 20 березня 2013 року №228 «Про реорганізацію деяких органів державної податкової служби, спеціалізованих митних органів та організацій» та №229 «Про утворення територіальних органів Міністерства доходів і зборів» було проведено реорганізацію Регіонального управління САТ ДПС України в Івано-Франківській області шляхом приєднання до Головного управління Міндоходів в Івано-Франківській області. 28 травня 2013 року [PERSON] було попереджено про наступне вивільнення, з яким позивач ознайомився цього ж дня. Також судом встановлено, що з вказаної дати до моменту звільнення на виконання вимог ст. 42 КЗпП України позивачу неодноразово пропонувались вакантні посади, на зайняття яких [PERSON] не погоджувався. Так, зокрема, в матеріалах справи містяться письмова пропозиція щодо зайняття вакантних посад позивачем, а саме 03.06.2013 року було запропоновано [PERSON] у ГУ Міндоходів в Івано-Франківській області, зайняти посаду головного державного ревізора-інспектора відділу адміністрування доходів і зборів з фізичних осіб та єдиного соціального внеску управління доходів і зборів з фізичних осіб ГУ Міндоходів в Івано-Франківській області. У відповідності до складеного акту відмови від підписання додатку попередження про наступне вивільнення від 03.06.2013 року позивач на запропоновану посаду погодився, однак таке погодження підписувати відмовився. Як встановлено з пояснень представників відповідача в подальшому жодних необхідних дій для зайняття запропонованої посади позивачем вчинено не було. Також судом встановлено, що перед попередженням про наступне вивільнення в зв'язку з реорганізацією, відбулося засідання, на якому було запропоновано працівникам РУ САТ ДПС України в Івано-Франківській області, вакантні посади у зв'язку з наступною реорганізацією, зокрема, у відповідності до протоколу розширеного засідання №2 від 18 травня 2013 року було запропоновано [PERSON] посаду завідувача сектору з питань координації погашення заборгованостей відділу обслуговування платників податків. Із вказаною пропозицією позивач не погодився (а.с. 153,154). Крім цього, судом встановлено, що 30 серпня 2013 року позивачу було запропоновано вакантні посади: головного державного інспектора інформаційно-комунікаційного відділу, головного державного ревізора-інспектора відділу контролю за обігом та оподаткуванням підакцизних товарів, головного спеціаліста загального відділу адміністративно-господарського управління, головного державного ревізора - інспектора відділу боротьби з відмиванням доходів одержаних злочинним шляхом, головного державного ревізора-інспектора сектора валютного та митного аудиту управління податкового та митного аудиту. Згідно вказаної письмової пропозиції із запропонованими посадами позивач не погодився, про що підписався (а.с. 8). Як встановлено судом, перелік запропонованих посад позивачу відповідає наявним вакантним посадам, які обліковувались у Головному управлінні Міндоходів в Івано-Франківській області станом на 30.08.2013 року, про що свідчить довідка від 24.12.2013 року, за підписом начальника відділу персоналу ГУ Міндоходів в Івано-Франківській області (а.с. 143). На думку суду відповідачем було вжито всіх необхідних дій щодо дотримання вимог статті 42 КЗпП України. Таким чином, відповідачем при звільненні позивача було дотримано вимог статті 49-2 КЗпП України щодо попередження працівника про наступне вивільнення не пізніше ніж за два місяці, а також статті 42 КЗпП України щодо збереження переважного права на залишення на роботі, зокрема, надавши пропозиції щодо зайняття позивачем наявних вакантних посад для подальшого працевлаштування в ГУ Міндоходів в Івано-Франківській області, від яких [PERSON] відмовився. Враховуючи вищенаведене, суд вважає правомірним прийняття Департаментом контролю за виробництвом та обігом спирту, алкогольних напоїв і тютюнових виробів ДПС України наказ №139-0 від 30.08.2013 року про звільнення позивача із займаної посади, а підстави для його скасування відсутні. Щодо доводів позивача про обов'язок відповідача запропонувати йому посаду заступника начальника відділу контролю за виробництвом та обігом спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів Головного управління Міндоходів в Івано-Франківській області слід зазначити наступне. Судом встановлено, що при здійсненні реорганізації Регіонального управління САТ ДПА в Івано-Франківській області, шляхом приєднання до Головного управління Міндоходів в Івано-Франківській області, відбулася зміна складу посад та відділів, із зміною покладених на них функцій, що підтверджується наявними в матеріалах справи Тимчасовим штатним розписом на 2013 рік Головного управління Міндоходів в Івано-Франківській області (а.с. 144-148), Тимчасовою організаційною структурою Головного управління Міндоходів в Івано-Франківській області (а.с. 149-152), Положенням про відділ контролю за обігом та оподаткуванням підакцизних товарів Головного управління Міндоходів в Івано-Франківській області (а.с. 183-189) та посадовою інструкцією заступника начальника відділу контролю за обігом та оподаткуванням підакцизних товарів Головного управління Міндоходів в Івано-Франківській області (а.с. 190-192). Таким чином, є безпідставним твердження позивача про відповідність попередньо займаної посади у РУ САТ ДПА в Івано-Франківській області до посади, на якій він просить його поновити у Головному управлінні Міндоходів в Івано-Франківській області. Крім цього, враховуючи позовні вимоги позивача щодо поновлення на роботі, слід зазначити, що поновлення працівника на посаді, можливе лише у випадку звільнення цього працівника із займаної посади установою, яка здійснила незаконне звільнення. Враховуючи те, що судом не встановлено порушення законодавства відповідачем - Департаментом контролю за виробництвом та обігом спирту, алкогольних напоїв і тютюнових виробів ДПС України при прийнятті наказу №139-0 від 30.08.2013 року, а також те, що позивач не перебував у трудових відносинах із Головним управлінням Міндоходів в Івано-Франківській області, позовні вимоги щодо поновлення на посаді заступника начальника відділу контролю за виробництвом та обігом спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів Головного управління Міндоходів в Івано-Франківській області з виплатою середнього заробітку за час вимушеного прогулу є безпідставними та задоволенню не підлягають. На підставі ст. 124 Конституції України,

Результат розгляду: denied