Рішення адміністративного суду від 2014-01-29 00:00:00+02

Товариство з обмеженою відповідальністю «Бізнес Сервіс» звернулося до Львівського окружного адміністративного суду з позовом до Державної податкової інспекції у Пустомитівському районі ГУ Міндоходів у Львівській області про визнання нечинним та скасування податкового повідомлення-рішення від 09.08.2013 року № 0000592200. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що позивач не порушив вимоги податкового законодавства, оскільки господарські операції ТзОВ «Бізнес Сервіс» з ПП «Один Два Три», ПП «Юридична фірма «Фортеця», ТзОВ «Інтеграл Ай Ті», ТзОВ «Гарант-Буд-Сервіс», ТзОВ БТК «Євробуд», ТзОВ БК «АТР Груп» є реальними, товарними, а помилкові висновки відповідача базуються на актах зустрічних звірок контрагентів позивача та не підтверджені належними доказами. Вказано, що до перевірки податковому органу надано усі первинні документи, які відповідають критеріям первинного документу, є достовірними та складені за результатами фактичного здійснення господарської діяльності позивача, проте вони не були прийняті до уваги податковим органом. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав з підстав, зазначених у позовній заяві. Додатково пояснив, що укладеними договорами на поставку ТМЦ не передбачено здійснення перевезення транспортними засобами товару, який був предметом договорів, що зумовлено його властивостями, зокрема габаритами і вагою. Відповідно, складення додаткових документів (товарно-транспортних накладних тощо), які б свідчили про факт здійснення поставки вищезазначеного товару не потребувалось. Тому висновки перевірки не ґрунтуються на нормах чинного законодавства, не відповідають фактичним обставинам, матеріалам фінансово-господарської діяльності підприємства, документам бухгалтерського та податкового обліку. Просив позов задовольнити. Відповідач проти позову заперечив, подав письмові заперечення на позовну заяву. Представник відповідача в судовому засіданні подані заперечення підтримав. Зазначив, що при перевірці позивача використано акти перевірок його контрагентів, якими не підтверджено факти здійснення господарської діяльності. Про неможливість проведення господарських операцій між ТзОВ «Бізнес Сервіс» та ПП «Один Два Три», ПП «Юридична фірма «Фортеця», ТзОВ «Інтеграл Ай Ті», ТзОВ «Гарант-Буд-Сервіс», ТзОВ БТК «Євробуд», ТзОВ БК «АТР Груп» свідчить відсутність у контрагентів позивача основних фондів та виробничих потужностей, трудових ресурсів, транспортних засобів, як необхідних елементів провадження господарської діяльності. Вважав позовні вимоги безпідставними та такими, що не підлягають до задоволення. Просив у задоволенні позову відмовити. Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі факти, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини та надав їм правову оцінку. Державною податковою інспекцією у Пустомитівському районі Львівської області ДПС проведено позапланову виїзну перевірку ТзОВ «Бізнес-Сервіс» з питань дотримання податкового законодавства по взаєморозрахунках з ПП «Один Два Три», ПП «Юридична фірма «Фортеця», ТзОВ «Інтеграл Ай Ті», ТзОВ «Гарант-Буд-Сервіс», ТзОВ БТК «Євробуд», ТзОВ БК «АТР Груп» за період з 01.01.2010 року по 31.12.2012 року. За результатами перевірки встановлено порушення Товариством п. 198.2, п.198.3, п. 198.6 ст. 198 Податкового кодексу України (далі - ПК України), в результаті чого занижено податок на додану вартість, що підлягає сплаті до бюджету по взаєморозрахунках з ПП «Один Два Три» за серпень 2010 року, ПП «Юридична фірма «Фортеця» за червень-липень 2011 року, ТзОВ «Інтеграл Ай Ті» за січень-лютий 2012 року, ТзОВ «Гарант-Буд-Сервіс» за листопад-грудень 2011 року, ТзОВ БТК «Євробуд» за вересень-жовтень 2011 року, ТзОВ БК «АТР Груп» за квітень-серпень 2011 року на загальну суму 74 815,00 грн. (в т.ч. за ІІІ квартал 2010 року - 433,00 грн., ІІ квартал 2011 року - 14 464,00 грн., ІІІ квартал 2011 року - 27 982,00 грн., за ІV квартал 2011 року - 23 137,00 грн., за січень 2012 року - 2 654,00 грн., за лютий 2012 року - 6 145,00 грн.), що відображено в акті перевірки від 22.07.2013 року № 861/2200/31507644. На підставі встановлених порушень, після розгляду заперечень на акт перевірки, 09.08.2013 року контролюючим органом винесено податкове повідомлення-рішення № 0000592200, яким збільшено суму грошового зобов'язання з податку на додану вартість на 89 904,00 грн. (за основним платежем 74 815,00 грн., за штрафними санкціями - 15 089,00 грн.). За наслідком адміністративного оскарження, спірне податкове повідомлення-рішення залишено без змін. Не погоджуючись з прийнятим податковим повідомленням-рішенням позивач звернувся до суду за захистом своїх прав. При прийнятті рішення суд виходить з наступного. Як встановлено судом з матеріалів справи, 02 червня 2010 року між ЛФ ТзОВ «Бізнес Сервіс» (Замовник) та ПП «Один Два Три» (Виконавець) укладено договір № 12/06-10 предметом якого є виконання ремонтних, пуско-налагоджувальних та програмних робіт автоматичних установок охоронно-пожежних сигналізацій та систем відеонагляду на об'єктах Замовника. Вартість таких робіт становить 6 000,00 грн. Розрахунок здійснюється згідно акту виконаних робіт. Згідно з актом фактично виконаних робіт від 26.08.2010 року № 12/06-10, роботи виконано частково на суму 2 600,00 грн. На виконання робіт за договором № 12/06-10 ПП «Один Два Три» виписано податкову накладну № 332 від 26.08.2010 року на загальну суму 2 600,00 грн. ( в т.ч. ПДВ 433,00 грн.) Відповідно до платіжного доручення позивачем оплачено виконані роботи в сумі 2 600,00 грн. (аркуші справи 250-253). ПДВ згідно отриманої податкової накладної включено до складу податкового кредиту в ІІІ кварталі 2010 року в сумі 433,00 грн. При перевірці податковим органом не встановлено факту надання послуг у зв'язку з відсутністю належним чином підтверджуючих документів, а саме до перевірки представлено акт виконаних робіт в якому не конкретизовано зміст послуг, які були надані, не визначено обсяги наданих послуг та не вказано яким чином розрахована їх вартість. Також відповідачем використано акт ДПІ у Печерському районі м. Києва ДПС № 1690/22-8/34029127 від 16.05.2013 року «Про неможливість проведення зустрічної звірки ПП «Один Два Три» щодо підтвердження господарських відносин з платниками податків за період з 01.10.2009 року по 30.11.2010 року». 02 квітня 2011 року між ТзОВ «Бізнес Сервіс» (Замовник) та ТзОВ БК «АТР Груп» (Виконавець) укладено договір № 014/11 відповідно до умов якого виконавець бере на себе зобов'язання організувати виконання робіт по монтажу та налагодженню охоронної сигналізації в приміщенні магазину «Степ» за адресою м. Львів, вул. Вернадського, 22 з матеріалу замовника. Вартість робіт складає 19 884,00 грн. Згідно з актом фактично виконаних робіт від 12.04.2011 року № 02/04-11, були проведені роботи по монтажу системи охоронної сигналізації на суму 19 884,00 грн. На виконання робіт за договором № 014/11 ТзОВ БК «АТР Груп» виписано податкову накладну № 77 від 12.04.2011 року на загальну суму 19 884,00 грн. ( в т.ч. ПДВ 3 314,00 грн.) Відповідно до платіжного доручення позивачем оплачено виконані роботи в сумі 19 884,00 грн. (аркуші справи 103-106). 25 квітня 2011 року між ТзОВ «Бізнес Сервіс» (Замовник) та ТзОВ БК «АТР Груп» (Виконавець) укладено договір № 17/04/11 відповідно до умов якого виконавець бере на себе зобов'язання організувати виконання робіт по монтажу та налагодженню охоронної сигналізації в приміщенні кафе за адресою м. Львів, пл. Ринок, 30 з матеріалу замовника. Сума вартості робіт складає 11 394,00 грн. Згідно з актом фактично виконаних робіт від 05.05.2011 року № 05/05-01, фактично були проведені роботи по монтажу системи охоронної сигналізації на суму 11 394,00 грн. На виконання робіт за договором № 17/04/11 ТзОВ БК «АТР Груп» виписано податкову накладну № 35 від 15.05.2011 року на загальну суму 11 394,00 грн. ( в т.ч. ПДВ 1 899,00 грн.) Відповідно до платіжного доручення позивачем оплачено виконані роботи в сумі 11 394,00 грн. 06 червня 2011 року між ТзОВ «Бізнес Сервіс» (Замовник) та ТзОВ БК «АТР Груп» (Виконавець) укладено договір № 02/06/11 відповідно до умов якого виконавець бере на себе зобов'язання організувати виконання робіт по монтажу мереж відеонагляду і пожежної сигналізації в приміщеннях магазину «Степ». Сума вартості робіт складає 25 320,00 грн. Згідно з актом фактично виконаних робіт від 15.06.2011 року № 15/06-01, фактично були проведені роботи по монтажу мереж відеонагляду і пожежної сигналізації в приміщеннях магазину «Степ» на суму 25 320,00 грн. На виконання робіт за договором № 02/06/11 ТзОВ БК «АТР Груп» виписано податкову накладну № 171 від 15.06.2011 року на загальну суму 25 320,00 грн. ( в т.ч. ПДВ 4 220,00 грн.) Відповідно до платіжних доручень позивачем оплачено виконані роботи в сумі 25 320,00 грн. (аркуші справи 130-135). 25 липня 2011 року між ТзОВ «Бізнес Сервіс» (Замовник) та ТзОВ БК «АТР Груп» (Виконавець) укладено договір № 45/07/11 відповідно до умов якого виконавець бере на себе зобов'язання організувати виконання робіт по монтажу кабельних мереж в приміщеннях ТзОВ «Регіональні електричні мережі» (м. Червоноград, вул. Бічна Промислова, 1). Сума вартості робіт складає 20 820,00 грн. Згідно з актом фактично виконаних робіт від 09.08.2011 року № 09/08-01, фактично були проведені роботи по монтажу кабельних мереж в приміщеннях ТзОВ «Регіональні електричні мережі» на суму 20 820,00 грн. На виконання робіт за договором № 45/07/11 ТзОВ БК «АТР Груп» виписано податкову накладну № 140 від 09.08.2011 року на загальну суму 20 820,00 грн. ( в т.ч. ПДВ 3 470,00 грн.) Відповідно до платіжного доручення позивачем оплачено виконані роботи в сумі 25 320,00 грн. (аркуші справи 137-140). ПДВ згідно податкових накладних отриманих від ТзОВ БК «АТР Груп» включено до складу податкового кредиту в сумі 74 815,00 грн. При перевірці податковим органом не встановлено факту надання послуг ТзОВ БК «АТР Груп» у зв'язку з відсутністю належним чином підтверджуючих документів, а саме до перевірки представлено акти виконаних робіт в яких не конкретизовано зміст послуг, які були надані, не визначено обсяги наданих послуг та не вказано яким чином розрахована їх вартість. Також відповідачем використано акт ДПІ у Печерському районі м. Києва ДПС № 1707/22-08/37241554 від 17.05.2013 року «Про неможливість проведення зустрічної звірки ТзОВ БК «АТР Груп» щодо підтвердження господарських відносин з платниками податків за період з 01.08.2010 року по 31.03.2013 року». З матеріалів справи судом встановлено, що між ТзОВ «Бізнес Сервіс» та ПП «Юридична фірма «Фортеця» 21.06.2011 року укладено договір № 2106-4 на поставку ТМЦ. На підставі видаткової накладної № 21/06-04 від 21.06.2011 року ТзОВ «Бізнес Сервіс» отримано від ПП «Юридична фірма «Фортеця» товар, а саме: провід монтажний, кабель, перфоратор, шуруповерт, диск до бетону, свердло. Оплату за вказаний товар здійснено товариством у безготівковій формі, згідно з платіжними дорученнями. На вказаний товар ПП «Юридична фірма «Фортеця» видано податкову накладну від 21.06.2011 року № 155 на загальну суму 18 786,35 грн. Сума ПДВ по вказаній податковій накладній включена до складу податкового кредиту ІІ кварталі 2011 року, ІІІ кварталі 2011 року. При перевірці ДПІ не встановлено факту постачання ТМЦ від ПП «Юридична фірма «Фортеця» у зв'язку з відсутністю належним чином підтверджуючих документів, а саме до перевірки не надано ТТН, які засвідчують факт перевезення товару від постачальника до покупця, сертифікати якості та відповідності тощо. Також відповідачем використано акт ДПІ у Печерському районі м. Києва ДПС № 1642/22-8/36520226 від 14.05.2013 року «Про неможливість проведення зустрічної звірки ПП «Юридична фірма «Фортеця» щодо підтвердження господарських відносин з платниками податків за період з 01.01.2011 року по 30.09.2011 року». Між ТзОВ «Бізнес Сервіс» (Замовник) та ТзОВ «БТК «Євробуд» (Виконавець) укладено ряд договорів: від 10.08.2011 року № 71/08/11, від 02.09.2011 року № 87/09/11, від 20.09.2011 року № 122/09/11, від 27.09.2011 року №97/09/11, від 05.10.2011 року № 104/10/11, предметом яких є виконання робіт по монтажу і налагодженню охоронної сигналізації в приміщеннях з матеріалу Замовника. Згідно актів виконаних робіт від 01.09.2011 року, 21.09.2011 року, 29.09.2011 року, 04.10.2011 року, 24.10.2011 року, 25.10.2011 року - послуги ТзОВ «БТК «Євробуд» надано. За наслідками виконання договорів ТзОВ «БТК «Євробуд» виписано податкові накладні № 5 від 01.09.2011 року, №494 від 21.09.2011 року, № 685 від 29.09.2011 року, № 243 від 04.10.2011 року, № 604 від 24.10.2011 року, № 661 від 25.10.2011 року. Суму ПДВ за вказаними податковими накладними включено ТзОВ «Бізнес Сервіс» до податкового кредиту в ІІІ та ІV кварталах 2011 року. При перевірці відповідачем не встановлено факту надання послуг ТзОВ «БТК «Євробуд» у зв'язку з відсутністю належним чином підтверджуючих документів, а саме до перевірки не надано ТТН, які засвідчують факт перевезення товару від постачальника до покупця, сертифікати якості та відповідності тощо; до перевірки представлено акти виконаних робіт в яких не конкретизовано зміст послуг, які були надані, не визначено обсяги наданих послуг та не вказано яким чином розрахована їх вартість. Також відповідачем використано акт ДПІ у Печерському районі м. Києва ДПС № 1689/22-8/33499358 від 16.05.2013 року «Про неможливість проведення зустрічної звірки ТзОВ «БТК «Євробуд» щодо підтвердження господарських відносин з платниками податків за період з 01.08.2011 року по 24.11.2011 року». Між ТзОВ «Бізнес Сервіс» (Замовник) та ТзОВ «Гарант-Буд-Сервіс» (Виконавець) 01.11.2011 року укладено Договір № 003/11 про виконання вимірювання параметрів електробезпеки за адресою м. Львів вул. Широка, 63 та демонтаж системи охоронно-пожежної сигналізації, відеонагляду та системи оповіщення про пожежу в приміщеннях Філії ЗРУ ПАТ «Банк «Фінанси та кредит» за адресою пл. Св. Теодора, 10 та монтаж, використовуючи демонтоване обладнання, пуско-налагоджування та програмування систем охоронної сигналізації, відеонагляду в приміщеннях Філії ЗРУ ПАТ «Банк «Фінанси та кредит» за адресою вул. Куліша,46, виконання розводки кабелів та проводів у приміщенні швейного цеху. 01.12.2011 року між ТзОВ «Бізнес Сервіс» (Замовник) та ТзОВ «Гарант-Буд-Сервіс» (Виконавець) укладено Договір № 004/11 про виконання монтажних, програмувальних та пуско-налагоджувальних робіт системи відеонагляду та охоронної сигналізації на об'єктах, які обслуговує замовник. Відповідно до актів виконаних робіт від 30.11.2011 року, 12.12.2011 року, 30.12.2011 року, 22.12.2011 року ТзОВ «Гарант-Буд-Сервіс» надано послуги на загальну суму 90 980,00 грн. За наслідками виконання договорів ТзОВ «Гарант-Буд-Сервіс» виписано податкові накладні № 1299 від 30.11.2011 року, № 300 від 12.12.2011 року, № 786 від 30.12.2011 року, № 568 від 22.12.2011 року. Суму ПДВ за вказаними податковими накладними включено ТзОВ «Бізнес Сервіс» до податкового кредиту в ІV кварталі 2011 року. При перевірці податковим органом не встановлено факту надання послуг ТзОВ «Гарант-Буд-Сервіс» у зв'язку з відсутністю належним чином підтверджуючих документів: до перевірки представлено акти виконаних робіт в яких не конкретизовано зміст послуг, які були надані, не визначено обсяги наданих послуг та не вказано яким чином розрахована їх вартість. Також відповідачем використано акт ДПІ у Печерському районі м. Києва ДПС № 1691/22-8/37635291 від 17.05.2013 року «Про неможливість проведення зустрічної звірки ТзОВ «Гарант-Буд-Сервіс» щодо підтвердження господарських відносин з платниками податків за період з 01.10.2011 року по 30.04.2012 року». З матеріалів справи судом встановлено, що між ТзОВ «Бізнес Сервіс» (Замовник) та ТзОВ «Інтеграл Ай Ті» (Виконавець) укладено договір № 0501-07 від 05.01.12 року предметом якого є виконання монтажних, програмувальних та пусконалагоджувальних робіт систем відеонагляду та охоронної сигналізації на об'єктах, які обслуговує замовник. Відповідно до актів виконаних робіт від 24.02.2012 року та 29.02.2012 року послуги ТзОВ «Інтеграл Ай Ті» надано в повному обсязі. За наслідками виконання договору ТзОВ «Інтеграл Ай Ті» виписано податкові накладні №362 від 24.02.2012 року, № 452 від 29.02.2012 року. Окрім того на підставі видаткової накладної від 10.01.2012 року № 10/01-02 відбулася поставка від ТзОВ «Інтеграл Ай Ті» ТМЦ, за наслідком чого Постачальником виписано податкову накладну № 195 від 10.01.2012 року на загальну суму 15 922,80 грн. Суму ПДВ за вказаними податковими накладними ТзОВ «Бізнес Сервіс» включено до податкового кредиту в січні 2012 року. При перевірці відповідачем не встановлено факту надання послуг ТзОВ «Інтеграл Ай Ті» у зв'язку з відсутністю належним чином підтверджуючих документів: до перевірки представлено акти виконаних робіт в яких не конкретизовано зміст послуг, які були надані, не визначено обсяги наданих послуг та не вказано яким чином розрахована їх вартість; до перевірки не надано ТТН, які засвідчують факт перевезення товару від постачальника до покупця, сертифікати якості та відповідності тощо. Також при перевірці використано акт ДПІ у Печерському районі м. Києва ДПС № 1788/22-8/37403533 від 23.05.2013 року «Про неможливість проведення зустрічної звірки ТзОВ «Інтеграл Ай Ті» щодо підтвердження господарських відносин з платниками податків за період з 01.11.2011 року по 31.10.2012 року». Враховуючи викладене вище, відповідач прийшов до висновку, що ТзОВ «Бізнес Сервіс» проведено господарські операції, які не мали реального товарного характеру в порушення п. 198.2, п.198.3, п. 198.6 ст. 198 ПК України. Проте з такими висновками контролюючого органу суд не погоджується виходячи з наступного. Відповідно до пункту 198.1 статті 198 ПК України, право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає, зокрема, у разі здійснення операцій з придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг. Датою виникнення права платника податку на податковий кредит згідно з пунктом 198.2 статті 198 ПК України є дата здійснення першої з наступних подій: а) дата списання коштів з банківського рахунку платника податку в оплату товарів (робіт, послуг); б) дата отримання податкової накладної. Відповідно до пункту 198.6 статті 198 ПК України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу. За змістом наведених правових норм, податковий кредит для визначення об'єкта оподаткування податком на додану вартість мають бути фактично здійснені і підтверджені належним чином складеними первинними документами, що відображають реальність господарської операції, яка є підставою для формування податкового обліку платника. Правила податкового обліку визначаються відповідними нормативними документами, що регламентують порядок оподаткування в Україні. Виходячи з вимог Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16.07.1999 року №996-ХГУ обґрунтування відображення господарських операцій в податковому обліку здійснюється на підставі даних бухгалтерського обліку. Відповідно до пункту 1 статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, що фіксують факт здійснення господарської операції. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю й упорядкування оброблених даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні і зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати обов'язкові реквізити: назва документа; дату і місце складання; назва підприємства, від імені якого складається документ; зміст і обсяг господарської операції; одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають можливість ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції (пункт 2 стаття 9 цього Закону). Не дозволяється включення до податкового кредиту будь-яких витрат по сплаті податку, що не підтверджені податковими накладними чи митними деклараціями, а при імпорті робіт (послуг) - актом прийняття робіт (послуг) чи банківським документом, який засвідчує перерахування коштів в оплату вартості таких робіт (послуг). У разі коли на момент перевірки платника податку органом державної податкової служби суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними цим підпунктом документами, платник податку несе відповідальність у вигляді фінансових санкцій, установлених законодавством, нарахованих на суму податкового кредиту, не підтверджену зазначеними цим підпунктом документами (пункт 198.6 стаття 198 ПК України). Суд зазначає, що достатньою підставою для правомірного формування податкового кредиту за умови реальності проведених господарських операцій є наявність у платника податку - покупця належно оформленої податкової накладної, яка є водночас податковим і розрахунковим документом, і сплата продавцю вартості товару з податком на додану вартість. ТзОВ «Бізнес Сервіс» на підставі податкових накладних правомірно були включені до податкового кредиту відповідні суми ПДВ; наведені податкові накладні не мають недоліків та порядок їх заповнення відповідає вимогам встановленим чинним законодавством. На підтвердження реальності господарських операцій в матеріалах справи містяться первинні документи: договори, податкові накладні, платіжні документи, акти про надання послуг тощо, які складені між позивачем та його контрагентами. Наведені документи відповідають вимогам Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» та містять всі необхідні відомості та реквізити для належного підтвердження виконання зобов'язань. На підтвердження використання у своїй господарській діяльності наданих ПП «Один Два Три», ПП «Юридична фірма «Фортеця», ТзОВ «Інтеграл Ай Ті», ТзОВ «Гарант-Буд-Сервіс», ТзОВ БТК «Євробуд», ТзОВ БК «АТР Груп» послуг та ТМЦ, позивачем долучено договори, акти виконаних робіт, які складені між позивачем та [PERSON], ПАТ «Західенерго», ДП «Регіональні електричні мережі», Сокільницькою сільською радою, ТзОВ «Ореста», ПрАТ «БУ 62», ТзОВ «Употек», ТЗОВ «Добробут Левандівка», ДП «Інтеграл-Буд», ТзОВ «Торгова група», ТзОВ «РК-Центр ЛТД». Внаслідок проведення даних операцій позивач як платник податків мав намір одержати економічний ефект у результаті підприємницької або іншої економічної діяльності не прагнув отримати вигоду виключно чи переважно за рахунок відшкодування з державного бюджету податку на додану вартість (безпідставного формування податкового кредиту). Щодо посилань відповідача на ненадання позивачем сертифікатів якості товару, які не є первинним бухгалтерським документом, що дає підстави для відображення у бухгалтерському обліку господарських операцій, суд зазначає, що їх наявність чи відсутність не може бути підставою для визнання господарської операції безтоварною. Крім того, податковий орган обґрунтовуючи правомірність своїх доводів не пояснив, яким чином наявність цих документів вплине на реальність господарської операції. Позивачем до матеріалів справи долучено акти здачі-прийняття робіт (надання послуг), які містять назву документа, дату складання, назву підприємств від імені яких складається, зміст і обсяг господарської операції, посади осіб відповідальних за здійснення господарської операції, особисті підписи осіб та відбитки печаток підприємств, вартість робіт, тощо. З вказаних документів можливо встановити, які роботи виконано, у якій кількості, на яку суму та на підставі яких договорів, що відповідає положенням Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні». У свою чергу норми ПК України не встановлюють вимог щодо обов'язкової інформації, котра вимагається податковим органом, саме у актах виконаних робіт. Щодо посилань відповідача на відсутність у ТзОВ «Бізнес Сервіс» товарно-транспортних накладних на перевезення товару, суд зазначає наступне. Відповідно до статті 48 Закону України «Про автомобільний транспорт» документи для юридичної особи, що здійснює вантажні перевезення для власних потреб, є: для автомобільного перевізника - документ, що засвідчує використання транспортного засобу на законних підставах, інші документи, передбачені законодавством України. Пунктом 2 Переліку документів, необхідних для здійснення перевезення вантажу автомобільним транспортом у внутрішньому сполученні, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.02.2009 року № 207 для водія юридичної особи або фізичної особи - підприємця, що здійснює вантажні перевезення для власних потреб обов'язковою є накладна або інший документ, який підтверджує право власності на вантаж. З аналізу наведених вище правових положень та Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 14.10.1997 року № 363 вбачається, що обов'язок ведення, зберігання товарно-транспортних накладних покладено на особу, яка здійснює діяльність по наданню послуг з перевезення, а тому виникнення у позивача права на формування податкового кредиту не ставиться в залежність від наявності чи відсутності у нього товарно-транспортних накладних при наявності у нього інших належним чином складених та оформлених первинних документів, як того вимагає Закон України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», зокрема стаття 9 цього Закону. Окрім того, укладеними договорами не передбачено здійснення перевезення транспортними засобами товару, який був предметом договорів, що зумовлено його властивостями, зокрема габаритами і вагою. Факти поставки та отримання товарів позивачем підтверджуються податковими та видатковими накладними, відображенням придбаних товарів в бухгалтерському обліку, використанням позивачем придбаних товарів (робіт) у власній господарській діяльності. У свою чергу, відповідачем не доведено неотримання позивачем ТМЦ та робіт. Фактично, висновки перевірки ґрунтуються на припущенні про неспроможність контрагентів позивача на здійснення господарської операції, які викладені у висновках актах про неможливість проведення зустрічної звірки. Суд зазначає, що зустрічна звірка є заходом інформаційно-аналітичного забезпечення діяльності органів державної податкової служби, в той час, як функція податкового органу щодо контролю за дотриманням податкового та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на органи державної податкової служби, реалізується останніми шляхом проведення перевірок у випадках та в порядку, встановленому Податковим кодексом України. Таким чином, за своєю правовою природою акт про неможливість проведення зустрічної звірки не є актом перевірки контролюючого органу та не може містити в собі аналізу господарських операцій платника податків та висновків про нікчемність укладених ним договорів. Крім того, використання податковим органом акту перевірки, проведеної щодо іншого платника податків, як належного та допустимого доказу є необґрунтованим. Висновок про безтоварність господарської операції, як і висновок про наявність протиправної мети при вчиненні правочину, може ґрунтуватись на належних та допустимих доказах і не може ґрунтуватись на припущеннях. Отже, висновки відповідача, викладені в акті перевірки щодо безтоварності господарських операцій між позивачем та його контрагентами не підтверджуються належними та допустимими доказами і спростовуються фактичними обставинами справи, встановленими судом під час розгляду справи. Зазначене свідчить про необґрунтованість та упередженість висновків податкового органу щодо встановлених порушень. Господарські операції позивача підтверджені належним чином оформленими первинними документами, а правочин не визнаний у встановленому законом порядку недійсним. Відповідачем у встановленому законом порядку не спростовано презумпцію правомірності правочину, добросовісності платника податку та достовірності поданих документів. Надання податковому органу належним чином оформлених документів, передбачених законодавством про податки та збори, з метою одержання податкової вигоди є підставою для її одержання, якщо податковим органом не встановлено та не доведено, що відомості, які містяться в цих документах, неповні, недостовірні та (або) суперечливі, є наслідком укладення нікчемних правочинів або коли відомості ґрунтуються на інших документах, недійсність даних в яких установлена судом. Враховуючи викладене вище та враховуючи норми процесуального права, при розгляді судом спору щодо правомірності рішень органу державної податкової служби, яким платнику податків донараховані податкові зобов'язання чи відмовлено у наданні податкових вигод, презюмується добросовісність платника податків, якщо зазначеним органом не доведено інше. Аналогічна правова позиція викладена, зокрема, в ухвалах Вищого адміністративного суду України від 04.03.2013 року у справі № К/9991/2038/11, від 11.02.2013 року у справі № К/9991/66857/11. Аналіз норм ПК України дає підстави зробити висновок, що формування підприємством податкового кредиту не може ставитись у пряму залежність від додержання податкової дисципліни третіми особами. Якщо контрагент не виконав свого зобов'язання щодо сплати податку до бюджету, це тягне відповідальність та негативні наслідки саме щодо цієї особи. Зазначена обставина не є підставою для позбавлення платника податку права на формування податкового кредиту з податку на додану вартість у разі, якщо останній виконав усі передбачені законом умови щодо включення сум податку, сплачених ним в ціні придбаних товарів (робіт, послуг), до складу податкового кредиту та має всі документальні підтвердження розміру свого податкового кредиту. Наведене узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини у справі «БУЛВЕС» АД проти Болгарії» (заява № 3991/03). Європейський суд з прав людини у своєму рішенні від 22 січня 2009 року зазначив, що платник податку не повинен нести наслідків невиконання постачальником його зобов'язань зі сплати податку і в результаті сплачувати ПДВ вдруге, а також сплачувати пеню. На думку Суду, такі вимоги стали надмірним тягарем для платника податку, що порушило справедливий баланс, який повинен підтримуватися між вимогами суспільного інтересу та вимогами захисту права власності. Вказана правова позиція викладена у Постанові Верховного Суду України від 31 січня 2011 року, справа № 21-47а10. Згідно із статтею 17 Закону України «Про виконання рішень і застосування практики Європейського Суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію і практику Суду як джерело права. Відповідно до частини 1 статті 244-2 КАС України, рішення Верховного Суду України, прийняте за результатами розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначені норми права, та для всіх судів України. Суди зобов'язані привести свою судову практику у відповідність з рішенням Верховного Суду України, а згідно з частиною 2 цієї ж статті, невиконання судових рішень тягне за собою відповідальність, встановлену законом. Частиною 2 статті 19 Конституції України та частиною 3 статті 2 КАС України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Відповідно до ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а суд, згідно ст. 86 цього Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Виходячи зі змісту наведеної норми, саме на податкові органи покладається обов'язок надати достатні докази на обґрунтування висновків про порушення платником податків норм податкового законодавства, на підставі яких такому платникові визначено відповідні грошові зобов'язання. Проте відповідачем конкретних доказів, на підставі яких можна дійти висновку про порушення платником податків норм податкового законодавства, суду надано не було. Згідно зі статтею 162 КАС України суд вправі постановою визнати протиправним рішення суб'єкта владних повноважень чи окремі його положення, дії чи бездіяльність і скасувати або визнати нечинним рішення чи окремі його положення. Сукупність вищенаведених встановлених обставин справи дає суду підстави визнати позовні вимоги обґрунтованими, доведеними матеріалами справи, і такими, що підлягають до задоволення. Відповідно до статті 94 КАС України слід стягнути з Державного бюджету України на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Сервіс» 1 798,80 грн. судового збору.

Результат розгляду: granted