Рішення адміністративного суду від 2014-03-17 00:00:00+02

До суду звернулося Товариство з обмеженою відповідальністю "Саратське автотранспортне підприємство 15166" з адміністративним позовом до Управління Укртрансінспекції в Одеській області про визнання незаконною постанови про застосування адміністративно-господарського штрафу №031298 від 23.10.2013 року. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 23.10.2013 року начальником Управління Укртрансінспекції в Одеській області Сидоренко Г.В., за результатами розгляду матеріалів про порушення законодавства про автомобільний транспорт, прийнята постанова №031298 від 23.10.2013 року, якою до Товариства з обмеженою відповідальністю "Саратське автотранспортне підприємство 15166" застосовано адміністративно-господарський штраф на суму 340 грн. Позивач не погоджується з вище зазначеною постановою, вважає її незаконною та необґрунтованою, такою, що прийнята з порушенням норм діючого законодавства, оскільки з 01.07.2013 року індивідуальні контрольні картки водія були скасовані. Крім того, прийняття тридцяти постанов на підставі одного акту перевірки не передбачено приписами чинного законодавства. В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги у повному обсязі, та просив суд їх задовольнити, посилаючись на обставини, викладені в адміністративному позові. Представник відповідача у судове засідання не з'явився, подав через канцелярію суду письмові заперечення на адміністративний позов та клопотання про перенесення розгляду справи на іншу дату, у зв'язку із зайнятістю в іншій справі, проте не надавав жодних доказів на підтвердження цьому факту, що послугувало підставою для відмови у задоволенні клопотання, з урахуванням того, що в матеріалах справи містяться письмові заперечення на адміністративний позов. Вивчивши матеріали справи, а також обставини, якими обґрунтовуються позовні вимоги, докази, якими вони підтверджуються, заслухавши пояснення представників позивача та вивчивши письмові заперечення на адміністративний позов відповідача, судом по справі встановлені наступні факти та обставини. 29.09.2013 року співробітниками Управління Укртрансінспекції в Одеській області згідно із завданням на перевірку від 27.09.2013року №003095, проведено перевірку з питань щодо додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом БАЗ А 079.19, номерний знак [NUMBER], який належить ТОВ "Саратське АТП 15166", під керуванням водія [PERSON]. За результатами зазначеної перевірки, Управлінням Укртрансінспекції в Одеській області складено Акт №079376 від 29.09.2013 року проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів та вантажів автомобільним транспортом, у якому встановлено, що транспортним засобом марки БАЗ А 079.19, номерний знак [NUMBER], який належать ТОВ "Саратське АТП 15166", під керуванням водія [PERSON], надавалися послуги з перевезення пасажирів без оформлення документів, перелік яких визначений ст.ст.39, 48 Закону України "Про автомобільний транспорт", зокрема, встановлено факт порушення режимів праці та відпочинку водіями транспортних засобів, а саме відсутній щоденний реєстраційний лист за 21.09.2013року, у зв'язку з чим порушено вимоги абз.8 ч.1 ст.60 Закону України "Про автомобільний транспорт". Судом встановлено, що водій зазначеного транспортного засобу - [PERSON] ознайомився з Актом №079376 від 29.09.2013року, що підтверджуються відповідним підписом. 14.10.2013року Управління Укртрансінспекції в Одеській області на адресу ТОВ "Саратське АТП 15166" було надіслано Запрошення на розгляд справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт та/або порушення Кодексу України про адміністративні правопорушення №3979/20/59-13, з проханням прибути 23.10.2013р. з 09:00 до 13:00години до Управління Укртрансінспекції в Одеській області (м.Одеса, вул.Базарна,61, каб.№25) для участі у розгляді справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт та/або порушення Кодексу України про адміністративні правопорушення по Акту проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів та вантажів автомобільним транспортом №079376 від 29.09.2013р., та зазначено, що у разі неявки уповноваженої особи суб'єкта господарювання, справа про порушення розглядатиметься без її участі. Зазначене запрошення було отримано позивачем - ТОВ "Саратське АТП 15166", 18.10.2013р., про що свідчить на явне у матеріалах справи рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення. 23.10.2013року Начальником Управління Укртрансінспекції в Одеській області Сидоренко Г.В., за наслідками розгляду справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт ТОВ "Саратське АТП 15166", винесено Постанову про застосування адміністративно-господарського штрафу №031298, якою за порушення абз.8 ч.1 ст.60 Закону України "Про автомобільний транспорт", до ТОВ "Саратське АТП 15166" застосовано фінансові санкції у вигляді адміністративно-господарського штрафу у сумі 340грн. Не погодившись із зазначеною, позивач звернувся до Одеського окружного адміністративного суду з позовною заявою про визнання її незаконною. Проаналізувавши положення чинного законодавства, що регулює спірні правовідносини, враховуючи обставини справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню повністю з наступних підстав. Відповідно до ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. В силу п.1 ч.3 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії), безсторонньо (неупереджено), добросовісно, розсудливо, з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації, пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія), з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення, своєчасно, тобто протягом розумного строку. Згідно з п.п.1,3,8 Положення про Головну державну інспекцію на автомобільному транспорті, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 8 вересня 2004р. №1190 (зі змінами та доповненнями), Головна державна інспекція на автомобільному транспорті є урядовим органом державного управління з питань контролю на автомобільному транспорті, що діє у складі Мінтрансзв'язку і йому підпорядковується. Основними завдання Головавтотрансінспекції є: участь у формуванні та реалізації державної політики у сфері надання послуг з перевезення пасажирів чи вантажів автомобільним транспортом; здійснення відповідно до законодавства ліцензування та контролю у сфері надання послуг з перевезення пасажирів чи вантажів автомобільним транспортом. Головавтотрансінспекція для виконання покладених на неї завдань може за погодженням з Міністром транспорту та зв'язку утворювати територіальні органи у межах граничної чисельності працівників Головавтотрансінспекції. Відповідно до п.п.1 п.5 Положення про територіальні органи Головної державної інспекції на автомобільному транспорті, затвердженого Наказом Міністерства транспорту та зв'язку України від 14.12.2005р. №888, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 28 грудня 2005р. за №1573/11853 (зі змінами та доповненнями), територіальні управління відповідно до покладених на них завдань у відповідному регіоні, у тому числі, здійснюють державний контроль за виконанням суб'єктами господарювання, які провадять діяльність у сфері автомобільного транспорту загального користування, правил перевезень пасажирів і вантажів; дотриманням вимог нормативно-правових актів, стандартів і норм, що регулюють перевезення пасажирів і вантажів автомобільним транспортом. Згідно з п.6 зазначеного Положення, територіальні управління у відповідному регіоні мають право перевіряти виконання суб'єктами господарювання, які провадять діяльність у сфері автомобільного транспорту загального користування, вимог законодавства про автомобільний транспорт. Процедуру здійснення державного контролю за додержанням суб'єктами господарювання, які провадять діяльність у сфері автомобільного транспорту, вимог законодавства про автомобільний транспорт, норм та стандартів щодо організації перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом, норм міжнародних договорів про міжнародне автомобільне сполучення, наявністю відповідних ліцензій і ліцензійних карток, виконанням ними ліцензійних умов, а також процедуру здійснення державного нагляду за забезпеченням такими суб'єктами господарювання безпеки автомобільних перевезень визначено Порядком здійснення державного контролю на автомобільному транспорті, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 8 листопада 2006р. №1567 (зі змінами та доповненнями), відповідно до п.п.2,4 якого державному контролю підлягають усі транспортні засоби вітчизняних та іноземних суб'єктів господарювання, що здійснюють автомобільні перевезення пасажирів та вантажів на території України. Державний контроль на автомобільному транспорті здійснюється посадовими особами органу державного контролю шляхом проведення планових, позапланових та рейдових перевірок. Відносини між автомобільними перевізниками, замовниками транспортних послуг, органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування, пасажирами, власниками транспортних засобів, а також їх відносини з юридичними та фізичними особами - суб'єктами підприємницької діяльності, які забезпечують діяльність автомобільного транспорту та безпеку перевезень врегульовано положеннями Закону України "Про автомобільний транспорт" від 05 квітня 2001року №2344-III (зі змінами та доповненнями), відповідно до ст.1 якого автомобільний перевізник - фізична або юридична особа, яка здійснює на комерційній основі чи за власний кошт перевезення пасажирів чи (та) вантажів транспортними засобами. Згідно з приписами ст.34 зазначеного Закону України, автомобільний перевізник, у тому числі, повинен виконувати вимоги цього Закону та інших законодавчих і нормативно-правових актів України у сфері перевезення пасажирів та/чи вантажів; забезпечувати умови праці та відпочинку водіїв згідно з вимогами законодавства. Зокрема, як встановлено судом та зазначено вище, 29.09.2013 року згідно із завданням на перевірку від 27.09.2013р. №003095, співробітниками Управління Укртрансінспекції в Одеській області проведено перевірку з питань щодо додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом БАЗ А 079.19, номерний знак [NUMBER], який належать ТОВ "Саратське АТП 15166", під керуванням водія [PERSON], за результатами якої складено Акт №079376 від 29.09.2013р. проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів та вантажів автомобільним транспортом, у висновках якого, серед іншого, встановлено порушення абз.8 ч.1 ст.60 Закону України "Про автомобільний транспорт", зокрема, встановлено факт порушення режимів праці та відпочинку водіями транспортних засобів, а саме: відсутність щоденного реєстраційного листа за 21.09.2013р. Відповідно до статті 1 Закону України "Про автомобільний транспорт", регулярні пасажирські перевезення - перевезення пасажирів на автобусному маршруті загального користування за умовами, визначеними паспортом маршруту, затвердженим в установленому порядку органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування або уповноваженими органами Договірних Сторін у разі міжнародних перевезень. Відповідно до Конвенції Міжнародної організації праці 1979року №153 про тривалість робочого часу та періоди відпочинку на дорожньому транспорті, Європейської угоди щодо роботи екіпажів транспортних засобів, які виконують міжнародні автомобільні перевезення (ЄУТР), Кодексу законів про працю України та Законів України "Про автомобільний транспорт", "Про дорожній рух" розроблено Положення про робочий час і час відпочинку водіїв колісних транспортних засобів, затвердженого Наказом Міністерства транспорту та зв'язку України від 07.06.2010р. №340, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 14 вересня 2010р. за №811/18106 (зі змінами та доповненнями), яке встановлює особливості регулювання робочого часу та часу відпочинку водіїв колісних транспортних засобів та порядок його обліку. Згідно з п.1.3 зазначеного Положення, його вимоги поширюються на автомобільних перевізників та водіїв, які здійснюють внутрішні перевезення пасажирів чи/та вантажів колісними транспортними засобами. Відповідно до п.1.4 Положення про робочий час і час відпочинку водіїв колісних транспортних засобів, затвердженого Наказом Міністерства транспорту та зв'язку України від 07.06.2010р. №340, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 14 вересня 2010 року за №811/18106, тахограф - контрольний пристрій, який встановлюється на ТЗ для показу та реєстрації інформації про рух ТЗ. Відповідно до п.4 Наказу Міністерства транспорту та зв'язку України "Про затвердження Положення про робочий час і час відпочинку водіїв колісних транспортних засобів" від 7 червня 2010року №340, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 14 вересня 2010р. за №811/18106, пункт 6.1 Положення про робочий час і час відпочинку водіїв колісних транспортних засобів, в частині перевезення вантажів колісними транспортними засобами з повною масою понад 12 тонн, нерегулярних і регулярних спеціальних пасажирських перевезень, регулярних пасажирських перевезень на міжміських автобусних маршрутах протяжністю від 50 до 150 км, набирає чинності з 01.06.2013р. Згідно з п.6.1 Положення про робочий час і час відпочинку водіїв колісних транспортних засобів, затвердженого Наказом Міністерства транспорту та зв'язку України від 7 червня 2010року №340, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 14 вересня 2010р. за №811/18106 (зі змінами та доповненнями), автобуси, що використовуються для нерегулярних і регулярних спеціальних пасажирських перевезень, для регулярних пасажирських перевезень на міжміських автобусних маршрутах протяжністю понад 50 км, вантажні автомобілі з повною масою понад 3,5 тонн повинні бути обладнані діючими та повіреними тахографами. Порядок установлення, технічного обслуговування та використання контрольних пристроїв (тахографів) на автомобільних транспортних засобах (крім таксі), які використовуються для надання послуг з перевезення пасажирів та вантажів визначено Інструкцією з використання контрольних пристроїв (тахографів) на автомобільному транспорті, затвердженою Наказом Міністерства транспорту та зв'язку України 24.06.2010р. №385, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 20 жовтня 2010р. за №946/18241 (зі змінами та доповненнями), відповідно до п.1.4 якої контрольний пристрій (тахограф) - обладнання, яке є засобом вимірювальної техніки, призначене для встановлення на транспортних засобах для показу та реєстрації в автоматичному чи напівавтоматичному режимі інформації про рух таких транспортних засобів та про певні періоди роботи їхніх водіїв; тахокарта - бланк, призначений для внесення й зберігання зареєстрованих даних, який вводять в аналоговий контрольний пристрій (тахограф) та на якому маркувальні пристрої останнього здійснюють безперервну реєстрацію інформації, що підлягає фіксуванню відповідно до положень ЄУТР. Пунктом 2.7 визначено, що за результатами перевірки та адаптації тахографа до транспортного засобу пункт сервісу тахографа оформляє у двох примірниках протокол перевірки та адаптації тахографа до транспортного засобу за формою наведеною в додатку 1 цієї інструкції. Протокол перевірки та адаптації тахографа до транспортного засобу зберігають протягом трьох років з дати проведення робіт. Згідно зі ст.39 Закону України "Про автомобільний транспорт", автомобільні перевізники, водії, пасажири повинні мати і пред'являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконуються пасажирські перевезення, документи для регулярних пасажирських перевезень. Документи для регулярних пасажирських перевезень для водія автобуса - посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційні документи на транспортний засіб, ліцензійна картка, квитково-касовий лист, схема маршруту, розклад руху, таблиця вартості проїзду (крім міських перевезень), інші документи, передбачені законодавством України. Відповідно до п.3.3 Інструкції з використання контрольних пристроїв (тахографів) на автомобільному транспорті, затвердженої Наказом Міністерства транспорту та зв'язку України 24.06.2010р. №385, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 20 жовтня 2010р. за №946/18241, водій транспортного засобу, обладнаного тахографом зобов'язаний мати при собі протокол про перевірку та адаптацію тахографа до транспортного засобу; заповнені тахокарти у кількості, що передбачена Європейською угодою щодо роботи екіпажів транспортних засобів (ЄУТР), які виконують міжнародні автомобільні перевезення, або картку водія чи роздруківку даних роботи тахографа у разі обладнання транспортного засобу цифровим тахографом. З 20 грудня 2010 року набула чинності Поправка №6 до Європейської угоди щодо роботи екіпажів транспортних засобів (ЄУТР) в частині надання до контролю реєстраційних листків (тахограм) за поточний день та попередні 28 календарних днів. Таким чином, з урахуванням вищевикладеного судом встановлено, що у водія автобуса, котрий здійснює регулярні пасажирські перевезення, повинні бути в наявності реєстраційні листки (тахограми) за поточний день та попередні 28 календарних днів. Як встановлено судом та вбачається з наявних у матеріалів справи документів, Постановою Управління Укртрансінспекції в Одеській області від 23.10.2013р. №031291 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Саратське автотранспортне підприємство 15166" застосовано адміністративно-господарський штраф у сумі 340грн. відповідно до абз.8 ч.1 ст.60 Закону України "Про автомобільний транспорт". Згідно з пунктами 7.1, 7.2 Положення про робочий час і час відпочинку водіїв колісних транспортних засобів, затвердженого наказом Міністерства транспорту та зв'язку України від 07.06.2010р. №340, державний контроль за дотриманням режимів праці та відпочинку водіїв здійснюється посадовими особами урядового органу державного управляння з питань контролю на автомобільному транспорті. Головний орган, на який покладається забезпечення безпеки дорожнього руху, здійснює перевірку встановленого режиму праці і відпочинку водіїв відповідно до чинного законодавства України. Відповідно до абз.8 ч.1 ст.60 Закону України "Про автомобільний транспорт", за порушення режимів праці та відпочинку водіями транспортних засобів до автомобільних перевізників застосовуються адміністративно-господарські штрафи у розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Відповідно пунктів 6.2, 6.4 Положення про робочий час і час відпочинку водіїв колісних транспортних засобів, затвердженого наказом Міністерства транспорту та зв'язку України від 07.06.2010р. №340, облік робочого часу водіїв здійснюється на основі табеля обліку використання робочого часу. Перевізник, який використовує водіїв за наймом, щомісяця складає графік змінності водіїв, веде відомість обліку робочого часу та відпочинку водія (додаток 2), у якій щодо кожної робочої зміни зазначаються планові та фактичні дані щодо маршруту, початок та кінець робочої зміни. Графік змінності водіїв, відомість обліку робочого часу та відпочинку водіїв зберігаються у Перевізника. Судом достовірно встановлено, що виявлене за позивачем порушенням режиму праці та відпочинку водіїв транспортних засобів встановлено не на підставі даних тахокарт (щоденних листків праці та відпочинку водія), або графіку змінності водіїв, та відомостей обліку робочого часу та відпочинку водія, а на встановленні факту відсутності щоденних листків праці та відпочинку водія, що даному випадку є порушенням ст. 39 та 48 Закону України "Про автомобільний транспорт", відповідальність за яке передбачено абз. 3 ст.60 Закону України "Про автомобільний транспорт" (надання послуг з перевезень пасажирів та вантажів без оформлення документів, перелік яких визначений статтями 39 та 48 цього Закону), а не абз.8 ч.1 ст.60 Закону України "Про автомобільний транспорт", як визначено відповідачем. Вищевикладене спростовує твердження відповідача, наведені у письмових запереченнях на адміністративний позов. Згідно з ч.1 ст.11 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Відповідно до ч. 1 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. Як вбачається з ч.2 ст.11 КАС України суд може вийти за межі позовних вимог тільки в разі, якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін чи третіх осіб, про захист яких вони просять. Так, судом встановлено, що позивач - ТОВ "Саратське автотранспортне підприємство 15166" у позовній заяві просить суд визнати незаконною Постанову Управління Укртрансінспекції в Одеській області від 23.10.2013року №031298 про застосування адміністративно-господарського штрафу, яка є актом індивідуальної дії. Водночас, такий спосіб захисту порушеного права (вимога про визнання акта незаконним), як випливає із системного аналізу ст.ст.105, 162, 171 КАС України, може стосуватися лише випадків оскарження нормативно-правових актів. Водночас, у тих випадках, коли предметом спору є індивідуальний акт, дія чи бездіяльність, позовною вимогою за правилами КАС України, має бути визнання такого акта протиправним (неправомірним, скасування), у зв'язку з чим, суд дійшов висновку, що належним способом захисту, у даному випадку, порушеного права ТОВ "Саратське автотранспортне підприємство 15166", є визнання протиправною та скасування Постанови Управління Укртрансінспекції в Одеській області №031298 від 23.10.2013року про застосування адміністративно-господарського штрафу. Згідно з ч.1 ст.69 та ч.1 ст.70 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Відповідно до ст.86 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Відповідно до ч.1 ст.9 Кодексу адміністративного судочинства України, суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, а згідно ч.3 ст. 105 КАС України позивач має право, у тому числі, вимагати скасування або визнання нечинним рішення відповідача - суб'єкта владних повноважень повністю чи окремих його положень. Згідно зі ст.159 Кодексу адміністративного судочинства України, судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Відтак, беручи до уваги вищевикладене, та оцінюючи наявні в матеріалах справи письмові докази в сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Саратське автотранспортне підприємство 15166" є правомірні, документально підтверджені та обґрунтовані, відповідають чинному законодавству, а отже підлягають задоволенню повністю. Судові витрати підлягають розподілу відповідно до приписів ст. 94 КАС України. З огляду на вищевикладене, відповідно до положень Закону України "Про автомобільний транспорт", Порядку здійснення державного контролю на автомобільному транспорті затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08 листопада 2006 року N 1567, Інструкції з використання контрольних пристроїв (тахографів) на автомобільному транспорті затвердженої наказом Міністерства транспорту та зв'язку України 24.06.2010 N 385, Положення про робочий час і час відпочинку водіїв колісних транспортних засобів, затверджене Наказом Міністерства транспорту та зв'язку України від 07.06.2010 року №340

Результат розгляду: granted