Рішення адміністративного суду від 2014-04-04 00:00:00+03

До суду з адміністративним позовом звернулась позивач - [PERSON] в особі представника - адвоката [PERSON] з вимогами до заступника начальника Дніпропетровської митниці - начальника служби боротьби з контрабандою та митними правопорушеннями Дніпропетровської митниці Авдєєва Едуарда Євгеновича про визнання протиправним рішення суб'єкта владних повноважень - начальника служби боротьби з контрабандою та митними правопорушеннями Дніпропетровської митниці Авдєєва Едуарда Євгеновича про прийняття постанови в справі про порушення митних правил №0305/110000001/13 від 10.09.2013р. про притягнення [PERSON] до адміністративної відповідальності за ст.469 ч.2 Митного кодексу України, скасування зазначеної постанови. Позовні вимоги мотивовані тим, що 10 вересня 2013 року заступником начальника Дніпропетровської митниці Міндоходів Авдєєвим Е.Є. була винесена постанова у справі про порушення митних правил №0305/110000001/13, відповідно до якої, позивачку визнано винною у вчиненні порушення митних правил, передбачених ч. 2 ст. 469 Митного кодексу України та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 500 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 8 500,00 грн.. Позивачка вважає зазначену постанову протиправною, оскільки адміністративна справа була розглянута без неї, вона не була належним чином сповіщена про день слухання справи, а саме 10 вересня 2013 року, оскільки з 17.08.2013р. по 20.08.2013р. вона виїхала в Словенію, де перебувала до 25.12.2013 року. Зазначає у позові, що постанова про порушення митних правил №0305/110000001/13 від 10 вересня 2013 року підлягає скасуванню з підстав необ'єктивності та неповноти провадження у справі або необ'єктивності її розгляду, оскільки справа розглянута без присутності позивачки та без її належного повідомлення про дату, час та місце розгляду адміністративної справи. У судове засідання позивачка не з'явилась, надавши право на представництво її інтересів у суді адвокату [PERSON]. Представник позивачки - адвокат [PERSON], який діє на підставі договору про надання правової допомоги від 30.12.2013р. (а.с.7), підтримав у судовому засіданні позовні вимоги позивачки з підстав, зазначених у позові. Зазначив, що позивачка не отримувала протокол про порушення митних правил №0305/110000001/13 від 15 серпня 2013 року, при заповненні протоколу порушено вимоги нормативних актів, наполягав на задоволенні позову. Представник відповідач - Юрко М.І., який діє на підставі довіреності (а.с.34), проти доводів представника позивачки заперечував, зазначив, що позивачка отримала протокол про порушення митних правил №0305/110000001/13 від 15 серпня 2013 року, при оформленні протоколу дотримано вимоги діючих нормативних актів, вважає, що [PERSON] обгрунтовано притягнута до відповідальності за порушення митних правил, передбачених ч.2 ст.469 Митного кодексу України, і на неї правомірно накладено штраф у сумі 8 500,00 грн., просив відмовити у задоволенні позову. Заслухавши представника позивача, представника відповідача та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що в позові слід відмовити з наступних підстав. Згідно ст. 9 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Судовим розглядом встановлено, що 15 серпня 2013 року провідним інспектором оперативно-аналітичного відділу Управління боротьби з контрабандою та митними правопорушеннями Дніпропетровської митниці Міндоходів Жердєвим М.Г. був складений протокол про порушення митних правил №0305/110000001/13, відносно [PERSON]. Згідно даного протоколу, 15.08.2013 року співробітниками РДПС ДАІ КМУ ГУ МВС України в Дніпропетровській області на вул. Блюхера у м.Кривий Ріг зупинено автомобіль марки «VOLKSWAGEN PASSAT», 2007 року випуску, кузов [NUMBER], іноземний реєстраційний номер [NUMBER], під керуванням [PERSON]. Згідно з даними Єдиної автоматизованої інформаційної системи Державної митної служби України автомобіль «VOLKSWAGEN PASSAT», 2007 року випуску, кузов [NUMBER], іноземний реєстраційний номер [NUMBER], країна реєстрації Словенія, ввезений 05.08.2013 року на митну територію України в зоні діяльності митного поста «Тиса» Чопської митниці в режимі тимчасового ввезення громадянином Словенії [PERSON]. У режимі імпорт вказаний автомобіль не оформлений, тобто у вільний обіг на митній території України не випущений, у зв'язку з чим його митне оформлення не закінчено, відповідно до п.п. 5, 6, 23, 29 ч. 1 ст. 4 МК України. Відповідно до статті 321 МК України, автомобіль «VOLKSWAGEN PASSAT», 2007 року випуску, кузов [NUMBER], іноземний реєстраційний номер [NUMBER], країна реєстрації Словенія, перебуває під митним контролем з моменту його початку і до закінчення згідно із заявленим митним режимом. Статтею 112 МК України передбачено, що митний режим тимчасового ввезення завершується шляхом реекспорту (вивезення за межі митної території України) товарів, поміщених у цей митний режим, або шляхом поміщення їх в інший митний режим. Тобто, на момент зупинки вищевказаного транспортного засобу 15.08.2013 року співробітниками РДПС ДАІ КМУ ГУ МВС України в Дніпропетровській області тимчасово ввезений автомобіль «VOLKSWAGEN PASSAT», 2007 року випуску, кузов [NUMBER], іноземний реєстраційний номер [NUMBER], країна реєстрації Словенія, знаходився під митним контролем. Відповідно до частини 3 статті 325 МК України, користування і розпорядженням товарами, які знаходяться під митним контролем забороняється. Частиною 4 статті 380 МК України передбачено, що тимчасово ввезені транспортні засоби особистого користування можуть використовуватися на митній території України виключно тими громадянами, які увезли їх до України, для їх особистих потреб, не можуть використовуватися для цілей підприємницької діяльності в Україні, бути розкомплектовані, а також відчужені чи передані у володіння, користування або розпорядження іншим особам. Користування та розпорядження товарами, митне оформлення яких не закінчено, без дозволу митного органу, є порушенням митних правил, відповідальність за яке передбачена частиною 2 статті 469 МК України та тягне за собою накладення штрафу в розмірі п'ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Постановою у справі про порушення митних правил №0305/110000001/13 від 10 вересня 2013 року [PERSON] визнана винною у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ч. 2 ст. 469 МК України та на неї накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 500 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 8500,00 грн. Статтею 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Згідно зі статтею 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи. Відповідно до статті 523 МК України, від імені митниць справи про порушення митних правил розглядаються керівниками цих митниць або їх заступниками, а від імені центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері державної митної справи, - посадовими особами, уповноваженими на це відповідно до посадових інструкцій, або іншими особами, уповноваженими на це керівником центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері державної митної справи. Справа про порушення митних правил була призначена до розгляду на 10 вересня 2013 року на 12 год.00 хвилин. [PERSON] до Дніпропетровської митниці Міністерства доходів та зборів України 10.09.2013 року о 12-00 годині для розгляду справи про порушення митних правил не з'явилась, про причини неявки не повідомила. У відповідності до вимог ст.268 КУпАП, ст.ст. 494, 498 МК України справа була розглянута у відсутність [PERSON], що допускається у випадку якщо є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надходило клопотання про перенесення розгляду справи. Оскільки протокол від 15.08.2013р. про порушення митних правил №0305/110000001/13 складено у присутності позивачки, містить місце, дату та час розгляду справи про порушення митних правил, примірник протоколу отриманий 15.08.2013 року позивачкою, про що є підпис позивачки у примірнику протоколу, тому суд не приймає до уваги доводи позивачки у позовній заяві та представника позивачки у судовому засіданні, що позивачка не була 10 вересня 2013 року присутня при розгляді справи про порушення митних правил, т.я. не була повідомлена належним чином про день, час та місце розгляду справи. Також до суду не надано підтверджень того, що позивачка надавала клопотання до Дніпропетровської митниці Міністерства доходів та зборів України про перенесення розгляду справи, оскільки перебувала до 25.12.2013 року за межами України. З досліджених у судовому засіданні матеріалів підтверджується винність позивачки у вчиненні правопорушення за частиною 2 статті 469 МК України, при цьому, доводи позивачки викладені у позовній заяві, та представника позивачки у судовому засіданні, не спростовують факту здійсненого позивачкою вищевказаного правопорушення. Відповідно до ст. 69, 71 КАСУ, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких, суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги та заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Докази суду надають особи, які беруть участь у справі. Обставини, які за законом повинні бути підтвердженні певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення . Судом достовірно встановлено, що всі дії уповноваженої посадової особи при прийнятті постанови у справі про порушення митних правил №0305/110000001/13 від 10 вересня 2013 року були здійснені на підставі та у межах повноважень та у спосіб, що передбачені законами України. Враховуючи викладене, суд вважає обґрунтованою постанову в справі про порушення митних правил №0305/110000001/13 від 10 вересня 2013 року, постановлену заступником начальника Дніпропетровської митниці - начальником служби боротьби з контрабандою та митними правопорушеннями Дніпропетровської митниці Авдєєвим Едуардом Євгеновичем, якою громадянку [PERSON] визнано винною у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ч.2 ст.469 Митного кодексу України та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 500 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 8500,00 грн.. За таких обставин, суд приходить до висновку про необґрунтованість позовних вимог [PERSON] та не вбачає підстав для скасування оскаржуваної нею постанови в справі про порушення митних правил №0305/110000001/13 від 10 вересня 2013 року, у зв'язку з чим в задоволенні адміністративного позову слід відмовити. Згідно з положеннями частини 2 статті 171-2 КАС України рішення місцевого загального суду як адміністративного суду у справах приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності є остаточним і оскарженню не підлягає.

Результат розгляду: denied