Рішення адміністративного суду від 2014-03-12 00:00:00+02

позивач [PERSON] звернувся до Коломийського міськрайонного суду із вказаним позовом. Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 02.02.2014 року старший інспектор ДПС взводу ДПС з обслуговування стаціонарного поста ДАІ №4 роти ДПС при УДАІ УМВС України в Чернівецькій області Садогурський В.О. виніс постанову серії АА 2 № 029007 по справі про адміністративне правопорушення. Даною постановою позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 255 грн. В даній постанові зазначено, що позивач 02.02.2014 року о 10 год. 50 хв. в в с. Оршівці Кіцманського району Чернівецької області, керуючи автомобілем " Fiat Doblo " д.н.з. "[NUMBER]", зупинився на перехресті, чим порушив п. 15.9 Правил дорожнього руху України. Позивач вважає, що оспорювана постанова є незаконною, необгрунтованою, і такою, що підлягає скасуванню, виходячи з наступних підстав. 02.02.2014 року близько 10 год. 50 хв. позивач, керуючи вказаним автомобілем, рухався в с. Оршівці Кіцманського району. Рухаючись в загальному потоці, не порушуючи правил дорожнього руху, позивач був зупинений інспектором УДАІ, оскільки на його думку позивач переобладнав вказаний транспортний засіб з порушенням вимог стандартів, встановлених ДАІ. Наполягаючи на порушенні позивачем вимог п. 31.3 "а" Правил дорожнього руху України, інспектор запросив його до стаціонарного посту ДАІ. Коли позивач заперечив вказане порушення інспектор запропонував скласти відносно позивача протокол про адміністративне правопорушення за зовсім інше правопорушення. Не вважаючи себе винним у будь-якому правопорушенні, позивач висловлював з цього приводу свою байдужість. Однак, знаходячись під тиском інспектора ДАІ, позивач відобразив у протоколі, що не зупинився на перехресті. Побачивши, що в письмових поясненнях в даному протоколі позивач зазначив не те, що потрібно інспектору, він наказав позивачу написати про свою згоду з протоколом вкінці цього документу. Оскільки позивач фактично не вчиняв жодного порушення правил дорожнього руху, він просить оскаржувану постанову скасувати, а провадження в справі закрити. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав з підстав, вказаних в позовній заяві, та просить їх задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не прибув, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. 11.03.2014 року начальник УДАІ УМВС в Чернівецькій області надіслав факсом до суду письмову заяву, в якій зазначає, що позовні вимоги відповідач не визнає, а справу просить розглядати без участі представника, оскільки старший інспектор ДПС взводу ДПС з обслуговування стаціонарного поста ДАІ №4 роти ДПС при УДАІ УМВС України в Чернівецькій області Садогурський В.О. 12.03.2014 року знаходиться в наряді по забезпеченню безпеки дорожнього руху на стаціонарному посту ДПС ДАІ №4 (с. Оршівці). Суд, заслухавши пояснення позивача, перевіривши матеріали справи, та, оцінюючи досліджені докази в сукупності, приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що постановою в справі про адміністративне правопорушення від 02.02.2014 року позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП за те, що 02.02.2014 року о 10 год. 50 хв. в в с. Оршівці Кіцманського району Чернівецької області, позивач, керуючи автомобілем “ Fiat Doblo ” д.н.з. “[NUMBER]", зупинився на перехресті, чим порушив п. 15.9 Правил дорожнього руху України. В зв'язку з цим на позивача накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 255 грн. (а.с.4). Із копії протоколу про адміністративне правопорушення від 02.02.2014 року вбачається, що в своїх письмових поясненнях позивач як особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, вказав, що він не зупинився на перехресті. Однак, слово «не» закреслене. Також в цих поясненнях вказано, що позивач з протоколом та постановою згідний (а.с.5). Відповідно до ч.1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. Відповідно до правил ч.1 ст.71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадів, визначених законом. Відповідно до ч.2 ст.71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Однак, позивач в судовому засіданні не довів неправомірності складання протоколу та винесення оскаржуваної постанови. Його доводи про те, що працівник відповідача наполягав на складанні вказаних документів суд вважає голослівними і не підтвердженими жодними доказами, а із змісту позовної заяви вбачається, що позивач добровільно погодився на вказану пропозицію інспектора і не був зобов'язаний виконувати незаконні (на думку позивача) вимоги інспектора. Після винесення оскаржуваної постанови її копію було негайно вручено позивачу, про що свідчить підпис останнього в копії постанови. Тому суд приходить до висновку, що оскаржена постанова винесена правомочною особою з дотриманням встановленого законом порядку. Поряд з тим, суд вважає вчинене позивачем адміністративне правопорушення малозначним і вважає можливим звільнити його від адміністративної відповідальності, враховуючи, що позивач є особою молодого віку, характер вчиненого правопорушення та інші обставини справи. На підставі наведеного та,

Результат розгляду: partial