Рішення адміністративного суду від 2014-03-13 00:00:00+02

6 лютого 2014 року позивач звернувся до Вищого адміністративного суду України як суду першої інстанції з адміністративним позовом до Верховної Ради України про визнання протиправними дій та бездіяльності, зобов'язання вчинити певні дії. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що у січні 2014 року внаслідок протиправних дій Верховної Ради України був порушений законний інтерес позивача отримувати достовірну і повну інформацію про діюче законодавство України на веб-сайті Верховної Ради України на підставі статті 34 Конституції України, а саме: на сайті Верховної Ради України у розділі «Законодавство України» розміщено недостовірну інформацію, що підтверджує протиправний характер дій Верховної Ради України і не підлягає доказуванню відповідно до частини другої статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), оскільки вона є загальновідомою. Позивач просив: 1) визнати протиправними такі дії Верховної Ради України: - розміщення на сайті Верховної Ради України у розділі «Законодавство України» недостовірної інформації про те, ніби діючими нормами Кримінального кодексу України є статті «Наклеп», «Екстремістська діяльність»; - розміщення на сайті Верховної Ради України у розділі «Законодавство України» недостовірної інформації про те, ніби діючою нормою Кодексу України про адміністративні правопорушення є стаття «Невиконання законних вимог посадових осіб Служби безпеки України». 2) зобов'язати Верховну Раду України вчинити певні дії, а саме, привести у відповідність до Закону України «Про визнання такими, що втратили чинність, деяких законів України» (№ 732-VІІ від 28 січня 2014 року) зміст розділу «Законодавство України» на сайті Верховної Ради України http://zakon.rada.gov.ua/go, зокрема: - вилучити з тексту Кримінального кодексу України, опублікованого на сайті Верховної Ради України у розділі «Законодавство України», статті «Наклеп», «Екстремістська діяльність»; - вилучити з тексту Кодексу України про адміністративні правопорушення. опублікованого на сайті Верховної Ради України у розділі «Законодавство України», статтю «Невиконання законних вимог посадових осіб Служби безпеки України». Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив позов задовольнити в повному обсязі. Представник відповідача позов не визнав в повному обсязі, надавши письмові заперечення, які підтримані в судовому засіданні. Відповідач зазначив, що згідно із Положенням про Апарат Верховної Ради України,затвердженого розпорядженням Голови Верховної Ради України від 25.08.2011 р. № 769 - Апарат Верховної Ради України є органом, який здійснює правове, наукове, організаційне, документальне, інформаційне, кадрове, фінансово-господарське, матеріально-технічне, соціально-побутове та інше забезпечення діяльності Верховної Ради України, народних депутатів, та саме до повноважень Апарату відноситься право та обов'язок забезпечувати інформаційну та компютерно-технологічну діяльність Верховної Ради України. За аналізом норм законодавства, Верховна Рада України не наділена функціями та повноваженнями щодо розміщення та внесення змін на сайті Верховної ради України, а заявлені позовні вимоги виходять за межі конституційних повноважень парламенту. Заслухавши пояснення учасників процесу, з'ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, колегія суддів приходить до висновку, що позовні вимоги задоволенню не підлягають з таких підстав. Частиною 5 статті 82 Конституції України встановлено, що порядок роботи Верховної Ради України встановлюється Конституцією України та законом про регламент Верховної Ради України. Статтею 2 Закону України від 10 лютого 2010 року № 1861-VI, затверджено Регламент Верховної Ради України. Відповідно до статті 3 Регламенту - Засідання Верховної Ради є відкритими і гласними, крім випадків, установлених Конституцією України та цим Регламентом. Гласність засідань Верховної Ради забезпечується шляхом їх трансляції по телебаченню і радіо, публікації стенографічних бюлетенів засідань Верховної Ради, її рішень у Відомостях Верховної Ради України, газеті "Голос України" та інших виданнях Верховної Ради, а також шляхом розміщення інформації на офіційному веб-сайті Верховної Ради (ч.ч. 1, 5). Звертаючись до суду з позовом, позивач, посилаючись на частину п'яту статті 3 Регламенту Верховної Ради України та статтю 2 Закону України «Про інформацію», стверджує, що відповідачем розміщено недостовірну інформацію на офіційному веб-сайті шляхом не вилучення з текстів законів певних норм права, які втратили чинність, та їх зазначено як діючі. Як встановлено судом, Кримінальний кодекс України доповнено статтею 110-1 «Екстремістська діяльність», статтею 151-1 «Наклеп», та Кодекс України про адміністративні правопорушення доповнено статтею 188-43 «Невиконання законних вимог посадових осіб Служби безпеки України» відповідно до Закону України від 16 січня 2014 року № 721-VII "Про внесення змін до Закону України "Про судоустрій і статус суддів" та процесуальних законів щодо додаткових заходів захисту безпеки громадян". Зазначений Закон України від 16 січня 2014 року № 721-VII втратив чинність на підставі Закону України «Про визнання такими, що втратили чинність, деяких законів України» від 28 січня 2014 року № 732- VII. Вказані зміни до законів та інформація щодо втрати ними чинності чітко відображена на офіційному веб-сайті Верховної Ради, що підтверджується наданими суду саме позивачем роздруківок текстів статей з відміткою про втрату ними чинності. Так, на підтвердження обставин, зазначених у позові, позивачем надано суду витяги текстів ст. 110-1 «Екстремістська діяльність», ст.151-1 «Наклеп» Кримінального кодексу України, та стаття 188-43 «Невиконання законних вимог посадових осіб Служби безпеки України» Кодексу України про адміністративні правопорушення, в яких чітко зазначено, що ці норми втратили чинність на підставі Закону № 732-У11 (732-18) від 28.01.2014 р. (а.с.16,17,20). Тобто, відповідачем дотримано вимоги Регламенту про гласність і відкритість роботи Верховної Ради України, та відповідні відомості розміщено на офіційному веб-сайті Верховної Ради. Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо припинення норм законів, схвалених 16 січня 2014 року» від 23 лютого 2014 року № 767-V11, (який набрав чинності 2 березня 2014 року) виключено статті 110-1 «Екстремістська діяльність», 151-1 «Наклеп» Кримінального кодексу України, та 188-43 «Невиконання законних вимог посадових осіб Служби безпеки України» Кодексу України про адміністративні правопорушення. Зазначені зміни також розміщенні на офіційному веб-сайті Верховної Ради України. Тобто, відповідачем здійснювалось оприлюднення інформації шляхом її публікації в газетах «Голос України», «Офіційний вісник України», «Урядовий кур'єр» та офіційному веб-сайті Верховної Ради України. Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що відповідачем не порушено вимоги Регламенту про гласність і відкритість роботи Верховної Ради України. Доводи представника позивача не знайшли свого підтвердження у судовому засіданні, у зв'язку з чим суд відмовляє у задоволенні позовних вимог [PERSON] до Верховної Ради України про визнання протиправними дій та бездіяльності, зобов'язання вчинити певні дії. На підставі наведеного,

Результат розгляду: denied