Рішення адміністративного суду від 2014-02-05 00:00:00+02

08 січня 2014 року позивач звернувся з даним позовом до суду, підтримуючи який в судовому засіданні його представник пояснив, що він прийнятий на роботу до Отинійської дитячої музичної школи відділу культури і туризму Коломийської районної державної адміністрації на посаду викладача відділу народних інструментів. 23 грудня 2013 року його постановою адміністративної комісії при виконавчому комітеті Отинійської селищної ради Коломийського району притягнено до адміністративної відповідальності та накладено стягнення у вигляді штрафу у розмірі 51 грн.. Підставою для винесення постанови явився протокол про адміністративне правопорушення від 04 грудня 2013 року, складений дільничним інспектором Коломийського МВ старшим лейтенантом міліції Матвіївим П.Д.. Постанову він отримав 24 грудня 2013року. Згідно даної постанови він 04 грудня 2013 року перебував на робочому місці в Отинійській ДМШ в нетверезому стані. Від проходження огляду для встановлення факту вживання алкоголю в Коломийській ЦРЛ відмовився. Свою вину нібито він визнав, оскільки в протоколі про адміністративне правопорушення від 04 грудня 2013 року записав, що випив стакан вина. Постанову адмінкомісії вважає безпідставною, необґрунтованою, винесеною комісією упереджено, без з'ясування всіх необхідних обставин, з наступних підстав. Відповідно до Положення про адміністративні комісії Української РСР, затвердженого Указом Президії Верховної Ради Української РСР від 09.03.1988 року № 5540-ХІ, до складу адміністративної комісії не можуть входити представники державних органів, службові особи, які мають право складати протоколи про адміністративні правопорушення, а також працівники прокуратури, суду і адвокатури. Однак згідно даних Єдиного реєстру адвокатів України один із членів адміністративної комісії при виконавчому комітеті Отинійської селищної ради Коломийського району, а саме [PERSON], являється адвокатом. Постанова адміністративної комісії № 12 від 23.12.2013 року ні по змісту, ні по формі не відповідає вимогам Положення про адміністративні комісії Української РСР та КУпАП. У постанові не зазначено нормативного акту, який передбачає відповідальність за вмінене йому адміністративне правопорушення, не зазначено, що він визнаний винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 179 КУпАП. В ній взагалі не наведено доказів, на яких ґрунтується висновок адмінкомісії про вчинення ним адміністративного правопорушення, що передбачене ст. 179 ч. 1 КУпАП, не вказано які пояснення він давав при розгляді справи про адміністративне правопорушення та не зазначено які передбачені ст. 33 КУпАП обставини врахував відповідач при накладенні на нього адміністративного стягнення. 23 грудня 2013 року перед початком розгляду протоколу про адміністративне правопорушення заявив клопотання про те, що для захисту прав та інтересів йому потрібен адвокат і що для укладення з ним договору необхідно 3-х денний строк, але вказане клопотання залишилося проігнорованим і тим самим було грубо порушено його конституційне право на захист і він був позбавлений можливості скористатися цим правом, а тому засвідчення адмінкомісії в постанові № 12 того факту, що він нібито відмовився від надання пояснень та подання доказів в даній адміністративній справі не відповідає дійсності, оскільки в самому протоколі ці обставини не зафіксовані. На постанові № 12 адмінкомісії відсутні і штамп, і печатка, сама постанова не підписана відповідальним секретарем адміністративної комісії - Василюк М.І.. Відповідно до вимог ст. 26 Положення про адміністративні комісії Української РСР при розгляді кожної справи про адміністративне правопорушення адміністративною комісією ведеться протокол засідання. Він підписується головуючим на засіданні і відповідальним секретарем. Протокол адмінкомісії від 23 грудня 2013 року не відповідає вимогам зазначеної статті, так як не підписаний секретарем комісії та в ньому опущено пояснення осіб, які беруть участь у розгляді справи, їх клопотання і результати їх розгляду. Оскільки сутність правопорушення нічим не підтверджена та не доведена, а постанова винесена з порушенням чинного законодавства, то просить суд визнати протиправною та скасувати постанову адміністративної комісії виконавчого комітету Отинійської селищної ради Коломийського району, Івано-Франківської області, від 23 грудня 2013 року № 12 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 179 КУпАП та накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 51 грн., провадження по даній адміністративній справі закрити. Представник відповідача в судовому засіданні заперечив проти позову, посилаючись на те, що винесена адміністративною комісією при виконавчому комітеті Отинійської селищної ради постанова № 12 відносно позивача є правомірною (законною), так як прийнята згідно чинного законодавства, позивач при розгляді протоколу про адміністративне правопорушення клопотань не заявляв та відмовився від надання пояснень та подання доказів, а тому просить суд відмовити позивачу у задоволенні позову за безпідставністю. З'ясувавши обставини, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог та заперечень, дослідивши докази в судовому засіданні, суд вважає, що у задоволенні позову слід відмовити. Постановою адміністративної комісії при виконавчому комітеті Отинійської селищної ради Коломийського району № 12 від 23 грудня 2013 року позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.179 КУпАП і накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 51 грн. за те, що він 04 грудня 2013 року перебував на робочому місці в Отинійській ДМШ в нетверезому стані, від проходження огляду для встановлення факту вживання алкоголю в Коломийській ЦРЛ відмовився. Свою вину позивач визнав, оскільки в протоколі про адміністративне правопорушення записав, що випив стакан вина. Статтею 251 КУпАП передбачено, що "доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність або відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для справи". Ці дані встановлюються зокрема протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, які мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються під час нагляду за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. В судовому засіданні позивачем не представлено жодних належних та обґрунтованих доказів неправомірності складення протоколу про адміністративне правопорушення і постанови адміністративної комісії та притягнення його до адміністративної відповідальності. Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України обов'язок доведення правомірності постанови покладено на суб'єкта владних повноважень. Як вбачається з пояснень представника відповідача, в діях позивача наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 179 КУпАП, а протокол і постанова в справі про адміністративне правопорушення складені правомірно. Оцінюючи докази в їх сукупності, суд приходить до переконання, що позов є безпідставним і в його задоволенні слід відмовити. На підставі ст.,ст.179 ч. 1, 288, 289, 293 КУпАП та

Результат розгляду: denied