Рішення адміністративного суду від 2014-01-16 00:00:00+02

Позивач [PERSON] звернулася в суд з позовною заявою до Шепетівського МВ УМВС України в Хмельницькій області про скасування постанови серія ВТ1№111039 від 08.10.2013 року по справі про адміністративне правопорушення. Позивач в судове засідання не з'явилася, однак подала до суду заяву в якій просить суд, справу розглядати у її відсутність, позовні вимоги підтримує, просить суд позов задоволити та поновити процесуальний строк звернення до суду. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином. У відповідності до ч.2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Дослідивши письмові докази по справі, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення частково. У відповідності до ст. 107 КАС України до адміністративного суду має право звернутися з адміністративним позовом особа, яка вважає, що порушено її права у сфері публічно-правових відносин. Судом встановлено, що 08 жовтня 2013 року інспектором ВДАІ Шепетівського МВ УМВС України в Хмельницькій області Демчуком О.С., відносно позивача, було cскладено протокол серія АА2№892626 та винесено постанову серія ВТ1№111039 про адміністративне правопорушення за ч.2 ст. 122 КУпАП, відносно [PERSON] про притягнення її до адміністративної відповідальності, у вигляді штрафу у розмірі 425 грн. Із дослідженого в судовому засіданні протоколу та постанови про адміністративне правопорушення, вбачається, що 08 жовтня 2013 року о 14 год. 20 хв. на а/д Р-05 260 км., [PERSON] керуючи автомобілем Фольксваген д.н.з. [NUMBER], поза населеним пунктом, рухалась транспортним засобом без увімкнутого світла, чим порушив п.9.8, ПДР України, затверджених постановою КМУ за № 1306 від 10.10.2001 року, та своїми діями скоїла адміністративне правопорушення передбачене ст. 122 ч.2 КУпАП. Вказану постанову суд визнає правомірною, винесеною уповноваженою особою в межах її компетенції та у відповідності до вимог чинного законодавства. Як вбачається з матеріалів позовної заяви, інспектором не було враховано характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь її вини, обставини, що пом'якшують відповідальність. Відповідно до вимог ст. 254 КУпАП про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовими особами. Протокол складається у двох екземплярах, один з яких під розписку вручається особі, яка притягується до адміністративної відповідальності. Протоколом про адміністративне правопорушення встановлюються дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Таким чином, згідно ст. 251 КУпАП, фактичні дані, що встановленні протоколом про адміністративне правопорушення, є доказами в справі про адміністративне правопорушення. Враховуючи вказані обставини, суд вважає, що інспектором були достатні підстави, а саме фактичні дані, які свідчили про наявність в діях позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.122 КУпАП. Прийняте рішення про накладення на позивача штрафу в розмірі 425 грн. відповідно до КУпАП відповідає санкції ч.2 ст. 122 КУпАП. Разом з тим, суд вважає, що враховуючи характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, суд вважає за можливе змінити постанову в частині заходу стягнення, звільнивши порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням. Відповідно до ст. 22 КУпАП при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справи, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності, обмежившись усним зауваженням. Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного суду України від 23 грудня 2005 року №14 "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті" встановлено, що зміст постанови повинен відповідати вимогам, встановленим статтями 283, 284 КУпАП. В ній, зокрема, необхідно зазначити докази, на яких базується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення. Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Таким чином, суд приходить до висновку, що в діях позивача вбачається склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП, проте, вважає за можливим звільнити її від відповідальності за малозначністю скоєного та на підставі ст. 22 КУпАП, провадження по справі закрити та обмежитись усним зауваженням. На підставі ст.ст.3,19,21,22,48 Конституції. України, ст. ст. 2, 17,100,102, 104, 105,106 КАС України; ст. ст.22, 245, 251,254,256, 268, 280,285, 287-289 КУпАП, суд, -

Результат розгляду: partial