Рішення адміністративного суду від 2014-01-13 00:00:00+02

Позивач [PERSON] звернувся до суду з адміністративним позовом до Управління праці та соціального захисту населення кіровської районної у м. Донецьку Ради про перерахунок та виплату недоотриманих сум на оздоровлення за 2003-2005, 2007, 2008 роки. Свої вимоги позивач обґрунтовує наступним. Позивач є ліквідатором наслідків аварії на ЧАЕС 2 категорії, перебуває на обліку у УПСЗН Кіровської районної у м. Донецьку Ради. Відповідно до статті 48 Закону України « Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» позивачу передбачена щорічна компенсація на оздоровлення в розмірі 5 мінімальних заробітних плат , встановлених на момент виплати. Протягом 2003-2008 років даний вид соціального захисту виплачувався позивачу Відповідачем в значно нижчих встановлених Законом розмірах. Позивач звернувся до УПСЗН Кіровської районної у м. Донецьку Ради з заявою про перерахунок та доплату виплачених йому в 2003-2008 роках сум щорічної компенсації на оздоровлення в розмірі 5 мінімальних за робітних плат , встановлених на момент виплати. УПСЗН Кіровської районної у м. Донецьку Ради відмовило позивачу в його проханні. Відповідач посилається на Постанови Кабінету Міністрів України , відповідно до яких були здійснені виплати щорічних компенсацій на оздоровлення. При цьому в даних постановах, всупереч Закону України « Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали в результаті Чорнобильської катастрофи» , яким розмір щорічної допомоги на оздоровлення встановлений в кратному розмірі мінімальної заробітної плати, встановленої Законом на час виплати, встановлені конкретні розміри такої виплати в твердій грошовій сумі. Таким чином, позивач вважає, що відповідачем грубо порушувалося протягом 2003-2005, 2007, 2008 років його право на соціальний захист як інваліда, який постраждав в результаті Чорнобильської катастрофи. Позивач надав розрахунок недоотриманої щорічної компенсації за шкоду, заподіяну здоров'ю, яка становить 8 706,80 гривень. За таких обставин, позивач просить суд визнати дії УПСЗН Кіровської районної у м. Донецьку Ради щодо відмови в перерахунку та доплаті в 2003-2005, 2007, 2008 роках сум щорічної компенсації на оздоровлення в розмірі 5 мінімальних заробітних плат, встановлених на момент виплати, неправомірними, а також зобов'язати УПСЗН Кіровської районної у м. Донецьку Ради здійснити перерахунок сум щорічної компенсації на оздоровлення в розмірі 5 мінімальних заробітних плат, встановлених на момент виплати, за 2003-2005, 2007, 2008 роки з проведенням доплати недоотриманих сум в розмірі 8 706,60 гривень. Позивач в судове засідання з'явився, свої вимоги підтримав, надав суду пояснення, аналогічні викладеним в адміністративному позові. Представник позивача в судове засідання з'явився, вимоги [PERSON] не визнав, надав письмові заперечення, відповідно до яких виплата щорічної допомоги на оздоровлення за 2003-2005, 2007, 2008 роки управлінням була здійснена на підставі статті 48 Закону України « Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» ( у редакції , чинній на час виникнення спірних правовідносин відповідно), де зазначено, що розмір заробітної плати визначається на момент виплати. Статтею 62 вказаного закону встановлено, що роз'яснення порядку застосування цього Закону провадиться у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, рішення якого є обов'язковими для виконання міністерствами та іншими центральними органами державної виконавчої влади України, місцевими органами державної виконавчої влади, всіма суб'єктами господарювання незалежно від їх відомчої підпорядкованості та форм власності. Постановою Кабінету Міністрів України « Про компенсаційні виплати особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 26 липня 1996 року № 836 було встановлено розмір щорічної допомоги на оздоровлення, зокрема учасникам ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС 2 категорії, а саме: 26 гривень 70 копійок, який і було сплачено позивачеві в 2003, 2004 роках ( платіжні доручення від 29.04.2004 № 5 та від 11.08.2005 № 224). Постановою Кабінету Міністрів України « Про щорічну допомогу на оздоровлення громадянам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 12 липня 2005 року № 562 було збільшено розмір щорічної допомоги на оздоровлення, для вищезазначеної категорії громадян він дорівнював 100 грн. Ця сума теж була сплачена позивачу в 2005, 2006, 2007, 2008 роках ( платіжні доручення від 09.11.2005 № 211, від 21.09.2006 року № 2524, від 11.09.2007 року № 3782, від 14.04.2008 року № 1003). Сплачені суми не відповідали ст.. 48 вищевказаного Закону, але в повному обсязі відповідали ст.. 62 Закону. Відповідно до вимог ст.. 63 Закону України « Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» фінансування витрат, пов'язаних з реалізацією цього Закону, здійснюється за рахунок Державного бюджету. Вихідним критерієм обрахунку спірних сум виплат відповідно до положень ст.. 48 вказаного Закону виступила мінімальна заробітна плата, розмір якої на 2003 рік визначався Законом україни « Про встановлення розміру мінімальної заробітної плати на 2003 рік», на 2004-2008 роки визначався Законом України про Державний бюджет на відповідні роки. Пунктом 30 ст. 71 Закону України « Про Державний бюджет на 2007 рік» дію абзаців 2-7 ч1, 3, абзаців 2-7 ч. 4, 7 ст. 48 Закону України « Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» зупинено на 2007 рік. Рішенням Конституційного суду України від 09.07.2007 року № 6-р/2007 положення п. 30 ст. 71 Закону України « про Державний бюджет України на 2007 рік» визнані неконституційними з дня ухвалення Конституційним судом цього рішення. Підпунктом 11 п. 28 розділу 2 Закону України « Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» ст.. 48 Закону України « Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» викладено в новій редакції, відповідно до якої щорічна допомога на оздоровлення виплачується в порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України. Рішенням Конституційного суду України від 22.05.2008 року № 10-рп/2008 положення п.п. 11 п. 28 розділу 2 Закону України « Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» визнані неконституційними з дня ухвалення Конституційним Судом України цього рішення. Ці рішення не мають зворотної дії в часі. Отже те, що управління виплатило щорічну допомогу на оздоровлення в сумі 100 гривень за 2008 рік під час дії вищезазначених Законів ( платіжне доручення від 14.04.2008 року т № 1003), що були прийняті до рішення Конституційного Суду, то після прийняття рішення Конституційним Судом України у управління не виникло додаткових зобов'язань щодо перерахунку раніше виплаченої позивачу [PERSON] щорічної допомоги на оздоровлення. Згідно з ч. 1, 2 ст. 99 КАС в редакції на час виникнення спірних відносин) адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду , встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється річний строк , який , якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів, тобто з моменту отримання допомоги у меншому розмірі , а саме починаючи з квітня 2004 року, серпня 2005 року, листопада 2005 року, вересня 2006 року, вересня 2007 року або квітня 2008 року. Звернення позивача до управління із заявою з питання перерахунку щорічної допомоги на оздоровлення за минулий час та надання довідки про нараховані та сплачені сум за 2002-2008 роки , не є передбаченою законом можливістю досудового порядку вирішення спору в розумінні ч. 4 ст. 99 КАС України. За таких обставин, звернувшись до суду в грудні 2008 року, позивачем пропущено річний строк звернення до суду з адміністративним позовом щодо перерахунку та сплати щорічної допомоги на оздоровлення за 2003, 2004, 2005, 2007 роки. В матеріалах справи відсутні будь-які докази , які підтверджують , що строк пропущено за поважною причиною. Відповідно до ч. 1 ст. 100 КАС України, адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду. Також у управління та соціального захисту населення Кіровської районної у м. Донецьку Ради не виникло додаткових зобов'язань щодо перерахунку раніше виплаченої позивачу [PERSON] щорічної допомоги на оздоровлення за 2008 рік, тому що на той час управління діяло на підставі чинного законодавства, тому що рішення Конституційного суду України від 22.05.2008 року № 10-рп/2008 не має зворотної дії в часі ( сплата допомоги була здійснена 14.04.2008 року). За таких обставин, відповідач просить в задоволенні позову [PERSON] відмовити. Суд, вислухавши пояснення позивача, представника відповідача, дослідивши матеріали справи, встановив наступне. Позивач є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС 2 категорії, що підтверджується посвідченням серії [NUMBER], копія якого є в матеріалах справи. Відповідно до статті 48 Закону України « Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» позивачу передбачена щорічна компенсація на оздоровлення в розмірі 5 мінімальних заробітних плат , встановлених на момент виплати. Статтею 62 вказаного закону встановлено, що роз'яснення порядку застосування цього Закону провадиться у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, рішення якого є обов'язковими для виконання міністерствами та іншими центральними органами державної виконавчої влади України, місцевими органами державної виконавчої влади, всіма суб'єктами господарювання незалежно від їх відомчої підпорядкованості та форм власності. Постановою Кабінету Міністрів України « Про компенсаційні виплати особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 26 липня 1996 року № 836 було встановлено розмір щорічної допомоги на оздоровлення, зокрема учасникам ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС 2 категорії, а саме: 26 гривень 70 копійок. Постановою Кабінету Міністрів України « Про щорічну допомогу на оздоровлення громадянам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 12 липня 2005 року № 562 було збільшено розмір щорічної допомоги на оздоровлення, для вищезазначеної категорії громадян він дорівнював 100 грн. Як вбачається з копії листа Управління праці та соціального захисту населення № 05/1-вх.01/11-К-627 від 18.12.2008 року, позивачу була нарахована та виплачена компенсація за: 2003 рік - 26,70 гривень ( платіжне доручення від 29.04.2004 року № 6); 2004 рік - 26,70 гривень ( платіжне доручення від 11.08.2005 року № 224); 2005 рік - 100 гривень ( платіжне доручення № 2111);2006 рік - 100 гривень ( платіжне доручення від 21.09.2006 року № 2524); 2007 рік - 100 гривень ( платіжне доручення від 11.09.2007 року № 3782); 2008 рік - 100 гривень ( платіжне доручення від 14.04.2008 року № 1003). Вихідним критерієм обрахунку спірних сум виплат відповідно до положень ст.. 48 вказаного Закону виступила мінімальна заробітна плата, розмір якої на 2003 рік визначався Законом України « Про встановлення розміру мінімальної заробітної плати на 2003 рік», на 2004-2008 роки визначався Законом України про Державний бюджет на відповідні роки. Пунктом 30 ст. 71 Закону України « Про Державний бюджет на 2007 рік» дію абзаців 2-7 ч1, 3, абзаців 2-7 ч. 4, 7 ст. 48 Закону України « Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» зупинено на 2007 рік. Рішенням Конституційного суду України від 09.07.2007 року № 6-р/2007 положення п. 30 ст. 71 Закону України « Про Державний бюджет України на 2007 рік» визнані неконституційними з дня ухвалення Конституційним судом цього рішення. Підпунктом 11 п. 28 розділу 2 Закону України « Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» ст.. 48 Закону України « Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» викладено в новій редакції, відповідно до якої щорічна допомога на оздоровлення виплачується в порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України. Рішенням Конституційного суду України від 22.05.2008 року № 10-рп/2008 положення п.п. 11 п. 28 розділу 2 Закону України « Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» визнані неконституційними з дня ухвалення Конституційним Судом України цього рішення. Ці рішення не мають зворотної дії в часі. Отже те, що управління виплатило щорічну допомогу на оздоровлення в сумі 100 гривень за 2008 рік під час дії вищезазначених Законів ( платіжне доручення від 14.04.2008 року т № 1003), що були прийняті до рішення Конституційного Суду, то після прийняття рішення Конституційним Судом України у управління не виникло додаткових зобов'язань щодо перерахунку раніше виплаченої позивачу [PERSON] щорічної допомоги на оздоровлення. Крім того, згідно з ч. 1, 2 ст. 99 КАС (в редакції на час виникнення спірних відносин) адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду , встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється річний строк , який , якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів, тобто з моменту отримання допомоги у меншому розмірі , а саме починаючи з квітня 2004 року, серпня 2005 року, листопада 2005 року, вересня 2006 року, вересня 2007 року або квітня 2008 року. З матеріалів справи вбачається , що позов поданий до суду 02 лютого 2009 року. За таких обставин, звернувшись до суду лютому 2009 року, позивачем пропущено річний строк звернення до суду з адміністративним позовом щодо перерахунку та сплати щорічної допомоги на оздоровлення за 2003, 2004, 2005, 2007 роки. В матеріалах справи мається заява позивача про поновлення строку звернення до суду , в причинах його пропуску зазначає звернення до відповідача з заявою та отримання від нього відповіді в листопаді 2008 року. Звернення позивача до управління із заявою з питання перерахунку щорічної допомоги на оздоровлення за минулий час та надання довідки про нараховані та сплачені сум за 2002-2008 роки , не є передбаченою законом можливістю досудового порядку вирішення спору в розумінні ч. 4 ст. 99 КАС України. В матеріалах справи відсутні будь-які докази , які підтверджують , що строк пропущено за поважною причиною. При цьому, в своїх запереченнях на позов, відповідач також посилається зокрема і на порушення ст. 99 КАС України. Крім того, у управління та соціального захисту населення Кіровської районної у м. Донецьку Ради не виникло додаткових зобов'язань щодо перерахунку раніше виплаченої позивачу [PERSON] щорічної допомоги на оздоровлення за 2008 рік, оскільки на той час Відповідач діяв на підставі чинного законодавства. Рішення Конституційного суду України від 22.05.2008 року № 10-рп/2008 не має зворотної дії в часі. При цьому, сплата допомоги позивачу була здійснена 14.04.2008 року. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що правові підстави для задоволення позовної заяви відсутні. На підставі викладеного,

Результат розгляду: denied