Рішення адміністративного суду від 2014-02-20 00:00:00+02

13 лютого 2014 року Управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Дніпропетровська звернулося до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська з заявою про поворот виконання судового рішення від 25 квітня 2011 року за адміністративним позовом [PERSON] до Управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Дніпропетровська про визнання дій протиправними, зобов'язання здійснити перерахунок пенсії. В обґрунтування своїх вимог посилалися на те, що постановою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 25 квітня 2011 року визнано протиправними дії Управління Пенсійного фонду України у Ленінському районі м. Дніпропетровська у вигляді нарахування пенсії [PERSON] із застосуванням показника середньої заробітної плати за 2007 рік; зобов'язано Управління Пенсійного фонду України у Ленінському районі м. Дніпропетровська провести перерахунок пенсії [PERSON] згідно ст. ст. 40, 42 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» із застосуванням показника середньої заробітної плати за 2009 рік та виплатити різницю недоотриманої суми пенсії за період з 01 листопада 2010 року по 25 квітня 2011 року. Постановою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 11 листопада 2013 року постанову Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 25 квітня 2011 року скасовано; у задоволенні позовних вимог [PERSON] відмовлено. Згідно довідки Управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Дніпропетровська [PERSON] перерахунок пенсії відповідно до ст. ст. 40, 42 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» згідно постанови Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 25 квітня 2011 року не виконувався. Заявник просив суд здійснити поворот виконання судового рішення згідно постанови Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду України від 11 листопада 2013 року. Позивач у судове засідання не з'явився, про дату, час та місце слухання справи повідомлявся належним чином, про причини своєї неявки суд не повідомив. Представник відповідача у судове засідання не з'явився, про дату, час та місце слухання справи повідомлявся належним чином, про причини своєї неявки суд не повідомив. Відповідно до ч. 5 ст. 265 КАС України неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає судовому розгляду. Суд, дослідивши матеріали заяви, перевіривши їх наданими доказами, вважає, що у задоволенні заяви необхідно відмовити за наступних підстав. Судом встановлено, що постановою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 25 квітня 2011 року визнано протиправними дії Управління Пенсійного фонду України у Ленінському районі м. Дніпропетровська у вигляді нарахування пенсії [PERSON] із застосуванням показника середньої заробітної плати за 2007 рік; зобов'язано Управління Пенсійного фонду України у Ленінському районі м. Дніпропетровська провести перерахунок пенсії [PERSON] згідно ст. ст. 40, 42 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» із застосуванням показника середньої заробітної плати за 2009 рік та виплатити різницю недоотриманої суми пенсії за період з 01 листопада 2010 року по 25 квітня 2011 року. Постановою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 11 листопада 2013 року постанову Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 25 квітня 2011 року скасовано; у задоволенні позовних вимог [PERSON] відмовлено. Згідно довідки Управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Дніпропетровська [PERSON] перерахунок пенсії відповідно до ст. ст. 40, 42 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» згідно постанови Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 25 квітня 2011 року не виконувався. Відповідно до ч. 1 ст. 265 КАС України питання про поворот виконання судового рішення вирішує суд апеляційної чи касаційної інстанції, якщо, скасувавши судове рішення (визнавши його нечинним або таким, що втратило законну силу), він закриває провадження у справі, залишає позовну заяву без розгляду або відмовляє у задоволенні адміністративного позову чи задовольняє позовні вимоги у меншому розмірі. Згідно ч. 2 ст. 265 КАС України, у випадках, встановлених частиною 1 статті 265 КАС України, суд, ухвалюючи нове судове рішення, повинен зобов'язати позивача повернути відповідачеві безпідставно стягнене з нього за скасованим судовим рішенням або визначити інший спосіб і порядок здійснення повороту виконання. На підставі ч. 3 ст. 265 КАС України, якщо питання про поворот виконання судового рішення не було вирішене судом апеляційної чи касаційної інстанції, заява відповідача про поворот виконання розглядається адміністративним судом, у якому знаходиться справа. Заяву про поворот виконання може бути подано протягом одного року з дня виникнення підстав для повороту виконання. Особливістю вирішення питання повороту виконання рішення є те, що вказане питання розглядається на стадії виконання судового рішення. Отже, порядок вирішення питання про поворот виконання судового рішення як спосіб захисту прав та інтересів відповідача, що полягає у поверненні позивачем одержаних грошових коштів за рішенням суду, яке скасовано, чітко регламентований ст. 265 КАС України, а тому відповідачем передусім обрано невірний спосіб захисту свого права. Згідно ст. 266 КАС України поворот виконання постанови про відшкодування шкоди, завданої суб'єктом владних повноважень каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю фізичної особи, постанови про присудження виплати пенсій чи інших періодичних платежів з Державного бюджету України або позабюджетних державних фондів, а також постанови про присудження виплати заробітної плати чи іншого грошового утримання у відносинах публічної служби допускається, якщо скасована постанова була обґрунтована на повідомлених позивачем неправдивих відомостях або поданих ним підроблених документах. Судом встановлено, що підставою для скасування Дніпропетровським апеляційним адміністративним судом постанови Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 25 квітня 2011 року стало порушення норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи по суті. З урахуванням вищевикладеного, виходячи із системного аналізу ст. 266 КАС України, не допускається поворот виконання судових рішень за вимогами про присудження виплати пенсії чи інших періодичних платежів з Державного бюджету України або позабюджетних державних фондів, якщо скасована постанова не ґрунтувалась на завідомо неправдивих відомостях чи підроблених документах. Отже, особа, яка добросовісно одержувала за скасованою чи зміненою постановою певні виплати не повинна повертати ці кошти чи надміру одержані кошти. Таким чином, оцінюючи здобуті по справі докази, суд приходить до висновку, що заявлені вимоги відповідача щодо повороту виконання постанови Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 25 квітня 2011 року є безпідставними і такими, що не підлягають задоволенню, оскільки [PERSON] перерахунок пенсії відповідно до ст. ст. 40, 42 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» згідно постанови Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 25 квітня 2011 року не виконувався. На підставі викладеного та

Результат розгляду: denied