Рішення адміністративного суду від 2014-03-12 00:00:00+02

30 грудня 2013 року Публічне акціонерне товариство "Укртрансгаз" в особі Диканського лінійного виробничого управління магістральних газопроводів філії "Управління магістральних газопроводів "Київтрансгаз" /надалі - позивач/ звернулося до Полтавського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Державної екологічної інспекції у Полтавській області /надалі - відповідач/ про визнання протиправними та скасування пунктів 2, 3, 8, 9, 11, 13, 14, 15, 16, 17, 18, 19, 20 припису № 05-21-217 від 17.12.2013 року. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що за результатами проведеної відповідачем перевірки дотримання вимог природоохоронного законодавства в галузі охорони атмосферного повітря, водних і земельних ресурсів щодо поводження з відходами та небезпечними хімічними речовинами Диканського лінійного виробничого управління магістральних газопроводів філії "Управління магістральних газопроводів "Київтрансгаз" ПАТ "Укртрансгаз" складено акт № 676/01-01-14, на підставі якого винесено припис № 05-21-217 від 17.12.2013 року. Вважає припис № 05-21-217 від 17.12.2013 року в частині пунктів 2, 3, 8, 9, 11, 13, 14, 15, 16, 17, 18, 19, 20 протиправним та таким, що підлягає скасуванню, оскільки Диканське лінійне виробниче управління магістральних газопроводів філії "УМГ "Київгрансгаз" ПАТ "Укратрансгаз" не має статуту юридичної особи, не є суб'єктом господарювання та не має можливості виконати низку вимог припису. Зазначає, що відповідач під час перевірки не просив в установленому законом порядку надати інформацію, зазначену у приписі, та Диканське лінійне виробниче управління магістральних газопроводів "УМГ "Київгрансгаз" ПАТ "Укратрансгаз" не є суб'єктом інформаційних відносин у розумінні Закону України "Про інформацію", оскільки не є юридичною особою та взагалі не має вказаної інформації. Вимоги припису про необхідність обладнання локальної мережі спостережних свердловин для контролю за якісним станом підземних вод вважає необгрунтованими, оскільки згідно проектної документації на вказані об'єкти, які були введені в експлуатацію 1973-1994 роках, будівництво спостережних свердловин на даних об'єктах не передбачалось. Крім того, вимоги пунктів 13,14,15,16 припису вважає протиправними у зв'язку з тим, що олія та харчові жири після миття посуду відводяться до стічних (зворотних) вод, які відводяться на очисні споруди: Диканського проммайданчика - на очисні споруди Диканського ККР, а Зіньківського, Решетилівського та Солохівського проммайданчиків - на очисні споруди "Джерело", які розроблені ПП "Екологія" та пройшли екологічну експертизу. За результатами проведених аналізів стічних вод по всіх проммайданчиках Диканського ЛВУМГ складено протоколи, у яких зазначено, що в стічних водах гранично допустимі концентрації не перевищені. 20 січня 2014 року до суду надійшли письмові заперечення, в яких відповідач на підтвердження правомірності оскаржуваного рішення посилається на висновки перевірки дотримання вимог природоохоронного законодавства в галузі охорони атмосферного повітря, водних і земельних ресурсів щодо поводження з відходами та небезпечними хімічними речовинами, за результатами якої складено акт № 676/01-01-14. Зазначає, що позивачем під час перевірки не було надано інформації про години роботи обладнання, що здійснювало викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами. Пояснює, що у ході перевірки виявлено дві підземні ємності для зберігання метанолу, розташовані на Зіньківському проммайданчику. Також позивачем надано довідку, відповідно до якої на 27 газорозподільних станціях в наявності ємності наземного та ємність підземного типу. На час проведення перевірки на території Диканського проммайданчика встановлено розташовані будівлі маслогосподарства КЦ та склад конденсату, що складається з 3 ємностей та навісу з металоконструкцій, в яких на момент проведення перевірки здійснюється діяльність, що підтверджується довідкою від 20.11.2013 № 3. Під час перевірки позивачем не надано інформацію про дефектоскопію зазначених ємностей. Вказує, що у позивача наявні їдальні, у процесі роботи яких утворюються харчові жири, які не враховані в дозволах на розміщення та лімітах на утворення та розміщення відходів на 2011, 2012, 2013 роки, первинний поточний облік олій та харчових жирів зіпсованих або використаних, що утворюються, розміщуються, зберігаються та видаляються на об'єктах позивача за встановленою формою не ведеться. Зазначає, що під час перевірки позивачем не надано умови Мінекобезпеки від 09.04.1997 № 11-5/472/3, виконання яких передбачене пунктом 1 особливих умов спеціального дозволу на користування надрами на будівництво та експлуатацію підземних споруд, не пов'язаних з видобуванням корисних копалин, в тому числі споруд підземного зберігання нафти, газу та інших речовин та матеріалів з метою зберігання газу із щорічним циклом закачування та відбирання від 26.04.1999 № 1853. Умовами Мінекобезпеки від 09.04.1997 № 11-5/472/3 передбачена максимальна кількість та умови закачування та відбирання газу, однак, під час перевірки вказані умови позивачем не надані та не надана інформація щодо кількості закачаного та відібраного в процесі підземного зберігання газу у Солохівському підземному сховищі газу за періоди 2011, 2012, 2013 роки. При обстеженні у ході перевірки виявлено відсутність у позивача очисних споруд необхідної потужності, що запобігають забрудненню і засміченню вод або їх шкідливій дії, у зв'язку з чим винесено пункт 19 припису. Пояснює, що під час здійснення перевірки позивачем не надано інформації щодо кількості виробленої продукції (наданих послуг), у зв'язку з чим винесено пункт 20 припису. У судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги та просив суд їх задовольнити в повному обсязі. Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечував та просив відмовити у його задоволенні. Суд, заслухавши пояснення представників сторін, вивчивши та дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що у термін з 20.11.2013 по 10.12.2013 посадовими особами Державної екологічної інспекції у Полтавській області проведено планову перевірку Диканського лінійного виробничого управління магістральних газопроводів філії "УМГ "Київтрансгаз" ПАТ "Укртрансгаз" на відповідність дотримання вимог природоохоронного законодавства в галузі охорони атмосферного повітря, водних ресурсів щодо поводження з відходами та небезпечними хімічними речовинами, за результатами якої складено акт № 676/01-01-14 /том 1 а.с. 19-27/. Вказаний акт підписано начальником Диканського ЛВУМГ Філії УМГ "Київтрансгаз" із зауваженнями, що направлені відповідачу листом № 2908/06-01 від 18.12.2013 /том 1 а.с. 29-39/. Однак, 17.12.2013 року Державною екологічною інспекцією у Полтавській області Диканському лінійному виробничому управлінню магістральних газопроводів філії УМГ "Київтрансгаз" ПАТ "Укртрансгаз" винесено припис № 05-21-217, який направлено до Диканського ЛВУМГ листом від 17.12.2013 № 4788/0114/05-17 /а.с. 11-14/. Позивач не погодився з пунктами 2, 3, 8, 9, 11, 13, 14, 15, 16, 17, 18, 19, 20 припису № 05-21-217 від 17.12.2013 року, у зв'язку з чим звернувся до суду з даним позовом. Відповідно до частини 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку. Оцінюючи обґрунтованість позовних вимог та заперечень, суд виходить з наступного. Правові та організаційні засади, основні принципи і порядок здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, повноваження органів державного нагляду (контролю), їх посадових осіб і права, обов'язки та відповідальність суб'єктів господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю) визначено Законом України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності". Частиною 1 статті 4 Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" встановлено, що державний нагляд (контроль) здійснюється за місцем провадження господарської діяльності суб'єкта господарювання або його відокремлених підрозділів, або у приміщенні органу державного нагляду (контролю) у випадках, передбачених законом. Відповідно до частини 4 статті 5 цього Закону органи державного нагляду (контролю) здійснюють планові заходи з державного нагляду (контролю) за умови письмового повідомлення суб'єкта господарювання про проведення планового заходу не пізніш як за десять днів до дня здійснення цього заходу. Повідомлення повинно містити: дату початку та дату закінчення здійснення планового заходу; найменування юридичної особи або прізвище, ім'я та по батькові фізичної особи - підприємця, щодо діяльності яких здійснюється захід; найменування органу державного нагляду (контролю). Повідомлення надсилається рекомендованим листом чи телефонограмою за рахунок коштів органу державного нагляду (контролю) або вручається особисто керівнику чи уповноваженій особі суб'єкта господарювання під розписку. Згідно з частинами 1, 2 статті 7 Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" для здійснення планового або позапланового заходу орган державного нагляду (контролю) видає наказ, який має містити найменування суб'єкта господарювання, щодо якого буде здійснюватися захід, та предмет перевірки. На підставі наказу оформляється посвідчення (направлення) на проведення заходу, яке підписується керівником або заступником керівника органу державного нагляду (контролю) (із зазначенням прізвища, ім'я та по батькові) і засвідчується печаткою. Частиною 6 статті 7 Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" передбачено, що за результатами здійснення планового або позапланового заходу посадова особа органу державного нагляду (контролю), у разі виявлення порушень вимог законодавства, складає акт, який повинен містити такі відомості: дату складення акта; тип заходу (плановий або позаплановий); вид заходу (перевірка, ревізія, обстеження, огляд тощо); предмет державного нагляду (контролю); найменування органу державного нагляду (контролю), а також посаду, прізвище, ім'я та по батькові посадової особи, яка здійснила захід; найменування юридичної особи або прізвище, ім'я та по батькові фізичної особи - підприємця, щодо діяльності яких здійснювався захід. Матеріалами справи підтверджено, що Державною екологічною інспекцією у Полтавській області видано наказ № 649/01-03 від 15.11.2013 "Про проведення планового заходу (перевірки) Диканського лінійного виробничого управління магістральних газопроводів філії УМГ "Київтрансгаз" ПАТ "Укртрансгаз" /том 1 а.с. 107/. Повідомлення про проведення планової перевірки дотримання вимог природоохоронного законодавства направлено виключно керівнику Диканського лінійного виробничого управління магістральних газопроводів філії УМГ "Київтрансгаз" ПАТ "Укртрансгаз" /том 1 а.с. 109/. За результатами проведеної планової перевірки Диканського лінійного виробничого управління магістральних газопроводів філії "Київтрансгаз" ПАТ "Укртрансгаз" на відповідність дотримання вимог природоохоронного законодавства в галузі охорони атмосферного повітря, водних ресурсів щодо поводження з відходами та небезпечними хімічними речовинами було складено акт № 676/01-01-14 /том 1 а.с. 19-27/, на підставі якого керівнику Диканського лінійного виробничого управління магістральних газопроводів філії УМГ "Київтрансгаз" ПАТ "Укртрансгаз" винесено припис від 17.12.2013 № 05-21-217 /том 1 а.с. 11-14/. Згідно з частиною 8 статті 7 Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" припис - це обов'язкова для виконання у визначені строки письмова вимога посадової особи органу державного нагляду (контролю) суб'єкту господарювання щодо усунення порушень вимог законодавства. Припис не передбачає застосування санкцій щодо суб'єкта господарювання. Припис видається та підписується посадовою особою органу державного нагляду (контролю), яка здійснювала перевірку. Частиною 1 статті 55 Господарського кодексу України встановлено, що суб'єктами господарювання визнаються учасники господарських відносин, які здійснюють господарську діяльність, реалізуючи господарську компетенцію (сукупність господарських прав та обов'язків), мають відокремлене майно і несуть відповідальність за своїми зобов'язаннями в межах цього майна, крім випадків, передбачених законодавством. Частиною 2 статті 55 Господарського кодексу України визначено, що суб'єктами господарювання є: 1) господарські організації - юридичні особи, створені відповідно до Цивільного кодексу України, державні, комунальні та інші підприємства, створені відповідно до цього Кодексу, а також інші юридичні особи, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані в установленому законом порядку; 2) громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані відповідно до закону як підприємці. Відповідно до частини 5 статті 55 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання - господарські організації, які діють на основі права власності, права господарського відання чи оперативного управління, мають статус юридичної особи, що визначається цивільним законодавством та цим Кодексом. Частиною 4 статті 64 Господарського кодексу України визначено, що підприємство має право створювати філії, представництва, відділення та інші відокремлені підрозділи, погоджуючи питання про розміщення таких підрозділів підприємства з відповідними органами місцевого самоврядування в установленому законодавством порядку. Такі відокремлені підрозділи не мають статусу юридичної особи і діють на основі положення про них, затвердженого підприємством. Згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців Філія "Управління магістральних газопроводів "Київтрансгаз" ПАТ "Укртрансгаз" є відокремленим підрозділом ПАТ "Укртрансгаз" /том 1 а.с. 41-43/. Пунктами 1.1, 1.2 Положення про філію "Управління магістральних газопроводів "Київтрансгаз" ПАТ "Укртрансгаз" визначено, що Управління магістральних газопроводів "Київтрансгаз" є філією (відокремленим підрозділом) ПАТ "Укртрансгаз". Управління не є юридичною особою та здійснює частину функцій Товариства, що відповідає статутним цілям та завданням Товариства, відповідно до чинного законодавства та цього Положення /том 1 а.с. 48-52/. Згідно довідки з Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України серії АБ № 640245 Філія "Управління магістральних газопроводів "Київтрансгаз" ПАТ "Укртрансгаз" створена без права юридичної особи /том 1 а.с. 18/. Відповідно до пункту 1.1 Положення про Диканське лінійне виробниче управління магістральних газопроводів філії "Управління магістральних газопроводів "Київтрансгаз" Публічного акціонерного товариства "Укртрансгаз" /далі по тексту - Положення/ Диканське лінійне виробниче управління магістральних газопроводів (далі - Диканське ЛВУМГ) є структурним підрозділом філії Управління магістральних газопроводів "Київтрансгаз" Публічного акціонерного товариства "Укртрансгаз" /том 2 зворот а.с. 184/. Пунктом 1.2 вказаного Положення визначено, що Диканське ЛВУМГ не є відокремленим структурним підрозділом та здійснює частину функцій Філії, що відповідає статутним цілям та завданням Товариства, на основі та відповідно до чинного законодавства України, Положення про Філію та цього Положення. Отже, Диканське ЛВУМГ не є юридичною особою, а отже не є суб'єктом господарювання у розумінні статті 55 Господарського кодексу України та Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності". Таким чином, відповідачем у порушення приписів Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" призначено та проведено перевірку, за результатами якої складено акт № 676/01-01-14, не щодо суб'єкта господарювання ПАТ "Укртрансгаз", а структурного підрозділу його філії. При цьому оскаржувані позивачем пункти 2, 3, 8, 9, 11, 13, 14, 15, 16, 17, 18, 19, 20 припису Державної екологічної інспекції у Полтавській області від 17 грудня 2013 року № 05-21-217 пред'явлені до Диканського лінійного виробничого управління магістральних газопроводів філії УМГ "Київтрансгаз" ПАТ "Укртрансгаз" у порушення статті 7 Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності". Крім того, щодо пунктів 2, 14, 18, 20 припису від 17.12.2013 № 05-21-21, суд вважає за необхідне зазначити наступне. Пунктом 2 припису від 17.12.2013 № 05-21-217 Диканське ЛВУМГ зобов'язано представити до Держінспекції інформацію щодо часу роботи обладнання (годин), що здійснювало викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря за відсутності дозволу на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами на момент проведення перевірки Диканським лінійним виробничим управлінням магістральних газопроводів філії УМГ "Київтрансгаз" ПАТ "Укртрансгаз" не представлену за певні періоди згідно наведеного у приписі переліку. Пунктом 14 припису Диканське ЛВУМГ зобов'язано предоставити до Держекоінспекції інформацію щодо кількості олій та харчових жирів зіпсованих, які утворилися в процесі діяльності їдалень Диканського лінійного виробничого управління магістральних газопроводів філії УМГ "Київтрансгаз" ПАТ "Укртрансгаз". Пунктом 18 припису від 17.12.2013 № 05-21-217 Диканське ЛВУМГ зобов'язано представити до Держекоінспекції інформацію стосовно кількості закачаного та відібраного в процесі підземного зберігання газу у Солохівському підземному сховищі газу за періоди 2011, 2012, 2013 року. Пунктом 20 припису від 17.12.2013 № 05-21-217 Диканське ЛВУМГ зобов'язано представити до Держекоінспекції інформацію щодо кількості виробленої продукції (наданих послуг) Диканським лінійним виробничим управлінням магістральних газопроводів філії УМГ "Київтрансгаз" ПАТ "Укртрансгаз" протягом 2011, 2012, 2013 років. Відповідно до статті 11 Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" суб'єкт господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю) зобов'язаний: допускати посадових осіб органу державного нагляду (контролю) до здійснення заходів державного нагляду (контролю) за умови дотримання порядку здійснення державного нагляду (контролю), передбаченого цим Законом; виконувати вимоги органу державного нагляду (контролю) щодо усунення виявлених порушень вимог законодавства; надавати документи, зразки продукції, пояснення, довідки, відомості, матеріали з питань, що виникають під час державного нагляду (контролю), відповідно до закону; одержувати примірник припису або акта органу державного нагляду (контролю) за результатами проведеного планового чи позапланового заходу. Отже, під час здійснення державного нагляду (контролю) обов'язок надавати документи покладений саме на суб'єкт господарювання. Однак, відповідач не призначав перевірку ПАТ "Укртрансгаз" та не повідомляв ПАТ "Укртрансгаз" про проведення планової перевірки або про необхідність надання відповідних документів. У даному випадку плановий захід призначено відповідачем на Диканському лінійному виробничому управлінні магістральних газопроводів філії УМГ "Київтрансгаз" ПАТ "Укртрансгаз", який не є суб'єктом господарювання. При цьому відповідачем не надано суду жодних доказів звернення до Диканського ЛВУМГ з вимогою надати зазначену у приписі інформацію. Статтею 4 Закону України "Про інформацію" визначено, що суб'єктами інформаційних відносин є: фізичні особи; юридичні особи; об'єднання громадян; суб'єкти владних повноважень. Об'єктом інформаційних відносин є інформація. Отже, Диканське лінійне виробниче управління магістральних газопроводів філії УМГ "Київтрансгаз" ПАТ "Укртрансгаз" не є суб'єктом інформаційних відносин. Відповідно до довідки Диканського лінійного виробничого управління магістральних газопроводів філії УМГ "Київтрансгаз" ПАТ "Укртрансгаз" від 12.03.2014 № 571/06-01 на об'єктах Диканського ЛВУМГ первинний поточний облік олії та харчових жирів зіпсованих, або не використаних не ведеться /том 2 а.с. 190/. Згідно з довідкою Диканського лінійного виробничого управління магістральних газопроводів філії УМГ "Київтрансгаз" ПАТ "Укртрансгаз" від 11.03.2014 № 567/06-01 в незавершеному балансі Диканського ЛВУМГ кількість закачаного газу в підземне сховище газу Солохівського проммайданчика Диканського ЛВУМГ не обліковується /том 2 а.с. 191/. Таким чином, вимоги вказаних вище пунктів припису звернуті відповідачем не до належної особи. Пунктом 17 припису Диканське ЛВУМГ зобов'язано предоставити до Дерінспекції умови Мінекобезпеки від 09.04.1997 № 11-5/472/3, виконання яких передбачене пунктом 1 особливих умов спеціального дозволу на користування надрами на будівництво та експлуатацію підземних споруд, не пов'язаних з видобування корисних копалин, в тому числі споруд для підземного зберігання нафти, газу та інших речовин та матеріалів з метою зберігання газу із щорічним циклом закачування та відбирання від 26.04.1999 № 1853. Пунктом 10 Порядку надання спеціальних дозволів на користування надрами, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30.05.2011 № 615, передбачено, що орган з питань надання дозволу з метою раціонального та ефективного використання надр під час надання дозволу встановлює з урахуванням умов, перелічених у погодженнях органів, що зазначені у пункті 9 цього Порядку, особливі умови користування надрами щодо: правил і стандартів користування конкретними ділянками надр; якості продукції або робіт; технології видобування та переробки корисних копалин; порядку видобування корисних копалин, зокрема з метою запобігання негативним екологічним наслідкам і забезпечення безпеки забудованих територій; видів, обсягів і строків виконання робіт на ділянці надр; припинення діяльності, пов'язаної з використанням ділянки надр. Невід'ємною частиною дозволу є угода про умови користування надрами, що укладається між органом з питань надання дозволу і надрокористувачем, і містить програму робіт, яка оформляється як додаток. Відповідно до пункту 12 Порядку дозвіл надається надрокористувачеві, а робочий примірник дозволу разом з відповідними документами зберігається в органі з питань надання дозволу. При цьому, згідно частини 1 статті 13 Кодексу України про надра користувачами надр можуть бути підприємства, установи, організації, громадяни України, а також іноземці та особи без громадянства, іноземні юридичні особи. Відповідно до частини 4 статті 62 Господарського кодексу України підприємство є юридичною особою, має відокремлене майно, самостійний баланс, рахунки в установах банків, печатку із своїм найменуванням та ідентифікаційним кодом. Однак, Диканське ЛВУМГ, до якого спрямована вимога, не має статусу юридичної особи, а являється структурним підрозділом філії Управління магістральних газопроводів "Київтрансгаз" ПАТ "Укртрансгаз", не є відокремленим структурним підрозділом та здійснює частину функцій філії, яка у свою чергу не є юридичною особою. Як вбачається із спеціального дозволу на користування надрами № 1853 від 26.04.1999, копія якого наявна у матеріалах справи /том 1 а.с. 106/, даний дозвіл, додатком до якого є умови Мінекобезпеки від 09.04.1997 № 11-5/472/3, видано Публічному акціонерному товариству "Укртрансгаз", а не Диканському ЛВУМГ. Таким чином, вказана вимога припису звернена до неналежної особи. Пунктом 19 припису Диканське ЛВУМГ зобов'язано забезпечити очисними спорудами необхідної потужності, що запобігають забрудненню і засміченню вод або їх шкідливій дії, а саме попереднє очищення зворотних вод, що містять харчові жири та скидаються до каналізаційного колектора. Як вбачається з акта перевірки на території Солохівського проммайданчика наявні очисні споруди. На території Зіньківского та Решетилівського району в наявності біологічні очисні споруди /том 1 а.с. 20/. Копії витягів з робочих проектів наявні у матеріалах справи /том 1 а.с. 112-153/. Крім того, між ПАТ "Укртрансгаз" та Диканським комбінатом комунальних підприємств було укладено договір про приймання стічних вод до комунальної каналізації від 25.03.2013 /том 2 а.с. 165-167/, за умовами якого Диканський ККП бере на себе зобов'язання приймати стічні води за адресами згідно наведеного у договорі переліку. Відповідно до пункту 2.1 Правил приймання стічних вод підприємств у комунальні та відомчі системи каналізації населених пунктів України, затверджених наказом Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України від 19 лютого 2002 р. N 37, Водоканали мають право вимагати від Підприємств будівництва локальних очисних споруд при систематичному скиді понаднормативних забруднень, установлення на випусках стічних вод у контрольних колодязях (камерах) пристроїв для регулювання режиму скиду і визначення кількості та якості стічних вод згідно з місцевими Правилами приймання. Таким чином, водоканали мають право вимагати будівництва локальних очисних споруд виключно від підприємств та лише у разі систематичного скиду понаднормативних забруднень. Однак, Диканське ЛВУМГ не є юридичною особою, договір про приймання стічних вод до комунальної каналізації укладено між ПАТ "Укртрансгаз" та Диканським комбінатом комунальних підприємств. Відповідачем не надано суду жодних доказів того, що до Диканського ККП систематично скидаються понаднормативні забруднення. Натомість, за результатами вимірювань показників складу та властивостей стічних вод Диканського проммайданчика складено протоколи, відповідно до яких в стічних водах гранично допустимі концентрації не перевищені /том 2 а.с. 8-9, 24-25, 36-37/. Слід також зазначити, що умовами укладеного договору про приймання стічних вод до комунальної каналізації від 25.03.2013 не передбачено вимог до ПАТ "Укртрансгаз" щодо будівництва локальних очисних споруд або обов'язку підприємства надавати працівникам водоканалу інформацію щодо локальних очисних споруд. Пунктом 3 припису Диканське ЛВУМГ зобов'язано здійснити заходи щодо попередження забруднення підземних вод на об'єктах підвищеної небезпеки (дві підземні ємності для зберігання метанолу, розташованих на Зіньківському проммайданчику) Диканського ЛВУМГ філії УМГ "Київтрансгаз" ПАТ "Укртрансгаз", а саме: обладнати локальні мережі спостережувальних свердловин для контролю за якісним станом підземних вод. Пунктом 8 припису Диканське ЛВУМГ зобов'язано здійснити заходи щодо попередження забруднення підземних вод на 27 газорозподільних станціях Диканського ЛВУМГ філії УМГ "Київтрансгаз" ПАТ "Укртрансгаз", на яких у відповідності до довідки від 20.11.2013 № 17 у 27 наземних та 27 підземних ємностях зберігається та використовується суміш природних одорантів типу СПМ-1, а саме: обладнати локальні мережі спостережувальних свердловин для контролю за якісним станом підземних вод. Пунктом 9 припису Диканське ЛВУМГ зобов'язано здійснити заходи щодо попередження забруднення підземних вод на об'єктах: будівлі маслогосподарства КЦ з ємностями та складу конденсату, що складається з 3 ємностей об'ємом 50 куб м та навісу з металоконструкцій, в яких на момент проведення перевірки здійснюється діяльність, що підтверджується довідкою від 20.11.2013 № 3 Диканського лінійного виробничого управління магістральних газопроводів філії УМГ "Київтрансгаз" ПАТ "Укртрансгаз" на території Диканського проммайданчика за адресою с. Диканька, вул. Куйбишева, 65, а саме: обладнати локальні мережі спостережувальних свердловин для контролю за якісним станом підземних вод. Пунктом 11 припису Диканське ЛВУМГ зобов'язано здійснити заходи щодо попередження забруднення підземних вод, ємностей будівлі масло господарства КЦ, в яких на момент проведення перевірки здійснюється діяльність, що підтверджується довідкою від 20.11.2013 № 3 Диканського лінійного виробничого управління магістральних газопроводів філії УМГ "Київтрансгаз" ПАТ "Укртрансгаз" на території Солохівського проммайданчика за адресою: вул. Молодіжна, 99, с. В. Балка Диканського району, а саме: обладнати локальні мережі спостережувальних свердловин для контролю за якісним станом підземних вод. Відповідно до частини 1 статті 52 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища" підприємства, установи, організації та громадяни зобов'язані додержуватись правил транспортування, зберігання і застосування засобів захисту рослин, стимуляторів їх росту, мінеральних добрив, нафти і нафтопродуктів, токсичних хімічних речовин та інших препаратів, з тим щоб не допустити забруднення ними або їх складовими навколишнього природного середовища і продуктів харчування. Частиною 1 статті 105 Водного кодексу України встановлено, що підприємства, установи і організації, діяльність яких може негативно впливати на стан підземних вод, особливо ті, які експлуатують накопичувачі промислових, побутових і сільськогосподарських стоків чи відходів, повинні здійснювати заходи щодо попередження забруднення підземних вод, а також обладнувати локальні мережі спостережувальних свердловин для контролю за якісним станом цих вод. Відповідно до частини 4 статті 62 Господарського кодексу України підприємство є юридичною особою, має відокремлене майно, самостійний баланс, рахунки в установах банків, печатку із своїм найменуванням та ідентифікаційним кодом. Однак Диканське ЛВУМГ, до якого спрямовані вимоги відповідача обладнати локальні мережі спострежувальних свердловин для контролю за якісним станом підземних вод, не має статусу юридичної особи, а являється структурним підрозділом філії Управління магістральних газопроводів "Київтрансгаз" ПАТ "Укртрансгаз", не є відокремленим структурним підрозділом та здійснює частину функцій Філії, яка у свою чергу також не є юридичною особою. Отже, вказані вимоги припису звернені відповідачем до неналежної особи - Диканського ЛВУМГ. Пунктом 13 припису від Диканське ЛВУМГ вимагається отримати дозвіл на розміщення та ліміти на утворення та розміщення відходів - олії та жири харчові зіпсовані. Пунктом 15 припису Диканське ЛВУМГ зобов'язано розпочати ведення первинного поточного обліку олій та харчових жирів зіпсованих або використаних, які утворилися в процесі діяльності їдалень Диканського лінійного виробничого управління магістральних газопроводів філії УМГ "Київтрансгаз" ПАТ "Укртрансгаз". Пунктом 16 припису Диканське ЛВУМГ зобов'язано забезпечити повне збирання, належне зберігання та недопущення знищення і псування відходів, для утилізації яких в Україні існує відповідна технологія, що відповідає вимогам екологічної безпеки, а саме: олій та харчових жирів зіпсованих або використаних. Згідно статті 55 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища" суб'єкти права власності на відходи повинні вживати ефективних заходів для зменшення обсягів утворення відходів, а також для їх утилізації, знешкодження або розміщення. Розміщення відходів дозволяється лише за наявності спеціального дозволу на визначених місцевими радами територіях у межах установлених лімітів з додержанням санітарних і екологічних норм способом, що забезпечує можливість їх подальшого використання як вторинної сировини і безпеку для навколишнього природного середовища та здоров'я людей. Відповідно до пунктів 12-15 Порядку розроблення, затвердження і перегляду лімітів на утворення та розміщення відходів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.08.1998 № 1218, власники відходів, які здійснюють лише їх розміщення, до 1 квітня, а власники відходів, які утворюють та розміщують їх на своїй території, до 1 червня поточного року подають Мінприроди та відповідним дозвільним центрам заяви про одержання дозволу на розміщення відходів у наступному році. До заяви додаються: проект ліміту на утворення та розміщення відходів; відомості про склад і властивості відходів, що утворюються, а також ступінь їх небезпечності для навколишнього природного середовища та здоров'я людини; довідка про нормативно допустимі обсяги утворення відходів; довідка про питомі показники утворення відходів; копії чинних договорів (контрактів) про передачу відходів іншим власникам, а для державних та комунальних підприємств, в яких не затверджено фінансових планів, гарантійний лист щодо обов'язку укладення договорів (контрактів) про передачу відходів іншим власникам; довідка про обсяги токсичних відходів та обсяги утворення, використання і поставку відходів як вторинної сировини і відходів виробництва за поточний рік; висновки санітарно-епідеміологічної експертизи щодо об'єктів поводження з відходами. Мінприроди, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, обласні, Київська та Севастопольська міські держадміністрації розглядають заяви і до 1 липня видають дозволи на розміщення відходів (додаток 1 цього Порядку) або надсилають власникам відходів повідомлення з викладенням причин відмови у видачі дозволів, встановлюючи термін повторного подання необхідних документів. На підставі одержаних дозволів власники відходів готують скориговані проекти лімітів на утворення та розміщення відходів (додаток 2) і до 1 вересня поточного року подають їх на: погодження Мінприроди (для утворення та розміщення небезпечних відходів); затвердження Раді міністрів Автономної Республіки Крим, обласним, Київській та Севастопольській міським держадміністраціям (для утворення та розміщення інших відходів). Погоджені проекти лімітів на утворення та розміщення небезпечних відходів Мінприроди передає на затвердження Раді міністрів Автономної Республіки Крим, обласним, Київській та Севастопольській міським держадміністраціям. Дозвіл набирає чинності після затвердження лімітів на утворення та розміщення відходів. Він може бути скоригований за клопотанням власника відходів щодо перегляду ліміту на утворення та розміщення відходів. При цьому, згідно приписів статті 1 Закону України "Про відходи" відходи - це будь-які речовини, матеріали і предмети, що утворилися у процесі виробництва чи споживання, а також товари (продукція), що повністю або частково втратили свої споживчі властивості і не мають подальшого використання за місцем їх утворення чи виявлення і від яких їх власник позбувається, має намір або повинен позбутися шляхом утилізації чи видалення; виробник відходів - фізична або юридична особа, діяльність якої призводить до утворення відходів; власник відходів - фізична або юридична особа, яка відповідно до закону володіє, користується і розпоряджається відходами. Диканське лінійне виробниче управління магістральних газопроводів філії УМГ "Київтрансгаз" ПАТ "Укртрансгаз", до якого спрямовані вимоги припису, не має статусу юридичної особи, а відтак, не є власником відходів у розумінні статті 1 Закону України "Про відходи", а отже позбавлене можливості отримати дозвіл на розміщення та ліміт на утворення відходів - олії та жирів харчових зіпсованих або використаних. Відповідно до пункту 3 наказу Міністерства охорони навколишнього природного середовища України від 07.07.2008 № 342 "Про затвердження типової форми первинної облікової документації N 1-ВТ "Облік відходів та пакувальних матеріалів і тари" та Інструкції щодо її заповнення" первинний облік за типовою формою та Інструкцією, затвердженими цим наказом, здійснюється юридичними особами всіх форм власності, видів економічної діяльності та організаційно-правових форм господарювання, фізичними особами - підприємцями, у діяльності яких утворюються відходи та використовуються пакувальні матеріали й тара. Отже, вимога щодо ведення первинного обліку відходів може мати місце виключно до юридичних осіб або фізичних осіб-підприємців. Однак, у даному випадку вимога припису щодо ведення первинного поточного обліку олій та харчових жирів зіпсованих або використаних звернена не до юридичної особи, а до Диканського ЛВУМГ, яке не є юридичною особою та не є власником відходів у розумінні статті 1 Закону України "Про відходи". Відповідно до статті 1 Закону України "Про відходи" утилізація відходів - використання відходів як вторинних матеріальних чи енергетичних ресурсів; видалення відходів - здійснення операцій з відходами, що не призводять до їх утилізації. Згідно з пунктом "д" частини 1 статті 17 Закону України "Про відходи" суб'єкти господарської діяльності у сфері поводження з відходами зобов'язані забезпечувати повне збирання, належне зберігання та недопущення знищення і псування відходів, для утилізації яких в Україні існує відповідна технологія, що відповідає вимогам екологічної безпеки. Відповідачем жодним чином не обґрунтовано та не надано суду доказів щодо існування в Україні відповідної технології для утилізації олій та харчових жирів зіпсованих або використаних. Крім того, Диканське ЛВУМГ, до якого звернена вимога припису, не є суб'єктом господарської діяльності у сфері поводження з відходами. Слід також зазначити, що відповідач обґрунтовує зазначені вище вимоги припису виключно наявністю на території проммайданчиків Диканського ЛВУМГ їдалень, у результаті діяльності яких утворюються відходи у вигляді олій та харчових жирів зіпсованих або використаних. Із пояснень представника позивача встановлено, що олія і харчові жири зіпсовані або використані, які утворюються при митті посуду в їдальнях, відводяться на очисні споруди: Диканського проммайданчика - на очисні споруди Диканського ККП, а Солохівського, Зіньківського та Решетилівського проммайданчиків - на очисні споруди "Джерело". Факт наявності очисних споруд зафіксований у акті перевірки № 676/01-01-14. Копії договорів на приймання стічних вод до комунальної каналізації, укладених з Диканським ККП, наявні у матеріалах справи. За результатами проведених аналізів стічних вод по проммайданчиках Диканського ЛВУМГ складено протоколи. Як вбачається з протоколів вимірювань показників складу та властивостей проб вод, копії яких наявні у матеріалах справи, в стічних водах гранично допустимі концентрації не перевищені /том 2 а.с. 2-51/. З огляду на вищевикладене, враховуючи межі позовних вимог, суд дійшов висновку, що оскаржувані пункти 2,3,8,9,11,13,14,15,16,17,18,19,20 припису від 17.12. 2013 № 05-21-217 пред'явлені не до належної особи, а отже винесені без урахування всіх обставин, необхідних для прийняття рішення, відтак є протиправними та підлягають скасуванню. Таким чином, позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню. Відповідно до частини 1 статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України (або відповідного місцевого бюджету, якщо іншою стороною був орган місцевого самоврядування, його посадова чи службова особа). На підставі викладеного,

Результат розгляду: granted