Рішення адміністративного суду від 2014-02-26 00:00:00+02

До Окружного адміністративного суду м. Києва звернулось Міністерство охорони здоров'я України (далі - Міністерство) з позовом до Державної виконавчої служби України (вх. від 27.01.2014 р.; дата поштового штемпеля від 24.01.2014 р.), в якому, з урахуванням заяви від 06.02.2014 р., просить суд: 1) визнати бездіяльність ДВС України в частині несвоєчасного і в не повному обсязі вчинення виконавчих дій щодо перевірки фактів, викладених у листі МОЗ України від 30.08.2013 № 14.02-04/41, яким повідомлено державного виконавця відділу примусового виконання рішень ДВС України Юхименко О.С. про виконання постанови Окружного адміністративного суду м. Києва від 11.03.2013 р. у справі № 2а-17504/12/2670 та не вчинення дій щодо закінчення виконавчих дій у зв'язку із фактичним виконанням в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом винесення постанови про накладення штрафу від 26.12.2013 р. ВП № 38430854 протиправними; 2) визнати протиправною та скасувати: (1) постанову про поновлення виконавчого провадження від 26.12.2013 ВП № 38430854, (2) постанову про накладення штрафу від 26.12.2013 ВП № 38430854, а також (3) вимогу ВП № 38430854; 3) зобов'язати винести постанову про закінчення виконавчого провадження № 38430854 в порядку п. 8 ч. 1 ст. 49 ЗУ «Про виконавче провадження». В обґрунтування позову позивач зазначає, що державним виконавцем винесено постанову ВП № 38430854 про поновлення виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа № 2а-17504/12/2670, постанову про накладення штрафу від 26.12.2013 р. ВП № 38430854 за невиконання рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 11.03.2013 р. та вимогу ВП № 38430854. Міністерство вважає дії ДВС в особі державного виконавця по винесенню постанов протиправними та незаконними. Позивач, зокрема, зазначає, що згідно із рішенням суду зобов'язано Міністерство розглянути скаргу [PERSON] від 03.10.2012 р. по суті з урахуванням вимог ч. 2 ст. 15 Закону України «Про звернення громадян» у строк, визначений статтею 20 названого Закону, від дня набрання цим рішенням законної сили. Позивач зазначає, що постанову суду виконано. На адресу [PERSON] повторно направлено копію листа за підписом Директора Департаменту реформ та розвитку медичної допомоги від 16.01.2013 р. № 04-06-24-К-3230/362-зв, а також копію положення про департамент, копію наказу МОЗ України від 29.10.2012 р. № 471-к, копію наказу МОЗ України від 30.03.2012 р. № 223. 16.07.2013 року, як зазначає позивач, державному виконавцю направлено заяву про закінчення виконавчого провадження з обґрунтуванням виконання постанови суду. Однак, 16.08.2013 р. до позивача надійшла вимога про виконання постанови суду. Надалі, як зазначає позивач, МОЗ інформувало ДВС про виконання рішення суду. ДВС у свою чергу, як зазначає позивач, зупиняла виконавче провадження та зверталася до суду про роз'яснення виконання рішення суду. У задоволенні цієї заяви, як зазначає позивач, судом відмовлено із зазначенням, що державний виконавець звернувся із завою не про роз'яснення рішення суду, а щодо надання роз'яснення про те, чи вважається це рішення виконаним відповідно до інформації, наданої боржником про його виконання, що до повноважень суду не віднесено. Навівши у позові обставини взаємовідносин з позивачкою, обставини оскарження у судовому порядку його дій у зв'язку із зверненнями [PERSON] та його дій в рамках виконавчого провадження, позивач зазначає, що МОЗ України в межах компетенції здійснило всі необхідні заходи з метою виконання постанови Окружного адміністративного суду м. Києва по справі № 2а-17504/12/2670, а отже фактично виконало в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом про що було повідомлено Державну виконавчу службу України. Враховуючи у сукупності позивач вважає, що наявні підстави для задоволення позову. За клопотання [PERSON], яка є стороною виконавчого провадження, у судовому засіданні 19.02.2014 р. ухвалено (журнал с/з від 19.02.2014 р.) про її залучення в якості третьої особи без самостійних вимог на стороні відповідача. У зв'язку з цим розгляд справи було відкладено на 26.02.2014 р., про що особам, які беруть участь у справі, направлено повістки. 24.02.2014 р. до канцелярії суду надійшло клопотання третьої особи, де третя особа виклала своє бачення обставин виконання рішення суду. До клопотання додано матеріали щодо взаємовідносин з позивачем. Третя особа, зазначає, що рішення суду не виконано, а відтак, вважає, що відповідач вчиняє належні дії щодо виконання судового рішення та вважає оскаржувані рішення (вимогу, постанови) ДВС України законними та обґрунтованими. В судове засідання 26.02.2014 р. третя особа не з'явилася, у той же час виходячи з відомостей, наведених у реєстрі відправлення кореспонденції та даних Укрпошти, повістка вручена 24.02.2014 р. Враховуючи наведене, а також скорочені строки розгляду даної категорії справ, беручи до уваги, що явка третьої особи не визнавалася обов'язковою, ухвалено розглядати справу за відсутності третьої особи. Відповідач проти позову заперечує та по суті зазначає, що відсутні докази фактичного виконання рішення суду, а відтак вчинені ДВС дії та прийняті рішення є законними та обґрунтованими. Відповідач просив у задоволенні позову відмовити. Розглянувши наявні в матеріалах справи документи, заслухавши пояснення представників сторін, з'ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд зазначає про наступне. Згідно з постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 11.03.2013 р. по справі № 2а-17504/12/2670 частково задоволено позов [PERSON] до Міністерства охорони здоров'я України. Зобов'язано Міністерство охорони здоров'я України розглянути скаргу [PERSON] від 03 жовтня 2012 року по суті з урахуванням вимог частини 2 статті 15 Закону України "Про звернення громадян" у строк, визначений статтею 20 названого Закону, від дня набрання цим рішенням законної сили. Постанова суду сторонами не оскаржувалась та набрала законної сили 28.03.2013 р. 08.04.2013 р. видано виконавчий лист. Наведені обставини не заперечуються особами, які беруть участь у справі. Під час розгляду вказаної справи судом встановлено, що 03 жовтня 2012 року [PERSON] звернулась до відповідача зі скаргою про порушення посадовими особами управління охорони здоров'я Голосіївської районної в місті Києві державної адміністрації та Головного управління охорони здоров'я КМДА положень чинного законодавства щодо розгляду її скарг. Зокрема, [PERSON] просила перевірити: - (1.1.) дотримання лікарем [PERSON] нормативів надання медичної допомоги жіночому населенню за спеціальністю "Акушерство і гінекологія" в умовах амбулаторно-поліклінічних лікувальних закладів; - (1.2.) чи повинен був лікар [PERSON] при симптомах [PERSON], знаючи, що вона вживала ліки "Постинор" для уникнення вагітності, виключити позаматкову вагітність; - (1.3.) знання лікарями [PERSON] та [PERSON] наказів Міністерства охорони здоров'я України, що регулюють знання медичної допомоги в сфері гінекології та акушерства; - (1.4.) відповідність [PERSON] та [PERSON] займаним посадам, оскільки вони порушують законодавство; 2. провести перевірку за фактами порушення посадовими особами Головного управління охорони здоров'я КМДА законодавства про звернення громадян стосовно [PERSON] та винести постанову про порушення дисциплінарного провадження з наданням їй копії постанови; 3. встановити винних посадових осіб Головного управління охорони здоров'я КМДА та притягнути їх до відповідальності за порушення законодавства про звернення громадян стосовно [PERSON]; 4. зобов'язати посадових осіб Головного управління охорони здоров'я КМДА надати їй відповідь на скаргу від 10 грудня 2011 року з обґрунтованими відповідями на кожне з порушених питань; 5. перевірити порядок складання наказів у Головному управлінні охорони здоров'я КМДА; 6. повідомити її про час та дату розгляду скарги за телефоном; надати відповідь на скаргу в установлений строк. Листом від 02 листопада 2012 року № 04.02.20-К-1485/5477-зв Міністерство охорони здоров'я України в особі департаменту реформ та розвитку медичної допомоги доручило Головному управлінню охорони здоров'я КМДА за участю [PERSON] комісійно розглянути її звернення, провести клініко-експертну оцінку якості надання їй медичної допомоги та про результати до 12 листопада 2012 року повідомити департамент реформ та розвитку медичної допомоги Міністерства охорони здоров'я України. Копію цього листа 12 листопада 2012 року також направлено на адресу [PERSON], щодо отримання якого вона не заперечує. Судом також встановлено, що листом від 14 грудня 2012 року № 04.02.20-К-3230/6873-зв Міністерство охорони здоров'я України в особі департаменту реформ та розвитку медичної допомоги повідомило позивача про витребування необхідної медичної документації від Головного управління охорони здоров'я КМДА для розгляду її скарги на засіданні спеціально призначеної клініко-експертної комісії. Листом від 16 січня 2013 року № 04-06-24-К-3230/362-36 Міністерство охорони здоров'я України в особі департаменту реформ та розвитку медичної допомоги повідомило [PERSON] про клініко-експертну оцінку якості надання їй медичної допомоги та надало їй матеріали цієї оцінки. Водночас зазначено, що про результати діяльності клініко-експертної комісії, створеної на підставі наказу Міністерства охорони здоров'я України від 09 січня 2013 року № 1-АДМ, скаржницю повідомлено по телефону та запропоновано їй зустрітися з головою згаданої комісії для отримання відповідей на запитання, з чим вона погодилась. Також повідомлено, що Головне управління охорони здоров'я КМДА поінформовано про виявлені недоліки для прийняття необхідних рішень. Задовольняючи згаданий позов у вищезгаданій частині, суд виходив, зокрема, з того, що зі змісту цього листа неможливо однозначно встановити, що відповідь надавалась саме на скаргу [PERSON] від 03 жовтня 2012 року. Дата, якою датовано зазначений лист, як встановлено судом, свідчить про недотримання відповідачем місячного строку розгляду звернень громадян (в окремих випадках 45-денного строку), встановленого статтею 20 Закону. Крім того, як зазначено у судовому рішенні, суду не надано належних та допустимих доказів (наприклад, реєстр поштових відправлень) направлення відповідачем на адресу позивача вищевказаного листа від 16 січня 2013 року № 04-06-24-К-3230/362-36. За таких обставин суд погодився з доводами позивачки про неналежний розгляд її скарги від 03 жовтня 2012 року. При цьому суд прийшов до висновку, що лист Міністерства охорони здоров'я України від 16 січня 2013 року № 04-06-24-К-3230/362-36, підписаний неуповноваженою особою, що суперечить частині 2 статті 15 Закону. У той же час, як вбачається з матеріалів справи, постановою державного виконавця від 12.06.2013 р. № 38430854 відкрито виконавче провадження, якою боржнику запропоновано самостійно виконати рішення суду протягом семи днів з моменту винесення (отримання) постанови. Як вбачається з наданої третьою особою копії листа Міністерства від 09.07.2013 р. № 14.02-05/19946 (за підписом заступника Міністра), на виконання постанови суду [PERSON] направлено копію відповіді від 16.01.2013 р. на скаргу від 03.10.2012 р., копію положення про департамент реформ та розвитку медичної допомоги МОЗ України, копію наказу МОЗ України від 29.10.2012 р. № 471-к, копію наказу МОЗ України від 30.03.2012 р. № 223. При цьому, до листа директора департаменту реформ та розвитку медичної допомоги Міністерства від 16.01.2013 р. надано також матеріали клініко-експертної оцінки якості надання їй медичної допомоги. До матеріалів справи в контексті наведеного надано копію наказу МОЗ України від 30.03.2012 р. № 223 відповідно до якого уповноважено керівників самостійних структурних підрозділів МОЗ України підписувати листи інформаційного характеру, інші документи, які не пов'язані із здійсненням керівником міністерства політичних функцій. Листом від 16 липня 2013 року № 14.02-04/40 Міністерство охорони здоров'я України повідомило державного виконавця про виконання рішення суду в повному обсязі шляхом направлення на адресу [PERSON] листа за підписом директора Департаменту реформ та розвитку медичної допомоги від 16 січня 2013 року № 04-06-24-К-3230/362-зв., яким її повідомлено про клініко-експертну оцінку якості надання їй медичної допомоги та надано матеріали цієї оцінки. У зазначеному листі МОЗ України просило закінчити виконавче провадження. У скарзі від 26 липня 2013 року, адресованій державному виконавцю, [PERSON] вказала на невиконання рішення суду боржником. 09.08.2013 р. за № К-10588/5-84/15 державним виконавцем сформовано вимогу про виконання судового рішення. При цьому, 12.08.2013 р. до ДВС із секретаріату КМ України надійшла скарга [PERSON] щодо невиконання Міністерством виконавчого листа. Листом від 30 серпня 2013 року № 14.02-04/41 Міністерство охорони здоров'я України повідомило державного виконавця про виконання рішення суду у повному обсязі шляхом направлення на адресу [PERSON] 30 серпня 2013 року обґрунтованої відповіді. Ураховуючи вищезгадані скарги [PERSON] та

Результат розгляду: denied