Рішення адміністративного суду від 2014-01-23 00:00:00+02

Відповідно до ч. 3 ст. 160 КАС України 23 січня 2014 року було проголошено вступну та резолютивну частини постанови. Повний текст постанови виготовлено та підписано 28 січня 2014 року. [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] звернулися до Закарпатського окружного адміністративного суду з позовом до відділу Держземагентства у Перечинському районі Закарпатської області про визнання дій неправомірними, зобов'язання зареєструвати технічну документацію громадян: [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], внести відповідні дані вказаних громадян до Державного земельного кадастру та надати витяги на земельні ділянки для отримання свідоцтв на право власності. В судовому засіданні [PERSON] позовні вимоги підтримав та просив суд їх задовольнити, мотивуючи тим, що відповідь відділу Держземагентства у Перечинському районі Закарпатської області від 07.05.2013 на звернення позивачів від 05.04.2013 № Б-4 є формальною відпискою. Стверджував, що електронний документ до відділу Держземагентства у Перечинському районі Закарпатської області не подавав. Від інших позивачів до суду через канцелярію надійшли заяви, в яких зазначають, що позов підтримують та просять провести розгляд справи без їхньої участі. 27.11.2013 в судовому засіданні представник відповідача надав суду письмові заперечення проти позову, в яких зазначив, що відділ Держземагентства у Перечинському районі Закарпатської області відмовив у здійсненні державної реєстрації земельних ділянок позивачів, оскільки до відділу було подано лише три технічні документації громадян - [PERSON], [PERSON] та [PERSON], замість шести, а також не надано електронний документ, що містить відомості про результати робіт із землеустрою та оцінки земель, які підлягають внесенню до Державного земельного кадастру, який подається разом із документацією у паперовому вигляді. В судовому засіданні представник відповідача заперечив проти позову та просив суд відмовити позивачам у задоволенні позову. В судовому засіданні в якості свідка було допитано [PERSON] - головного спеціаліста сектору державного земельного кадастру відділу Держземагентства у Перечинському районі Закарпатської області (відповідальна за ведення діловодства та звернення громадян), яка пояснила, що [PERSON] було подано тільки заяву та три, замість шести, технічні документації. У заяві [PERSON] вказав, що додається технічна документація згідно довіреності, але довіреність була відсутня. Також, ним не було подано електронний документ. Крім того, пояснила, що документи, які подають громадяни до відділу не реєструються в паперовому вигляді, а відомості з таких вносяться до комп'ютерної системи. Розглянувши подані сторонами документи та матеріали справи, заслухавши пояснення позивача, представника відповідача та покази свідка, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що рішенням 8 сесії 5 скликання Туричківської сільської ради Перечинського району від 17.01.2008 "Про приватизацію та передачу у приватну власність земельних ділянок для індивідуального дачного будівництва" затверджено технічну документацію із землеустрою земельних ділянок та передано безоплатно у приватну власність із земель запасу сільської ради відповідно до схеми забудови: [PERSON] земельну ділянку розміром 0,0660 га; [PERSON] земельну ділянку розміром 0,0600 га; [PERSON] земельну ділянку розміром 0,0600 га; [PERSON] земельну ділянку розміром 0,0750 га; [PERSON] земельну ділянку розміром 0,0747 га; [PERSON] земельну ділянку розміром 0,0660 га. У даному рішенні сільська рада зазначила, що будівництво індивідуального дачного будинку вказані громадяни можуть здійснювати після виготовлення відповідної будівельної технічної документації, погодженої у Перечинському відділі містобудування та архітектури відповідно до місцевих Правил забудови. 05.04.2013 [PERSON] звернувся до відділу Держземагентства у Перечинському районі Закарпатської області із заявою, в якій просив: 1) зареєструвати технічну документацію [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON]; 2) внести дані вказаних громадян до Державного земельного кадастру; 3) надати витяги на земельні ділянки. У відповідь на заяву [PERSON] від 05.04.2013 № Б-04 відділ Держземагентства у Перечинському районі Закарпатської області листом від 07.05.2013 повідомив наступне. Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 17.10.2012 № 1051 та Закону України "Про Державний земельний кадастр", який вступив у дію з 01.01.2013, [PERSON] не в повному обсязі подано документи для здійснення Державної реєстрації земельних ділянок, зокрема, до відділу Держземагентства у Перечинському районі Закарпатської області було подано лише три технічні документації громадян: [PERSON], [PERSON] та [PERSON], не надано електронний документ, що містить відомості про результати робіт із землеустрою та оцінки земель, які підлягають внесенню до Державного земельного кадастру, який подається разом із документацією у паперовому вигляді, а подані документи не відповідають вимогам законодавства. Згідно п.1 ст. 1 Закону України "Про Державний земельний кадастр" від 07.07.2011 № 3613-VI (далі - Закон України № 3613-VI) державна реєстрація земельної ділянки - внесення до Державного земельного кадастру передбачених цим Законом відомостей про формування земельної ділянки та присвоєння їй кадастрового номера. Відповідно до ч. 4 ст. 9 Закону України № 3613-VI Державний кадастровий реєстратор: здійснює реєстрацію заяв про внесення відомостей до Державного земельного кадастру, надання таких відомостей; перевіряє відповідність поданих документів вимогам законодавства; формує поземельні книги на земельні ділянки, вносить записи до них, забезпечує зберігання таких книг; здійснює внесення відомостей до Державного земельного кадастру або надає відмову у їх внесенні; присвоює кадастрові номери земельним ділянкам; надає відомості з Державного земельного кадастру та відмову у їх наданні; здійснює виправлення помилок у Державному земельному кадастрі; передає органам державної реєстрації речових прав на нерухоме майно відомості про земельні ділянки. Згідно ч. 6 ст. 9 Закону України № 3613-VI Державний кадастровий реєстратор має доступ до всіх відомостей Державного земельного кадастру, самостійно приймає рішення про внесення відомостей до нього, надання таких відомостей, про відмову у здійсненні таких дій. Документи, які є підставою для внесення відомостей до Державного земельного кадастру, мають відповідати таким вимогам: текст документів має бути написаний розбірливо; документи не мають містити підчищення або дописки, закреслені слова чи інші не обумовлені в них виправлення, орфографічні та арифметичні помилки, бути заповнені олівцем, а також з пошкодженнями, які не дають змоги однозначно тлумачити їх зміст; документи мають відповідати законодавству (ст. 22 Закон України № 3613-VI). Згідно ч. 1 ст. 23 Закону України № 3613-VI документація із землеустрою та оцінки земель, яка є підставою для внесення відомостей до Державного земельного кадастру, подається органу, що здійснює внесення таких відомостей, також у формі електронного документа. Електронний документ подається Державному кадастровому реєстратору, який здійснює внесення відповідних відомостей до Державного земельного кадастру, разом із документацією, яка є підставою для такого внесення, у паперовому вигляді (ч. 3 ст. 23 Закону України № 3613-VI). Частиною 4 ст. 23 Закону України № 3613-VI передбачено, що для державної реєстрації земельної ділянки Державному кадастровому реєстратору, який здійснює таку реєстрацію, подаються: заява за формою, встановленою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері земельних відносин; оригінал документації із землеустрою, яка є підставою для формування земельної ділянки; документація із землеустрою, яка є підставою для формування земельної ділянки у формі електронного документа; документ, що підтверджує оплату послуг з державної реєстрації земельної ділянки. У відповідності до ч. 6 ст. 24 Закону України № 3613-VI підставою для відмови у здійсненні державної реєстрації земельної ділянки є: розташування земельної ділянки на території дії повноважень іншого Державного кадастрового реєстратора; подання заявником документів, передбачених частиною четвертою цієї статті, не в повному обсязі; невідповідність поданих документів вимогам законодавства; знаходження в межах земельної ділянки, яку передбачається зареєструвати, іншої земельної ділянки або її частини. Вищезазначені вимоги кореспондуються також з нормами Порядку ведення Державного земельного кадастру, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.2012 № 1051 (далі - Порядок). Крім того, п.п.73 та 111 Порядку також передбачений алгоритм дій Державного кадастрового реєстратора при здійсненні державної реєстрації земельної ділянки. Зокрема, до обов'язків Державного кадастрового реєстратора відноситься обов'язок перевіряти відповідність поданих документів вимогам п.67 та електронний документ відповідно до п.74 цього Порядку. Отже, законодавцем визначений перелік документів, які необхідно долучити до заяви про державну реєстрацію земельної ділянки. Неподання таких або їх невідповідність вимогам ст. 22 Закону України "Про Державний земельний кадастр" є підставою для відмови у реєстрації земельної ділянки. З матеріалів справи вбачається, що при поданні заяви про державну реєстрацію земельної ділянки позивачами не в повному обсязі було подано документи, передбачені ч. 4 ст. 24 Закону України "Про Державний земельний кадастр", а саме: долучено не всі технічні документації та не подано електронний документ, що містить відомості про результати робіт із землеустрою та оцінки земель, які підлягають внесенню до державного земельного кадастру. Крім того, подані технічні документації щодо складання документів, що посвідчують право власності на земельні ділянки для індивідуального дачного будівництва, не відповідають вимогам ст. 22 Закону України "Про Державний земельний кадастр". Таким чином, суд дійшов висновку, що, враховуючи вимоги ч. 6 ст. 24 Закону України "Про Державний земельний кадастр" та п.111 Порядку ведення Державного земельного кадастру Державний кадастровий реєстратор правомірно прийняв рішення про відмову у державній реєстрації земельних ділянок позивачів. Відтак, у задоволенні позовних вимог слід відмовити. На підставі наведеного та

Результат розгляду: denied