Рішення адміністративного суду від 2014-01-30 00:00:00+02

21.01.2014 року [PERSON] звернувся до суду із зазначеними вимогами, мотивуючи їх тим, що він є інвалідом 2-ї групи від наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, і відповідно до Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, що постраждали в наслідок Чорнобильської катастрофи" має право на отримання щорічної допомоги на оздоровлення в розмірі 5 мінімальних заробітних плат, установлених на момент виплати. Але позивачу за 2013 рік зазначену допомогу було виплачено у розмірі 120 грн. замість 6 090 грн. Посилаючись на те, що відповідач ухиляється від надання йому коштів, передбачених Законом, просив визнати такі дії неправомірними тастягнути на його користь недоотриману суму в розмірі 5 мінімальних заробітних плат на оздоровлення за 2013 рік. Представник відповідача Щурова Н.Ю. подала до суду письмові заперечення, згідно яких зазначила, що дії відповідача є правомірними, та відповідають вимогам закону. Допомога на оздоровлення позивачу виплачена в повному обсязі, встановленому відповідними актами. Позивач [PERSON] та представник відповідача Щурова Н.Ю. надали до суду заяви, в яких просили справу розглянути в порядку письмового провадження. Оскільки усі сторони, які приймають участь у розгляді справи, будучи належним чином повідомленими про час та місце розгляду справи, заявили клопотання про розгляд справи за їх відсутності, справа розглянута відповідно до ч. 4 ст. 122 КАС України у порядку письмового провадження. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що позивач [PERSON] є інвалідом ІІ групи та знаходиться на обліку в УПСЗН як учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС першої категорії, що підтверджується копією посвідчення серії [NUMBER] та довідкою МСЕК серії ДОН-04 № 018153 (а.с. 3, 4). Відповідно до довідки про доходи наданої УПСЗН Пролетарської районної у м. Донецьку ради від 17.01.2014 року № 188, [PERSON] за 2013 рік було виплачено на оздоровлення 120,00 грн. (а.с. 7). Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Відповідно до статті 50 Конституції України кожен має право на безпечне для життя і здоров'я довкілля та на відшкодування завданої порушенням цього права шкоди. Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, зокрема, соціальний захист потерпілого населення, визначені Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». Відповідно до ст. 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» передбачено право позивача на отримання щорічної допомоги на оздоровлення у розмірі п'яти мінімальних заробітних плат. Законом передбачено, що розмір мінімальної заробітної плати визначається на момент виплати, а фінансування витрат, пов'язаних з реалізацією цього закону, здійснюється за рахунок державного бюджету. Міністерство праці і соціальної політики України, як головний розпорядник коштів, забезпечує через місцеві органи праці та соціального захисту населення виплату допомоги на оздоровлення громадян, постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи у розмірах, на які затверджені кошториси і які розраховані згідно постанов Кабінету Міністрів України від 26.07.1996 року № 836 «Про компенсаційні виплати особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та від 12.07.2005 року № 562 «Про щорічну допомогу на оздоровлення громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». Розпорядники бюджетних коштів нижчого рівня - управління праці та соціального захисту населення, беруть бюджетні зобов'язання та проводять видатки тільки в межах бюджетних асигнувань, встановлених кошторисами, як це передбачено ст. 51 Бюджетного кодексу України. Розміри щорічної допомоги на оздоровлення відповідної категорії громадян, на яких розповсюджується дія Закону України «Про статус ї соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» встановлюються цим законом. Рішенням Конституційного Суду України від 26 грудня 2011 року №20-рп/2011 закріплено, що в одних законах безпосередньо встановлено розміри соціальних виплат, а в інших їх визначення віднесено до повноважень Кабінету Міністрів України. Відповідно до положень законів України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» визначення порядку та розмірів соціальних виплат віднесено до відання Кабінету Міністрів України. Згідно до Постанови Кабінету Міністрів України № 562 від 12.07.2005 року «Про щорічну допомогу на оздоровлення громадянам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», встановлений розмір допомоги на оздоровлення, а саме - 120,00 гривень для осіб, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, 1 категорії, інвалідам 2-ї групи. Відповідно до п. 4 прикінцевих положень Закону України «Про державний бюджет на 2013 рік» у 2013 році норми і положення статей 20, 21, 22,23, 30, 31, 37, 39, 48, 50, 51, 52 та 54 Закону України «Про статус ї соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України виходячи з наявних фінансових ресурсів Державного бюджету України та бюджету Пенсійного фонду України на 2013 рік. На теперішній час вищезазначені положення та постанова Кабінету Міністрів України від 12.07.2005 року № 562 «Про щорічну допомогу на оздоровлення громадянам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» не визнано неконституційними. Таким чином, позивач має право на отримання щорічної допомоги на оздоровлення, яка виплачується особам, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи в розмірі, що встановлений постановою Кабінету Міністрів України від 12.07.2005 року № 562. Тому, дії відповідача щодо нарахування та виплати позивачу допомоги на оздоровлення за 2013 рік в розмірі, встановленому постановою Кабінету Міністрів України від 12.07.2005 року № 562 є правомірними, тому відсутні підстави для задоволення позову. На підставі викладеного,

Результат розгляду: denied