Рішення адміністративного суду від 2014-03-03 00:00:00+02

Позивач звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з даним позовом, в якому просить суд припинити підприємницьку діяльність фізичної особи-підприємця [PERSON], код - [NUMBER] зареєстрованого в Єдиному державному реєстрі 07.09.2009 року за [NUMBER] В обґрунтування заявленого позову зазначив, що відповідач зареєстрований як суб'єкт господарювання та взятий на податковий облік як платник податків в податковому органі з 08.09.2009 року. Відповідач не звітує перед Державною податковою інспекцією у Київському районі м. Харкова Головного управління Міндоходів у Харківській області з 2010 року, - понад один рік, що є підставою для припинення його підприємницької діяльності. Копія ухвали про відкриття скороченого провадження була надіслана відповідачу рекомендованим листом з повідомленням про вручення за адресою, вказаною в ЄДР, до суду повернувся зворотнє поштове повідомлення про вручення конверту. Відповідно до абз.4 ч.4 ст. 33 КАС України у разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за адресою реєстрації як суб'єкта підприємницької діяльності, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. Таким чином, відповідач є належним чином повідомлений про наслідки неподання заперечень проти позову та необхідних документів або заяви про визнання позову до суду, з огляду на що суд, оцінивши повідомлені позивачем обставини, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про задоволення позову, виходячи з наступного. Судом встановлено, що відповідач - [PERSON] 07.09.2009 року зареєстрована як суб'єкт господарювання, ідентифікаційний номер фізичної особи-платника податків та інших обов'язкових платежів - [NUMBER]. Державна реєстрація відповідача проведена за адресою[ADDRESS] про що державним реєстратором зроблено запис в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців. Позивачем було узято на облік ФОП [PERSON] в органи державної податкової служби 08.09.2009 року, реєстраційний [NUMBER] Як встановлено судом ФОП [PERSON], згідно довідки від 24.12.2013 року № 8563/10/2031-170/30, не подавав звітності до податкового органу починаючи з 2010 року. Згідно даних довідки позивача станом на 23.12.2013 року ФОП [PERSON] податкової заборгованості в бюджети або цільові фонди не має. Суд зазначає, що відповідно до п.п.16.1.3 п.16.1 ст.16 Податкового кодексу України платник податків зобов'язаний подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством, декларації, звітність та інші документи, пов'язані з обчисленням і сплатою податків та зборів. Приписами статті 49 цього Кодексу встановлено, що податкова декларація подається за звітний період в установлені цим Кодексом строки органу державної податкової служби, в якому перебуває на обліку платник податків. Платник податків зобов'язаний за кожний встановлений цим Кодексом звітний період подавати податкові декларації щодо кожного окремого податку, платником якого він є, відповідно до цього Кодексу незалежно від того, чи провадив такий платник податку господарську діяльність у звітному періоді. Відповідно до п. 49.18 ст. 49 Податкового кодексу України, податкові декларації, крім випадків, передбачених цим Кодексом, подаються за базовий звітний (податковий) період, що дорівнює: календарному року для платників податку на доходи фізичних осіб - підприємців - протягом 40 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) року. Відповідно до ч.2 ст.46 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців " від 15 травня 2003 року № 755-ІV підставами для постановлення судового рішення про припинення підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця є, зокрема, неподання протягом року органам державної податкової служби податкових декларацій, документів фінансової звітності відповідно до закону. В частині 1 статті 239 Господарського кодексу України від 16.01.2003 року № 436-IV одним із видів адміністративно-господарських санкцій передбачено скасування державної реєстрації та ліквідацію суб'єкта господарювання. Зазначені санкції органи державної влади та органи місцевого самоврядування можуть застосовувати відповідно до своїх повноважень та у порядку, встановленому законом, до суб'єктів господарювання. Пунктом 67.2 статті 67 Податкового Кодексу України передбачено, що органи державної податкової служби в установленому законом порядку мають право звертатися до суду з позовами про винесення судового рішення щодо: припинення юридичних осіб або підприємницької діяльності фізичних осіб - підприємців. Судом встановлено, що позов поданий на підставі повноважень податкового органу та з визначених Законом України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців " підстав. Відповідач своїм правом подати до суду письмові заперечення проти позову або заяву про визнання позову, не скористався, доказів на спростування вимог позивача суду не надав. Відповідно до статті 46 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців" №755-IV вiд 15.05.2003р., державна реєстрація припинення підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця проводиться у разі постановляння судового рішення про припинення підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця. Виходячи з вищевикладеного, суд приходить до висновку, що вимоги позивача є обґрунтованими, доведеними та такими, що підлягають задоволенню. Відповідно до ч.4 ст.94 КАС України у справах, в яких позивачем є суб'єкт владних повноважень, а відповідачем - фізична чи юридична особа, судові витрати, здійснені позивачем, з відповідача не стягуються. Згідно з абз.2 ч.1 ст. 256 КАС України негайно виконуються постанови суду, прийняті в порядку скороченого провадження. На підставі викладеного,

Результат розгляду: granted