Рішення адміністративного суду від 2014-01-20 00:00:00+02

26.11.12 р. Товариство з обмеженою відповідальністю "Асстра Форвардинг" отримало дозвіл на працевлаштування №48424, виданий Державним центром зайнятості Міністерства праці та соціальної політики України, на використання праці іноземця - громадянина Білорусі [PERSON], [INFO] - з терміном дії до 26.11.13 р. Згідно наказу №216 від 25.10.13 р. Київського міського центру зайнятості термін дії дозволу продовжено до 26.11.14 р. 04.11.13 р. Товариство з обмеженою відповідальністю "Асстра Форвардинг" направило до Київського міського центру зайнятості лист за №AF 407/13 (зареєстровано 05.11.13 р. №9527/14) з повідомленням про продовження роботи [PERSON] до 26.11.14 р. на посаді директора виконавчого. 06.12.13 р. Київським міським центром зайнятості прийнято наказ №326 "Про прийняття рішення щодо видачі, відмови у видачі, продовження дії, відмови у продовженні дії або анулювання дозволів на застосування праці іноземців та осіб без громадянства", згідно якого прийнято рішення про анулювання дозволів на застосування праці іноземців згідно переліку, в тому числі, щодо [PERSON]. Листом від 10.12.13 р. за №14-11905 Київський міський центр зайнятості повідомив Товариство з обмеженою відповідальністю "Асстра Форвардинг" про анулювання дозволу №48424 від 26.11.12 р. з терміном дії до 26.11.14 р. на застосування праці громадянина Республіки Білорусь [PERSON] на виконання вимог аб. 2 п. 25 Порядку видачі, продовження дії та анулювання дозволу на застосування праці іноземців та осіб без громадянства, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27.05.13р. №437. Позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю "Асстра Форвардинг" - вважає рішення про анулювання дозволу незаконним та просить його скасувати з таких підстав. Позивач зазначає, що на нього не поширюється вимоги п. 27 Порядку видачі, продовження дії та анулювання дозволу на застосування праці іноземців та осіб без громадянства, на який посилається відповідач, щодо обов'язку надати копію трудового договору (контракту) з іноземцем у триденний термін після його укладення, оскільки дозвіл на працевлаштування отримано товариством у 2012 р., тоді як у 2013 р. товариство звернулося за його продовженням. Також позивач посилається на те, що згідно п. 9, 13 Порядку рішення про продовження дії дозволу на застосування праці іноземців та осіб без громадянства повинно прийматися щонайменше за 15 календарних днів до закінчення первісного строку дії цього дозволу. Таким чином, трудовий договір (контракт), укладений з працівником-іноземцем раніше, на підставі виданого дозволу на застосування праці іноземців, є чинним на момент прийняття рішення про продовження дії дозволу та буде чинним щонайменше ще 15 календарних днів. За таких обставин надати копію нового трудового договору (контракту) практично неможливо, навіть якщо б такий обов'язок був покладений на роботодавця у разі продовження дії раніше виданого дозволу на застосування праці іноземців. Також позивачем заявлено клопотання про вжиття заходів до забезпечення адміністративного позову у вигляді зупинення дії оскаржуваного наказу в порядку ст. 117, 118 КАС України, оскільки його дія заважає законному використанню товариством праці іноземця. Відповідач - Київський міський центр зайнятості - проти задоволення позовних вимог заперечив з таких підстав. Оскаржуване рішення прийняте відповідачем на підставі аб. 2 п. 25 Порядку видачі, продовження дії та анулювання дозволу на застосування праці іноземців та осіб без громадянства, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27.05.13 р. №437, згідно якого дозвіл анулюється у разі неподання роботодавцем копії укладеного трудового договору (контракту) з іноземцем чи особою без громадянства. Дозвіл №48424 від 26.11.12 р. був виданий товариству на підставі раніше діючого Порядку видачі, продовження строку дії та анулювання дозволів на використання праці іноземців та осіб без громадянства, який було затверджено постановою Кабінету Міністрів України №322 від 08.04.09 р., яким не було передбачено обов'язок роботодавця надавати копію укладеного договору, а лише встановлювався обов'язок письмово повідомляти центр зайнятості про початок трудових відносин з іноземцем. Відповідач зазначає про те, що згідно змісту п. 27 Порядку прямо не вбачається право роботодавця на звільнення від обов'язку подавати копію трудового договору у разі продовження терміну дії дозволу. З огляду на те, що єдиного порядку укладення трудових контрактів з іноземцями, щодо строків їх дії не існує, в таких трудових контрактах роботодавцями встановлюються різні строки дії, як то "на час дії дозволу", "на певний термін" тощо, і досить часто трапляються випадки подання роботодавцями копій новий трудових договорів з іноземцями після процедури продовження терміну дії раніше виданого дозволу. Також відповідач посилається на лист Державного центру зайнятості від 03.12.13 р. №ДЦ-09-7991/0/6-13 з вказаного питання. Проаналізувавши матеріали справи та пояснення представників сторін, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають до часткового задоволення з таких підстав. Згідно ст. 42 Закону України "Про зайнятість населення" підприємства, установи та організації мають право на застосування праці іноземців та осіб без громадянства на території України на підставі дозволу, що видається територіальними органами центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, на строк до одного року, якщо інше не передбачено міжнародними договорами України, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України. Порядок видачі, продовження дії та анулювання дозволу на застосування праці іноземців та осіб без громадянства і розмір плати за видачу дозволу, яка зараховується до бюджету Фонду загальнообов'язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття, визначаються Кабінетом Міністрів України. Вказаний порядок затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 27.05.13р. №437. Згідно Порядку - для продовження дії дозволу роботодавець подає територіальному органові не пізніше ніж за 30 календарних днів до закінчення дії дозволу: заяву згідно з додатком до цього Порядку; дві кольорові фотокартки іноземця чи особи без громадянства розміром 3,5 x 4,5 сантиметра; довідку МВС про те, що іноземець чи особа без громадянства, які на момент оформлення дозволу перебувають на території України, не відбувають покарання за скоєння злочину та стосовно них не здійснюється кримінальне провадження. Інші документи, визначені в цьому Порядку, подаються у разі внесення до них змін (п. 9); дозвіл анулюється у разі: неподання роботодавцем копії укладеного трудового договору (контракту) з іноземцем чи особою без громадянства (аб. 2 п. 25); роботодавець після одержання дозволу протягом трьох робочих днів з моменту укладення з іноземцем чи особою без громадянства трудового договору (контракту) подає територіальному органові засвідчену роботодавцем його копію (п. 27). В даному випадку Товариство з обмеженою відповідальністю "Асстра Форвардинг" отримало дозвіл на працевлаштування громадянина Білорусі [PERSON] №48424 26.11.12 р., то набрання чинності постановою Кабінету Міністрів України від 27.05.13 р. №437, і згідно затвердженого нею Порядку у 2013 р. звернувся з заявою про продовження дії вже отриманого дозволу. Таким чином, норми Порядку поширюються на товариство лише в частині продовження терміну дії дозволу, тоді як норми Порядку, що визначають процедуру отримання дозволу, на товариство не поширюються (щодо конкретного дозволу №48424 26.11.12 р.). Згідно змісту п. 27 Порядку обов'язок роботодавця після одержання дозволу протягом трьох робочих днів з моменту укладення з іноземцем чи особою без громадянства трудового договору (контракту) подати територіальному органові засвідчену роботодавцем його копію стосується осіб, що отримали дозвіл згідно Порядку, і відповідно, раніше наданий дозвіл може бути анульований у випадку невиконання цієї вимоги. Ні Порядок, ні будь-які інші акти законодавства не покладають на роботодавця обов'язок подавати для продовження дії дозволу копію трудового договору (контракту), тому відповідні вимоги відповідача не можуть бути визнані обґрунтованими і законними. Крім того, в даному випадку відповідач в будь-якій формі не звертався до роботодавця з проханням надати копію трудового договору (контракту), якщо вирішив надання цього документа обов'язковим, не повідомляв його про можливість застосування до нього наслідків, передбачених п. 27 Порядку, тоді як просто прийняв рішення про анулювання дозволу. Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Згідно ч. 3 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку. З врахуванням викладеного оскаржуване рішення в частині анулювання дозволу на працевлаштування [PERSON] не відповідає вказаним вимогам, що є підставою для задоволення позовних вимог в частині вказаного іноземця. В той же час, в іншій частині оскаржуване рішення працевлаштування [PERSON] на території України не стосується, тому не є предметом розгляду по суті і не може бути визнаний незаконним. Щодо клопотання позивача про застосування заходів до забезпечення позову, суд не знаходить підстав для його задоволення за відсутністю підстав, передбачених ст. 117 КАС України. На підставі вищевикладеного, ст. 160-163, 186 КАС України, суд, -

Результат розгляду: partial