Рішення адміністративного суду від 2014-02-27 00:00:00+02

[PERSON] звернувся до суду з позовом до мисливствознавця Сарненського району Державного підприємства «Сарненське лісове господарство» [PERSON] (далі - мисливствознавець Сарненського району [PERSON]), в якому просив визнати протиправними дії відповідача щодо притягнення його до адміністративної відповідальності, скасувати постанову відповідача по справі про адміністративне правопорушення від 23 листопада 2009 року № 000018 та повернути йому сплачений штраф у розмірі 102.00 грн. Постановою Сарненського районного суду Рівненської області від 05 березня 2010 року вказаний позов задоволено, скасовано постанову мисливствознавця Сарненського району [PERSON] від 23 листопада 2009 року № 000018 та закрито провадження по справі про адміністративне правопорушення. Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, у якій, з посиланням на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить його скасувати та ухвалити нове рішення, яким закрити провадження у справі. Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує посиланням на те, що суд першої інстанції, скасовуючи оскаржувану постанову по справі про адміністративне правопорушення, виходив лише з того, що позивачу не було відомо про наявність встановленої заборони полювання на пушного звіра без відповідного дозволу, чим допустив порушення статті 68 Конституції України, відповідно до якої незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності. Особи, які беруть участь в справі, в судове засідання не з'явилися, хоча були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання, тому на підставі пункту 2 частини 1 статті 197 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами. Заслухавши суддю-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що мисливствознавцем Сарненського району [PERSON] 22 листопада 2009 року складено протокол № 000016 про вчинення позивачем адміністративного правопорушення, у зв'язку з порушенням вимог статей 16, 22, 23 Закону України «Про тваринний світ» та статей 12, 20 Закону України «Про мисливське господарство та полювання», згідно з яким 22 листопада 2009 року о 13:50 год. позивач спільно з групою мисливців перебував в межах мисливських угідь Комунального підприємства «Мисливець» (далі - КП «Мисливець») в 11 кварталі Сарненського лісництва з власною мисливською зброєю ІЖ-12 [NUMBER], де полювання на пушного звіра заборонене, та 23 листопада 2009 року винесено постанову по справі про адміністративне правопорушення № 000018 про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за частиною 1 статтею 85 КУпАП, якою накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 102.00 грн. та вилучено мисливську рушницю. Як видно із протоколу про вчинення адміністративного правопорушення, позивач в поясненнях по суті порушення вказує на те, що він з групою мисливців лише переходив через мисливські угіддя Комунального підприємства «Мисливець». Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем не надано жодних доказів в підтвердження правомірності притягнення позивача до адміністративної відповідальності, оскільки останній не був проінформаний про наказ КП «Мисливець» від 05 червня 2009 року № 76 «Про проведення полювання у мисливський сезон 2009/2010 року в мисливських угіддях КП «Мисливець». Частиною 1 статті 85 КУпАП передбачено, що порушення правил полювання, зокрема, полювання в заборонених місцях, тягне за собою попередження або накладення штрафу на громадян від шести до шістдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Відповідно до статті 20 Закону України «Про мисливське господарство та полювання» з метою раціонального використання мисливських тварин, охорони диких тварин, а також середовища їх перебування забороняється полювання в заборонених для цього місцях, а саме: на територіях та об'єктах природно-заповідного фонду, де це заборонено відповідно до положень про них. Відповідно до статті 1 Закону України «Про мисливське господарство та полювання» полювання - дії людини, спрямовані на вистежування, переслідування з метою добування і саме добування (відстріл, відлов) мисливських тварин, що перебувають у стані природної волі або утримуються в напіввільних умовах. Як зазначено у статті 12 цього Закону до полювання прирівнюється перебування осіб у межах мисливських угідь, у тому числі на польових і лісових дорогах (крім доріг загального користування), з будь-якою стрілецькою зброєю або з капканами та іншими знаряддями добування звірів і птахів, або з собаками мисливських порід чи ловчими звірами і птахами, або з продукцією полювання. Згідно з статтею 242 КУпАП органи мисливського господарства розглядають справи про адміністративні правопорушення, пов'язані з порушенням правил ведення мисливського господарства і полювання, передбачені, зокрема, частиною 1 статті 85 цього Кодексу. Від імені органів мисливського господарства розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право, зокрема, мисливствознавці держлісгоспів. Зазначене право також передбачене у пункті 3.4 посадової інструкції мисливствознавця Сарненського району. Оскільки підставою для прийняття оскаржуваної постанови по справі про адміністративне правопорушення був складений уповноваженою на те посадовою особою протокол про адміністративне правопорушення, який відповідає вимогам статті 256 КУпАП, та є доказом вчинення позивачем адміністративного правопорушення, під час його складання позивач не заперечував факт перебування на території КП «Мисливець», де полювання на пушного звіра без відповідного дозволу заборонене, про що свідчать надані ним пояснення, зафіксовані в протоколі про адміністративне правопорушення, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про доведеність факту скоєння позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 85 КУпАП. Незнання позивачем про наявність заборони полювання на пушного звіра на території КП «Мисливець» без відповідного дозволу не може бути підставою для скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення з огляду на те, що відповідно до пункту 3.6 Положення про порядок поводження із зброєю, видачі ліцензій на добування мисливських тварин та проведення полювань, затвердженого наказом Держкомлісгоспу України від 02 квітня 2007 року N 129, при отриманні учасниками полювання ліцензії на добування мисливських тварин вони розписуються про ознайомлення з інструктажем у журналі реєстрації інструктажів з техніки безпеки при проведенні полювань. У цьому журналі зазначаються номер ліцензії, за якою проводиться полювання, вид тварини, місце, спосіб та дата полювання, а також номери посвідчень мисливців - учасників полювання та номери їх контрольних карток. Суд першої інстанції не звернув увагу на вказані обставини та прийшов до помилкового висновку про протиправність дій відповідача при притягненні позивача до адміністративної відповідальності. Крім цього, суд першої інстанції під час розгляду справи безпідставно вийшов за межі позовних вимог та не врахував, що згідно з вимогами статті 288 КУпАП постанову про накладення адміністративного стягнення може бути оскаржено в районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд, у порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України, з особливостями, встановленими цим Кодексом, відповідно до норм якого адміністративні суди не наділені повноваженнями щодо закриття провадження у справах про адміністративні правопорушення. За наведених обставин суд приходить до висновку, що судом першої інстанції допущено порушення норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, що відповідно до пункту 4 частини 1 статті 202 Кодексу адміністративного судочинства України є підставою для скасування постанови суду першої інстанції та ухвалення нової постанови про відмову в задоволенні позову.

Результат розгляду: partial