Рішення адміністративного суду від 2014-02-18 00:00:00+02

Управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Севастополя звернулось до Окружного адміністративного суду міста Севастополя з адміністративним позовом до Відкритого акціонерного товариства «Ремпобуттехніка», про стягнення заборгованості по відшкодуванню фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах за списком №2 за грудень 2013 року у розмірі 3 395,62 грн. Позовні вимоги мотивовані не сплатою відповідачем заборгованості по відшкодуванню витрат на виплату і доставку пенсій, призначених на пільгових умовах за списком №2, за грудень 2013 року. Відповідач письмової думки щодо суті спору суду не надав. 18.02.2014 від представника позивача до суду надійшло клопотання (вх. №1469) про підтримання позовних вимог та розгляд справи за його відсутності. Відповідач явку уповноваженого представника у судове засідання 18.02.2014 не забезпечив, про дату, час та місце розгляду справи сповіщений належним чином, тому суд розглядає справу у його відсутність, за наявними матеріалами. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Згідно з частиною першою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень. Відповідно до частини другої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією або законами України встановлено інший порядок судового провадження. Статтею 3 Кодексу адміністративного судочинства України справа адміністративної юрисдикції визначена як переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень. Пунктом 7 статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України визначено коло суб'єктів владних повноважень, до яких віднесено орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа, інший суб'єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень. Відповідно до пунктів 1, 3 Положення про Пенсійний фонд України, затвердженого Указом Президента України від 06.04.201 № 384/2011, Пенсійний фонд України є центральним органом виконавчої влади, що, зокрема, здійснює керівництво та управління солідарною системою загальнообов'язкового державного пенсійного страхування, забезпечення надходжень від сплати збору на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, ведення обліку цих надходжень, інших коштів відповідно до законодавства та здійснення контролю за їх сплатою, забезпечення ведення реєстру застрахованих осіб. Згідно з пунктом 1.1 Положення про управління Пенсійного фонду України в районах, містах, районах у містах, а також у містах та районах, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 30.04.2002 № 8-2 (заголовок у редакції постанови правління Пенсійного фонду України від 29.10.2012 р. N 20-1) та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 21.05.2002 за № 442/6730 (далі - Положення №8-2) Управління Пенсійного фонду України (далі - Фонд) у районах, містах, районах у містах, а також у містах та районах (далі - Управління) є органами Фонду, підпорядкованими відповідно головним управлінням Фонду в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі (далі - регіональні управління), що разом з цими управліннями утворюють систему територіальних органів Фонду. Відповідно до підпунктів 1, 5 пункту 2.2 Положення №8-2 управління, відповідно до покладених на нього завдань, забезпечує додержання підприємствами, установами, організаціями та громадянами актів законодавства про пенсійне забезпечення; контролює дотримання платниками єдиного внеску вимог законодавства про збір та ведення обліку єдиного внеску надходження страхових внесків, єдиного внеску та інших платежів до Фонду від підприємств, установ, організацій та громадян, збирає у встановленому порядку відповідну звітність, проводить планові та позапланові перевірки фінансово-бухгалтерських документів, звітів та інших документів щодо правильності нарахування та сплати страхових внесків, єдиного внеску, призначення (перерахунку) і виплати пенсій, щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці та інших виплат, які згідно із законодавством здійснюються за рахунок коштів Фонду та інших джерел, визначених законодавством, цільового використання коштів Фонду в організаціях, що здійснюють виплату і доставку пенсій. Отже, контроль за правильним нарахуванням, своєчасним та повним перерахуванням та надходженням страхових внесків, інших платежів, здійснюється органами Пенсійного фонду. Відповідно до пункту 7 частини першої статті 64, абзацу 8 частини третьої статті 106 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» № 1058-ІV від 09.07.2003 р. (далі - Закон №1058) орган Пенсійного фонду має право звертатися до суду з позовами про стягнення недоїмки Таким чином, Управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Севастополя, реалізуючи свої завдання та функції в правовідносинах з фізичними та юридичними особами виступає як суб'єкт владних повноважень, який здійснює владну компетенцію. Компетенцію адміністративних судів щодо вирішення адміністративних справ визначено статтею 17 Кодексу адміністративного судочинства України, згідно з пунктом 5 частини першої якої компетенція адміністративних судів поширюється на спори за зверненням суб'єкта владних повноважень у випадках, встановлених законом. Із зазначених підстав спір, що виникає між фізичними, юридичними особами та органами Пенсійного фонду України, у тому числі стосовно відшкодування витрат за доставку та виплату пільгових пенсій є публічно правовим та має розглядатися в порядку адміністративного судочинства. Відповідно до частин першої та другої статті 5 Закону України №1058 всі відносини, які виникають між суб'єктами системи загальнообов'язкового державного пенсійного страхування регулюються виключно зазначеним законом, яким також визначаються порядок нарахування, обчислення та сплати страхових внесків, стягнення заборгованості за цими внесками, організація та порядок здійснення управління в системі загальнообов'язкового державного пенсійного страхування. Згідно з пунктом 1 частини першої статті 14 Закону №1058 страхувальниками визнаються роботодавці підприємства, установи, організації незалежно від форм власності, виду діяльності та господарювання, які використовують працю фізичних осіб на умовах трудового договору або на інших умовах, передбачених законодавством, або за договорами цивільно-правового характеру. Частиною першою статті 15 Закону визначено, що платниками страхових внесків є страхувальники, зазначені у статті 14 Закону. Судом встановлено, що Відкрите акціонерне товариство «Ремпобуттехніка» є юридичною особою, зареєстрованою 22.03.2010 Ленінською районною державною адміністрацією у місті Севастополі /а.с.12, 13, 14-15/. Відкрите акціонерне товариство «Ремпобуттехніка» зареєстровано в управлінні Пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Севастополя як платник страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування. Відповідно до статті 8 Закону України «Про пенсійне забезпечення» виплата пенсій здійснюється за рахунок коштів Пенсійного фонду України. Відшкодуванню підлягають витрати Пенсійного фонду України на виплату і доставку пенсій, призначених на пільгових умовах відповідно до частини другої Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», в частині пенсій, призначених згідно п. б статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення». Відповідно до розділу 2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди. До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону в разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбаченого Законом України «Про пенсійне забезпечення». У цьому випадку розміри пенсій визначаються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону. При цьому зберігається порядок покриття витрат на виплату і доставку цих пенсій, що діяв до набрання чинності цим Законом. Згідно з пунктом 6.1 Інструкції «Про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України», затвердженої постановою правління Пенсійного фонду України від 19.12.2003 р. № 21-1, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 16.01.2004 р. за № 64/8663 (далі - Інструкція №21-1), відшкодуванню підлягають витрати Пенсійного фонду на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах відповідно до частини 2 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" в таких розмірах: а) для платників, зазначених у підпункті 2.1.1 пункту 2.1 цієї Інструкції (крім тих, які є платниками фіксованого сільськогосподарського податку), - також 100 відсотків фактичних витрат на виплату і доставку пенсій, призначених відповідно до абзацу першого частини 2 Прикінцевих положень Закону застрахованим особам, які працювали або працюють на роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах. Відповідно до пункту 6.4 Інструкції №21-1 розмір сум до відшкодування на поточний рік визначається відділами надходження доходів органів Пенсійного фонду України щорічно у розрахунках фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до частини 2 Прикінцевих положень Закону (згідно з додатками 6 та 7), які надсилаються підприємствам до 20-го січня поточного року та протягом 10 днів з новопризначених (перерахованих) пенсій. Згідно з пунктом 6.8 Інструкції №21-1 підприємства щомісяця до 25 числа вносять до Пенсійного фонду зазначену в повідомлені місячну суму фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах. 03.10.2013 відповідачем отримане повідомлення позивача (від 17.09.2013 за вих. №7267/15/03-29), що з 01.10.2013 щомісячний розмір фактичних витрат на відшкодування витрат на виплату пільгових пенсій за списком №2 складає 3 388,96 грн. /а.с.8, 9/. 20.12.2013 позивачем на адресу відповідача направлено повідомлення від 17.12.2013 за вих. №9632/6/03-19 про те, що щомісячний розмір фактичних витрат на відшкодування витрат на виплату пільгових пенсій за списком №2 за грудень 2013 року та з 01.01.2014 складає 3 395,62 грн., й поштове відправлення повернуто відділенням зв'язку з відміткою «за закінченням терміну зберігання» /а.с.5, 6/ В порушенням пункту 6.8 Інструкції №21-1 відповідач не перерахував в належні строки зобов'язання по відшкодування витрат на виплату пільгових пенсій за списком №2, тому сума відшкодування за грудень 2013 року підлягає стягненню з відповідача. Наявність заборгованості по відшкодуванню витрат на виплату пільгових пенсій за списком №2 за грудень 2013 року підтверджується розрахунком позивача /а.с.4/. Суд враховує, що відповідно до частини 12 статті 20 Закону страхові внески підлягають сплаті незалежно від фінансового стану платника та мають пріоритет перед всіма іншими зобов'язаннями, у тому числі із сплати податків та інших обов'язкових платежів. З урахуванням того, що відповідач суму боргу по відшкодуванню фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій у розмірі 3 395,62 грн., за грудень 2013 року не сплатив, позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню у повному обсязі. Згідно з частиною четвертою статі 94 Кодексу адміністративного судочинства України у справах, у яких позивачем є суб'єкт владних повноважень, і відповідачем - фізична чи юридична особа, судові витрати, здійснені позивачем, з відповідача не стягуються.

Результат розгляду: granted