Рішення адміністративного суду від 2014-02-12 00:00:00+02

Прокурор Нахімовського району міста Севастополя звернувся до Окружного адміністративного суду міста Севастополя з позовною заявою до державного реєстратора реєстраційної служби Головного управління юстиції у місті Севастополі Клеменової Інни Михайлівни, Реєстраційної служби Головного управління юстиції у місті Севастополі про: - зобов'язання державного реєстратора Реєстраційної служби Головного управління юстиції у місті Севастополі Клеменової Інни Михайлівни скасувати записи про державну реєстрацію права спільної часткової власності на земельну ділянку для товарного сільськогосподарського виробництва [ADDRESS] відповідно до схеми розподілу земель колективної власності Публічного акціонерного товариства "С.Перовської", кадастровий номер 8536900000:11:001:0513 (реєстраційний номер нерухомого майна 90487985000), за [PERSON] (номер запису про право власності 1421111), [PERSON] (номер запису про право власності 1421137), [PERSON] (номер запису про право власності 1421166), [PERSON] (номер запису про право власності 1421187), [PERSON] (номер запису про право власності 1421348) та [PERSON] (номер запису про право власності 1421394); - зобов'язання Реєстраційної служби Головного управління юстиції у місті Севастополі скасувати записи про державну реєстрацію права спільної часткової власності на земельну ділянку для товарного сільськогосподарського виробництва [ADDRESS] відповідно до схеми розподілу земель колективної власності Публічного акціонерного товариства "С.Перовської", кадастровий номер 8536900000:11:001:0513 (реєстраційний номер нерухомого майна 90487985000), за [PERSON] (номер запису про право власності 1421111), [PERSON] (номер запису про право власності 1421137), [PERSON] (номер запису про право власності 1421166), [PERSON] (номер запису про право власності 1421187), [PERSON] (номер запису про право власності 1421348) та [PERSON] (номер запису про право власності 1421394). Позовні вимоги обґрунтовано тим, що державна реєстрація права спільної часткової власності на земельну ділянку для товарного сільськогосподарського виробництва [ADDRESS] відповідно до схеми розподілу земель колективної власності Публічного акціонерного товариства "С.Перовської" площею 0,6955 га, кадастровий номер 8536900000:11:001:0513, здійсненна з порушенням діючого законодавства, у зв'язку з чим запис про державну реєстрацію права власності має бути анульовано. Прокурор у судовому засіданні наполягав на задоволенні позову. Відповідач - державний реєстратор Реєстраційної служби Головного управління юстиції у місті Севастополі Клеменова Інна Михайлівна та третя особа - [PERSON] залишили вирішення спору на розсуд суду. Представник відповідача - Реєстраційної служби Головного управління юстиції у місті Севастополі у судове засідання не з'явився, до канцелярії суду надійшла заява про розгляд справи у його відсутність. Треті особи: [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] у судове засідання не з'явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін та третьої особи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позову, виходячи з наступного. Судом встановлено, що відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно щодо об'єкта нерухомого майна від 07.10.2013 державним реєстратором Реєстраційної служби Головного управління юстиції у місті Севастополі Клеменовою Інною Михайлівною здійснено державну реєстрацію права спільної часткової власності на земельну ділянку, розташовану за адресою: [ADDRESS], відповідно до схеми розподілу земель колективної власності Закритого акціонерного товариства "С. Перовської", кадастровий номер 8536900000:11:001:0513, а саме: за [PERSON] - 1/14 частки, [PERSON] - 2/14 частки, [PERSON] - 2/14 частки, [PERSON] - 4/14 частки, [PERSON] - 4/14 частки, [PERSON] - 1/14 частки. Відповідно до статті 125 Земельного кодексу України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Частиною 1 статті 2 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" від 01.07.2004 № 1952-IV державна реєстрація речових прав на нерухоме майно (далі - державна реєстрація прав) - офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Статтею 4 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" передбачено, що обов'язковій державній реєстрації підлягають речові права та обтяження на нерухоме майно, розміщене на території України, що належить фізичним та юридичним особам, державі в особі органів, уповноважених управляти державним майном, іноземцям та особам без громадянства, іноземним юридичним особам, міжнародним організаціям, іноземним державам, а також територіальним громадам в особі органів місцевого самоврядування, а саме: 1) право власності на нерухоме майно; 2) право володіння; право користування (сервітут); право користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис); право забудови земельної ділянки (суперфіцій); право господарського відання; право оперативного управління; право постійного користування та право оренди земельної ділянки; право користування (найму, оренди) будівлею або іншими капітальними спорудами, їх окремими частинами; іпотека; довірче управління майном; 3) інші речові права відповідно до закону; 4) податкова застава, предметом якої є нерухоме майно, та інші обтяження. Статтею 8 Закону від 01.07.2004 № 1952-IV встановлено, що орган державної реєстрації прав: 1) проводить державну реєстрацію прав та їх обтяжень або відмовляє у їх реєстрації; 2) забезпечує ведення Державного реєстру прав; 3) надає інформацію про зареєстровані права та їх обтяження в порядку, встановленому цим Законом; 4) забезпечує облік безхазяйного нерухомого майна; 5) здійснює інші повноваження, передбачені цим Законом та іншими законами України. Відповідно до частини 2 статті 9 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" державний реєстратор: 1) встановлює відповідність заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями, зокрема: відповідність обов'язкового дотримання письмової форми правочину та його нотаріального посвідчення (у випадках, встановлених законом); відповідність повноважень особи, яка подає документи на державну реєстрацію прав та їх обтяжень; відповідність відомостей про нерухоме майно, наявних у Державному реєстрі прав та поданих документах; наявність обтяжень прав на нерухоме майно, зареєстрованих відповідно до вимог цього Закону; наявність факту виконання умов правочину, з якими закон та/або договір (угода) пов'язує можливість проведення державної реєстрації виникнення, переходу, припинення прав на нерухоме майно або обтяження таких прав; 2) приймає рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, про відмову в державній реєстрації, про її зупинення, внесення змін до Державного реєстру прав; 3) відкриває і закриває розділи Державного реєстру прав, вносить до них відповідні записи; 4) веде реєстраційні справи щодо об'єктів нерухомого майна; 5) присвоює реєстраційний номер об'єкту нерухомого майна під час проведення державної реєстрації; 6) видає свідоцтво про право власності на нерухоме майно у випадках, встановлених статтею 18 цього Закону; 7) надає інформацію з Державного реєстру прав або відмовляє у її наданні у випадках, передбачених цим Законом; 8) у разі потреби вимагає подання передбачених законодавством додаткових документів, необхідних для державної реєстрації прав та їх обтяжень; 8-1) під час проведення державної реєстрації прав, які виникли та зареєстровані в установленому порядку до 1 січня 2013 року, запитує від органів виконавчої влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, які відповідно до чинного на момент реєстрації законодавства проводили таку реєстрацію, інформацію (довідки, копії документів тощо), необхідну для реєстрації прав та їх обтяжень, якщо такі документи не були подані заявником або якщо документи, подані заявником, не містять передбачених цим Законом відомостей про правонабувача або про нерухоме майно. Органи виконавчої влади, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації, до яких надійшов запит, зобов'язані безоплатно в установленому законодавством порядку протягом трьох робочих днів надати державному реєстратору відповідну інформацію, зокрема щодо зареєстрованих речових прав на нерухоме майно, у тому числі земельні ділянки; 9) здійснює інші повноваження, передбачені цим Законом та іншими законами України. Відповідно до пункту 26 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 22.06.2011 № 703 (втрата чинності від 11.02.2014) для проведення державної реєстрації права власності та інших речових прав на нерухоме майно необхідними документами є документи, що підтверджують виникнення, перехід або припинення права власності та інших речових прав на нерухоме майно та інші документи, визначені цим Порядком. Згідно з підпунктом 27.1 пункту 27 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень документом, що підтверджує виникнення, перехід та припинення права власності та інших речових прав на нерухоме майно, є, зокрема, укладений в установленому законом порядку договір, предметом якого є нерухоме майно, права щодо якого підлягають державній реєстрації, або речове право на нерухоме майно, чи його дублікат. Як вбачається з матеріалів справи, підставою для здійснення реєстрації права спільної часткової власності на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва [ADDRESS], відповідно до схеми розподілу земель колективної власності Публічного акціонерного товариства "С.Перовської", кадастровий номер 8536900000:11:001:0513, за [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] став договір купівлі-продажу № 1424 від 22.11.2011, засвідчений [PERSON] - приватним нотаріусом Севастопольського нотаріального округу. З наведених норм вбачається, що Закон не наділяє державного реєстратора повноваженнями надавати оцінку правомірності складання договорів, які є підставою для здійснення реєстрації права власності. Законом визначено лише обов'язок державного реєстратора встановлювати відповідність обов'язкового дотримання письмової форми правочину та його нотаріального посвідчення. Крім цього, частиною 1 статті 24 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" встановлений вичерпний перелік підстав, з яких у державній реєстрації прав та їх обтяжень може бути відмовлено: 1) заявлене право, обтяження не підлягає державній реєстрації відповідно до цього Закону; 2) об'єкт нерухомого майна розміщений на території іншого органу державної реєстрації прав; 3) із заявою про державну реєстрацію прав та їх обтяжень звернулася неналежна особа; 4) подані документи не відповідають вимогам, встановленим цим Законом, або не дають змоги встановити відповідність заявлених прав документам, що їх посвідчують; 5) заяву про державну реєстрацію прав, пов'язаних з відчуженням нерухомого майна, подано після державної реєстрації обтяжень, встановлених щодо цього майна, крім випадків, встановлених частиною дев'ятою статті 15 цього Закону; 5 1) заяву про державну реєстрацію обтяжень речових прав на нерухоме майно щодо попереднього правонабувача подано після державної реєстрації права власності на таке майно за новим правонабувачем; 5 2) заяву про державну реєстрацію речових прав, похідних від права власності, подано за відсутності державної реєстрації права власності, крім випадків, установлених частиною дев'ятою статті 15 цього Закону; 5 3) під час подання заяви про державну реєстрацію права власності на підприємство як єдиний майновий комплекс, житловий будинок, будівлю, споруду (їх окремі частини), що виникло на підставі документа, за яким правонабувач набуває також право власності на земельну ділянку, не подано заяву про державну реєстрацію права власності на земельну ділянку; 5 4) після завершення п'ятиденного строку з дня отримання заявником письмового повідомлення про зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав не усунено обставин, що були підставою для прийняття такого рішення; 5 5) заяву про державну реєстрацію прав та їх обтяжень під час вчинення нотаріальної дії з нерухомим майном, об'єктом незавершеного будівництва подано не до нотаріуса, який вчинив таку дію; 5 6) заяву про державну реєстрацію прав та їх обтяжень в електронній формі подано особою, яка не є державним кадастровим реєстратором або державним виконавцем; 6) заявником подано ті самі документи, на підставі яких заявлене право та обтяження такого права вже зареєстровано у Державному реєстрі прав. Жодної з вказаних підстав під час здійснення державної реєстрації права спільної часткової власності на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва [ADDRESS], відповідно до схеми розподілу земель колективної власності Публічного акціонерного товариства "С.Перовської", кадастровий номер 8536900000:11:001:0513, за [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу № 1424 від 22.11.2011 не існувало. Таким чином, у державного реєстратора не було законних підстав для відмови у здійсненні оскаржуваної державної реєстрації права власності. Також слід зазначити, що законність дій нотаріуса під час посвідчення договору купівлі-продажу № 1424 від 22.11.2011 не є предметом розгляду даної справи. Відповідно до частини 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку. Отже, розглядаючи питання щодо правомірності прийнятого суб'єктом владних повноважень рішення, суд перевіряє та враховує всі обставини, що мають значення для справи. Відповідно до частин 1, 2 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Під час судового розгляду справи відповідачі довили суду, що при здійсненні оскаржуваної реєстраційної дії вони діяли у порядку, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені законодавством. У свою чергу доводи прокурора не знайшли свого підтвердження та спростовані фактичними обставинами та доказами, встановленими судом. За таких обставин, суд дійшов висновку про необґрунтованість позовних вимог, у зв'язку з чим позов задоволенню не підлягає.

Результат розгляду: denied