Рішення адміністративного суду від 2014-01-14 00:00:00+02

[PERSON] звернувся в суд з позовом до відповідача УДАІ УМВСУ в Тернопільській області про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення ВО1 №190843 від 22.11.2013 року, якою його притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 121 КУпАП у вигляді штрафу у сумі 340 гривень, посилаючись на те, що 22.11.2013 року його зупинив інспектор ДАІ у зв"язку із тим, що не горіла лампа лівої фари. При цьому його пояснення про те, що лампа перегоріла під час руху і негайно усунути вказану несправність він не мав можливості, а тому прийняв рішення рухатись найкоротшим шляхом до місця стоянки, до уваги прийняті не були. Постанова про накладення адмінстягнення винесена на місці зупинки, що позбавило його можливості звернутись за правовою допомогою. Будь-яких доказів правомірності оскаржуваної постанови не представлено, а тому вважає, що його незаконно притягнуто до адміністративної відповідальності та накладено адміністративне стягнення. У судовому засіданні позивач [PERSON] свої позовні вимоги підтримав із підстав, викладених у позовній заяві та просить скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення серії ВО1 № 190843 від 22.11.2013 року як незаконну. Представник відповідача УДАІ УМВСУ в Тернопільській області у судовому засіданні відносно позову заперечив та суду пояснив, що позивач 22.11.2013 року у м. Тернополі по вул. Злуки керував транспортним засобом у якому не горіла ліва фара в режимі ближнього світла. Факт правопорушення зафіксовано у протоколі про адмінправопорушення АА2 №133694 від 22.11.2013 року, позивач факт технічної несправності керованого ним автомобіля не заперечував, ніяких доказів в обґрунтування своїх заперечень ним не наведено, а тому постанова про накладення адміністративного стягнення на [PERSON] є обґрунтованою та винесена у відповідності до вимог закону, підстави для її скасування відсутні, у задоволенні позову просить відмовити. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши та оцінивши докази по справі, суд встановив такі факти: Постановою в справі про адміністративне правопорушення ВО1 № 190843 від 22.11.2013 року [PERSON] притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу у сумі 340 гривень за вчинення правопорушення передбаченого ч.1 ст. 121 КУпАП. Як вбачається із постанови, [PERSON] 22.11.2013 року о 20 год. 10 хв. в м. Тернополі по вул. Злуки керував транспортним засобом марки ВАЗ-2106 номерний знак [NUMBER] у якому не горіла ліва фара в режимі ближнього світла, чим порушив вимоги п. 31.4.3 в ПДР України. Вказана постанова винесена на підставі протоколу про адміністративне правопорушення АА2 № 133694 від 22.11.2013 року. Відповідно до ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом та інше. Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи-ст.280 КУпАП. Доказами в справі про адміністративне правопорушення у відповідності до ст. 251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. У відповідності до п.31.1 ПДР України, затверджених постановою КМУ України № 1306 від 10.10.2001 року зі змінами внесеними Постановою КМУ №876 від 01.10.2008 року технічний стан транспортних засобів та їх обладнання повинні відповідати вимогам стандартів, що стосуються безпеки дорожнього руху та охорони навколишнього середовища, а також правил технічної експлуатації, інструкцій підприємств-виробників та іншої нормативно-технічної документації. Згідно із законодавством забороняється експлуатація транспортних засобів якщо не горить лампа лівої фари в режимі ближнього світла-п.31.4.3 в ПДР України. Відповідно до п.31.5 ПДР України у разі виникнення в дорозі несправностей, зазначених у пункті 31.4 ПДР України, водій повинен вжити заходів для їх усунення, а якщо це зробити неможливо-рухатись якомога коротшим шляхом до місця стоянки або ремонту, дотримуючись запобіжних заходів з виконанням вимог п.п.9.9.,9.11 Правил. Позивач [PERSON] у судовому засіданні пояснив, що лампа лівої фари вийшла з ладу під час руху, оскільки він не зміг негайно ліквідувати вказану технічну несправність, то продовжував рух до місця стоянки для подальшого ремонту. Відповідно до вимог ст.71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб"єкта владних повноважень обов"язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Обставини вчинення даного правопорушення повністю викладені в протоколі про адмінправопорушення АА2 № 133694 від 22.11.2013 року, а тому є об"єктивними і вказують на вчинення адміністративного правопорушення. Таким чином, дослідженими по справі доказами по справі повністю спростовуються пояснення позивача, викладені ним у позовній заяві та надані у судовому засіданні. Частиною 1 ст.121 КУпАП передбачено відповідальність водіїв транспортних засобів за порушення керування транспортним засобом, що має технічні несправності, з якими відповідно до встановлених правил його експлуатація забороняється. Відповідно до ст.22 КУпАП при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням. Згідно ч.1 ст.293 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді скарги або протесту на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обгрунтованість винесеної постанови і приймає одне з таких рішень: залишає постанову без зміни, а скаргу або протест без задоволення; скасовує постанову і надсилає справу на новий розгляд; скасовує постанову і закриває справу; змінює захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено. Враховуючи вищенаведене, а також особу порушника, обставини, за яких було вчинено правопорушення, незначний характер даного правопорушення, суд вважає за можливе звільнити позивача [PERSON] від адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КУпАП і обмежитись усним зауваженням.

Результат розгляду: partial