Рішення адміністративного суду від 2014-01-29 00:00:00+02

Фізична особа-підприємець [PERSON] звернулася до Житомирського окружного адміністративного суду з позовом до управління Укртрансінспекції у Житомирській області. Просить суд визнати протиправною та скасувати постанову відповідача № 008461 від 03.12.2013 року, якою до неї застосовано адміністративно-господарський штраф у сумі 1700,00 грн. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що не являється автомобільним перевізником, а тому у відповідача були відсутні правові підстави для застосування штрафних санкцій. В судовому засіданні представником позивача позовні вимоги підтримано у повному обсязі. Представник відповідача проти задоволення позову заперечував з підстав, зазначених у письмових запереченнях. Вислухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог з огляду на наступне. В судовому засіданні безспірно встановлено, що 10 жовтня 2013 року уповноваженими особами управління Укртрансінспекції у Житомирській області проведено перевірку додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом. За наслідками вказаної перевірки складеного акт № 087624. З вказаного акту перевірки вбачається, що 10.10.2013 року проведено перевірку транспортного засобу марки РУТА-25, реєстраційний номер [NUMBER]. Під час перевірки встановлено порушення вимог ст. 39 Закону України "Про автомобільний транспорт", а саме: не оформлена ліцензійна картка на транспортний засіб, витяг з паспорта маршруту, який виготовляється як фотокопія з паспорту маршруту, засвідчений печаткою організатора перевезень (а.с.7). На підставі вказаного акту відповідачем 03 грудня 2013 року винесена постанова про застосування адміністративно-господарського штрафу. Вказаною постановою на ФОП [PERSON] накладено адміністративно-господарський штраф у сумі 1700,00 грн. (а.с. 6). Суд не погоджується з вищевказаною постановою з огляду на наступне. Статтею 39 Закону України "Про автомобільний транспорт" визначено перелік документів, на підставі яких виконуються пасажирські перевезення. Зокрема, для автомобільного перевізника - ліцензія, договір із органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування чи їх дозвіл, паспорт маршруту, документ, що засвідчує використання автобуса на законних підставах, інші документи, передбачені законодавством України; для водія автобуса - посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційні документи на транспортний засіб, ліцензійна картка, квитково-касовий лист, схема маршруту, розклад руху, таблиця вартості проїзду (крім міських перевезень), інші документи, передбачені законодавством України. Отже, вказаною нормою Закону визначено, що паспорт маршруту та ліцензійна картка є необхідними документами саме для автомобільного перевізника, який здійснює регулярні автомобільні перевезення. Проте з матеріалів справи вбачається, що ФОП [PERSON] не являється автомобільним перевізником. Вказана обставина підтверджується наданим під час перевірки дорожнім листом № 175935 та ліцензійною карткою серії [NUMBER] від 26.07.2010 року (а.с.8, 19). Відповідно до листа управління транспорту та зв'язку Житомирської міської ради № 150 від 06.12.2013 року, ФОП [PERSON] не здійснює обслуговування міських автобусних маршрутів загального користування (а.с. 20). Крім того, всі документи, необхідні для здійснення регулярних автомобільних перевезень, зокрема паспорт автобусного маршруту регулярних перевезень, ліцензійна картка, тимчасові реєстраційні талони на транспортні засоби, не оформлені на ФОП [PERSON]. (а.с. 9-19, 38). Оскільки ФОП [PERSON] не здійснює обслуговування автобусних маршрутів загального користування в межах м. Житомира, то відповідно до абз.3 ч.1 ст. 60 Закону України "Про автомобільний транспорт", у відповідача були відсутні правові підстави для застосування штрафних санкцій до позивача. Враховуючи викладене,

Результат розгляду: granted