Рішення адміністративного суду від 2014-02-19 00:00:00+02

03 лютого 2014 року Управління Пенсійного фонду України Київського району в м. Полтаві звернулось до Полтавського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до фізичної особи-підприємця [PERSON] про стягнення недоїмки по сплаті страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування у сумі 3048,33 грн., посилаючись на те, що відповідач не сплатив своєчасно в повному обсязі страхові внески, нараховані за період з 2007-2009 роки та штрафні (фінансові) санкції, чим порушив вимоги частини шостої статті 20, пункту 2 частини дев'ятої статті 106 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 року №1058-IV. Представник позивача у судовому засіданні позов підтримав, просив задовольнити у повному обсязі. Відповідач у судове засідання явку свого представника не забезпечив, хоча повідомлявся про час та місце судового розгляду належним чином. Повістка та ухвали суду, що направлялись відповідачу на адресу: [ADDRESS], повернулись до суду із відміткою "за закінченням терміну зберігання". З огляду на положення ч. 4 ст. 33, ст. 37 Кодексу адміністративного судочинства України повістка вважається врученою відповідачу належним чином. Згідно з частиною 4 статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України у разі неприбуття відповідача - суб'єкта владних повноважень, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, без поважних причин або без повідомлення ним про причини неприбуття розгляд справи не відкладається і справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів. Ці ж наслідки застосовуються у разі повторного неприбуття за таких самих умов відповідача, який не є суб'єктом владних повноважень. Тому суд вважає за можливе розглянути справу за даної явки та за наявними в справі матеріалами. Судом встановлено, що [PERSON] (ідентифікаційний номер [NUMBER]) зареєстрований як фізична особа-підприємець. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 11 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 № 1058-IV (в редакції, яка діяла на момент виникнення спірних правовідносин, далі - Закон №1058-IV) загальнообов'язковому державному пенсійному страхуванню підлягають фізичні особи - суб'єкти підприємницької діяльності, у тому числі ті, які обрали особливий спосіб оподаткування (фіксований податок, єдиний податок, фіксований сільськогосподарський податок, придбали спеціальний торговий патент), та члени сімей зазначених фізичних осіб, які беруть участь у провадженні ними підприємницької діяльності. Згідно зі статтею 15 Закону №1058-IV платниками страхових внесків до солідарної системи є страхувальники, які набувають статусу платників страхових внесків до Пенсійного фонду з дня взяття їх на облік територіальним органом Пенсійного фонду. Відповідно до пункту 6 частини другої статті 17 Закону № 1058-IV страхувальники зобов'язані нараховувати, обчислювати та сплачувати в установлені строки та в повному обсязі страхові внески. Пунктом 3 частини 1 статті 11 та підпункту 2 пункту 8 Прикінцевих положень Закону №1058-IV встановлено, що фізичні особи-суб'єкти підприємницької діяльності, у тому числі ті, які обрали особливий спосіб оподаткування (фіксований податок, єдиний податок, фіксований сільськогосподарський податок, придбали спеціальний торговий патент) сплачують страхові внески, що перераховуються до солідарної системи на умовах і в порядку, визначених цим Законом, та в розмірах, передбачених для платників збору (юридичних і фізичних осіб) Законом України "Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування", але не менше мінімального страхового внеску. Відповідно до пункту 4.7 Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, затвердженої постановою правління Пенсійного фонду України від 19.12.2003 №21-1, далі - Інструкція № 21-1, розмір мінімального страхового внеску визначається шляхом множення мінімального розміру заробітної плати, установленої законом на той час, за який здійснюється розрахунок сум страхових внесків: для застрахованих осіб, визначених підпунктами 2.2.1, а саме: фізичні особи - суб'єкти підприємницької діяльності, у тому числі ті, які обрали особливий спосіб оподаткування (фіксований податок, єдиний податок), (крім осіб, які працюють у платників фіксованого сільськогосподарського податку, осіб, які мали та/або мають статус інвалідів, застрахованих осіб з числа осіб льотних екіпажів повітряних суден цивільної авіації (пілоти, штурмани, бортінженери, бортмеханіки, бортрадисти, льотчики-наглядачі) і бортоператорів, які виконують спеціальні роботи в польотах), 2.2.2, 2.2.6 - 2.2.12 пункту 2.2 цієї Інструкції, - на 34 відсотки за період з 01.01.2004 до 30.03.2005 року, 34,3 відсотка за період з 31.03.2005 року до 31.12.2005 (включно), 33,8 відсотка за 2006 рік, 33,7 відсотка за 2007 рік, 35,2 відсотка з 01.01.2008 по 31.12.2010 включно. З огляду на викладене, відповідач є страхувальником - платником страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування. Починаючи з 01 січня 2010 року, порядок подачі звітності встановлений Порядком формування та подання страхувальниками звіту щодо сум нарахованих внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування органам Пенсійного фонду України, затвердженим постановою Правління Пенсійного фонду України від 05.11.2009 №26-1 та зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 24.11.2009 за №1136/17152 (далі - Порядок). Відповідно до пункту 2.2 Порядку фізичні особи - суб`єкти підприємницької діяльності, у тому числі ті, які обрали особливий спосіб оподаткування, самі за себе і за членів сім'ї, які беруть участь у провадженні підприємницької діяльності; особи, які забезпечують себе роботою самостійно - займаються адвокатською, нотаріальною, творчою та іншою діяльністю, пов'язаною з отриманням доходу безпосередньо від цієї діяльності, самі за себе формують та подають до органів Пенсійного фонду звіт один раз на рік до 1 квітня року, наступного за звітним періодом. Згідно частини шостої статті 20 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" страхувальники зобов'язані сплачувати страхові внески, нараховані за відповідний базовий звітний період, не пізніше ніж через 20 календарних днів із дня закінчення цього періоду. Базовим звітним періодом для відповідача є рік. Із картки особового рахунку страхувальника вбачається, що відповідачем страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування сплачено не в повному обсязі, і на момент розгляду справи в суді борг зі сплати страхових внесків складає 3048,33 грн, в тому числі нараховані суми страхових внесків за 2007-2009 роки у розмірі 635,30 грн, що підтверджується корінцем вимоги № Ф-118/96 від 05.05.2010 року. Пунктом 7 Перехідних та прикінцевих положень Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" (чинного з 01.01.2011) визначено, що на період до повного стягнення заборгованості із сплати страхових внесків за діючими видами загальнообов'язкового державного соціального страхування та сум штрафних санкцій, нарахованих та/або не сплачених у період до 1 січня 2011 року, в тому числі нарахованих внесків, строк сплати яких на 1 січня 2011 року не настав, та відповідних штрафних санкцій за фондами загальнообов'язкового державного соціального страхування зберігаються повноваження щодо контролю за правильністю нарахування, своєчасністю сплати страхових внесків, застосування фінансових санкцій, якими вони були наділені до набрання чинності цим Законом. Згідно абзацу 3 частини 14 статті 106 Закону суми пені та фінансових санкцій, застосованих за порушення порядку та строків обчислення, нарахування та сплати страхових внесків стягуються в тому ж порядку, що й недоїмка із сплати страхових внесків. На виконання положень Закону Управління Пенсійного фонду України в Київського району в м. Полтаві направлені відповідачеві рішення про застосування фінансових санкцій та нарахування пені за несплату (ненарахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне нарахування) страхувальниками страхових внесків № 72 від 01.02.2008, яким нараховано штраф у розмірі 1517,63 грн та пені у розмірі 895,40 грн, та № 128 від 25.02.2010, яким нараховано штраф у розмірі 25 грн та пені у розмірі 173,25 грн. Дані рішення отримано відповідачем 24.04.2008 та 04.02.2010 відповідно. Доказів оскарження останніх відповідачем до органів Пенсійного фонду або до суду не надано. Таким чином, за відповідачем рахується заборгованість зі сплати страхових внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування в загальному розмірі 3048,33 грн. Відповідно до ч. 12 ст. 20 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" страхові внески підлягають сплаті незалежно від фінансового стану платника страхових внесків. Згідно частини 3 статті 106 Закону України №1058 відповідний орган Пенсійного фонду має право звернутися до суду про стягнення недоїмки. Відповідно до частини 15 тієї ж статті строк давності щодо стягнення недоїмки, пені та штрафів не застосовується. Враховуючи вищевикладене, позовні вимоги щодо стягнення заборгованості зі сплати страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування суд вважає обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Результат розгляду: granted