Рішення адміністративного суду від 2014-02-19 00:00:00+02

Позивач просив визнати неправомірними дії відповідача щодо зменшення пільгового стажу за Списком №1 та відмови в зарахуванні певної кількості днів за період з квітня 1988 року по червень 2010 року; зобов'язати пенсійний орган зарахувати до пільгового стажу періоди роботи [PERSON] повний робочий день під землею: квітень 1988 року - 6 дн, травень 1988 року - 4 дні, червень 1988 року - 6 дн, серпень 1989 року - 3 дн, вересень 1989 року - 5 дн, жовтень 1989 року - 6 дн, грудень 1989 року - 1 день, травень 1990 року - 7 дн, червень 1990 року - 17 дн, липень 1990 року - 16 дн, період відбування покарання у вигляді виправних робіт - з 12.11.1993 року по 14.01.1994 року, квітень 1994 року - 1 день, травень 1994 року - 5 дн, травень 1997 року - 5 дн, жовтень 1997 року - 4 дн, лютий 1998 року - 1 день, березень 1998 року - 2 дн, травень 1998 року - 1 день, вересень 1998 року - 5 дн, вересень 1999 року - 5 дн, травень 2000 року - 1 день, серпень 2000 року - 4 дн, серпень 2001 року - 6 дн, вересень 2001 року - 3 дн, червень 2002 року - 1 день, вересень 2002 року - 3 дн, березень 2003 року - 1 день, червень 2010 року - 1 день. Визнати незаконним рішення УПФУ в м. Свердловську про відмову в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах та зобов'язати відповідача призначити позивачу пенсію відповідно до ст.14 ЗУ «Про пенсійне забезпечення» з моменту звернення з первинною заявою. В обгрунтування позову зазначив, що 01.08.2013 року звернувся до відповідача про призначення пенсії за віком на пільгових умовах на підставі ст.14 ЗУ «Про пенсійне забезпечення». Проте пенсійний орган відмовив в призначенні пенсії з підстав відсутності необхідного пільгового стажу, не зарахував до нього вищезазначені дні за період з квітня 1988 року по червень 2010 року, оскільки відсутні виходи з невідомих причин. Такі дії відповідача є неправомірними, оскільки наявність необхідного пільгового стажу у позивача підтверджується записами в трудовій книжці, уточнюючими довідками, а законодавством не передбачено повноважень у пенсійного орагну щодо виключення з пільгового стажу днів відпусток без збереження заробітної плати, часів простою, донорських днів та днів відволікань від роботи з невідомих причин. Крім цього, в порушення ст.42 КВК України відповідач не зарахував до пільгового стажу період відбування покарання у вигляді виправних робіт. Постановою Свердловського міського суду Луганської області від 03 грудня 2013 року позов задоволено частково. Визнано неправомірними дії УПФУ в м. Свердловську Луганської області щодо відмови в зарахуванні до пільгового стажу [PERSON] періодів його роботи: квітень 1988 року - 6 дн, травень 1988 року - 4 дні, червень 1988 року - 6 дн, серпень 1989 року - 3 дн, вересень 1989 року - 5 дн, жовтень 1989 року - 6 дн, грудень 1989 року - 1 день, травень 1990 року - 7 дн, червень 1990 року - 17 дн, липень 1990 року - 16 дн, квітень 1994 року - 1 день, травень 1994 року - 5 дн, травень 1997 року - 5 дн, жовтень 1997 року - 4 дн, лютий 1998 року - 1 день, березень 1998 року - 2 дн, травень 1998 року - 1 день, вересень 1998 року - 5 дн, вересень 1999 року - 5 дн, травень 2000 року - 1 день, серпень 2000 року - 4 дн, серпень 2001 року - 6 дн, вересень 2001 року - 3 дн, червень 2002 року - 1 день, вересень 2002 року - 3 дн, березень 2003 року - 1 день, червень 2010 року - 1 день. Зобов'язано відповідача зарахувати до пільгового стажу позивача вищезазначені дні роботи за період з квітня 1988 року по червень 2010 року. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено. Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просив постанову суду першої інстанції скасувати, постановити нове рішення, яким відмовити у задоволені позовних вимог. В обгрунтування зазначив, суд першої інстанції не звернув уваги, що чинним законодавством не передбачено зарахування до пільгового стажу періоди участі в страйках, знаходження у відпусті без збереження заробітної плати, додаткові дні відпочинку донора, прогули та інші відволікання від роботи. Крім цього, в трудовій книжці позивача містилися неповні записи, які підтверджують його повний робочий день під землею, для чого позивач надавав уточнюючі довідки підприємств, де він працював. В цих довідках не підтверджено робота позивача в спірні дні повний робочий день під землею. Позивачем судове рішення не оскаржується. Всі особи, які беруть участь у справі, у судове засідання не прибули, хоча були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання, тому відповідно до п.2 ч.1 ст.197 КАС України суд апеляційної інстанції розглянув справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами. Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, переглядаючи справу в межах доводів апеляційної скарги, вважає що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав. Судами першої та апеляційної інстанції встановлено, що 01.08.2013 року [PERSON] звернувся до УПФУ в м. Свердловську з заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до ст.14 ЗУ «Про пенсійне забезпечення». Рішенням УПФУ в м. Свердловську від 01.08.2013 року [PERSON] відмовлено в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах через відсутність необхідного пільгового стажу роботи 25 років згідно ст.14 ЗУ «Про пенсійне забезпечення». (а.с.16-17) Відмова обґрунтована тим, що відповідно до уточнюючих довідок про підтвердження наявного пільгового стражу для призначення пенсії №323 від 28.09.2011 року, №400 від 16.07.2013 року, [PERSON] дійсно працював електрослюсарем з повним робочим днем під землею на шахті «Червоний партизан» з 26.02.1988 року по 19.06.1988 року (відволікання від роботи складають квітень 1988 року - 6 дн, травень 1988 року - 4 дні, червень 1988 року - 6 дн), з 26.12.1988 року по 21.07.1990 року (відволікання від роботи складають серпень 1989 року - 3 дн, вересень 1989 року - 5 дн, жовтень 1989 року - 6 дн, грудень 1989 року - 1 день, травень 1990 року - 7 дн, червень 1990 року - 17 дн, липень 1990 року - 16 дн), з 13.09.1993 року по 29.12.2011 року (відволікання від роботи складають з 12.11.1993 року по 14.01.1994 року - виправні роботи, які не зараховуються до пільгового стажу, квітень 1994 року - 1 день, травень 1994 року - 5 дн, травень 1997 року - 5 дн, жовтень 1997 року - 4 дн, лютий 1998 року - 1 день, березень 1998 року - 2 дн, травень 1998 року - 1 день, вересень 1998 року - 5 дн, вересень 1999 року - 5 дн, травень 2000 року - 1 день, серпень 2000 року - 4 дн, серпень 2001 року - 6 дн, вересень 2001 року - 3 дн, червень 2002 року - 1 день, вересень 2002 року - 3 дн, березень 2003 року - 1 день, червень 2010 року - 1 день). Всього відволікання складають 6 місяців 3 дні. У зазначені дні не встановлено зайнятість позивача на підземних роботах повний робочий день. [PERSON] вважає таке рішення незаконним. Суд першої інстанції, задовольняючи частково позов, виходив з того, що в трудовій книжці позивача містяться відповідні записи про його роботу електрослюсарем повний робочий день під землею на шахті «Червоний партизан» у спірний період часу. На підставі ст.84 Кодексу Законів України про працю, ст.ст.25,26 ЗУ «Про відпустки», Закону України «Про донорство крові та її компонентів» дні відпочинку за кожний день давання крові прирівнюються до днів відпустки, коли за працівником зберігається місце роботи та середній заробіток, вони враховуються до стажу роботи, що дає право на пенсію, в тому числі і пільгову. Крім цього, законодавством не передбачено поденний розрахунок пільгового стажу в залежності від роботи, яку особа виконувала у конкретний день. Тому суд першої інстанції зобов'язав відповідача зарахувати спірні дні до пільгового стажу позивача. Суд апеляційної інстанції не може погодитись з висновком суду першої інстанції з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи [PERSON] на день звернення до УПФУ в м. Свердловськ з заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах 01.08.2013 року мав загальний стаж роботи 24 роки 10 місяців 16 днів, в тому числі на пільгових умовах 24 роки 07 місяців 17 днів. На підставі ст.14 ЗУ «Про пенсійне забезпечення» працівники, безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) по видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, - за списком робіт і професій, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, мають право на пенсію незалежно від віку, якщо вони були зайняті на цих роботах не менше 25 років. Відповідно до ст. 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів в ній встановлюється Кабінетом Міністрів України. Оскільки записи в трудовій книжці [PERSON] є неповними для визначення права позивача на призначення пенсії на пільгових умовах, тому пенсійним органом запропоновано позивачу надати уточнюючі довідки з підприємств, де він працював. Як передбачено п.20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів в ній, затвердженого постановою КМ України №637 від 12.08.1993 року, у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників. У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка. Відповідно до ст.56 ЗУ «Про пенсійне забезпечення» до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв. До стажу роботи зараховується також: а) будь-яка інша робота, на якій працівник підлягав державному соціальному страхуванню, або за умови сплати страхових внесків, період одержання допомоги по безробіттю, а також робота в'язнів і робота за угодами цивільно-правового характеру за умови сплати страхових внесків; б) творча діяльність осіб, передбачених пунктом "в" статті 3 цього Закону. При цьому творча діяльність членів Спілки письменників України, Спілки художників України, Спілки композиторів України, Спілки кінематографістів України, Спілки театральних діячів України, інших творчих працівників, які не є членами творчих спілок, але об'єднані відповідними професійними комітетами, до введення в дію цього Закону зараховується в стаж роботи незалежно від сплати страхових внесків. У цих випадках стаж творчої діяльності встановлюється секретаріатами правлінь творчих спілок республіки починаючи з дня опублікування або першого публічного виконання чи публічного показу твору даного автора; в) військова служба та перебування в партизанських загонах і з'єднаннях, служба в органах державної безпеки та органах внутрішніх справ, незалежно від місця проходження служби; г) служба у воєнізованій охороні, в органах спеціального зв'язку і в гірничорятувальних частинах, незалежно від відомчої підпорядкованості та наявності спеціального або військового звання; д) навчання у вищих і середніх спеціальних навчальних закладах, в училищах і на курсах по підготовці кадрів, підвищенню кваліфікації та перекваліфікації, в аспірантурі, докторантурі і клінічній ординатурі; е) тимчасова непрацездатність, що почалася у період роботи; є) час догляду за інвалідом I групи або дитиною-інвалідом віком до 16 років, а також за пенсіонером, який за висновком медичного закладу потребує постійного стороннього догляду; ж) час догляду непрацюючої матері за малолітніми дітьми, але не довше ніж до досягнення кожною дитиною 3-річного віку; з) період проживання дружин осіб офіцерського складу, прапорщиків, мічманів і військовослужбовців надстрокової служби з чоловіками в місцевостях, де була відсутня можливість їх працевлаштування за спеціальністю, але не більше 10 років. Час перебування на інвалідності у зв'язку з нещасним випадком на виробництві або професійним захворюванням зараховується до стажу роботи для призначення пенсії за віком, а також до стажу роботи із шкідливими умовами, який дає право на призначення пенсії на пільгових умовах і у пільгових розмірах (статті 13 і 14). При призначенні пенсій на пільгових умовах відповідно до статей 13 і 14 та пенсій за вислугу років відповідно до статті 55 цього Закону провадиться взаємне зарахування періодів роботи, передбачених цими статтями, за умови, що зазначені роботи дають право на пенсію на аналогічних або більш пільгових умовах. Статтєю 9 ЗУ «Про донорство крові та її компонентів» визначені пільги, що надаються працюючим донорам, зокрема, збереження за донором середнього заробітку, надання додаткових днів відпочинку. Проте, зазначеним законом не передбачено зарахування «донорських» днів до стажу роботи, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах. Як вбачається з довідки про підтвердження наявного пільгового стражу для призначення пенсії №323 від 28.09.2011 року [PERSON] дійсно працював електрослюсарем з повним робочим днем під землею на шахті «Червоний партизан» з 26.02.1988 року по 21.07.1990 року. При цьому в додаткових відомостях зазначено відволікання від роботи позивача: квітень 1988 року - 6 дн (прогул), травень 1988 року - 4 дні (прогул), червень 1988 року - 6 дн (прогул), серпень 1989 року - 3 дн (прогул), вересень 1989 року - 5 дн, жовтень 1989 року - 6 дн (прогул), грудень 1989 року - 1 день (прогул), травень 1990 року - 7 дн (прогул), червень 1990 року - 17 дн (прогул), липень 1990 року - 16 дн (прогул). Відповідно до довідки №400 від 16.07.2013 року, [PERSON] дійсно працював електрослюсарем з повним робочим днем під землею дільниці ГШО-1 шахти «Червоний партизан» 13.09.1993 року по 29.12.2011 року. В додатку до цієї довідки зазначені відволікання від роботи позивача: з 12.11.1993 року по 14.01.1994 року не зараховується до загального та безперервного стажу, квітень 1994 року - 1 день (невідома причина), травень 1994 року - 5 дн (4 без оплати, 1 донорський), травень 1997 року - 5 дн (без оплати), жовтень 1997 року - 4 дн (невідома причина), лютий 1998 року - 1 день (прогул), березень 1998 року - 2 дн (донорські), травень 1998 року - 1 день (прогул), вересень 1998 року - 5 дн (без оплати), вересень 1999 року - 5 дн (прогули), травень 2000 року - 1 день (прогул), серпень 2000 року - 4 дн (невідома причина), серпень 2001 року - 6 дн (невідома причина), вересень 2001 року - 3 дн (невідома причина), червень 2002 року - 1 день (невідома причина), вересень 2002 року - 3 дн (невідома причина), березень 2003 року - 1 день (донорські), червень 2010 року - 1 день (прогул). Таким чином, у визначені дні протягом періоду з квітня 1988 року по червень 2010 року не підтверджується зайнятість [PERSON] повний робочий день на підземних роботах, тому пенсійний орган в межах повноважень, правомірно не зарахував 6 місяців 3 дні до стажу роботи позивача, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, та прийняв законне рішення від 01.08.2013 року про відмову позивачу в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах через відсутність необхідного пільгового стажу роботи 25 років відповідно до ст.14 ЗУ «Про пенсійне забезпечення». Що стосується вимог про зарахування до пільгового стажу періоду відбування покарання у вигляді виправних робіт з 12.11.1993 року по 14.01.1994 року, судова колегія зазначає, що частиною 3 статті 42 Кримінально-виконавчого кодексу України, який набрав чинності з 01.01.2004 р., встановлено, що час відбування засудженим покарання у виді виправних робіт зараховується в загальний стаж роботи. Аналогічні положення містились у Виправно-трудовому кодексі України, якій діяв у час відбування позивачем покарання у вигляді виправних робіт та втратив чинність з 01.01.2004 р., відповідно до ст. 95 якого час відбування покарання у виді виправних робіт може бути включений судом до загального трудового стажу засудженого. Відтак, оскільки законодавством, яке діяло на час відбування позивачем покарання, а також законодавством, яке діє на теперішній час, передбачено зарахування періоду відбування покарання у вигляді виправних робіт до загального трудового стажу, відсутні правові підстави для зарахування періоду відбування покарання [PERSON] у вигляді виправних робіт з 12.11.1993 року по 14.01.1994 року до пільгового стажу. З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції, ухвалюючи рішення, порушив норми матеріального та процесуального права, неповно з'ясував обставини, що мають значення для справи, висновки суду не відповідають обставинам справи, що призвело до неправильного вирішення спору і є підставою відповідно до ст.202 КАС України для задоволення апеляційної скарги, скасування постанови з ухваленням нової про відмову в задоволенні позову.

Результат розгляду: denied