Рішення адміністративного суду від 2014-02-10 00:00:00+02

У січні 2014 року позивач звернулася до суду з позовом, у якому просить скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення ДФІ № 13-1010/2013 від 19.11.2013 року та накладення штрафу у сумі 153,00 грн., винесену заступником начальника Державної фінансової інспекції у Львівській області Кроляком Р.Й. Вимоги обґрунтовані закінченням строку притягнення до адміністративної відповідальності; порушенням порядку розгляду справи, що було здійснено без особи, яку притягнуто до відповідальності; відсутністю порушення. Представник відповідача подав заперечення на позовну заяву, в якому, посилаючись на Закон України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», посадову інструкцію комірника, затверджену наказом директора ВПУ № 11 від 05.09.2012 року № 168, просить відмовити позивачу у задоволенні позову. Позивач та її представник у судовому засіданні позов підтримали, просять його задовольнити, посилаючись на обставини, викладені у позовній заяві. Представник відповідача у судовому засіданні позов заперечила, посилаючись на обставини, викладені у запереченні на позовну заяву. Заслухавши пояснення сторін, з'ясувавши обставини справи, суд вважає, що у задоволенні позову слід відмовити з огляду на таке. Установлено, що працівниками Червоноградської об'єднаної державної фінансової інспекції в період з 27.06.2013 року по 20.09.2013 року проведено ревізію фінансово-господарської діяльності ВПУ № 11 в м. Червонограді, в результаті якої складено акт ревізії № 23-38/11 від 20.09.2013 року. На підставі даних акта ревізії старшим державним фінансовим інспектором Синчишин Н.В. стосовно позивача складено протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 164-2 КУпАП., на підставі якого заступником начальника Держфінінспекції у Львівській області позивача, яка працює на посаді комірника та з якою укладено договір про повну матеріальну відповідальність, притягнуто до адміністративної відповідальності та накладено штраф у сумі 153,00 грн. Так, позивачеві поставлено у провину неналежне ведення книги складського обліку та неведення карток кількісно-сумового обліку запасів, а також при проведенні інвентаризації встановлено лишки товарно-матеріальних цінностей на загальну суму 2400,00 грн., які оприбутковано за фактично діючими цінами. Такий висновок відповідача відповідає встановленим у ході ревізії порушенням, оскільки дані складського обліку у період з 01.05.2011 року по 01.07.2013 року усупереч п. 54 Інструкції з обліку запасів бюджетних установ, затвердженої наказом Державного казначейства України від 08.12.2000 року № 125, відображені у журналі довільної форми, замість типової, окремо на прихід та розхід матеріальних цінностей, в журналах наявні виправлення, підтирки, сторінки не пронумеровані. Стосовно карток кількісно-сумового обліку запасів, то такі всупереч п.п. 62, 63 зазначеної Інструкції у ревізований період взагалі не велися. Виявлені порушення в частині утворення у позивача лишків призвели до заниження вартості у рядку 130 форми звітності «Баланс» вартості інших необоротних матеріальних активів на суму 2400,00 грн. Наведені порушення правильно кваліфіковані відповідачем за ч. 1 ст. 164-2 КУпАП, а накладене стягнення здійснене у межах санкції статті. Суд не бере до уваги посилання позивача на закінчення встановленого двомісячного строку накладення адміністративного стягнення при триваючому правопорушенні, оскільки акт ревізії було складено 20.09.2013 року, тому накладення стягнення 19.11.2013 року здійснено у межах строку, встановленого ч. 1 ст. 38 КУпАП. Що стосується неповідомлення позивача про розгляд справи, то, як з'ясовано у судовому засіданні, про розгляд справи 14.11.2013 року вона була належним чином повідомленою, проте не з'явилася у зв'язку зі своєю хворобою. Розгляд справи був відкладений на 19.11.2013 року, про що позивачеві було відомо. У телефонній розмові зі старшим державним фінансовим інспектором Синчишин Н.В. позивач просила відкласти розгляд справи у зв'язку зі своєю хворобою, на що інспектор Синчишин Н.В. запропонувала їй подати відповідне клопотання у письмовій формі, проте позивач вказаною рекомендацією не скористалася. Наведених обставин під час розгляду справи у суді позивач не заперечила, а формальне порушення у повідомленні про розгляд справи, за умови обізнаності позивача про час та місце розгляду, на думку суду, не є підставою для скасування оспорюваної постанови. За таких обставин у задоволенні позову слід відмовити.

Результат розгляду: denied