Рішення адміністративного суду від 2014-03-17 00:00:00+02

У листопаді 2012 року [PERSON] звернувся до суду з адміністративним позовом до КП "ОМБТІтаРОН", в якому просив визнати незаконними дії реєстратора КП "ОМБТІтаРОН", пов'язані з реєстрацією 28.02.2012 року набуття права власності на квартиру [ADDRESS] на підставі рішення Приморського районного суду міста Одеси від 21.06.2011 року по справі № 2-7511/2009, скасувати реєстрацію права власності на вказану квартиру, здійснену 28.02.2012 року на підставі зазначеного судового рішення, зобов'язати реєстратора внести до Реєстру прав власності на нерухоме майно зміни про скасування реєстрації права власності на вищевказану квартиру, відновити стан майна, який існував на момент вчинення дії, що завдала позивачу шкоди - поновити за [PERSON] реєстрацію права власності на квартиру [ADDRESS], зобов'язати реєстратора внести зміни до Реєстру прав власності на нерухоме майно про поновлення за [PERSON] реєстрації права власності на зазначену квартиру. До початку розгляду справи по суті, у зв'язку зі зміною порядку державної реєстрації права власності на нерухоме майно та покладенням цих повноважень на Державну реєстраційну службу з 01.01.2013 року, позивач уточнив адміністративний позов, заявивши до КП "ОМБТІтаРОН" та Реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції наступні вимоги: визнати протиправними дії реєстратора Комунального підприємства "Одеське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації об'єктів нерухомості", пов'язані з реєстрацією 28 лютого 2012 року набуття права власності на квартиру [ADDRESS] на підставі рішення Приморського районного суду м.Одеси від 21.06.2011 року по справі № 2-7511/2009; скасувати реєстрацію права власності на квартиру [ADDRESS], здійснену 28 лютого 2012 року реєстратором Комунального підприємства "Одеське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації об'єктів нерухомості" на підставі рішення Приморського районного суду м.Одеси від 21.06.2011 року по справі № 2-7511/2009; зобов'язати державного реєстратора Реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції внести до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (Державного реєстру прав) відомості про скасування реєстрації права власності на квартиру [ADDRESS], здійсненої 28 лютого 2012 року реєстратором Комунального підприємства "Одеське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації об'єктів нерухомості" на підставі рішення Приморського районного суду м.Одеси від 21.06.2011 року по справі № 2-7511/2009; відновити стан майна який існував на момент вчинення дії, що завдала шкоди, - поновити за [PERSON] реєстрацію права власності на квартиру [ADDRESS]; зобов'язати державного реєстратора Реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції внести до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (Державного реєстру прав) відомості про поновлення за [PERSON] реєстрації права власності на квартиру [ADDRESS]. За згодою позивача, у зв'язку зі зміною найменування відповідача КП «ОМБТІтаРОН» замінено на Комунальне підприємство "Бюро технічної інвентаризації" Одеської міської ради. Крім того, ухвалою суду від 11 лютого 2013 року до участі у справі в якості третіх осіб на стороні відповідачів без самостійних вимог на предмет спору залучено [PERSON] та [PERSON], на права та інтереси яких впливає даний спір. Свої позовні вимоги [PERSON] обґрунтував наступним. 22 квітня 2010 року [PERSON] звернувся до Приморського районного суду м.Одеси з цивільним позовом про стягнення з [PERSON] боргу в сумі 480000 гривень. За заявою позивача ухвалою Приморського районного суду м.Одеси від 23.04.2010 року в порядку забезпечення позову було накладено арешт на квартиру [ADDRESS], яка належала на праві власності [PERSON] згідно інформації КП "ОМБТІ та РОН" станом на 23.04.2010 року. Ухвала Приморського районного суду міста Одеси від 23.04.2010 року про забезпечення позову по цивільній справі № 2-8626/2010 отримана Одеською філією державного підприємства Міністерства юстиції України "Інформаційний центр" 23.04.2010 року й виконана згідно із Законом України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" (в редакції, яка діяла станом на 23.04.2010 року). За наслідками розгляду спору, Приморським районним судом міста Одеси по цивільнійсправі № 2-924/2011, постановлено рішення від 11 січня 2012 року, яким позов [PERSON] задоволено частково, стягнуто на користь позивача заборгованість в розмірі 480000 гривень, проценти за користування грошима в розмірі 54199 гривень, судові витрати в розмірі 1820 гривень, в іншій частині позовних вимог відмовлено. У задоволенні зустрічного позову [PERSON] про визнання договору позики недійсними відмовлено. Рішенням Апеляційного суду Одеської області по справі № 22ц-1590/5175/2012 від 13 червня 2012 року, - рішення Приморського районного суду міста Одеси від 11.01.2012 року в частині відмови стягнення витрат на правову допомогу скасоване, ухвалено в цій частині нове рішення, яким стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] відшкодування витрат на правову допомогу в розмірі 10154,40 гривень, в решті рішення залишено без змін. Після набрання законної сили судовим рішенням по зазначеній цивільній справі позивач [PERSON] 26 липня 2012 року, отримав виконавчі листи та за його заявою Першим Приморським відділом державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції було відкрито виконавче провадження. В ході проведення дій, спрямованих на примусове виконання рішення суду, було встановлено, що станом на 20 серпня 2012 року за [PERSON] нерухоме майно не зареєстровано, з 28 лютого 2012 року квартира [ADDRESS] зареєстрована за іншою фізичною особою на підставі рішення Приморського районного суду м.Одеси від 21.06.2011 року по цивільній справі № 2-7511/2009. Позивач вважає, що [PERSON] з метою уникнення цивільно-правової відповідальності, здійснив незаконну реєстрацію відчуження належного йому нерухомого майна - квартири [ADDRESS]. Дана державна реєстрація припинення і переходу права власності на вказану квартиру здійснена з чисельними порушеннями норм діючого законодавства і зокрема, - п.2.5, п.3.1, п.3.4, п.3.5 Тимчасового положення про порядок державної реєстрації права власності та інших речових прав на нерухоме майно, яке затверджено наказом Міністерства юстиції України № 7/5 від 07.02.2002 року (із змінами та доповненнями), що зареєстрований в Міністерстві юстиції України 18.02.2002 року за № 157/6445. Зокрема, в порушення п.2.5 Тимчасового положення заявником не було подано до БТІ витягу про наявність 9відсутність) заборони та (або) арешту нерухомого майна з Єдиного реєстру заборон відчуження об'єкті внерухомого майна та витяг з Державного реєстру обтяжень рухомого майна про наявність чи відсутність податкової застави на об'єкт нерухомого майна; в порушення п.3.1 Тимчасового положення реєстратор БТІ не встановив відповідність заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства, відповідність даних про наявність (або відсутність) інформації та (або) відповідних документів, що свідчать про накладення (зняття) заборони (арешту) або інших обтяжень, що перешкоджають проведенню державної реєстрації прав; і як наслідок, в порушення п.3.4, 3.5 реєстратор БТІ не прийняв рішення про відмову у проведенні державної реєстрації прав за наявності чинного арешту на нерухоме майно, а прийняв рішення про реєстрацію права власності на арештоване нерухоме майно. Представник позивача в судовому засіданні підтримав позовні вимоги у повному обсязі з викладених у позові підстав та просив їх задовольнити. Крім того, представник позивача зазначив, що під час провадження по даній справі рішенням Апеляційного суду Одеської області від 24.01.2014 року за апеляційною скаргою [PERSON] рішення Приморського районного суду м. Одеси від 21 червня 2011 року - скасоване в частині визнання права власності за [PERSON] на квартиру [ADDRESS] та відмовлено [PERSON] у задоволенні позовних вимог в цій частині. В решті рішення залишено без змін. Таким чином, наявні усі підстави для скасування реєстрації права власності на вказану квартиру за [PERSON] з внесенням відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. І оскільки [PERSON] не зацікавлений у поновленні за ним державної реєстрації права власності на вказану квартиру, а здійснення такої реєстрації за заявою [PERSON] є неможливим, представник позивача просив суд зобов'язати державного реєстратора внести відповідні відомості до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Представник відповідача - Комунального підприємства «Бюро технічної інвентаризації» Одеської міської ради позовні вимоги не визнав, надав письмові заперечення, згідно яких на момент здійснення державної реєстрації права власності на квартиру [ADDRESS] за [PERSON] КП «ОМБТІтаРОН» не було держателем Реєстру заборон, про існування накладеного арешту реєстратору відомо не було, оскільки ухвала суду до БТІ не надходила, а тому представник вважав дії відповідача правомірними та просив у задоволенні позову відмовити у повному обсязі. У судове засідання, призначене на 11.03.2014 року на 10.00 год., представник КП «Бюро технічної інвентаризації» Одеської міської ради не з'явився без поважної причини, про час, дату та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, тому суд ухвалив про розгляд справи за відсутності вказаного відповідача. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійні вимоги на предмет спору на стороні відповідача - [PERSON] - позовні вимоги не визнав, надав письмові заперечення, згідно яких вважає набуття [PERSON] права власності на квартиру [ADDRESS] законним, а реєстрацію права власності такою, що здійснена відповідно до вимог чинного на той момент законодавства, а тому підстав для скасування реєстрації права власності на вказану квартиру за його довірителькою представник не вбачає та просить відмовити у задоволенні адміністративного позову [PERSON] у повному обсязі. У судове засідання, призначене на 11.03.2014 року на 10.00 год., третя особа [PERSON] не з'явилася без поважної причини, про час, дату та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, тому суд ухвалив про розгляд справи за її відсутності. Відповідач - Реєстраційна служба Одеського міського управління юстиції та третя особа, яка не заявляє самостійні вимоги на предмет спору на стороні відповідача - [PERSON] про дату, час та місце судового розгляду були повідомлені належним чином, не з'явилися до суду без поважної причини, тому суд ухвалив про розгляд справи за їх відсутності. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, всебічно та повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов та заперечення проти позову, проаналізувавши положення чинного законодавства, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 22.04.2010 року [PERSON] звернувся до Приморського районного суду міста Одеси з цивільним позовом про стягнення з [PERSON] боргу в сумі 480000 гривень (а.с.14). Разом із позовом до суду подана заява про забезпечення позову, на підставі якої ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 23.04.2010 року було накладено арешт на квартиру [ADDRESS], яка належить на праві власності [PERSON] (а.с.16). 23.04.2010 року ухвала Приморського районного суду м. Одеси від 23.04.2010 року про забезпечення позову [PERSON] була зареєстрована в Одеській філії ДП «Інформаційний центр» Міністерства юстиції (а.с.17). 26.07.2012 року на підставі судового рішення по цивільній справі № 2-924/11, що набрало законної сили 13.06.2012 року, Приморським районним судом м.Одеси було видано виконавчі листи на стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] боргу за договором позики та судових витрат. (а.с.18, 19). Під час примусового виконання судового рішення по цивільній справі № 2-924/11 до Першого Приморського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції надійшов лист КП "ОМБТІ та РОН" за вих. № 02-19/2399ю від 23 серпня 2012 року, згідно якого станом на 20.08.2012 року за [PERSON] нерухоме майно не зареєстроване, з 27.07.2004 року по 28.02.2012 року квартира [ADDRESS] була зареєстрована за [PERSON], а з 28.02.2012 року дана квартира зареєстрована за іншою фізичною особою на підставі рішення Приморського районного суду міста Одеси від 21.06.2011 року, справа № 2-7511/09 (розподіл майна подружжя).(а.с.21). Відповідно до ч.1 ст.182 Цивільного кодексу України право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Частиною 4 вказаної статті ЦК України визначено, що порядок проведення державної реєстрації прав на нерухомість та підстави відмови в ній встановлюються законом. До набрання чинності 1 січня 2013 року Законом України "Про внесення змін до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень" та інших законодавчих актів України", реєстрація прав власності та інших речових прав на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення здійснювалася реєстраторами бюро технічної інвентаризації згідно з Тимчасовим положенням про порядок державної реєстрації права власності та інших речових прав на нерухоме майно (далі - Положення), яке затверджено наказом Міністерства юстиції України № 7/5 від 7 лютого 2002 року (із змінами та доповненнями), який зареєстровано в Міністерстві юстиції України 18 лютого 2002 року за № 157/6445 (далі за текстом - Тимчасове положення). Пунктами 3, 4, 5 наказу Міністерства юстиції України № 7/5 від 7 лютого 2002 року встановлено, що держателем Реєстру прав власності на нерухоме майно є Міністерство юстиції України, яке забезпечує функціонування Реєстру, адміністратором Реєстру прав власності на нерухоме майно визначено державне підприємство "Інформаційний центр" Міністерства юстиції України, що здійснює програмно-інформаційне забезпечення Реєстру прав власності на нерухоме майно, відповідає за його функціонування, збереження даних і захист їх від руйнування, має повний доступ до структури єдиної комп'ютерної бази даних Реєстру прав власності на нерухоме майно, на державне підприємство "Інформаційний центр" Міністерства юстиції України покладено, зокрема, здійснення заходів з розробки та встановлення програмного забезпечення БТІ для ведення електронного Реєстру прав власності на нерухоме майно. Відповідно до п.1.3 Тимчасового положення державна реєстрація прав проводиться реєстраторами бюро технічної інвентаризації у межах визначених адміністративно-територіальних одиниць обслуговування та підключеними до Реєстру прав власності на нерухоме майно. Згідно з вимогами п.2.5 Тимчасового положення для проведення державної реєстрації права власності та інших речових прав на нерухоме майно, які виникли відповідно до правочинів, що не підлягають нотаріальному посвідченню, заявником (заявниками) подаються витяг про наявність (відсутність) заборони та (або) арешту нерухомого майна з Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна та витяг з Державного реєстру обтяжень рухомого майна про наявність чи відсутність податкової застави на об'єкт нерухомого майна. Як встановлено судом та вбачається з письмових заперечень КП «БТІ» Одеської міської ради (а.с.148, зв.бік), [PERSON] до заяви від 13.01.2012 року про реєстрацію права власності на квартиру [ADDRESS] не було додано витяг про наявність (відсутність) заборони та (або) арешту нерухомого майна з Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна та витяг з Державного реєстру обтяжень рухомого майна про наявність чи відсутність податкової застави на об'єкт нерухомого майна, чим порушено вимоги п.2.5 Тимчасового положення. Відповідно до п.3.1 Тимчасового положення з моменту прийняття заяви про державну реєстрацію прав реєстратором БТІ розпочинається її розгляд. Реєстратор встановлює відповідність заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими правами на об'єкти, права щодо яких підлягають державній реєстрації, зокрема: відповідність даних про наявність (або відсутність) інформації та (або) відповідних документів, що свідчать про накладення (зняття) заборони (арешту) або інших обтяжень, що перешкоджають проведенню державної реєстрації прав, у тому числі відсутність встановлених законом заборон на відчуження нерухомого майна. При цьому, відповідно до вимог п.3.2 Тимчасового положення, розгляд заяви про державну реєстрацію прав зупиняється реєстратором БТІ у разі: п.3.2.1 - подання документів для державної реєстрації прав не в повному обсязі. Згідно п.3.3 Тимчасового положення, про зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав реєстратор БТІ письмово повідомляє заявника (заявників) шляхом надіслання на адресу, що зазначена у заяві про державну реєстрацію прав, рішення про зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав. У разі якщо заявником (заявниками) не усунено обставини, що були підставою для прийняття рішення про зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав в тридцятиденний строк з моменту надіслання рішення про зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав, реєстратор БТІ приймає рішення про відмову в державній реєстрації прав. Таким чином, отримавши від [PERSON] документи для державної реєстрації прав без передбачених п.2.5 Тимчасового положення витягів, реєстратор БТІ відповідно до п.п.3.2.1 Тимчасового положення був зобов'язаний зупинити розгляд заяви [PERSON] для усунення цієї обставини, і в разі не усунення заявником протягом встановленого строку вказаної обставини реєстратор БТІ зобов'язаний був прийняти рішення про відмову [PERSON] в державній реєстрації прав на квартиру [ADDRESS]. Однак, вищезазначених дій реєстратором БТІ вчинено не було. Згідно того ж п.3.3 Тимчасового положення, якщо заявник усунув обставини, що були підставою для прийняття рішення про зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав, загальний строк розгляду такої заяви продовжується на відповідний строк. За таких обставин, відповідно до п.3.4 Тимчасового положення, за результатом розгляду заяви про державну реєстрацію прав реєстратор БТІ приймає рішення про державну реєстрацію прав або відмову в ній. Згідно з п.3.5 Тимчасового положення, реєстратор БТІ відмовляє у проведенні державної реєстрації прав, зокрема, якщо: право власності та інші речові права на нерухоме майно виникли на підставі правочинів за наявності в Єдиному реєстрі заборон відчуження об'єктів нерухомого майна відомостей про накладення заборони та (або) арешту нерухомого майна, що підтверджується відповідним витягом (п.п.3.5.7). Таким чином, у разі отримання від [PERSON] витягів, передбачених п.2.5 Тимчасового положення, реєстратор БТІ неодмінно виявив би наявність в Єдиному реєстрі заборон відчуження об'єктів нерухомого майна відомостей про накладення заборони та (або) арешту нерухомого майна, що є підставою, згідно викладеного вище п.п.3.5.7, для відмови у проведенні державної реєстрації прав. Крім того, як з'ясувалося в судовому засіданні, фактичним номером справи, розглянутої Приморським районним судом м.Одеси 21.06.2011 року за позовом [PERSON] до [PERSON], є № 2-5261/11 (а.с.173), однак у копії судового рішення, поданному до реєстрації, було зазначено інший номер справи - № 2-7511/09 (а.с.174), проте реєстратор БТІ не звернув увагу на те, що судове рішення, ухвалене в 2011 році, має нумерацію 2009 року. При цьому, відповідно до п.п.3.5.4 Тимчасового положення, реєстратор БТІ відмовляє у проведенні державної реєстрації прав, якщо: подані документи не відповідають вимогам, установленим Положенням та іншими нормативно-правовими актами, або не дають змоги установити відповідність заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства. Зазначена обставина також була підставою згідно п.п.3.5.4 Тимчасового положення для відмови [PERSON] у проведенні державної реєстрації прав. З огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку про протиправність дій реєстратора Комунального підприємства "Одеське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації об'єктів нерухомості", пов'язаних з реєстрацією 28 лютого 2012 року права власності на квартиру [ADDRESS] за [PERSON] на підставі рішення Приморського районного суду м.Одеси від 21.06.2011 року по справі № 2-7511/2009, оскільки дана державна реєстрація прав здійснена з грубим порушенням наведених вище норм законодавства, чинних на момент прийняття реєстратором БТІ відповідного рішення. За таких обставин, суд також дійшов висновку про необхідність скасувати реєстрацію права власності на вказану вище квартиру за [PERSON], здійснену реєстратором БТІ 28.02.2012 року. Крім того, слід зазначити, що рішенням Апеляційного суду Одеської області від 24.01.2014 року за апеляційною скаргою [PERSON] рішення Приморського районного суду м. Одеси від 21 червня 2011 року - скасоване в частині визнання права власності за [PERSON] на квартиру [ADDRESS] та відмовлено [PERSON] у задоволенні позовних вимог в цій частині. В решті рішення залишено без змін.(а.с.223-225). Таким чином, наявні усі підстави для скасування реєстрації права власності на вказану квартиру за [PERSON] Крім того, враховуючи незацікавленість як [PERSON], так і [PERSON] у внесенні державним реєстратором відповідних змін до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно щодо скасування та поновлення, відповідно, реєстрації права власності на вказану квартиру, та беручи до уваги, що [PERSON] не є та не був до цього власником зазначеного майна, суд вважає, що підлягають задоволенню вимоги позивача про зобов'язання державного реєстратора Реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції внести до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно відомості про скасування реєстрації права власності на зазначену квартиру, здійсненої 28 лютого 2012 року реєстратором КП "ОМБТІтаРОН", а також про зобов'язання державного реєстратора внести до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно відомості про поновлення за [PERSON] реєстрації права власності на квартиру [ADDRESS]. Що стосується вимог позивача про застосування реституції у вигляді відновлення стану майна, який існував на момент вчинення дії, що завдала шкоди - поновлення за [PERSON] реєстрації права власності на вказану квартиру, - суд вважає, що дана вимога задоволенню не підлягає, оскільки, по-перше, задоволення решти позовних вимог повністю захищає порушені права позивача, а по-друге, застосування реституції, як такої, притаманне, спорам про визнання недійсними угод. В даному ж випадку суд не розглядає вимоги про визнання недійсною угоди, а розглядає публічно-правовий спір. Щодо стягнення судових витрат, понесених позивачем при розгляді справи, суд вважає наданий представником позивача розрахунок витрат на правову допомогу правильним та обґрунтованим, а тому, задовольняючи позовні вимоги [PERSON], суд стягує з Державного бюджету на користь позивача, відповідно до ст.94 КАС України, понесені позивачем та підтверджені документально судові витрати, що складаються з витрат на правову допомогу у сумі 10843,60 грн. та судового збору у сумі 32,19 грн. На підставі викладеного,

Результат розгляду: partial