Рішення адміністративного суду від 2014-03-03 00:00:00+02

Позивачка звернулась до суду із позовом до відповідача Управління Пенсійного фонду України в Ворошиловському районі м. Донецька про визнання рішення незаконним, відмови неправомірною та зобов'язання вчинити певні дії, посилаючись на наступні обставини. Вона є суддею апеляційного суду Донецької області у відставці та при наявності 28 років спеціального стажу отримує щомісячне грошове утримання у відповідності із Законом України «Про судоустрій і статус суддів» в розмірі 90% заробітної плати відповідного працюючого судді та надбавку в розмірі 15% від її посадового окладу за почесне звання «Заслужений юрист України». Рішенням Конституційного суду України від 03.06.2013 року №3-рп/2013 виплата грошового утримання судді у відставці, передбачена ч. 3 ст. 138 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», провадиться без обмеження розміру щомісячного грошового утримання, відповідно до вимог ст. 129 вказаного закону (вказаним рішенням були визнані неконституційними перше, друге та третя речення ч. 3 ст. 138 Закону України «Про судоустрій та статус суддів», щодо введення обмеження розміру щомісячного грошового утримання суддів у відставці та їх право на його отримання у разі працевлаштування). У зв'язку із збільшенням заробітної плати відповідного працюючого судді 23.12.2013 року вона звернулась до відповідача із заявою про перерахунок розміру її щомісячного грошового утримання у відповідності до довідки бухгалтерії апеляційного суду. 23.01.2014 року позивачка отримала письмову відмову відповідача за №1/317 від 25.12.2013 року щодо перерахунку її щомісячного грошового утримання. Просить суд визнати незаконним рішення №1/317 від 25.12.2013 року Управління Пенсійного фонду України в Ворошиловському районі м. Донецька у перерахунку щомісячного грошового утримання судді у відставці; зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в Ворошиловському районі м. Донецька здійснити з 01.12.2013 року перерахунок розміру довічного грошового утримання судді у відставці згідно довідки апеляційного суду Донецької області з урахуванням збільшення заробітної плати працюючого судді на відповідній посаді та надбавки у розмірі 15% від нового посадового окладу за почесне звання «Заслужений юрист України» та виплачувати щомісячне довічне грошове утримання в розмірі відповідному вказаним способом. Відповідно до резолютивної частини ухвали Ворошиловського районного суд м. Донецька від 10.02.2014 року було відкрите скорочене провадження у справі №2а/255/85/2014 за позовом [PERSON] до Управління Пенсійного фонду України в Ворошиловському районі м. Донецька про визнання рішення незаконним, відмови неправомірною та зобов'язання вчинити певні дії та враховуючи приписи ст. 183-2 КАС України справу розглянуто суддею одноособово, без проведення судового засідання та виклику сторін, які беруть участь у справі. Предстаником відповідача надано заперечення на позов, в якому він позовні вимоги не визнає, просить відмовити у їх задоволенні в повному обсязі. Суд, вивчивши заперечення відповідача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що позивачка була звільнена з посади судді апеляційного суду Донецької області у відставку відповідно до постанови Верховної Ради України. Позивачка перебуває на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України в Ворошиловському районі м. Донецька і отримує щомісячне довічне грошове утримання згідно із ст. 138 Закону України «Про судоустрій і статус суддів». Згідно з довідкою апеляційного суду Донецької області №715 - вих. від 23.12.2013 року заробітна плата, що враховується при призначенні щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці складається з: окладу - 13398,00 грн.; надбавки за почесне звання «Заслужений юрист України» (15%) - 2009,70 грн.; надбавки за вислугу років (60%) - 8038,80 грн. 23.12.2013 року позивачка звернулась до відповідача із заявою про перерахунок її щомісячного довічного утримання судді у відставці. Листом від 25.12.2013 року за №8871/05/02 позивачці було відмовлено у перерахунку довічного грошового утримання. Ця відмова вмотивована тим, що перерахунок можливий лише для суддів Конституційного Суду України. Вказана відмова є безпідставною з огляду на таке. Положеннями ст. 126 Конституції України закріплені основоположні принципи здійснення правосуддя в Україні - незалежність і недоторканність суддів. Відповідно до Закону України «Про судоустрій і статус суддів» незалежність суддів забезпечується, зокрема, правом судді у відставку. Гарантії незалежності судді, включаючи заходи його правового захисту, матеріального і соціального забезпечення, передбачені цим Законом, поширюються на всіх суддів України і не можуть бути скасовані чи знижені іншими нормативними актами України. З 01.01.2011 року ст.43 Закону України «Про статус суддів» та Постанова Верховної Ради України «Про порядок введення в дію Закону України «Про порядок введення в дію Закону України «Про статус суддів» у відповідності з пункту другого Прикінцевих та Перехідних Положень до «Про судоустрій і статус суддів» втратили свою чинність, однак, відповідно до його норм, із внесеними до нього змінами, які діють з 01.10.2011 року, положення щодо визначення розміру щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, аналогічні положенню колишнього Закону України «Про статус суддів» від 15.12.1992 року, відповідають ч. 3 ст. 138 вказаного вище Закону №2453. Таким чином, суд приходить до висновку про те, що розмір щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці прямо залежить від розміру заробітної плати працюючого на відповідній посаді судді. Оскільки відповідно до Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 07.07.2010 року розмір щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці встановлений від відсотків грошового утримання працюючого судді на відповідній посаді, то розмір щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці повинен збільшуватися в разі підвищення заробітної плати працюючого судді. У зв'язку з тим, що з 01.01.2013 року заробітна плата працюючого на відповідній посаді судді змінилася у бік підвищення, відповідач зобов'язаний провести позивачу перерахунок щомісячного довічного грошового утримання, виходячи з довідки апеляційного суду Донецької області, відповідно до заробітної плати працюючого на відповідній посаді судді. Довідка суду апеляційної інстанції складена відповідно до фактичної заробітної плати судді апеляційної інстанції встановленої частинами третьою та четвертою «Про судоустрій і статус суддів». Згідно до ч. 3 ст. 138 Закону України «Про судоустрій та статус суддів», щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у розмірі 80 відсотків грошового утримання судді з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки заробітку, але не більше ніж 90 відсотків заробітної плати судді, без обмеження граничного розміру щомісячного довічного грошового утримання. Відповідно до ч. 4 ст. 138 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» у разі зміни розміру грошового утримання діючих суддів Конституційного Суду України відповідно здійснюється перерахунок раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання. За нормами частини п'ятою цієї статті довічне грошове утримання суддям виплачується органами Пенсійного фонду України за рахунок коштів Державного бюджету України. Разом з тим, ст. 138 Закону України «Про судоустрій та статус суддів», регулюючи порядок здійснення перерахунку щомісячного довічного грошового утримання діючих суддів Конституційного Суду України, не містить підстав, що забороняють перерахунок щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці судів загальної юрисдикції. Таким чином, посилання відповідача на те, що позивачці неможливо здійснити перерахунок щомісячного довічного грошового утримання, оскільки Порядком подання документів для призначення і виплати щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці проведення перерахунку грошового утримання не передбачено, а такий перерахунок можливий лише суддям Конституційного Суду України є невірним тлумаченням вищенаведених правових норм та не ґрунтується на Законі. Рішенням Конституційного Суду України № 3-рп/2013 від 03.06.2013 року у справі за конституційним поданням Верховного Суду України щодо відповідності Конституції України (конституційності) окремих положень ст. 2, абз. 2 п. 2 розділу 2 «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи», ст. 138 Закону України №2453 права щодо змін умов виплати пенсій і щомісячного довічного грошового утримання суддів у відставці було встановлено, що ч. 3 ст. 138 Закону України № 2453 до внесених змін Законом України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» від 08.07.2011 року №3668-VI (далі - Закон №3668) передбачала: «Щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у розмірі 80 відсотків грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки заробітку, але не більше ніж 90 відсотків заробітної плати судді, без обмеження граничного розміру щомісячного довічного грошового утримання». Таким чином, визначений Законом України №2453 порядок нарахування щомісячного довічного грошового утримання було змінено Законом України №3668, внаслідок чого зменшено розмір щомісячного довічного грошового утримання суддів. Залишивши незмінним зміст права на щомісячне довічне грошове утримання суддів, Закон України №3668 звузив обсяг цього права, встановивши обмежену базу для нарахування суддям щомісячного довічного грошового утримання, та скасував право суддів на одержання щомісячного довічного грошового утримання без обмеження граничного розміру, чим знизив і досягнутий рівень гарантій незалежності суддів. Отже, ч. 3 ст. 138 Закону України №2453 не узгоджується з конституційним положенням про недопустимість звуження змісту чи обсягу гарантій незалежності суддів, а тому суперечить ст. 126 Основного Закону України. Цим же рішенням Конституційного Суду України встановлено порядок його виконання, а саме: - підлягають застосуванню частини перша, друга статті 138 Закону України №2453 у редакції Закону України №3668 як такі, що не суперечать Конституції України; ч. 3 ст. 138 Закону України №2453 у редакції Закону України №3668, яка суперечить Конституції України не підлягає застосуванню як така, що втратила чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення. Натомість підлягає застосуванню ч. 3 ст. 138 Закону України №2453 в редакції діючій до змін, внесених Законом України №3668 а саме: «Щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у розмірі 80 відсотків грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки заробітку, але не більше ніж 90 відсотків заробітної плати судді, без обмеження граничного розміру щомісячного довічного грошового утримання. Перше, друге, трете речення частини п'ятої статті 138 Закону України №2453 у редакції Закону України №3668, що суперечать Конституції України, не підлягають застосуванню як такі, що втратили чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення. Проте підлягають застосуванню перше речення частини п'ятої статті 138 Закону України №2453 в редакції до змін, внесених Законом України №3668, а саме: «Пенсія або щомісячне довічне грошове утримання судді виплачується незалежно від заробітку (прибутку), одержуваного суддею після виходу у відставку"‚ та четверте речення частини п'ятої статті 138 Закону України №2453 зі змінами, внесеними Законом України №3668, а саме: «Довічне грошове утримання суддям виплачується органами Пенсійного фонду України за рахунок коштів Державного бюджету України. Дія статті 2 Закону України №3668 не поширюється на Закон України №2453. Дія абз. 2 п. 2 розділу 2«Прикінцеві та перехідні положення» Закону України №3668 не поширюється на правовідносини щодо виплати суддям пенсії (щомісячного довічного грошового утримання)». Виходячи з вищенаведених положень закону, обчислення щомісячного довічного утримання суддів у відставці повинно здійснюватися у відсотковому відношення до розміру грошового утримання працюючих суддів, тому, у разі зміни розміру грошового утримання суддів, що працюють на відповідній посаді, органи Пенсійного фонду здійснюють відповідний перерахунок раніше призначеного грошового утримання судді у відставці. Суддівська винагорода, з якої підлягає обчислення пенсії, визначена на законодавчому рівні та встановлена Законом України «Про судоустрій і статус суддів». Доводи управління щодо відсутності нормативного документу, який би встановлював механізм здійснення перерахунку щомісячного довічного грошового утримання суддів у відставці, та як наслідок відсутності підстав для проведення такого перерахунку є безпідставним. Законом України «Про судоустрій і статус суддів» встановлена гарантія матеріального забезпечення судді у відставці, яка не може бути знівельована в зв'язку з тим, що органи влади України не встановили порядку, за яким зазначена гарантія повинна бути дотримана. Право на виплату щомісячного довічного грошового утримання судді у розмірі грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді, врегульовано п. 8 Рішення Конституційного Суду України від 03.06.2013 року у справі № 1-2/2013, і виникає з 03.06.2013 року. В зв'язку з зазначеним та вищевикладеним, відмова відповідача у проведенні перерахунку розміру щомісячного грошового утримання судді у відставці є неправомірною, а позовні вимоги у частині визнання незаконним рішення №1/317 від 25.12.2013 року Управління Пенсійного фонду України в Ворошиловському районі м. Донецька у перерахунку щомісячного грошового утримання судді у відставці [PERSON] - підлягають задоволенню. Проте, з матеріалів справи вбачається, що з заявою про перерахунок пенсії та довідкою апеляційного суду Донецької області №715 - вих. від 23.12.2013 року, позивачка звернулась 23.12.2013 року. Відповідно до ч. 4 ст. 45 Закону України №1058-ІV перерахунок призначеної пенсії, крім випадків, передбачених ч. 1 ст. 35, ч. 2 ст. 38, ч. 3 ст. 42 і ч. 5 ст. 48 цього Закону, провадиться у разі виникнення права на підвищення пенсії - з першого числа місяця, в якому пенсіонер звернувся за перерахунком пенсії, якщо відповідну заяву з усіма необхідними документами подано ним до 15 числа включно, і з першого числа наступного місяця, якщо заяву з усіма необхідними документами подано ним після 15 числа. З норм зазначеної статті вбачається, що [PERSON] має право на перерахунок та виплату пенсії (з урахуванням збільшення заробітної плати працюючого судді на відповідній посаді та надбавки у розмірі 15% від нового посадового окладу за почесне звання «Заслужений юрист України») з 01.01.2014 року. Відповідно до положень ст. 94 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом власних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Деревного бюджету України. Згідно з ч. 1 ст. 94 КАС України на користь позивачки підлягає стягненню судовий збір в розмірі 73,08 гривень з Державного бюджету України.

Результат розгляду: partial