Рішення адміністративного суду від 2014-02-28 00:00:00+02

20 січня 2014 року Макіївська об'єднана державна податкова інспекція Головного управління Міндоходів у Донецькій області звернулася до Донецького окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Фізичної особи - підприємця [PERSON], в якому просила припинити підприємницьку діяльність фізичної особи-підприємця у зв'язку з тим, що відповідач більше року не надає в органи державної податкової служби податкову звітність, декларації, документи бухгалтерської звітності, які передбачені законодавством, чим порушує встановлений законодавством порядок надання податкової звітності та унеможливлює здійснення державного контролю за сплатою податків та інших обов'язкових платежів. 21 січня 2014 року суддею постановлена ухвала про відкриття скороченого провадження в адміністративній справі, відповідачу встановлений десятиденний строк з дня одержання копії цієї ухвали для подання заперечення проти позову та необхідних документів або заяви про визначення позову. 23 січня 2014 року копія вказаної ухвали надіслана на адресу відповідача рекомендованою поштовою кореспонденцією з повідомленням про вручення, проте 11 лютого 2014 року поштове відправлення повернуто на адресу суду з відміткою підприємства зв'язку «за зазначеною адресою не проживає» (а.с.11). Приймаючи до уваги вказані обставини та визначений Кодексом адміністративного судочинства України (далі - КАС України), порядок здійснення судових викликів і повідомлень, суд дійшов висновку, що відповідач належним чином повідомлений про те, що справа розглядатиметься в порядку скороченого провадження. Згідно з ч.4 ст.183-2 КАС України суддя розглядає справу в порядку скороченого провадження одноособово, без проведення судового засідання та виклику осіб, які беруть участь у справі. За результатами розгляду справи у скороченому провадженні суддя, оцінивши повідомлені позивачем, відповідачем обставини, за наявності достатніх підстав приймає законне судове рішення. У разі недостатності повідомлених позивачем обставин або якщо за результатами розгляду поданого відповідачем заперечення суд прийде до висновку про неможливість ухвалення законного судового рішення без проведення судового засідання та виклику осіб, які беруть участь у справі, суд розглядає справу за загальними правилами цього Кодексу, про що постановляє ухвалу, яка не підлягає оскарженню. Протягом строку, встановлено ч.3 ст.183-2 КАС України, від відповідача не надходили заперечення проти позову та документи, якими вони обґрунтовуються, заява про визнання позову відповідачем також не надавалась. Дослідивши матеріали справи та повідомлені позивачем обставини, суд дійшов висновку про наявність достатніх підстав для прийняття законного і обґрунтованого судового рішення в порядку скороченого провадження. З'ясовуючи чи мали місце обставини, якими обґрунтовуються позовні вимоги, та якими доказами вони підтверджуються, а також чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, суд встановив наступне. [PERSON] зареєстрована у якості фізичної особи-підприємця 03 вересня 2012 року, про що до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців внесений запис за № 2 273 000 0000 041888, що встановлено на підставі довідки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців (а.с.7). З 30 жовтня 2012 року відповідач перебуває у стані припинення підприємницької діяльності (а.с.7). З 04 вересня 2012 року відповідач перебуває на обліку в Гірницькому відділенні Макіївської об'єднаної державної податкової інспекції за № 819, про що свідчить довідка про взяття на облік платника податків від 10 січня 2014 року № 1405951400120 (а.с.4, 6). Як вбачається зі змісту акта про ненадання податкової звітності від 12 грудня 2013 року, відповідач не звітує до органів державної податкової служби (органів доходів і зборів) від дня державної реєстрації (а.с.3). Заборгованості перед бюджетом відповідач не має, що підтверджено довідкою від 13 грудня 2013 року (а.с.5). Вирішуючи справу по суті, до спірних правовідносин суд застосовує нижченаведені правові норми. Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією і законами України. Згідно з положеннями п.п.20.1.12. п.20.1. ст.20 Податкового кодексу України органи податкової служби мають право у випадках, встановлених законом, звертатися до суду щодо припинення юридичної особи та припинення підприємницької діяльності фізичною особою - підприємцем. П.67.2. ст.67 Податкового кодексу України визначено, що органи державної податкової служби в установленому законом порядку мають право звертатися до суду про винесення судового рішення щодо припинення юридичних осіб або підприємницької діяльності фізичних осіб-підприємців. Наведені правові норми свідчать про те, що позивач - суб'єкт владних повноважень звернувся до адміністративного суду на виконання його повноважень у публічно-правових відносинах. Позивач вбачає фактичну підставу для припинення фізичної особи-підприємця відповідача в неподанні останнім протягом року органам державної податкової служби податкових декларацій та документів фінансової звітності. Відповідач як платник податків зобов'язаний подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством, декларації, звітність та інші документи, пов'язані з обчисленням і сплатою податків та зборів, що вбачається зі змісту п.п.16.1.3. п.16.1. ст.16 Податкового кодексу України. Правова норма, яка міститься в п.п.16.1.3. п.16.1. ст.16 Податкового кодексу України, дозволяє дійти висновку про те, що обов'язок відповідача подавати податкову звітність у строки, визначені законодавством, не залежить від результатів його господарської діяльності чи від наявності доходів, які підлягають оподаткуванню. Ч.1 ст.33 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців» від 15 травня 2003 року № 755-ІV (далі - Закон № 755-ІV), свідчить, що фізична особа-підприємець припиняється, зокрема, за судовим рішенням. Згідно з ч.2 ст.38 Закону № 755-ІV неподання протягом року органам державної податкової служби податкових декларацій, документів фінансової звітності відповідно до закону, є підставою для постановлення судового рішення щодо припинення фізичної особи, що не пов'язано з її банкрутством. Відповідно до ч.1 ст.38 Закону № 755-ІV суд, який постановив рішення щодо припинення фізичної особи, що не пов'язане з банкрутством юридичної особи, у день набрання таким рішенням законної сили направляє його копію державному реєстратору за місцезнаходженням фізичної особи для внесення до Єдиного державного реєстру запису про судове рішення. Оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні, виходячи з того, що ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку про необхідність задоволення адміністративного позову з тієї підстави, що відповідач більше року не подає органам державної податкової служби податкову звітність. З огляду на положення ч.4 ст.94 КАС України, судові витрати з відповідача не підлягають стягненню. Ч.1 ст.256 КАС України визначено, що постанови суду, прийняті в порядку скороченого провадження, виконуються негайно. На підставі викладеного,

Результат розгляду: granted