Рішення адміністративного суду від 2014-01-27 00:00:00+02

Прокурор Яворівського району Львівської області звернувся до суду з позовом до Новояворівської міської ради Яворівського району Львівської області, в якому просить суд визнати протиправним та скасувати рішення Новояворівської міської ради Яворівського району Львівської області від 25.11.2013 №1036 «Про встановлення прапора Європейського Союзу». Позовні вимоги обґрунтовані тим, що в результаті перевірки у порядку нагляду за додержанням і застосуванням законів прокурором встановлено прийняття Новояворівською міською радою Яворівського району Львівської області 25.11.2013року рішення №1036 «Про встановлення прапора Європейського Союзу», яке прийняте з перевищенням встановленої законом компетенції відповідача та не відповідає Конституції України та Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні». Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав з підстав, наведених у позовній заяві. Просив позовні вимоги задовольнити у повному обсязі. Представник відповідача у судове засідання не з'явився, хоча, відповідно до ст. 35 Кодексу адміністративного судочинства України, належним чином був повідомлений, про дату, час і місце судового розгляду справи, заперечень чи клопотання про відкладення розгляду справи не надіслав. Відтак суд вважає, відповідно до ст.. 128 КАС України, за можливе вирішити справу без участі представника відповідача на підставі наявних у справі доказів. Заслухавши пояснення представника позивача, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, з наступних підстав. Згідно матеріалів справи 25 листопада 2013 року відбулося засідання XXХХІІІ-ї (позачергової) сесії Новояворівської міської ради Яворівського району Львівської області VI скликання, рішенням №1036 якої вирішено: встановити прапор Європейського Союзу на флагштоці біля адміністративної будівлі Новояворівської міської ради до підписання угоди про асоціацію між Україною та Євросоюзом. Статтею 121 Конституції України на прокуратуру покладено обов'язок представляти інтереси держави у суді, у випадках передбачених законом. Прокурор самостійно визначає підстави для представництва в судах, форму його здійснення і може здійснювати представництво на будь-якій стадії судочинства в порядку, передбаченому процесуальним законом. Відповідно до ст.36-1 Закону України «Про прокуратуру» підставою представництва у суді інтересів держави є: наявність порушень або загрози порушень інтересів держави. У вказаній нормі Закону також передбачено, що однією із форм представництва прокурором є звернення до суду з позовами (заявами, поданнями). Згідно з ч.2 ст.60 КАС України, прокурор здійснює в суді представництво інтересів громадянина або держави в порядку, встановленому цим Кодексом та іншими законами, і може здійснювати представництво на будь-якій стадії адміністративного процесу. Конституційний Суд України у Рішенні від 08.04.1999 (справа № 1-1/99) зазначив, що державні інтереси закріплюються як нормами Конституції України, так і нормами інших правових актів. Інтереси держави відрізняються від інтересів інших учасників суспільних відносин. В основі перших завжди є потреба у здійсненні загальнодержавних (політичних, економічних, соціальних та інших) дій, програм, спрямованих на захист суверенітету, територіальної цілісності, державного кордону, гарантування державної, економічної, інформаційної, екологічної безпеки, охорону землі як національного багатства, захист прав усіх суб'єктів права власності та господарювання тощо. У зв'язку з відсутністю органу, уповноваженого здійснювати функції держави у спірних правовідносинах, прокурор, відповідно до ст.60 КАС України, у цьому випадку має статус позивача. З огляду на наведене, суд дійшов висновку про подання прокурором позову у поряду, спосіб та з підстав, передбачених чинним законодавством. Систему та гарантії місцевого самоврядування в Україні, засади організації та діяльності, правового статусу і відповідальності органів та посадових осіб місцевого самоврядування відповідно до Конституції України визначає Закон України «Про місцеве самоврядування в Україні» від 21 травня 1997 року № 280/97-ВР. Частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Згідно зі ст. 140 Конституції України місцеве самоврядування - це право територіальної громади - жителів села чи добровільного об'єднання у сільську громаду жителів кількох сіл, селища та міста - самостійно вирішувати питання місцевого значення в межах Конституції і законів України. Місцеве самоврядування здійснюється територіальною громадою в порядку, встановленому законом, як безпосередньо, так і через органи місцевого самоврядування: сільські, селищні, міські ради та їх виконавчі органи. Конституційний суд України у рішенні від 26 березня 2002 року № 6-рп/2002 (справа про охорону трудових прав депутатів місцевих рад) дійшов висновку, що такому конституційному змісту інституту місцевого самоврядування властиві принаймні дві найважливіші ознаки. Це - самостійність територіальної громади, органів місцевого самоврядування у вирішенні певного кола питань і те, що предметами відання місцевого самоврядування є не будь-які питання суспільного життя, а питання саме місцевого значення, тобто такі, які пов'язані передусім з життєдіяльністю територіальних громад. Перелік таких питань визначено у Конституції України та Законі України «Про місцеве самоврядування в Україні» від 21 травня 1997 року №280/97-ВР. Статтею 24 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» передбачено, що правовий статус місцевого самоврядування в Україні визначається Конституцією України, цим та іншими Законами, які не повинні суперечити положенням цього ж Закону. Органи місцевого самоврядування при вирішенні питань місцевого значення, віднесених до їхньої компетенції, є суб'єктами владних повноважень, які виконують владні управлінські функції, зокрема, нормотворчу, координаційну, дозвільну, реєстраційну, розпорядчу. Конституція України визначає, що предметом віддання місцевого самоврядування є не будь-які питання суспільного життя, а питання місцевого значення. Таким чином, згідно з нормами Конституції України та Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» органи місцевого самоврядування здійснюючи владу і самостійно вирішуючи питання місцевого значення, віднесені законом до їх компетенції, та приймаючи рішення, які є обов'язковими до виконання на відповідній території, зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. До відання відповідача належить вирішення питань виключно місцевого значення, які пов'язані з життєдіяльністю місцевої територіальної громади. Статтею 23 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» встановлено, що на будинках, де працюють ради та їх виконавчі комітети, піднімається Державний прапор України. Згідно з ст.20 Конституції України Державний прапор України - це стяг з двох рівновеликих горизонтальних смуг синього і жовтого кольорів. Відповідно до ст.22 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» територіальні громади сіл, селищ, міст можуть мати власну символіку (герб, прапор тощо), яка відображає їх історичні, культурні, соціально-економічні та інші місцеві особливості і традиції. Зміст, опис та порядок використання символіки територіальних громад сіл, селищ, міст, районів і областей визначаються відповідною радою згідно з законом. Згідно з ст.43 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» виключно на пленарних засіданнях районної ради вирішується таке питання, як затвердження відповідно до Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» положення про зміст, опис та порядок використання символіки територіальної громади. Прапор Європи не віднесений до символіки територіальної громади Яворівського району. Законом України «Про місцеве самоврядування в Україні» і Конституцією України, до повноважень органів місцевого самоврядування не віднесено вирішення питань щодо розміщення на будинку районної ради прапору, який не є Державним прапором України, а також не відноситься до символіки Яворівського району. Таким чином, прийняте Новояворівської міської ради рішення не відповідає вимогам статті 19 Конституції України та виходить за межі повноважень, наданих районним радам Законом України «Про місцеве самоврядування в Україні». Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України та ч.3 ст.2 КАС України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Згідно з вимогами ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Відповідно до ст. 86 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Виходячи із заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, враховуючи вищевикладене суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню повністю. У відповідності до вимог ст. 94 КАС України судові втрати стягненню зі сторін не підлягають.

Результат розгляду: granted