Рішення адміністративного суду від 2014-01-17 00:00:00+02

Гощанська об'єднана державна податкова інспекція Головного управління Міндоходів у Рівненській області звернулася до Рівненського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до фізичної особи-підприємця [PERSON] про стягнення податкового боргу. Ухвала про відкриття скороченого провадження від 26.12.2013 року була направлена відповідачу 28.12.2013 року та отримана ним 03.01.2014 року, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с. 13). Відповідно до ч. 3 ст. 183-2 КАС України відповідач у десятиденний строк з дня отримання вищезазначеної ухвали та копії документів заперечення проти позову та необхідні документи або заяву про визнання позову до суду не подав. Відтак, суд вважає за можливе розглянути справу по суті в порядку скороченого провадження у встановлений ст.183-2 КАС України строк. Розглянувши матеріали справи, оцінивши повідомлені позивачем обставини, дослідивши наявні докази, суд вважає, що позов підлягає до задоволення. Відповідач - [PERSON] зареєстрована як фізична особа-підприємець Гощанською районною державною адміністрацією 28.11.2012 року (а.с. 5, 6) та перебуває на обліку як платник податків у Гощанській об'єднаній державній податковій інспекції Головного управління Міндоходів у Рівненській області з 29.11.2012 року за № 21060 (а.с. 7). Відповідно до поданої заяви про застосування спрощеної системи оподаткування (а.с.8) фізичній особі-підприємцю [PERSON] нараховується єдиний податок. Основним видом діяльності відповідача є роздрібна торгівля з лотків і на ринках. Відповідно до п. 293.1 ст. 293 Податкового кодексу України ставки єдиного податку встановлюються у відсотках (фіксовані ставки) до розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року (далі у цій главі - мінімальна заробітна плата), та у відсотках до доходу (відсоткові ставки). Відповідно до п. 293.2 ст. 293 Податкового кодексу України фіксовані ставки єдиного податку встановлюються сільськими, селищними та міськими радами для фізичних осіб - підприємців, які здійснюють господарську діяльність, залежно від виду господарської діяльності, з розрахунку на календарний місяць, так для першої групи платників єдиного податку встановлюються ставки у межах від 1 до 10 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, для другої групи платників єдиного податку - у межах від 2 до 20 відсотків розміру мінімальної заробітної плати. З матеріалів справи вбачається, що за відповідачем рахується заборгованість по сплаті єдиного податку в сумі 440, 90 грн., що підтверджується витягом з облікової картки платника (а.с. 9), розрахунком суми податкового боргу станом на 10.12.2013 року (а.с. 11). Дана заборгованість виникла на підставі заяви про право застосування спрощеної системи оподаткування, обліку та звітності від 28.11.2012 року (а.с. 8) та свідоцтва Серії [NUMBER] (а.с. 7), відповідно до яких підприємець перебуває на спрощеній системі оподаткування з 01.12.2012 року та є платником єдиного податку першої групи. Згідно п. 296.2 ст. 296 Податкового кодексу України платники єдиного податку першої групи подають до органу державної податкової служби податкову декларацію платника єдиного податку у строк, встановлений для річного податкового (звітного) періоду, в якій відображаються обсяг отриманого доходу, щомісячні авансові внески, визначені пунктом 295.1 статті 295 цього Кодексу. Пунктом 295.1 ст. 295 Податкового кодексу України визначено, що платники єдиного податку першої і другої груп сплачують єдиний податок шляхом здійснення авансового внеску не пізніше 20 числа (включно) поточного місяця. Позивачем для відповідача на виконання вимог ст. 59 Податкового кодексу України було надіслано податкову вимогу форми "Ф" № 36-19 від 11.07.2013 року (а.с. 10). На момент подання адміністративного позову вимога відповідачем не задоволена та у встановленому порядку не оскаржувалась. Відповідно пп. 16.1.4 п. 16.1 ст. 16 Податкового кодексу України, платник податків зобов'язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи. Статтею 36 Податкового кодексу України, встановлено, що податковим обов'язком визнається обов'язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи. Податковий обов'язок виникає у платника за кожним податком та збором. Відповідальність за невиконання або неналежне виконання податкового обов'язку несе платник податків. Згідно з п. 1 ст. 38 Податкового кодексу України виконанням податкового обов'язку визнається сплата в повному обсязі платником відповідних сум податкових зобов'язань у встановлений податковим законодавством строк. Нормами п. 300.1 ст. 300 Податкового кодексу України обумовлено, що платники єдиного податку несуть відповідальність відповідно до цього Кодексу за правильність обчислення, своєчасність та повноту сплати сум єдиного податку, а також за своєчасність подання податкових декларацій. Згідно п. 41.2 ст. 41 Податкового кодексу України органами стягнення є виключно контролюючі органи, уповноважені здійснювати заходи щодо забезпечення погашення податкового боргу та недоїмки зі сплати єдиного внеску у межах повноважень, а також державні виконавці у межах своїх повноважень. Стягнення податкового боргу та недоїмки зі сплати єдиного внеску за виконавчими написами нотаріусів не дозволяється. Згідно статті 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. Оцінивши надані позивачем докази, суд дійшов висновку, що позовні вимоги обґрунтовані, відповідають обставинам справи та наявним матеріалам, у зв'язку з чим підлягають до задоволення. Судові витрати по справі згідно ч. 4 ст. 94 КАС України з відповідача не стягуються.

Результат розгляду: granted