Рішення адміністративного суду від 2014-01-23 00:00:00+02

Позивач, Управління Пенсійного фонду України в Чугуївському районі Харківської області, звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Відділу Державної виконавчої служби Чугуївського міськрайонного управління юстиції Харківської області, в якому просить суд : визнати не законними та протиправними дії державного виконавця ВДВС Чугуївського МРУЮ Харківської області Папян Д.А. щодо відмови у відкритті виконавчого провадження виконавчого листа Харківського окружного адміністративного суду №820/4119/13-а від 19.06.2013 року про стягнення з фізичної особи - підприемця [PERSON] на користь УПФУ в Чугуївському районі Харківської області заборгованості зі сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування за 2012 рік в сумі 4572 грн.42 коп.; скасувати постанову старшого державного виконавця ВДВС Чугуївського МРУЮ Папян Д.А. від 10.12.2013 року ВП№41111280 "Про відмову у відкритті виконавчого провадження (відмову в прийнятті до провадження виконавчого документа) "; зобов'язати ВДВС Чугуївського МРУЮ Харківської області прийняти до примусового виконання виконавчий лист Харківського окружного адміністративного суду №820/4119/13-а від 16.06.2013 року про стягнення з ФОП [PERSON] на користь УПФУ в Чугуївському районі Харківської області заборгованості зі сплати единого внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування за 2012 рік у сумі 4572 грн. 42коп. та прийняти нову постанову про відкриття виконавчого провадження. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що не погоджується з оскаржуваною постановою, вважає її незаконною та такою, що підлягає скасуванню, оскільки у спірних правовідносинах не існує визначених законом підстав для прийняття органом державної виконавчої служби рішення про відмову у відкритті виконавчого провадження з підстав переходу стягнення єдиного внеску до компетенції органів доходів і зборів та його територіальних органів згідно з чинним законодавством. Позивач вважає, що державний виконавець не наділений повноваженнями самостійно визначати стягувача за виконавчим листом, що можна здійснити лише у судовому порядку. Посилаючись на викладені обставини, позивач просив суд ухвалити рішення про задоволення позовних вимог. Представник позивача в судове засідання призначене на 23.01.2014 року не прибув, про час, дату та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, проте через канцелярію суду 22.01.2014 року надав клопотання в якому просить розглядати справу за вищевказаним позовом без участі Управління Пенсійного фонду України в Чугуївському районі Харківської області. (а.с.13) Представник Відділу Державної виконавчої служби Чугуївського міськрайонного управління юстиції Харківської області в судове засідання не з'явився. Через канцелярію суду також надав клопотання про розгляд справи без участі представника відповідача. (а.с. 14) Суд вважає, що сторони є належним чином повідомленими про дату, час та місце судового засідання, потреба заслухати свідка чи експерта відсутня, перешкод для розгляду справи у судовому засіданні немає, а тому справу слід розглянути за наявними в ній матеріалами в порядку письмового провадження з огляду на положення ч. 6 ст. 128 КАС України. Дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд вважає що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з таких підстав. Судом встановлено, що 10.12.2013р. державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Чугуївського міськрайонного управління юстиції Харківської області Папян Д.А. була винесена постанова ВП № 41111280 про відмову у відкритті виконавчого провадження (відмову в прийнятті до провадження виконавчого документа) з примусового виконання виконавчого листа № 820/4119/13-а виданого 19.06.2013 року Харківським окружним адміністративним судом про стягнення з фізичної особи-підприємця [PERSON] на користь Управління Пенсійного фонду України в Чугуївському районі Харківської області заборгованості зі сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування за 2012 рік в сумі 4572 грн. 42 коп. Суд зазначає, що порядок примусового виконання рішень державною виконавчою службою передбачений Законом України "Про виконавче провадження" та здійснюється на підставі виконавчих документів, до яких відноситься і виконавчий напис нотаріуса. У відповідності до ст. 1 Закону України "Про виконавче провадження", виконавче провадження - це сукупність дій органів і посадових осіб, зазначених у цьому Законі, спрямованих на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які здійснюються на підставах, у спосіб та в межах повноважень, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, виданими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (далі - рішення). Згідно з наявною в матеріалах справи копії супровідного листа №02-14/39707 від 11.12.2013 року, на адресу Управління Пенсійного фонду України в Чугуївському районі Харківської області було направлено постанову про відмову у відкритті виконавчого провадження від 10.12.2013 року, та отримано позивачем 24.12.2013 року, що підтверджується вхідним штампом позивача на супровідному листі. Відповідно до ч. 1 ст. 99 Кодексу адміністративного судочинства України адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Відповідно до ч. 1 ст. 181 Кодексу адміністративного судочинства України учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб. Згідно з ч. 2 ст. 181 Кодексу адміністративного судочинства України позовну заяву може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи інтересів. До суду зазначений позов направлено позивачем поштою 02.01.2014 року, тобто в межах строку, передбаченого ч. 2 ст. 181 Кодексу адміністративного судочинства України. Зі змісту оскаржуваної постанови вбачається, що вона була прийнята з посиланням на п.8 ч.1 ст.26 Закону України "Про виконавче провадження", а підставою для її прийняття стало те, що з 01.10.2013 року стягнення єдиного внеску входить до компетенції органів доходів і зборів та його територіальних органів у зв'язку з набранням чинності з 11.08.2013 року Закону України від 04.07.2013 року №406-VII "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України в зв'язку з проведенням адміністративної реформи", а тому, на думку відповідача, виконавчий документ пред'явлено до виконання неналежним стягувачем. Отже, фактичною підставою для винесення оскаржуваної постанови стали обставини переходу з 01.10.2013 року до органів доходів і зборів та його територіальних органів компетенції щодо стягнення єдиного внеску. Суд зазначає, що пунктом 2 ч. 2. ст. 17 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що відповідно до цього Закону підлягають виконанню державною виконавчою службою зокрема, такі виконавчі документи, як ухвали, постанови судів у цивільних, господарських, адміністративних справах, кримінальних провадженнях та справах про адміністративні правопорушення у випадках, передбачених законом. Відповідно до ст. 18 Закону України "Про виконавче провадження" у виконавчому документі зазначаються: 1) назва і дата видачі документа, найменування органу, прізвище та ініціали посадової особи, що його видали; 2) дата прийняття і номер рішення, згідно з яким видано документ; 3) повне найменування (для юридичних осіб) або ім'я (прізвище, власне ім'я та по батькові за наявності) (для фізичних осіб) стягувача і боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), ідентифікаційний код суб'єкта господарської діяльності стягувача та боржника за наявності (для юридичних осіб), індивідуальний ідентифікаційний номер стягувача та боржника за наявності (для фізичних осіб - платників податків), а також інші дані, якщо вони відомі суду чи іншому органу, що видав виконавчий документ, які ідентифікують стягувача та боржника чи можуть сприяти примусовому виконанню, зокрема, дата народження боржника та його місце роботи (для фізичних осіб), місцезнаходження майна боржника, рахунки стягувача та боржника тощо; 4) резолютивна частина рішення; 5) дата набрання законної (юридичної) сили рішенням; 6) строк пред'явлення виконавчого документа до виконання. Виконавчий документ повинен бути підписаний уповноваженою посадовою особою із зазначенням її прізвища та ініціалів і скріплений печаткою. Скріплення виконавчого документа гербовою печаткою є обов'язковим у разі, якщо орган (посадова особа), який видав виконавчий документ, за законом зобов'язаний мати печатку із зображенням Державного Герба України. Законом можуть бути встановлені також інші додаткові вимоги до виконавчих документів. Відповідно до ч. 1 ст. 25 Закону України "Про виконавче провадження" державний виконавець зобов'язаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк пред'явлення виконавчого документа до виконання і цей документ відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, та пред'явлений до виконання до органу державної виконавчої служби за належним місцем виконання рішення. Дослідивши зміст виконавчого листа по справі № 820/4119/13-а, виданого 19.06.2013 року Харківським окружним адміністративним судом про стягнення з фізичної особи-приватного підприємця [PERSON] на користь Управління Пенсійного фонду України в Чугуївському районі Харківської області заборгованості зі сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування в сумі 4572 грн.42 коп., суд зазначає, що він відповідає вимогам ст. 18 Закону України "Про виконавче провадження" та строк пред'явлення якого до виконання не закінчився. Пунктом 8 ч. 1 ст. 26 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що у разі наявності інших передбачених законом обставин, що виключають здійснення виконавчого провадження, державний виконавець відмовляє у відкритті виконавчого провадження. В оскаржуваній постанові державним виконавцем не зазначено, що це за обставини, що виключають здійснення виконавчого провадження і яким саме законом вони передбачені. Посилання на те, що з 01.10.2013 року стягнення єдиного внеску входить до компетенції органів доходів і зборів та його територіальних органів у зв'язку з набранням чинності з 11.08.2013 року Закону України від 04.07.2013 року №406-VII "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України в зв'язку з проведенням адміністративної реформи", суд вважає необґрунтованим, оскільки законом така підстава для відмови у відкритті виконавчого провадження не передбачена. Крім того, ст. 11 Закону України "Про виконавче провадження" не передбачено право державного виконавця вибирати сторін виконавчого провадження, тоді як ст. 264 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено право державного виконавця подавати до суду подання про заміну сторони виконавчого провадження її правонаступником. Відмовляючи у відкритті виконавчого провадження державний виконавець фактично позбавив права позивача або іншої заінтересованої особи звернутися до суду з заявою про заміну сторони виконавчого провадження. Виходячи з приписів ст. 19 ч. 2 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Відповідно до ч. 3 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку. З огляду на зазначене, суд зазначає, що у державного виконавця були відсутні правові підстави для відмови в прийнятті до провадження виконавчого документа та відмови в відкритті виконавчого провадження, а тому суд вважає обґрунтованими вимоги позивача в частині скасування постанови від 10.12.2013 ВП № 41111280 про відмову у відкритті виконавчого провадження. Щодо позовних вимог про визнання незаконними та протиправними дії державного виконавця Відділу Державної виконавчої служби Чугуївського міськрайонного управління юстиції Харківської області Папян Д.А. щодо відмови у відкритті виконавчого провадження за виконавчим листом Харківського окружного адміністративного суду по справі №820/4119/13-а від 19.06.2013 року про стягнення з фізичної особи-приватного підприємця [PERSON] на користь Управління Пенсійного фонду України в Чугуївському районі Харківської області заборгованості зі сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування в сумі 4572 грн.42 коп., суд зазначає наступне. Вимога про визнання незаконними та протиправними дії державного виконавця є похідною, а тому скасовуючи постанову старшого державного виконавця Відділу Державної виконавчої служби Чугуївського міськрайонного управління юстиції Харківської області Папян Д.А. від 10.12.2013 року ВП № 41111280 "Про відмову у відкритті виконавчого провадження (відмову в прийнятті до провадження виконавчого документа)" суд, тим самим, визнає дії державного виконавця протиправними. Отже вказані позовні вимоги задоволенню не підлягають. Щодо позовних вимог про зобов'язання Відділу Державної виконавчої служби Чугуївського міськрайонного управління юстиції Харківської області прийняти до примусового виконання виконавчий лист Харківського окружного адміністративного суду № 820/4119/13-а від 19.06.2013 року про стягнення з фізичної особи-приватного підприємця [PERSON] на користь Управління Пенсійного фонду України в Чугуївському районі Харківської області заборгованості зі сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування в сумі 4572 грн. 42 коп. та прийняти нову постанову про відкриття виконавчого провадження, суд зазначає наступне. Відповідно до ч.1 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ. При цьому, суд не підміняє суб'єкта владних повноважень в реалізації відповідних управлінських функцій і вирішенні питань, віднесених до виключної компетенції такого суб'єкта. Питання про відкриття виконавчого провадження віднесено виключно до компетенції державного виконавця та не входить до компетенції суду, а тому вказані позовні вимоги є такими, що не відповідають нормам матеріального та процесуального права. Водночас, частиною 2 ст. 11 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, і не може виходити за межі позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог тільки в разі, якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін чи третіх осіб, про захист яких вони просять. Таким чином, враховуючи висновок суду про обґрунтованість позовних вимог про скасування оскаржуваної постанови, з метою повного захисту прав, свобод та інтересів позивача, суд вважає за можливе вийти за межі позовних вимог та зобов'язати відповідача повторно розглянути заяву про примусове виконання виконавчого листа № 820/4119/13-а виданого 19.06.2013 року Харківським окружним адміністративним судом про стягнення з фізичної особи-приватного підприємця [PERSON] на користь Управління Пенсійного фонду України в Чугуївському районі Харківської області заборгованості зі сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування в сумі4572 грн.42 коп. На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в частині скасування постанови старшого державного виконавця Відділу Державної виконавчої служби Чугуївського міськрайонного управління юстиції Харківської області Папян Д.А. від 10.12.2013 року ВП № 41111280 "Про відмову у відкритті виконавчого провадження (відмову в прийнятті до провадження виконавчого документа)".

Результат розгляду: partial