Рішення адміністративного суду від 2014-01-30 00:00:00+02

Позивач [PERSON] звернувся до суду з адміністративним позовом, де просить суд винести рішення, яким скасувати постанову відповідача серії ПС1 №432705 від 08.01.2014 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП та накладення на нього штрафу в розмірі 255 гривень у зв»язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, а дії відповідача визнати протиправними. В обґрунтування свої вимог вказав, що 08.01.2014 року він на власному автомобілі рухався по автодорозі Київ-Харків та близько 12.20 години на 208 км автодороги був зупинений інспектором ДПС Головченко М.М., який вказав йому на перевищення швидкості руху більш ніж на 20 км/год на 202 км автодороги Київ-Харків в населеному пункті «Вільшанка». На пред»явленій працівником ДАІ фотокартці було відсутнє підтвердження того, що позивач рухався в межах населеного пункту. При цьому на автодорозі були відсутні знаки про ведення стаціонарного відеоспостереження. Незважаючи на відсутність доказів інспектором був складений відносно нього протокол та винесено постанову про накладення на нього штрафу. Вважає, що постанова відповідача є необґрунтованою та винесена з перевищенням компетенції суб»єкта владних повноважень. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явився, надав суду заяву, де просив розгляд справи проводити без його участі. Відповідач Головченко М.М.. в судове засідання не з'явився, про час та місце судового розгляду належним чином повідомлявся, про причини неявки суд не повідомив, заперечень проти позову не надіслав. За таких обставин відповідно до ч. 4 ст. 128 КАС України у разі неприбуття відповідача - суб»єкта владних повноважень, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, без поважних причин або без повідомлення ним про причини неприбуття розгляд справи не відкладається і справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів. Суд, вивчивши матеріали справи, з'ясувавши фактичні обставини справи, оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні, приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного. Частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Як встановлено судом, постановою інспектора ДПС Лубенського взводу ДПС ДАІ УМВС України в Полтавській області Головченка М.М. серії ПС1 від 08.01.2014 року притягнуто [PERSON] до адміністративної відповідальності за ст..122 ч.1 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255 гривень. Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії АГ2 № 556018, 08.01.2014 року о 12.06 годині на 22 км а/д Київ-Харків водій [PERSON], керуючи автомобілем «Mitsubishi», державний номерний знак [NUMBER], перевищив швидкість руху більш ніж на 20 км/год, рухався зі швидкістю 90 км/год в районі дії дорожнього знаку « 5.45» в населеному пункті «Вільшанка». Швидкість вимірювалася приладом «ТВИ САМ» № ТС 00676 з системою «Гарпун» №005. Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами. В силу ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Відповідачу судом пропонувалося надати докази на підтвердження винності [PERSON], в тому числі і копії адміністративного матеріалу, проте такі докази суду надані не були, а отже, відповідачем не доведено факту порушення позивачем правил дорожнього руху. Згідно ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності в діях особи складу адміністративного правопорушення. Враховуючи вищевикладене, суд, у відповідності до положень статті 293 КУпАП, перевіривши законність і обґрунтованість постанови, винесеної відповідачем, вважає за необхідне скасувати постанову в справі про притягнення [PERSON] до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП та з метою відновлення прав позивача закрити провадження у справі у зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення. Що стосується вимог позивача про визнання дій відповідача протиправними, суд вважає, що дані вимоги задоволенню не підлягають, оскільки інспектор ВДАІ діяв в межах повноважень, на допускаючи порушення прав позивача.

Результат розгляду: partial