Рішення адміністративного суду від 2014-03-13 00:00:00+02

01 вересня 2011 року позивач звернувся до суду з позовом до Управління Пенсійного фонду України у м.Краматорську Донецької області, в якому просив визнати дії Управління Пенсійного фонду України в місті Краматорську Донецької області неправомірними в частині відмови в перерахунку пенсії у відповідності зі ст.ст. 50, 67, 71 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" та зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в місті Краматорськ Донецької області провести перерахунок пенсії [PERSON], [INFO], ІНН [NUMBER], що мешкає за адресою [ADDRESS], починаючи з 09 липня 2007 року і доки буде діяти відповідна норма ст. 50; ст. 67 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком (а.с. 1-4). Ухвалою Краматорського міського суду Донецької області від 05 вересня 2011 року адміністративний позов [PERSON] до Управління Пенсійного фонду України у м.Краматорську Донецької області про визнання дій неправомірними та зобов'язання здійснити перерахунок пенсії в частині заявлених вимог у позові, за період з 09 липня 2007 року по 28 лютого 2011 року включно залишено без розгляду (а.с. 10). 06 жовтня 2011 року позивач звернувся до суду першої інстанцій з заявою про уточнення позовних вимог, в якій просив визнати дії Управління Пенсійного фонду України в місті Краматорську Донецької області неправомірними в частині відмови в перерахунку пенсії у відповідності зі ст.ст. 51, 67, 71 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи" та зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в місті Краматорськ Донецької області провести перерахунок пенсії [PERSON], починаючи з 09 липня 2007 року і доки буде діяти відповідна норма ст. 51; ст. 67 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи" в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком (а.с. 16-19). Постановою Краматорського міського суду Донецької області від 31 жовтня 2011 року позовні вимоги [PERSON] задоволені частково, визнано неправомірними дії Управління Пенсійного фонду України в м. Краматорську Донецької області відносно відмови у перерахунку додаткової пенсії [PERSON] відповідно до статті 51 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», виходячи з встановленого відповідними законами розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність за період з 01 березня 2011 року по 22 липня 2011 року включно та зобов'язано Управління Пенсійного фонду України в м. Краматорську Донецької області здійснити [PERSON] з 01 березня 2011 року по 22 липня 2011 року включно перерахунок додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком відповідно до ст. 51 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», виходячи з встановленого законами розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність та провести відповідні виплати за вказаний період, з урахуванням фактично проведених виплат. В іншій частині позову відмовлено (а.с. 22-24). Відповідач з постановою суду першої інстанції не погодився, подав апеляційну скаргу, в якій посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи. Просив скасувати постанову суду першої інстанції, та прийняти нову, якою відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі (а.с. 30). В доводах апеляційної скарги апелянт посилається на те, що відповідно до вимог пенсійного законодавства, в тому числі ч. 1 ст. 44 та ч. 4 ст. 45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» перерахунок пенсії повинен проводитися за зверненням отримувача пенсії. Крім того, апелянт наголошує, що з позовної заяви позивача не зрозуміло, яке рішення він оскаржує, які дії управління він вважає неправомірними. Якщо позивач не згоден з перерахунком пенсії, він має право звернутися з відповідною заявою до управління і лише в разі отримання від управління відмови в перерахунку пенсії, він має право оскаржити цю відмову в судовому порядку. В судовому засіданні представник відповідача підтримав доводи апеляційної скарги, просив скасувати постанову суду першої інстанції, та прийняти нову, якою відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі. Позивач в судове засідання не прибув, належним чином повідомлений про розгляд справи. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 195 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції може вийти за межі доводів апеляційної скарги в разі встановлення під час апеляційного провадження порушень, допущених судом першої інстанції, які призвели до неправильного вирішення справи. Колегія суддів, вислухавши пояснення представника відповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, встановила наступне. Судами першої та апеляційної інстанції встановлено, що [PERSON] віднесений до ІІ категорії, як особа, яка є учасником ліквідації аварії на ЧАЕС, що підтверджується посвідченням [NUMBER], виданим 31 березня 1993 року (а.с. 9). Як вбачається з матеріалів справи, позивач знаходиться на обліку в УПФУ у м.Краматорську та отримує пенсію за віком з 11 червня 2006 року зі зниженням пенсійного віку відповідно до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». Між сторонами немає розбіжностей щодо обставин справи, встановлених судом першої інстанції та апеляційним судом. Статтею 19 Конституції України встановлено, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Відповідно до ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних та юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку у тому числі органів державної влади. У справах щодо оскарження рішень суди перевіряють чи прийняті вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Згідно ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України, суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого суд вирішує справи відповідно до Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України. Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, зокрема, соціальний захист потерпілого населення, визначені Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». Розділ 8 даного Закону передбачає правила призначення та виплати пенсій і компенсацій особам, віднесеним до категорій 1, 2, 3, 4. Стаття 49 цього розділу визначає пенсії особам, віднесеним до вказаних категорій у вигляді: а) державної пенсії; б) додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, яка призначається після виникнення права на державну пенсію. З матеріалів справи видно, що позивач віднесений до ІІ категорії, як особа, яка є учасником ліквідації аварії на ЧАЕС, що підтверджується посвідченням [NUMBER], виданим 31 березня 1993 року (а.с. 9). Стаття 51 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» передбачає, що особам, віднесеним до категорії 2, щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю, призначається у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком. Відповідно до ч. 1 ст. 44 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» заява про призначення (перерахунок) пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально. Частиною 4 ст. 45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» передбачено, що перерахунок призначеної пенсії, крім випадків, передбачених частиною першою статті 35, частиною другою статті 38, частиною третьою статті 42 і частиною п'ятою статті 48 цього Закону, провадиться в такі строки: у разі виникнення права на підвищення пенсії - з першого числа місяця, в якому пенсіонер звернувся за перерахунком пенсії, якщо відповідну заяву з усіма необхідними документами подано ним до 15 числа включно, і з першого числа наступного місяця, якщо заяву з усіма необхідними документами подано ним після 15 числа. Як вбачається з матеріалів справи, в позовній заяві позивач просить суд зобов'язати зробити перерахунок у відповідності зі ст. 51 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», але в матеріалах справи відсутні заява про перерахунок пенсії у відповідності до цієї статті та рішення Управління Пенсійного фонду України у м.Краматорську Донецької області. В судовому засіданні досліджено матеріали пенсійної справи, в якій відсутня заява позивача про перерахунок додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю відповідно до вимог ст. 51 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». Аналізуючи встановлені обставини та приведені норми закону, які врегульовують спірні правовідносини, колегія суддів спростовує висновки суду першої інстанції щодо задоволення позовних вимог, оскільки перерахунок пенсії повинен проводитися за зверненням отримувача пенсії, тому позивач має право звернутися з відповідною заявою до Управління Пенсійного фонду України у м.Краматорську Донецької області та лише в разі отримання від управління відмови в перерахунку пенсії, він має право оскаржити цю відмову в судовому порядку. Доводи позивача в позовній заяві про те, що він звертався в лютому 2011 року з заявою до УПФУ про перерахунок пенсії, однак 11 березня 2011 року рішенням УПФУ йому відмовлено в перерахунку пенсії не знайшли свого підтвердження належними доказами, оскільки ані адміністративна справа, ані пенсійна справа досліджена судом апеляційної інстанції, не містить зазначених документів. Відповідно п. 1, 4 ч. 1 ст. 202 Кодексу адміністративного судочинства України підставою для скасування судового рішення та ухвалення нового судового рішення є неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи; порушення норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання. Отже у суду апеляційної інстанції наявні обставини для скасування судового рішення та ухвалення нового. В судовому засіданні проголошено вступну та резолютивну частину.

Результат розгляду: denied