Рішення адміністративного суду від 2014-03-27 00:00:00+02

Позивач звернувся до суду з позовом про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 10.07.13р. №0001012201 та №0001022201; визнання протиправними дії відповідача щодо анулювання 14.08.13р. реєстрації ПП «МТІ» як платника ПДВ; визнання протиправним та скасування рішення від 14.08.2013 року №18 про анулювання реєстрації платника ПДВ ПП «МТІ»; зобов'язання відповідача поновити дію свідоцтва платника ПДВ ПП «МТІ» з дати його анулювання; зобов'язання відповідача вилучити інформацію про результати проведеної позапланової перевірки ПП «МТІ», за наслідками якої складено акт від 21.06.13р. №154/22-2-05/36798441 з інформаційних баз, що адмініструються органами ДПС України; зобов'язання поновити в усіх інформаційних базах, що адмініструються органами ДПС України, в тому числі в Автоматизованій системі «Система автоматичного співставлення податкового кредиту та податкового зобов'язання в розрізі контрагентів на рівні ДПА України», а також в особовій картці ПП «МТІ» задекларовані в податкових деклараціях з податку на додану вартість за червень 2012 року - червень 2013 року суми податкового кредиту та податкових зобов'язань (з урахуванням уточнених позовних вимог від 14.11.13р., том ІІ а/с 202 - 211). Постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 29.11.13р. адміністративний позов задоволено частково: визнано протиправними та скасовано податкові повідомлення - рішення від 10.07.13р. №0001012201 та №0001022201; визнані протиправними дії відповідача щодо анулювання 14.08.13р. реєстрації ПП «МТІ» як платника ПДВ; визнано протиправним та скасовано рішення відповідача від 14.08.13р. №18 про анулювання реєстрації платника ПДВ ПП «МТІ»; зобов'язано відповідача поновити дію свідоцтва платника ПДВ ПП «МТІ» з дати його анулювання. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено. Не погоджуючись з вказаною постановою в частині задоволених позовних вимог, відповідач подав апеляційну скаргу, у якій просить суд скасувати у цій частині постанову з мотивів порушення судом норм матеріального та процесуального права та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні адміністративного позову. Свої вимоги апелянт мотивує тим, що первинні документи складені за взаємовідносинами між позивачем та його контрагентом ТОВ «Нью Марк Груп Лтд» не розкривають зміст та обсяг господарських операцій, а відтак не можуть слугувати підставою для відображення у податковому обліку. Актом ДПІ у Подільському районі ГУ Міндоходів у м. Києві «Про неможливість проведення зустрічної звірки суб'єкта господарювання ТОВ «Нью Марк Груп Лтд» щодо підтвердження господарських відносин із платником податків ПФ «МСВ» за листопад 2012 року» від 04.04.13р. №1258/22-2/38390500 не підтверджено наявність поставок товарів (послуг) від ТОВ «Нью Марк Груп Лтд» контрагентам - покупцям; діяльність ТОВ «Нью Марк Груп Лтд» здійснюється поза межами правового поля та не спрямована на настання реальних правових наслідків. Рішення про анулювання свідоцтва платника ПДВ прийнято на підставі обґрунтованого висновку №2/26-56-15-01-47. У судове засідання учасники процесу не з'явились, хоча належним чином були повідомлені про дату, час і місце судового засідання, докази чого наявні в матеріалах справи, у зв'язку з чим розгляд апеляційної скарги було проведено в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами у відповідності до ст. 197 КАС України. Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши матеріали справи та апеляційну скаргу відповідача, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного. Як свідчать обставини справи та встановлено судом першої інстанції, ДПІ у Подільському районі ГУ Міндоходів у м. Києві проведено документальну позапланову невиїзну перевірку позивача з питань дотримання вимог податкового законодавства по взаємовідносинах з ТОВ «Нью Марк Груп Лтд» за період з 01.10.12р. по 31.12.12р., за результатами якої складено акт від 21.06.13р. №154/22-2-05/36798441. На підставі акта перевірки відповідачем прийняті податкові повідомлення - рішення від 10.07.13р.: №0001012201, яким збільшено суму грошового зобов'язання з ПДВ на суму 808 378 грн., в т.ч. основний платіж - 646 702,50 грн., штрафні (фінансові) санкції - 161 675,50 грн.; №0001022201, яким збільшено суму грошового зобов'язання з податку на прибуток на суму 848 797 грн., в т.ч. основний платіж - 679 037,60 грн., штрафні (фінансові) санкції - 169 759,40 грн. Підставою для прийняття спірних податкових повідомлень - рішень слугували встановлені перевіркою порушення позивачем вимог: п.198.2, п.198.3, п.198.6 ст. 198 Податкового кодексу України, внаслідок чого занижено ПДВ за листопад 2012 року на загальну суму 646 702,50 грн.; п.п.136.1.6., п.п.139.1.9 п.139.1 ст. 139 Податкового кодексу України, що призвело до заниження податку на прибуток за IV квартал 2012 року на суму 679 037,60 грн. Такий висновок податкового органу ґрунтується на тому, що витрати на придбання послуг не підтверджені документально з метою їх використання у господарській діяльності позивача, а документи, надані платником податків до перевірки не розкривають зміст та обсяг господарських операцій, а відтак не можуть слугувати підставою для відображення у податковому обліку. Окрім того, актом ДПІ у Подільському районі ГУ Міндоходів у м. Києві від 04.04.13р. №1258/22-2/38390500 «Про неможливість проведення зустрічної звірки суб'єкта господарювання ТОВ «Нью Марк Груп Лтд» щодо підтвердження господарських відносин із платником податків ПФ «МСВ» за листопад 2012 року» встановлено, що фінансово-господарська діяльність ТОВ «Нью Марк Груп» здійснюється поза межами правового поля, фінансово-господарські взаємовідносини між ТОВ «Нью Марк Груп» та контрагентами є фіктивними та такими, що вчинені без наміру створення правових наслідків, які обумовлювались правочинами. ТОВ «Нью Марк Груп» здійснює діяльність спрямовану на здійснення операцій пов'язаних з наданням податкової вигоди третіх осіб. Також Відповідачем прийнято рішення №18 від 14.08.13р. про анулювання реєстрації Товариства як платника податку на додану вартість відповідно до п.п. «г» п. 184.1 ст. 184 Податкового кодексу України на підставі висновку №2/26-56-15-01-47. Приймаючи рішення про задоволення позовних вимог в частині, суд першої інстанції виходив з того, що матеріалами справи підтверджується правомірність формування даних податкового обліку позивача на підставі належним чином оформлених первинних документів. Рішення про анулювання свідоцтва платника ПДВ не відповідає вимогам п.п. «г» п. 184.1 ст. 184 Податкового кодексу України. Колегія суддів частково погоджується з висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного. Статтею 1 Закону України від 16.07.99 N 996-XIV "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" ( надалі - Закону N 996-XIV) визначено, що первинний документ - це документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення. Отже, будь-які документи (у тому числі договори, податкові накладні, рахунки тощо) мають силу первинних документів лише в разі фактичного здійснення господарської операції. Для підтвердження даних податкового обліку можуть братися до уваги лише ті первинні документи, які складені в разі фактичного здійснення господарської операції. Згідно зі статтею 1 Закону N 996-XIV господарською операцією є дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов'язань, власному капіталі підприємства. Таким чином, визначальною ознакою господарської операції є те, що вона повинна спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків. Вимога щодо реальних змін майнового стану платника податків як обов'язкова ознака господарської операції кореспондує з нормами Податкового кодексу України. Так, відповідно до пункту 198.3 статті 198 Податкового кодексу України, податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з, зокрема, придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку. Відповідно до пп. 139.1.9 п. 139.1 ст. 139 ПК України, не включаються до складу витрат витрати, не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими первинними документами, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення бухгалтерського обліку та нарахування податку. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов'язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції (ч. 2 ст. 9 Закону N 996-XIV). Таким чином, право на витрати та податковий кредит з ПДВ виникає в результаті придбання товарів і послуг з метою використання в господарській діяльності. При цьому операція з придбання повинна бути реальною, тобто повинна мати місце об'єктивна зміна складу активів платника податків. Крім того, в основі будь-якої реальної господарської операції має лежати економічна мета, тобто бажання платника податків приростити активи за допомогою досягнення господарського ефекту. У податковому обліку понесені витрати на придбання послуг мають бути підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими документами, які містять відомості про господарську операцію, підтверджують її фактичне здійснення, тобто первинними документами, що містять інформацію про фактичні господарські операції, розкривають їх зміст та обсяг. За відсутності достатніх доказів - первинних документів, які б достовірно підтверджували обґрунтованість понесених витрат, зокрема розкривали зміст та обсяг господарської операції, правові підстави для формування даних податкового обліку - відсутні. Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, позивач у листопаді 2012 року відобразив операції з придбання у ТОВ «Нью Марк Груп» послуг з розповсюдження рекламної продукції та товару (каталог, папка, настінний календар формату А2 на 2013 - 2015 роки) згідно договорів від 01.10.12р. №Н2 та №П2 на загальну суму 3 880 215 грн., в т.ч. ПДВ - 646 702,50 грн. Перевіркою встановлено, що відповідно до укладених між позивачем та ТОВ «Нью Марк Груп» договорів, виконавець зобов'язаний за завданням замовника протягом визначеного у договорі строку надати послуги/товари, а замовник зобов'язується оплатити надані послуги/товар. Разом з тим, наявні у матеріалах справи податкові накладні та акти здачі - прийняття робіт (надання - послуг) містять лише загальну назву - послуги з розповсюдження рекламної продукції, без деталізації змісту та обсягу таких послуг з метою їх використання у господарській діяльності платника податку; не містять інформації про посаду, прізвище та ініціали особи, яка їх підписала, або іншої інформації, що дала б змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарських операції та наявність у неї відповідних повноважень, а відтак в силу наведених вище правових норм такі документи не є належно оформленими первинними документами для підтвердження факту правомірності формування даних податкового обліку. Окрім того, згідно наявних у матеріалах справи пояснень директора ПП «МТІ» - [PERSON], на підприємстві працює тільки він, товариство не має жодних складських приміщень для зберігання товару та робітників для роботи з ним, тобто у позивача відсутня фактична можливість для зайняття господарською діяльністю. Окремо слід зазначити, що згідно Витягу з ЄДРПОУ від 21.10.13р. серії АГ №515604, основними видами діяльності ТОВ «Нью Марк Груп» за КВЕД є: оптова торгівля зерном, необробленим тютюном, насінням і кормами для тварин; оптова торгівля цукром, шоколадом і кондитерськими виробами; оптова торгівля іншими продуктами харчування, у т.ч. рибою, ракоподібними та молюсками; оптова торгівля твердим, рідким, газоподібним паливом і подібними продуктами; оптова торгівля деревиною, будівельними матеріалами та санітарно-технічним обладнанням. Отже, з наведеного вбачається, що господарська діяльність контрагента позивача - ТОВ «Нью Марк Груп» не має жодного відношення до послуг з розповсюдження рекламної продукції та самої рекламної продукції. Позивачем не спростовано належними доказами доводи податкового органу щодо відсутності фактичного здійснення вказаних господарських операцій, а відтак, з урахуванням вказаних обставин такі надані позивачем документи не можна вважати належно оформленими та підписаними повноважними особами звітними документами, які посвідчують факт придбання послуг та товару. Позивачем не надано документального підтвердження тих обставин та відносин, які супроводжують фактичне виконання такого роду операцій та у сукупності підтверджують їх реальнее виконання, а відтак, і не доведено того, що обумовлені правочинами надані послуги та товар надані саме цим контрагентом. Отже, враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку про відсутність правових підстав для скасування спірних податкових повідомлень - рішень. Щодо позовних вимог про визнання протиправними дії відповідача щодо анулювання 14.08.13р. реєстрації ПП «МТІ» як платника ПДВ; визнання протиправним та скасування рішення від 14.08.2013 року №18 про анулювання реєстрації платника ПДВ ПП «МТІ»; зобов'язання відповідача поновити дію свідоцтва платника ПДВ ПП «МТІ» з дати його анулювання, колегія суддів зазначає наступне. Так, згідно п.п. «г» п.184.1. ст. 184 Податкового кодексу України, реєстрація діє до дати анулювання реєстрації платника податку, яка проводиться шляхом виключення з реєстру платників податку і відбувається у разі якщо: особа, зареєстрована як платник податку, протягом 12 послідовних податкових місяців не подає контролюючому органу декларації з податку на додану вартість та/або подає таку декларацію (податковий розрахунок), яка (який) свідчить про відсутність постачання/придбання товарів, здійснених з метою формування податкового зобов'язання чи податкового кредиту. Таким чином, умовою анулювання свідоцтва платника ПДВ згідно визначеної норми є саме подання платником податку такої декларації, яка свідчить про відсутність постачання/придбання товарів, здійснених з метою формування податкового зобов'язання чи податкового кредиту, тобто декларацій з нульовими показниками, а не обнулювання таких показників з ініціативи податкового органу на підставі акта податкового органу «Про неможливість проведення зустрічної звірки ПП «МТІ» щодо господарських взаємовідносин із платниками податків за період з 01.06.12р. по 30.06.13р.», як про це зазначено у письмових запереченнях відповідача наданих суду 22.10.13р. (а.с.165-168 том 2 ). В даному випадку, позивачем подавались до податкового органу в період з червня 2012 року по червень 2013 року податкові декларації з задекларованими показними, що свідчать про постачання/придбання товарів, а відтак відсутні правові підстави для анулювання реєстрації платника ПДВ на вказаній підставі. Відповідно до пунктів 1, 4 ч.1 ст. 202 КАС України, підставами для скасування постанови суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є: неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи; порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання. З огляду на викладене, колегія суду дійшла висновку про часткове скасування постанови Окружного адміністративного суду м. Києва від 29.11.13р. - в оскаржуваній частині у справі №826/15401/13-а та ухвалення у цій частині нової постанови про відмову у задоволенні позову.

Результат розгляду: partial