Рішення адміністративного суду від 2014-01-17 00:00:00+02

Фізична особа-підприємець [PERSON] (далі - позивач, ФОП [PERSON]) звернулась із адміністративним позовом до Каховської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Херсонській області (далі - відповідач, Каховська ОДПІ), в якому просить скасувати податкове повідомлення-рішення від 24.07.2013 р. № 2189901701 про визначення грошового зобов'язання по земельному податку з фізичних осіб у розмірі 37881,96 грн. Свої вимоги мотивує неправильністю розрахунку грошових зобов'язань по земельному податку у зв'язку з тим, що відповідач застосував нормативну грошову оцінку земельної ділянки за адресою: [ADDRESS], у розмірі 2647608 грн., в той час як вона становить 1270829 грн. Крім того зазначає про те, що є платником єдиного податку, у зв'язку з чим звільняється від обов'язку нарахування та сплати земельного податку, так як земельні ділянки використовує для провадження господарської діяльності, а тому визначення їй грошового зобов'язання по земельному податку з фізичних осіб у розмірі 37881,96 грн. за податковим повідомленням-рішенням від 24.07.2013 р. № 2189901701 вважає протиправним. У судовому засіданні представники позивача підтримали позовні вимоги, просили їх задовольнити із вказаних підстав. Представник відповідача заперечував проти позовних вимог, просив відмовити в їх задоволенні. Пояснив, що ФОП [PERSON] є платником єдиного податку, однак в заяві про застосування спрощеної системи оподаткування вказано місце провадження господарської діяльності за адресами: [ADDRESS], [ADDRESS], [ADDRESS]. Тому на вказані в заяві земельні ділянки земельний податок не нараховувався. Однак на земельні ділянки, що знаходяться за адресами: [ADDRESS], [ADDRESS], [ADDRESS], та належать позивачу податок на землю нараховано відповідно до чинного законодавства. Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши наявні у справі докази, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог виходячи з наступного. Судом встановлено, що [PERSON] 12.02.2001 р. зареєстрована як фізична особа-підприємець виконавчим комітетом Каховської міської ради та є платником єдиного податку ІІІ групи згідно свідоцтва серії [NUMBER] від 31.05.2012 р. з наступних видів діяльності: 56.10 - діяльність ресторанів, надання послуг мобільного харчування; 68.20 - надання в оренду й експлуатацію власного чи орендованого нерухомого майна; 47.89 - роздрібна торгівля з лотків і на ринках іншими товарами; 47.19 - інші види роздрібної торгівлі в неспеціалізованих магазинах. ФОП [PERSON] є власницею земельних ділянок на підставі правовстановлюючих документів, а саме: - площею 0,1040 га, яка розташована за адресою: [ADDRESS], згідно державного акта на право власності на земельну ділянку № 498730 від 25.03.2008 р.; - площею 0,1728 га, розташованої за адресою: [ADDRESS], згідно державного акта на право власності на земельну ділянку від 16.10.2008 р. № 3010; - площею 0,1720 га, розташованої за адресою: [ADDRESS], згідно державного акта на право власності на земельну ділянку № 747694 від 16.05.2008 р.; - площею 0,0785 га, розташованої за адресою: [ADDRESS] згідно державного акта на право власності на земельну ділянку № 1-4315 від 24.12.2002 р.; - площею 0,5114 га, розташованої за адресою: [ADDRESS], згідно договору купівлі-продажу від 21.04.2010 р. № 911. Каховською ОДПІ прийнято податкове повідомлення-рішення від 24.07.2013 р. № 2189901701, яким на підставі пп.54.3.3 п.54.3 ст.54 та п.286.5 ст.286 ПК України позивачу визначено податкові зобов'язання по земельному податку з фізичних осіб у розмірі 37881,96 грн. Положеннями пп.14.1.147 п.14.1 ст.14 ПК України передбачено, що плата за землю - це загальнодержавний податок, який справляється у формі земельного податку та орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності. Відповідно до п.269.1 ст.269 ПК України платниками податку є: власники земельних ділянок, земельних часток (паїв); землекористувачі. Згідно ст.270 ПК України об'єктами оподаткування є: земельні ділянки, які перебувають у власності або користуванні; земельні частки (паї), які перебувають у власності. Пунктом 297.1 статті 297 ПК України встановлено, що платники єдиного податку звільняються від обов'язку нарахування, сплати та подання податкової звітності, зокрема із земельного податку, крім земельного податку за земельні ділянки, що не використовуються ними для провадження господарської діяльності. Відповідно до п.297.2 ст.297 ПК України нарахування, сплата та подання звітності з податків і зборів інших, ніж зазначені у пункті 297.1 цієї статті, здійснюються платниками єдиного податку в порядку, розмірах та у строки, встановлені цим Кодексом. Приписами п.286.5 ст.286 ПК України передбачено, що нарахування фізичним особам сум податку проводиться органами державної податкової служби, які видають платникові до 1 липня поточного року податкове повідомлення-рішення про внесення податку за формою, встановленою у порядку визначеному статтею 58 цього Кодексу. З аналізу вказаних норм слідує, що платники єдиного податку звільняються від сплати земельного податку за земельні ділянки, крім тих, які не використовуються для провадження господарської діяльності. Згідно п.6 свідоцтва платника єдиного податку серії [NUMBER] від 31.05.2012 р. місцями провадження господарської діяльності ФОП [PERSON] визначено: [ADDRESS], [ADDRESS], [ADDRESS]. Оскільки у п.6 свідоцтва платника єдиного податку не визначено як місця провадження господарської діяльності ФОП [PERSON] земельні ділянки, що знаходяться за адресами: [ADDRESS], [ADDRESS], [ADDRESS], тому земельний податок на вказані земельні ділянки має нараховуватись та сплачуватись у загальному порядку. Суд не бере до уваги твердження позивача про те, що за вищевказаними земельними ділянками нею здійснюється господарська діяльність, що є підставою для несплати земельного податку з наступних підстав. Відповідно до ч.1 ст.11 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, а ч.1 ст.71 КАС України зазначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. З аналізу наведених норм, суд вважає, що презумпція винуватості суб'єкта владних повноважень, встановлена ч.2 ст.71 КАС України, не позбавляє обов'язку позивачів - фізичних та юридичних осіб підтвердити ті обставин, на які вони посилаються для обґрунтування своїх позовних вимог належними доказами. Відповідно до ч.4 ст.70 КАС України обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування, крім випадків, коли щодо таких обставин не виникає спору. Згідно п.298.3 ст.298 та п.299.11 ст.299 ПК України місце господарської діяльності ФОП безпосередньо зазначається у заяві та свідоцтві платника єдиного податку - фізичної особи-підприємця. Пунктом 298.6 статті 298 ПК України встановлено, що у разі зміни податкової адреси суб'єкта господарювання, місця провадження господарської діяльності заява подається платниками єдиного податку третьої - шостої груп разом з податковою декларацією за податковий (звітний) період, у якому відбулися такі зміни. Як вбачається з копій заяви та свідоцтва платника єдиного податку серії [NUMBER] місце провадження господарської діяльності ФОП [PERSON] є: [ADDRESS], [ADDRESS], [ADDRESS]. Земельні ділянки, за користування якими Каховською ОДПІ нараховано ФОП [PERSON] земельний податок, знаходяться за іншими адресами, а тому позивачем не доведено належними та допустимими доказами використання земельних ділянок, що розташовані у [ADDRESS], по [ADDRESS] та по [ADDRESS], у своїй господарській діяльності. Посилання ФОП [PERSON] на договір оренди автозаправної станції від 01.01.2012 р. № 2, який на думку позивача підтверджує факт використання земельних ділянок за адресою: [ADDRESS], [ADDRESS], у своїй господарській діяльності, суд вважає безпідставними, оскільки згідно вказаного договору позивачем передано в оренду нежитлові приміщення та частина земельної ділянки, яка необхідна для їх обслуговування. Окрім цього, як вже зазначалося, земельні ділянки за вказаними адресами повинні бути зазначені як у заяві про застосування спрощеної системи оподаткування, так і у свідоцтві платника єдиного податку. Між тим суд погоджується з доводами ФОП [PERSON] стосовно невірного розрахунку Каховською ОДПІ розміру земельного податку виходячи з наступного. Відповідно до податкового повідомлення-рішення від 24.07.2013 р. № 2189901701 ФОП [PERSON] нараховано грошові зобов'язання з земельного податку у розмірі 37881,96 грн. Згідно розрахунку нарахування земельного податку здійснено за наступні земельні ділянки та у таких розмірах: [ADDRESS] - 8946,16 грн.; [ADDRESS] - 2459,72 грн.; [ADDRESS] - 26476,08 грн. Положеннями ст.270 ПК України визначено, що об'єктом оподаткування земельного податку є земельні ділянки, які перебувають у власності або користуванні, а базою оподаткування є нормативна грошова оцінка земельних ділянок з урахуванням коефіцієнта індексації, визначеного відповідно до порядку, встановленого цим розділом, у відповідності до ст.271 ПК України. Відповідно до ст.274 ПК України ставка податку за земельні ділянки, нормативно грошову оцінку яких проведено, встановлюється у розмірі 1 відсотка від їх нормативної грошової оцінки, за винятком земельних ділянок, зазначених у статтях 272, 273, 276 цього Кодексу. Судом встановлено, що Каховською ОДПІ за земельну ділянку, яка розташована за адресою: [ADDRESS], нараховано земельний податок у сумі 26476,08 грн., виходячи з нормативної грошової оцінки у розмірі 2647608,28 грн. Однак згідно витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки від 21.10.2013 р. № 1490/03-12, що розташована за адресою: [ADDRESS], нормативна грошова оцінка цієї земельної ділянки складає 1270829 грн. На запит суду Управлінням Держземагентства у Каховському районі Херсонської області надано інформацію, відповідно до якої нормативна грошова оцінка даної земельної ділянки становить 1270829 грн. і протягом 2012-2013 років не змінювалася. Згідно ч.2 ст.71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Каховською ОДПІ не надано жодного доказу того, що нормативна грошова оцінка земельної ділянки за адресою: [ADDRESS], становить 2647608,28 грн. Таким чином суд вважає, що відповідач, враховуючи те, що базою оподаткування є нормативна грошова оцінка земельної ділянки, в даному випадку за адресою: [ADDRESS], яка становить 1270829 грн., повинен був нарахувати земельний податок за цю земельну ділянку у розмірі 12708,29 грн. (1270829 грн. х 1 % = 12708,29 грн.), а не 26476,08 грн. З урахуванням цього, загальна сума нарахованих зобов'язань з земельного податку за земельні ділянки, що розташовані за адресами: [ADDRESS], [ADDRESS], [ADDRESS], повинна становити 24114,17 грн. (8946,16 грн. + 2459,72 грн. + 12708,29 грн. = 24114,17 грн.). Тому позовні вимоги ФОП [PERSON] підлягають частковому задоволенню, а податкове повідомлення-рішення від 24.07.2013 р. № 2189901701 підлягає частковому скасуванню на суму 13767,79 грн. (37881,96 грн. - 24114,17 грн. = 13767,79 грн.).

Результат розгляду: partial