Рішення адміністративного суду від 2014-03-13 00:00:00+02

05 січня 2014 року [PERSON] ( далі-Позивач), звернулась до Донецького окружного адміністративного суду з позовом до Інспекції державного архітектурно - будівельного контролю у Донецькій області про визнання протиправною та скасування постанови про накладення штрафу від 11.12.2013 року № 315/7/5-07-9468. Постановою Донецького окружного адміністративного суду від 10 лютого 2014 року позов задоволено. Судом скасована постанова Інспекції державного архітектурно - будівельного контролю у Донецькій області про накладення штрафу від 11.12.2013 року № 315/7/5-07-9468 у сфері містобудівної діяльності у розмірі 109620 грн. Відповідач не погодившись з вказаною постановою подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати постанову суду першої інстанції у зв'язку, з порушенням судом норм матеріального права та невідповідності висновків суду обставинам справи Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Представник позивача в судовому засіданні з доводами апеляційної скарги не погодився та зазначив, що відомості які були внесенні в декларацію про початок виконання будівельних робіт є достовірними, що підтверджується самим фактом реєстрації відповідачем вказаної декларації, вважає що рішення судом прийнято у відповідності до норм матеріального права, а апеляційна скарга не підлягає задоволенню. Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника позивача, вивчивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги та перевіривши відповідність висновків судів наявним у матеріалах справи доказам, правильність застосування судами норм матеріального права та дотримання ними процесуальних норм, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом першої та апеляційної інстанції встановлено, що 04.11. 2013 року головним державним інспектором Донецького відділу Центрального управління державного контролю за будівництвом об'єктів Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Донецькій області Даніловою А.С. на підставі наказу Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Донецькій області від 21.10.2013 року «Про проведення позапланових заходів державного контролю» та направлення від 24.10.2013 року №7/5-07-8185 проведено позапланову перевірку законності виконання будівельних робіт за адресою : [ADDRESS] (ФОП [PERSON]) За результатами перевірки посадовою особою відповідача був складений Акт перевірки дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил від 04.11.2013 року (а.с.39). Відповідно до зазначеного акту під час проведення позапланової перевірки дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил був встановлений факт наведення недостовірних даних у Декларації про початок виконання будівельних робіт ( далі Декларація) зареєстрованої інспекцією 09.10.2012 за № ДУ 08312184882 замовником якої є ФОП [PERSON] були наведені не достовірні данні, а саме в графі «Містобудівні умови та обмеження забудови земельної ділянки» зазначено: «Заключення Голов УМА № 01/17-4721 від 18.08.2010 року», які не є містобудівними умовами та вихідними даними для проектування та внесено недостовірні данні стосовно особи яка здійснює технічний нагляд що є порушенням частини 8 статі 36 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності. На підставі зазначеного акту перевірки відповідачем було складено протокол про правопорушення у сфері містобудівної діяльності та постанову №315/7/5-07-9468 про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності від 11.12.2013 року на суму 109620 грн . Задовольняючи позов суд першої інстанції виходив з того що відповідач при реєстрації вказаної декларації не виконав покладений на нього законом обов'язок стосовно перевірки повноти зазначення даних у декларації, в наслідок чого позивач був позбавлений права усунути недоліки та звернутись повторно з цією декларацією. Представниками сторін при розгляді справи в суді першої інстанції не ставилось під сумнів питання правомірності проведення перевірки. Спірним питанням в цій справі є застосування норм матеріального права, на підставі яких позивач повинен нести відповідальність за порушення в сфері містобудівної діяльності та як наслідок правомірність прийняття спірної постанови про накладення штрафу у розмірі 109620 грн. Відповідно ст. 36 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» право на виконання підготовчих робіт (якщо вони не були виконані раніше згідно з повідомленням або зареєстрованою декларацією про початок виконання підготовчих робіт) і будівельних робіт на об'єктах, що належать до I - III категорій складності, підключення об'єкта будівництва до інженерних мереж та споруд надається замовнику та генеральному підряднику чи підряднику (у разі якщо будівельні роботи виконуються без залучення субпідрядників) після реєстрації декларації про початок виконання будівельних робіт. Відповідно до частини 2 ст. 36 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» реєстрацію декларації про початок виконання будівельних робіт проводить орган державного архітектурно-будівельного контролю на безоплатній основі протягом п'яти робочих днів з дня надходження декларації. Відповідно до частини 4 цього Закону Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю повертають декларацію про початок виконання будівельних робіт замовникові, якщо декларація подана чи оформлена з порушенням установлених вимог, з обґрунтуванням причини у строк, передбачений для її реєстрації. Аналогічна норма міститься в Порядку виконання будівельних робіт, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13 квітня 2011 року №466 ( далі Порядок 466) ( в редакції на час спірних правовідносин.) Відповідно до Порядку 466 реєстрація декларації здійснюється з дотриманням вимог Закону України «Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності» Декларація приймається у дозвільному центрі за місцезнаходженням об'єкта. Замовник (його уповноважена особа) заповнює і подає особисто або надсилає рекомендованим листом з описом вкладення чи через електронну систему здійснення декларативних процедур у будівництві до Інспекції два примірники декларації за формою згідно з додатком 2. Один примірник після проведення реєстрації повертається замовнику, другий - залишається в Інспекції, яка її зареєструвала. Замовник згідно із законом відповідає за повноту та достовірність даних, зазначених у поданій ним декларації. Інспекція протягом п'яти робочих днів з дня надходження декларації перевіряє повноту даних, зазначених у декларації, та вносить їх до єдиного реєстру. У разі коли декларація подана чи оформлена з порушенням установлених вимог, Інспекція повертає її замовнику з обґрунтуванням причин повернення у строк, передбачений для її реєстрації. Після усунення недоліків, що спричинили повернення декларації, замовник може повторно звернутися до Інспекції для реєстрації декларації. Відповідно до пункту 8 статті 36 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» замовник відповідно до закону несе відповідальність за повноту та достовірність даних, зазначених у поданій ним декларації про початок виконання будівельних робіт, та виконання будівельних робіт без зареєстрованої декларації. Відповідно до пункту 4 частини 2 статті 2 Закону України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності» суб'єкти містобудування, які є замовниками будівництва об'єктів (у разі провадження містобудівної діяльності), або ті, що виконують функції замовника і підрядника одночасно, несуть відповідальність у вигляді штрафу за виконання будівельних робіт без реєстрації декларації про початок виконання таких робіт, а також наведення недостовірних даних у зазначеній декларації. Аналізуючи зазначені норми колегія суддів дійшла до висновку що при вирішенні питання стосовно реєстрації Декларації відповідачем повинно було бути перевірено повноту даних зазначених у Декларації, але відповідальність відносно повноти та достовірності даних, зазначених у Декларації, покладається на замовника, тому суд першої інстанції дійшов до помилкового висновку стосовно не належного виконання відповідачем своїх обов'язків при перевірці повноти даних та реєстрації Декларації, оскільки як вбачається з Декларації вона має всі заповнені замовником графи та була оформлена відповідно до вимог закону. Стосовно виявлених порушень в ході проведення перевірки, які полягали в наведенні у Декларації недостовірних даних колегія суддів встановила наступне. Відповідно до Акту перевірки дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил від 04.11.2013 року відповідачем будо встановлено невідповідність даних у графі технічний нагляд здійснює [PERSON] кваліфікаційний сертифікат серія [NUMBER], але до перевірки було надано трудовий договір №15/10/2012-2, згідно якого технічний нагляд здійснює [PERSON]. Натомість позивачем у спростування зазначеного порушення в якості доказу достовірності наведення цих даних суду надала Договір № 41 «а» технічного нагляду за будівництвом об'єкту від 24 вересня 2012 року укладеного між ТОВ «Порта» (виконавець) та ФОП [PERSON] (замовник). Відповідно до пункту 1 цього договору замовник доручає, а виконавець приймає на себе зобов'язання по здійсненню технічного нагляду на будівництво об'єкта : «Будівництво магазину продтоварів по вул. 230-ї Стрілецької дивізії, у Будьонівському районі м. Донецька. Технічний нагляд здійснює інженер технагляду ТОВ «Порта» [PERSON]. До вказаного договору надано наказ №41 «а» по ТОВ «Порта» про призначення [PERSON] відповідальною за проведенням робіт на вказаному об'єкті будівництва та кваліфікаційний сертифікат інженера технічного нагляду [PERSON]. Порівнявши дані зазначені у вказаних документах з даними графи Декларації технічний нагляд здійснює вбачається, що вони збігаються, тому вважати ці дані недостовірними у суду немає підстав. Посилання відповідача на трудовий договір №15/10/2012-2, згідно якого технічний нагляд здійснює [PERSON], як на доказ наявного порушення колегія суддів не приймає до уваги, оскільки з нього взагалі не вбачається відповідно до якого об'єкту повинен здійснюватись цією особою технічний нагляд та не підтверджується його виконання. Разом з цим колегія суддів погоджується щодо наявності порушення містобудівельного законодавства, яке полягає у наведенні позивачем недостовірних даних у графі «Містобудівні умови та обмеження забудови земельної ділянки» в якій зазначено: Заключення Голов УМА № 01/17-4721 від 18.08.2010 року. Як вбачається з матеріалів справи під № 01/17-4721 від 18.08.2010 року, рахується висновок Архітектурного бюро «ПИК» по робочому проекту на будівництво магазину непродовольчих товарів в торгівельному комплексі за адресою: [ADDRESS], замовник: ПП [PERSON], в якому не йдеться про будь які містобудівні умови та обмеження забудови земельної ділянки та надання цією установою замовнику містобудівних умов та обмеження забудови земельної ділянки. Крім того матеріали справи містять висновок Головного управління містобудування і архітектури від 25.06.2008 року №01/17-2638 по робочому проекту, який надано для оформлення відводу земельної ділянки у встановленому законом порядку та реєстрації об'єкту в Інспекції архітектурно-будівельного контролю у Донецькій області та отримання дозволу на здійснення будівельних робіт з якого також не вбачається виконання містобудівних умов та обмеження забудови земельної ділянки. Відповідно до пункту 8 частини 1 статті 1 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» містобудівні умови та обмеження забудови земельної ділянки (далі - містобудівні умови та обмеження) - документ, що містить комплекс планувальних та архітектурних вимог до проектування і будівництва щодо поверховості та щільності забудови земельної ділянки, відступів будинків і споруд від червоних ліній, меж земельної ділянки, її благоустрою та озеленення, інші вимоги до об'єктів будівництва, встановлені законодавством та містобудівною документацією. З аналізу зазначеної норми вбачається, що вищезазначені висновки вказаних установ не містять містобудівні умови та обмеження забудови земельної ділянки. Тобто зазначення в цій графі Декларації цих даних не можна вважати повними та достовірними. На підставі викладеного, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи, але прийняв рішення з порушенням норм матеріального права, що є підставою для задоволення апеляційної скарги та прийняття нового рішення по справі.

Результат розгляду: denied