Рішення адміністративного суду від 2014-02-06 00:00:00+02

Ужгородська об'єднана державна податкова інспекція Головного управління Міндоходів у Закарпатській області (далі - позивач, Ужгородська ОДПІ) звернулася до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Газда-Сервіс» (далі - відповідач, ТОВ «Газда-Сервіс»), яким просить стягнути податковий борг у сумі 3053,52 грн. по єдиному податку з юридичних осіб. Ухвалою суду від 24 січня 2014 року, у відповідності до ст.183-2 КАС України, судом прийнято рішення про проведення розгляду справи в порядку скороченого провадження, без проведення судового засідання та виклику осіб, які беруть участь у справі. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову, виходячи з наступного. Відповідно до частини 1 статті 67 Конституції України та статті 16 Податкового кодексу України від 02.12.2010 року № 2755-VI (далі - ПК України), кожен зобов'язаний сплачувати податки, збори, інші обов'язкові платежі до держбюджету в порядку і розмірах, встановлених законом. Ужгородською МДПІ (правонаступником якої є Ужгородська ОДПІ - позивач за даним позовом) було проведено камеральну перевірку податкової звітності по єдиному податку ТОВ «Газда-Сервіс». Під час проведення перевірки встановлено порушення відповідачем пп.49.18.1 п.49.18 ст. 49 Податкового кодексу України, а саме: неподання (несвоєчасне подання) декларації по єдиному податку за 2012 рік. За наслідками проведеної перевірки складено акт перевірки від 20.02.2013р. № 318/15-1 та винесено податкове повідомлення - рішення від 28.02.2013 р. № 0000281501 про збільшення суми грошового зобов'язання по єдиному податку у розмірі 1020,00 грн. Крім того, 31.05.2013 року Ужгородською МДПІ проведено камеральну перевірку податкової звітності по єдиному податку ТОВ «Газда-Сервіс». Під час проведення перевірки встановлено порушення відповідачем пп.49.18.1 п.49.18 ст. 49 Податкового кодексу України, а саме: неподання декларації по єдиному податку за перший квартал 2013р. За наслідками проведеної перевірки складено акт перевірки за № 876/15-01 та винесено податкове повідомлення - рішення від 11.06.2013 р. № 0003271501 про збільшення суми грошового зобов'язання по єдиному податку у розмірі 1020,00грн. 09.09.2013 року Ужгородською МДПІ було проведено камеральну перевірку податкової звітності по єдиному податку ТОВ «Газда-Сервіс». Під час проведення перевірки встановлено порушення відповідачем пп.49.18.1 п.49.18 ст. 49 Податкового кодексу України, а саме: неподання декларації по єдиному податку за перше півріччя 2013 р. За наслідками проведеної перевірки складено акт перевірки за № 357/15-01 та винесено податкове повідомлення - рішення від 18.09.2013 р. № 00000081501 про збільшення суми грошового зобов'язання по єдиному податку у розмірі 1020,00грн. Винесені податкові повідомлення - рішення було направлено на адресу відповідача поштою рекомендованим листом з повідомленням про вручення поштового відправлення, однак усі листи повернуті на адресу інспекції у відповідності до довідки Ф.20 «за зазначеною адресою не значиться». Вищенаведені податкові повідомлення - рішення відповідачем не сплачені, та не оскаржені ні в адміністративному, ні в судовому порядку. Відповідно до пункту 58.3 статті 58 Податкового кодексу України, податкове повідомлення-рішення вважається надісланим (врученим) юридичній особі, якщо його передано посадовій особі такої юридичної особи під розписку або надіслано листом з повідомленням про вручення. У разі коли пошта не може вручити платнику податків податкове повідомлення-рішення або податкові вимоги, або рішення про результати розгляду скарги через відсутність за місцезнаходженням посадових осіб, їх відмову прийняти податкове повідомлення-рішення або податкову вимогу, або рішення про результати розгляду скарги, незнаходження фактичного місця розташування (місцезнаходження) платника податків або з інших причин, податкове повідомлення-рішення або податкова вимога, або рішення про результати розгляду скарги вважаються врученими платнику податків у день, зазначений поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причин невручення. Згідно п. 57.3 статті 57 Податкового кодексу України, у разі визначення грошового зобов'язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов'язаний сплатити нараховану суму грошового зобов'язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу. Відповідно до пп. 14.1.175 п. 14.1 ст. 14 ПК України податковий борг - сума грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), самостійно узгодженого платником податків або узгодженого в порядку оскарження, але не сплаченого у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання. Відповідно до статті 59 Податкового кодексу України у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, орган державної податкової служби надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення. В силу пп. 14.1.153 п. 14.1 ст. 14 ПК України, податкова вимога - письмова вимога органу державної податкової служби до платника податків щодо погашення суми податкового боргу. Відповідно до норм чинного законодавства України відповідачу було надіслано поштою рекомендованим листом з повідомленням про вручення поштового відправлення податкову вимогу № 367-11 від 27.08.2013 року, однак даний лист був повернутий на адресу інспекції з відміткою «за зазначеною адресою не знаходиться». Заборгованість відповідача по сплаті до бюджету єдиного податку з юридичних осіб у сумі 3053,52 грн. підтверджена матеріалами справи, зокрема, розрахунком податкового боргу станом на 09.01.2014 року, актом перевірки від 20.02.2013р. № 318/15-1 та податковим повідомленням - рішенням від 28.02.2013 р. № 0000281501, актом перевірки від 31.05.2013 року за № 876/15-01 та податковим повідомленням - рішенням від 11.06.2013 р. № 0003271501, актом перевірки від 09.09.2013 року за № 357/15-01 та податковим повідомленням - рішенням від 18.09.2013 р. № 00000081501, податковою вимогою № 367-11 від 27.08.2013 року. У відповідності до пп. 20.1.28 п. 20.1 ст. 20 ПК України, органи державної податкової служби мають право застосовувати до платників податків фінансові (штрафні) санкції, стягувати до бюджетів та державних цільових фондів суми грошових зобов'язань та/або податкового боргу у випадках, порядку та розмірі, встановлених цим Кодексом, стягувати суми простроченої заборгованості суб'єкта господарювання перед державою (Автономною Республікою Крим чи територіальною громадою міста) за кредитом (позикою), залученим державою (Автономною Республікою Крим чи територіальною громадою міста) або під державну (місцеву) гарантію, а також за кредитом з бюджету в порядку, визначеному цим Кодексом. Пунктом 95.1 ст. 95 ПК України визначено, що орган державної податкової служби здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі. Пунктом 95.3 ст.95 ПК України передбачено, що стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання органам державної податкової служби, у розмірі суми податкового боргу або його частини. Крім того, абзацом другим п.95.3 ст.95 ПК України встановлено, що орган державної податкової служби звертається до суду щодо надання дозволу на погашення усієї суми податкового боргу за рахунок майна платника податків, що перебуває у податковій заставі, тобто, податковим законодавством встановлено спеціальну норму щодо звернення до суду з наведеною вимогою (не погашення боргу за рахунок майна, а про надання дозволу на його погашення) та рішення суду щодо надання вказаного дозволу є підставою для прийняття органом державної податкової служби рішення про погашення усієї суми податкового боргу (абзац третій п.95.3 ст.95 ПК України). Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. Ужгородською ОДПІ доведено наявність податкового боргу відповідача, правомірність звернення до суду та наявність підстав для стягнення податкового боргу шляхом стягнення з розрахункових рахунків на погашення боргу суми 3053,52 грн., відповідачем дані обставини не спростовано (заперечення проти позову відповідач суду не надав, направлена відповідачу кореспонденція суду повернута з відміткою пошти «за зазначеною адресою не проживає», втім, як вбачається із наданої позивачем копії Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, ТОВ «Газда-Сервіс» зареєстроване за адресою: Ужгородський район, с. Минай, вул. Шевченка, офіс 41, тобто, за адресою яка вказана в позовній заяві та на яку направлялась кореспонденція суду), в зв'язку з чим позов підлягає до задоволення та у відповідності до вимог ст. 95 ПК України, слід стягнути з рахунків у банках, обслуговуючих ТОВ «Газда-Сервіс» кошти у сумі 3053,52 грн. на погашення податкового боргу у сумі 3053,52 по єдиному податку. Відповідно до абзацу 2 ч.1 ст.256 КАС України, постанови суду, прийняті в порядку скороченого провадження, виконуються негайно. Згідно ч. 4 ст. 94 КАС України, судові витрати з відповідача не стягуються.

Результат розгляду: partial