Рішення адміністративного суду від 2014-02-26 00:00:00+02

Позивач звернулась до суду з позовом до УПФ України в Бабушкінському районі м.Дніпропетровська та просила суд: визнати протиправними дії відповідача щодо відмови в призначені їй пенсії з першого дня звернення за нею 09.09.2011 року; зобов'язати відповідача провести перерахунок з 09.09.2011 року, з урахуванням усіх надбавок до пенсії та виплачувати їй пенсію і надалі, відповідно до зробленого перерахунку; одноразово виплатити їй заборгованість по пенсії з 09.09.2011 року по 08.09.2012 року, з урахуванням усіх надбавок до пенсії, що призначались у цей період. В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що 27.09.2011 року вона звернулась до відповідача з заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах, в чому їй було відмовлено рішенням №13 від 27.10.2011 року. Постановою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 14.08.2012 року дії відповідача визнано неправомірними, скасовано вищевказане рішення №13 від 27.10.2011р. та зобов'язано зарахувати до її стажу роботи, які надають право на призначення пенсії на пільгових умовах до пільгового стажу по Списку №2, періоди роботи: з 17.09.1979 року по 18.09.1990 року, з 05.05.1993 року по 21.11.1996 року та з 05.09.2008 року по 05.09.2011 року. Ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 26.03.2013 р. постанову Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська по справі №403/125/12 залишено без змін. Наприкінці серпня - на початку вересня 2013 року в УПФУ в Бабушкінському районі відповідачем було повідомлено, що пільгова пенсія їй призначена з вересня 2012 року, через що 10.09.13 року вона звернулась з заявою, в якій просила призначити їй пенсію з вересня 2011 року, так як за призначенням пенсії зверталась до УПФУ в Бабушкінському районі вперше 27.09.11 року. Проте, відповідачем 02.10.13 р. №7110/08/44 надано відповідь, якою відмолено у призначені пенсії з вересня 2011 року, з посиланням на п.1, ч. 1, ст. 45 ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування». Вважає, що дана правова норма не тільки не підтверджує доводи пенсійного органу, а й спростовує їх, оскільки п.1, ч. 1, ст. 45 ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» встановлено, що пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім таких випадків, коли пенсія призначається з більш раннього строку: пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку. Пенсійного віку позивач досягла 08.09.2011 року, тому вважає, що пенсія мала бути призначена з 09.09.2011 року. Крім того, ознайомившись з матеріалами виконавчого провадження, відкритого з виконання постанови Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 14.08.2012 року, позивач виявила, що усі надані боржником докази не дають змоги встановити з якого періоду їй призначена пенсія. Сторони в судове засідання не з'явились, у зв'язку з чим справу розглянуто в порядку ч.1 ст.41 КАС України, якою передбачено у разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. У відповідності до положень ст.183-2 КАС України, суд розглядає справу в порядку скороченого провадження за наявними документами, які знаходяться в матеріалах справи. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Завданням адміністративного судочинства, відповідно до ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України, є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно - правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування , інших посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень. Відповідно до ч.1 ст.6 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси. Відповідно до ч.1 ст.69 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів. У відповідності до вимог ч.1 ст.71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги і заперечення. Як встановлено з матеріалів справи, позивач народилась 08.09.1961 року, отже досягла пенсійного віку 08.09.2011 року. 27 вересня 2011 року позивач складено шляхом заповнення типового бланку заяву до Управління Пенсійного Фонду України в Бабушкінському районі м.Дніпропетровська про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за списком №2. Постановою Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 14.08.2012 року, залишеною без змін ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 26.03.2013 року, визнано дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, щодо відмови у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах позивачу неправомірними, рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області № 13 від 27 жовтня 2011 року скасовано, зобов'язано Управління Пенсійного фонду України в Бабушкінському районі м.Дніпропетровська зарахувати позивача до стажу роботи на посадах, які надають право на призначення пенсії на пільгових умовах до пільгового стажу по Списку № 2, періоди роботи: з 17 вересня 1979 року по 18 вересня 1990 року; з 05 травня 1993 року по 21 листопада 1996 року та з 05 вересня 2008 року по 05 вересня 2011 року. 10 вересня 2013 року позивач звернулась до відповідача з заявою про перерахунок пенсії з вересня 2011 року, оскільки за наслідками виконання постанови Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 14.08.2012 року їй призначено пенсію з 09.09.2012 року. 02 жовтня 2013 року відповідачем надано відповідь, зі змісту якої вбачається, що позивачу призначено пенсію з урахуванням п.1 ч.1 ст.45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» з 09 вересня 2012 року. Відповідачем надано до суду заперечення на позову заяву, в якій викладено незгоду з позовними вимогами [PERSON] про призначення пенсії на пільгових умовах, які в даній справі не заявлялись, щодо заявлених позовних вимог ніяких заперечень не викладено, доказів не надано. Частина 2 статті 19 Конституції України зобов'язує органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадових осіб діяти лише на підставі, в межах повноважень та у осіб, що передбачені Конституцією та законами України. Згідно п. 2 розділу XV Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи: працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком N 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць: чоловіки - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 25 років, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах; жінки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах. Працівникам, які мають не менше половини стажу роботи з шкідливими і важкими умовами праці, пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням віку, передбаченого статтею 12 цього Закону, на 1 рік за кожні 2 роки 6 місяців такої роботи чоловікам і за кожні 2 роки такої роботи - жінкам. Постановою від 20 лютого 2012 року Верховним Судом України висловлена позиція, що для вирішення спірних правовідносин підлягають застосуванню спеціальні норми, що визначають виплати (доходи) для обчислення пенсій зокрема, ст. 41 Закону України «Про загально обов'язкове державне пенсійне страхування» та ст. 66 Закону України «Про пенсійне забезпечення», натомість положення законів № 3723- ХІІ та № 108/95-ВР є загальними. Відповідно до ч.1 ст.45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім таких випадків, коли пенсія призначається з більш раннього строку пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку. За ч. 2 ст.46 зазначеного Закону нараховані суми пенсії, не отримані з вини органу, що призначає і виплачує пенсію, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком з нарахуванням компенсації втрати частини доходів. Таким чином, суд вважає обґрунтованими позовні вимоги в частині визнання неправомірними дій відповідача, які полягають у відмові в призначенні позивачу пенсії з дня звернення застрахованої особи з заявою про призначення пенсії, тобто 27.09.2011 року, проте вимоги позивача про зобов'язання відповідача виплачувати їй пенсію й надалі за зробленим перерахунком задоволенню не підлягають, як такі, що містять застереження на майбутнє, а отже право особи ще не порушено. Стосовно вимог позивача про перерахунок пенсії з 09.09.2011 року з урахуванням надбавок, то вказані вимоги є похідними від вимог про зобов'язання призначити пенсію на пільгових умовах з 27.09.2011 року, оскільки саме 27.09.2011 року позивачем подано заяву про призначення пенсії, однак вимоги про стягнення заборгованості за період з 09.09.2011 року по 08.09.2012 року не підлягають задоволенню як пред'явлені передчасно, оскільки право позивача з виплати перерахованої пенсії ще не порушено. Згідно ст.94 КАС України державне мито слід віднести за рахунок Державного бюджету України.

Результат розгляду: partial