Рішення адміністративного суду від 2014-02-26 00:00:00+02

[PERSON] звернулася до Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу з адміністративним позовом до директора Криворізького міського центру зайнятості Вознюк Ігора Богдановича про зобов'язання виконання норм законодавства України Криворізьким міським центром зайнятості. В обґрунтування своїх вимог позивач послалася на те, що 17.10.2013 року вона звернулася до Криворізького міського центру зайнятості та була зареєстрована як безробітна особа і відповідно отримала статус безробітної. На її письмове звернення 25.10.2013 року до Криворізького міського центру зайнятості щодо надання розрахунку періоду за який обчислюється її середня заробітна плата, методики її розрахунку, вона отримала відповідь, що таким періодом являється 6 місяців, що передує страховому випадку. Позивач була застрахованою особою з 01.08.2012 року по 02.09.2013 року, потім з 16.09.2013 року по 16.10.2013 року. З позицією відповідача позивач не згодна, оскільки за останнім місцем роботи вона працювала менше ніж 6 місяців, а саме менше місяця, і в даному випадку розрахунок середньої заробітної плати повинен бути проведений відповідно п.3 (абзац 2) Постанови Кабінету Міністрів України № 1266 від 26.09.2001 року «Про обчислення середньої заробітної плати для розрахунку виплат за загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням», а саме виходячи з фактично відпрацьованого часу перед настанням страхового випадку. Посилаючись на вказані обставини, позивач просила суд визнати неправомірними дії Криворізького міського центру зайнятості, щодо взяття до розрахунку середньої заробітної плати останніх 6 місяців її роботи, а не останнього періоду роботи, що складав менше календарного місяця та зобов'язати провести перерахунок соціальних виплат по безробіттю відповідно до вимог законодавства. В судове засідання сторони не з'явилися, про час та місце розгляду справи належним чином повідомлені. Позивач [PERSON] надала заяву в якій просила суд розглянути справу за її відсутності, на позовних вимогах наполягала. Представник відповідача Криворізького міського центру зайнятості в судове засідання не з'явився, причин неявки суду не повідомив, надав заперечення проти позову, в яких просив в задоволенні позовних вимог [PERSON] відмовити, посилаючись на те, що допомога по безробіттю позивачу була нарахована відповідно до Порядку обчислення середньої заробітної плати (доходу) для розрахунку виплат за загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням, затвердженим Постановою КМУ від 26.09.2001 року № 1266. На підставі ч.4 ст. 128 КАС України, у разі не прибуття відповідача - суб'єкта владних повноважень, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, без поважних причин або без повідомлення ним про причини неприбуття розгляд справи не відкладається і справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що 17.10.2013 року [PERSON] звернулася до Криворізького міського центру зайнятості з заявою про надання їй статусу безробітної та виплати допомоги по безробіттю. Наказом Криворізького міського центру зайнятості від 24.10.2013 року № НТ131024 позивачу надано статус безробітної та відповідно до вимог п.п.1, 3, 4 ст. 22, п. 1 ст.23 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття призначено виплату допомоги по безробіттю з 24.10.2014 року ( а.с. 7-10 - копія трудової книжки). Відповідно до частини першої, третьої, четвертої статті 22, частини першої 23 Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття" застраховані особи, визнані у встановленому порядку безробітними, які протягом 12 місяців, що передували початку безробіття, працювали на умовах повного або неповного робочого дня (тижня) не менше 26 календарних тижнів та сплачували страхові внески, мають право на допомогу по безробіттю залежно від страхового стажу. Допомога по безробіттю виплачується з 8 дня після реєстрації застрахованої особи в установленому порядку в державній службі зайнятості. Загальна тривалість виплати допомоги по безробіттю не може перевищувати 360 календарних днів протягом двох років. Застрахованим особам, зазначеним у частині першій статті 22 цього Закону, розмір допомоги по безробіттю визначається у відсотках до їх середньої заробітної плати (доходу), визначеної відповідно до порядку обчислення середньої заробітної плати (доходу) для розрахунку виплат за загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням, затвердженого Кабінетом Міністрів України, залежно від страхового стажу: до 2 років - 50 відсотків; від 2 до 6 років - 55 відсотків; від 6 до 10 років - 60 відсотків; понад 10 років - 70 відсотків. Допомога по безробіттю виплачується залежно від тривалості безробіття у відсотках до визначеного розміру: перші 90 календарних днів - 100 відсотків; протягом наступних 90 календарних днів - 80 відсотків; у подальшому - 70 відсотків. Розрахунковий період за який обчислюється середня заробітна плата (доход) визначається відповідно до Порядку обчислення середньої заробітної плати (доходу) для розрахунку виплат за загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 26.09.2001 року № 1266. Відповідно п. 3 ( абзац 2) вказаного Порядку для страхування на випадок безробіття розрахунковим періодом, за який обчислюється середня заробітна плата (дохід), є період (періоди) роботи за основним місцем роботи (зайняття підприємницькою діяльністю) перед настанням страхового випадку (реєстрація особи в державній службі зай нятості як безробітної), протягом якого сплачено страхові внески особою або роботодавцем. У пункті 4 вказаного порядку зазначено різні випадки припинення особами зайнятості, при цьому розрахунковим періодом, за який обчислюється середня заробітна плата( дохід), є останні шість календарних місяців (з першого до першого числа), що передують місяцю, в якому настав страховий випадок. Пунктом 17 ( абзац 3) положення визначено, що у разі коли застрахованій особі страхові виплати призначаються в робочому органі виконавчої дирекції Фонду загальнообов'язкового державного соціального страхування на випадок безробіття та така особа перед настанням страхового випадку працювала на кількох підприємствах або на одному підприємстві з перервою страхового стажу, середня заробітна плата обчислюється таким робочим органом сумарно за шість календарних місяців (або менш як шість календарних місяців) у 12-місячному періоді перед настанням страхового випадку, не враховуючи часу перерви в роботі, на підставі довідок про середню заробітну плату, виданих роботодавцями, починаючи з останнього місця роботи. З огляду на наведене суд вважає, що допомога по безробіттю призначена та нарахована позивачу відповідно до вимог чинного законодавства з врахуванням її середньогого заробітку за останні 6 місяців, а тому відсутні підстави для задоволення позову. На підставі викладеного та

Результат розгляду: denied