Рішення адміністративного суду від 2014-02-17 00:00:00+02

05 лютого 2014 року позивачка звернулась до суду із позовом до Управління Пенсійного фонду в Черняхівському районі Житомирської області про призначення пенсії по втраті годувальника, та зобов'язати УПФУ в Черняхівському районі призначити пенсію по втраті годувальника. В обґрунтування позовних вимог позивачка посилалась на те, що відповідно до довідки МСЕК серії 67 - АМ № 018849, визнана інвалідом з дитинства 07.12.1967 року. Не погоджуючись із прийнятим рішення позивачка звернулась до суду за захистом свого порушеного права. В судове засідання позивачка [PERSON] не з'явилась, подала заяву про розгляд справи за її відсутності. Представник відповідача Буката Олена Володимирівна, яка діє на підставі довіреності, в судове засідання не з'явилась надала до суду письмове заперечення, позов не визнала. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. В суді було встановлено, що [PERSON], [INFO], перебуває на обліку в УПФУ в Черняхівському районі як отримувач соціальної пенсії по інвалідності, як інваліду дитинства 2 групи. Згідно висновку про час настання інвалідності № 631/5 від 30.10.2013 року, виданого Житомирською спеціалізованою міжрайонною офтальмологічного МСЕК, [PERSON] не визнана інвалідом до досягнення 18 років. Згідно ст.. 36 Закону України « Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» визначено умови призначення пенсії по втраті годувальника. Пенсія по втраті годувальника призначається непрацездатним членам сім'ї померлого годувальника, які були на його утриманні. Згідно ст. 36 п. 2 ЗУ « Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» непрацездатними членами сім'ї вважаються: діти померлого годувальника, які не досягли 18 років або старші цього віку, якщо вони стали інвалідами до досягнення 18 років. Відповідно п. 10 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсії відповідно відповідно до ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», затвердженого Постановою Правління Пенсійного фонду України № 22-1 від 25.11.2005 визначено, що орган, що призначає пенсію, додає до заяви одержані ним від МСЕК виписки з актів огляду в МСЕК дорослих членів сім'ї, яким право на пенсію у зв'язку з втратою годувальника надається внаслідок їх інвалідності. Для осіб, які визнані інвалідами з дитинства після досягнення 18 - річного віку, додається висновок МСЕК про час настання інвалідності. Як вбачається з матеріалів справи, позивач посилається на доказ, як на підставу свої позовних вимог, довідку видану 07.12.1967 року, ЛТЕК Житомирського району, Житомирської області серія 67- АМ № 018849, я кої вбачається, що вона була видана їй вже після 18 років. Крім того, згідно висновку №631/5 від 30.10.2013 року [PERSON] не визнана інвалідом до досягнення 18 років. Отже пенсія по втраті годувальника [PERSON] не може бути призначена. Враховуючи викладене, суд вважає, що по даній справі відсутні будь-які неправомірні дії відповідача. Відповідно до ст. 2 КАС України ч. 3, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку. Оцінивши за правилами, встановленими ст.86 КАС України, наявні у матеріалах справи докази, суд приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню.

Результат розгляду: denied