Рішення адміністративного суду від 2014-03-14 00:00:00+02

Товариство з обмеженою відповідальністю "САВ-ДІСТРИБЬЮШН" звернулося в суд з адміністративними позовами до Державної інспекції з питань захисту прав споживачів у Хмельницькій області про визнання дій незаконними та скасування наказу від 11.11.2013 року №510 та постанови про накладення стягнень №6 від 02.12.2013 року; про визнання дій незаконними та скасування наказу від 08.11.2013 року №146, рішення про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів №135, №136 від 25.11.2013 року та постанови про накладення стягнень № 71 від 02.12.2013 року; про визнання дій незаконними та скасування наказу від 11.11.2013 року №147, рішення про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів №141, №142 від 27.11.2013 року та постанови про накладення стягнень №74 від 02.12.2013 року. Хмельницький окружний адміністративний суд ухвалою від 25.12.2013 року об"єднав в одне провадження зазначені вище адміністративні позови. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що згідно до наказів №510 від 11.11.2013 року, №146 від 08.11.2013 року та №147 від 11.11.2013 року, виданих на підставі депутатського звернення народного депутата України В.Б. Бойка, Інспекцією з питань захисту прав споживачів у Хмельницькій області 11.11.2013 року проведена позапланова перевірка характеристик продукції, що реалізується магазином "Фокстрот" за адресою: м.Кам'янець-Подільський, вул.Соборна 25; 08.11.2013 року проведена позапланова перевірка характеристик продукції, що реалізується магазином "Фокстрот" за адресою: м. Хмельницький, вул.Свободи,73 та 12.11.2013 року проведена позапланова перевірка характеристик продукції, що реалізується магазином "Фокстрот" за адресою: м.Нетішин, пр.Курчатова,6. На думку позивача, є незаконними та підлягають скасуванню наказ від 11.11.2013 року №510, постанова про накладення стягнень №6 від 02.12.2013 року, наказ від 08.11.2013 року №146, рішення про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів №135, №136 від 25.11.2013 року, постанова про накладення стягнень № 71 від 02.12.2013 року, наказ від 11.11.2013 року №147, рішення про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів №141 і №142 від 27.11.2013 року та постанова про накладення стягнень №74 від 02.12.2013 року на підставі наведеного нижче. Накази на проведення позапланових перевірок та дії відповідача під час проведення цих перевірок суперечать ч.1 ст.6 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» від 5 квітня 2007 року N 877-V (надалі - Закон N 877-V), якою передбачено, що під час проведення позапланового заходу з'ясовуються лише ті питання, необхідність перевірки яких стала підставою для здійснення цього заходу, з обов'язковим зазначенням цих питань у посвідченні (направленні) на проведення державного нагляду (контролю). На підставі депутатського звернення відповідач мав право здійснити перевірку наявності у позивача сертифікатів на товару, що реалізуються, а не якості продукції, додержання обов»язкових вимог щодо безпеки продукції та додержання правил торгівлі. Перевірка факту продажу контрафактних товарів не входить до сфери повноважень відповідача. Позивач не вчиняв описані в актах перевірок порушення. Відповідач безпідставно використав для обрахунку розміру штрафних санкцій, застосованих постановою №6 від 02.12.2013 року, вартість реалізованої продукції усієї компанії «САВ-ДІСТРИБЬЮШН», а не вартість реалізованої продукції об»єкту торгівлі - магазину, у якому проводилась перевірка. Постановою №74 від 02.12.2013 року на позивача, який не є виробником продукції, неправомірно накладений штраф на підставі п.2 ч.2 ст.44 Закону України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції» як на особу, яка ввела в обіг продукцію, яка не відповідає встановленим вимогам. Постановою №71 від 02.12.2013 року на позивача, неправомірно накладений штраф на підставі п.1 ч.3 ст.44 Закону України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції» за розповсюдження продукції, на якій відсутній національний знак відповідності. Проте, маркування продукції містилось на її упаковці чи супровідній документації до цієї продукції. 25.02.2014 року позивач, уточнив позовні вимоги (заяви №5888 від 25.02.2014 року та №5887 від 25.02.2014 року) та з підстав, викладених у позовах, просить визнати незаконними дії щодо проведення перевірок, скасувати накази від 11.11.2013 року №510, від 08.11.2013 року №146 і від 11.11.2013 року №147 та постанови про накладення стягнень №6 від 02.12.2013 року, № 71 від 02.12.2013 року і №74 від 02.12.2013 року. Представник відповідача в задоволенні позову просила відмовити. Вважає що перевірки призначені та проведені з дотриманням вимог чинного законодавства, а факти виявлених порушень позивачем законів України «Про захист прав споживачів» і «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції» встановлені під час перевірок та відображені в актах, тому постанови про накладення штрафів є правомірними. Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, враховуючи наступне. Суд встановив, що в жовтні 2013 року до Державної інспекції України з питань захисту прав споживачів (Держспоживінспекції України) надійшов лист Генеральної прокуратури України від 21.10.2013 року №07/1/3-16314-13 та дерутатське звернення народного депутата України В.В.Бойка від 11.10.2013 року №216-к, яким останній повідомив про випадки продажу контрафактної та несертифікованої продукції у торгівельній меражі магазинів побутової техніки «Фокстрот». Листом від 05.11.2013 року №5090-2-7/6 Держспоживінспекція України доручила керівникам територіальних підрозділів здійснити позапланові заходи з перевірки продукції, яка реалізується у торгівельній меражі магазинів побутової техніки «Фокстрот». Отримавши від Держспоживінспекції України згоду на проведення позапланових заходів зі здійснення державного контролю, відповідач призначив ряд позапланових перевірок позивача з питань дотримання вимог законодавства про захист прав споживачів та законодавства про державний ринковий нагляд. Так, наказом №510 від 11.11.2013 року призначена позапланова перевірка магазину "Фокстрот" ТОВ "САВ-ДІСТРИБЬЮШН", що знаходиться за адресою: м.Кам'янець-Подільський, вул.Соборна, 25, щодо вимог законодавства про захист прав споживачів, норм і правил; наказом №146 від 08.11.2013 року призначена позапланова перевірка магазину "Фокстрот", що знаходиться за адресою: м.Хмельницький, вул.Свободи,73, щодо дотримання вимог законодавства про державний ринковий нагляд та додержання обов»язкових вимог щодо характеристик продукції; наказом №147 від 11.11.2013 року призначена позапланова перевірка магазину "Фокстрот", що знаходиться за адресою: м.Нетішин, просп.Курчатова,6, щодо дотримання вимог законодавства про державний ринковий нагляд та додержання обов»язкових вимог щодо характеристик продукції. Досліджуючи правомірність зазначених више наказів, суд враховує наведене нижче. Правові та організаційні засади, основні принципи і порядок здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, повноваження органів державного нагляду (контролю), їх посадових осіб і права, обов'язки та відповідальність суб'єктів господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю) встановлює Закон N 877-V. За визначенням ст.1 Закону N 877-V державний нагляд (контроль) - діяльність уповноважених законом центральних органів виконавчої влади, їх територіальних органів, державних колегіальних органів, органів виконавчої влади Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування (далі - органи державного нагляду (контролю)) в межах повноважень, передбачених законом, щодо виявлення та запобігання порушенням вимог законодавства суб'єктами господарювання та забезпечення інтересів суспільства, зокрема належної якості продукції, робіт та послуг, прийнятного рівня небезпеки для населення, навколишнього природного середовища; заходи державного нагляду (контролю) - планові та позапланові заходи, які здійснюються шляхом проведення перевірок, ревізій, оглядів, обстежень та інших дій. В силу ч.1 ст.6 Закону N 877-V підставою для здійснення позапланових заходів є, зокрема, звернення фізичних та юридичних осіб про порушення суб'єктом господарювання вимог законодавства. Позаплановий захід у цьому разі здійснюється тільки за наявності згоди центрального органу виконавчої влади на його проведення. Під час проведення позапланового заходу з'ясовуються лише ті питання, необхідність перевірки яких стала підставою для здійснення цього заходу, з обов'язковим зазначенням цих питань у посвідченні (направленні) на проведення державного нагляду (контролю). Частиною 4 ст.4 Закону N 877-V передбачено, що орган державного нагляду (контролю) не може здійснювати державний нагляд (контроль) у сфері господарської діяльності, якщо закон прямо не уповноважує такий орган на здійснення державного нагляду (контролю) у певній сфері господарської діяльності та не визначає повноваження такого органу під час здійснення державного нагляду (контролю). Згідно до п.1 Положення про Державну інспекцію України з питань захисту прав споживачів, затвердженого Указом Президента України від 13.04.2011 року №465/2011 (далі - Положення) Державна інспекція України з питань захисту прав споживачів (Держспоживінспекція України) є центральним органам виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра економічного розвитку і торгівлі України. Держспоживінспекція України входить до системи органів виконавчої влади і реалізує державну політику у сфері державного контролю за додержанням законодавства про захист прав споживачів. Держспоживінспекція України є спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади у сфері державного контролю за додержанням законодавства про захист прав споживачів. Основними завданнями Держспоживінспекції України є реалізація державної політики у сферах державного контролю за додержанням законодавства про захист прав споживачів і рекламу в цій сфері, державного ринкового нагляду, державного нагляду за додержанням технічних регламентів, стандартів, норм і правил (п.2 Положення). Держспоживінспекція України відповідно до покладених на неї завдань здійснює державний контроль за додержанням законодавства про захист прав споживачів, державний ринковий нагляд у межах сфери своєї відповідальності, здійснює у межах своєї компетенції державний нагляд за додержанням технічних регламентів, стандартів, норм і правил (п.4 Положення). В силу п.2 ч.1 ст.4 Закону України «Про захист прав споживачів» право на належну якість продукції та обслуговування є одним з основних прав споживачів під час придбання, замовлення або використання продукції, яка реалізується на території України, підлягає захисту державою. За визначенням п.13 ст.1 цього Закону належна якість товару- властивість продукції, яка відповідає вимогам, встановленим для цієї категорії продукції у нормативно-правових актах і нормативних документах, та умовам договору із споживачем. За змістом ст.1 Закону України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції» державний ринковий нагляд - діяльність органів ринкового нагляду з метою забезпечення відповідності продукції встановленим вимогам, а також забезпечення відсутності загроз суспільним інтересам; відповідність продукції вимогам технічних регламентів, які на неї поширюються засвідчує Національний знак відповідності. Отже, дотримання продавцями вимог Закону України «Про захист прав споживачів» щодо продажу товару належної якості та вимог Закону України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції» щодо підтвердження відповідності товару, що реалізується, Національним знаком відповідності, є об»єктами контрою, який здійснюється органами Держспоживінспекції України з метою забезпечення продажу подукцї належної якості. Відповідно до ч.1 ст.7 Закону N 877-V для здійснення планового або позапланового заходу орган державного нагляду (контролю) видає наказ, який має містити найменування суб'єкта господарювання, щодо якого буде здійснюватися захід, та предмет перевірки. На підставі наказу оформляється посвідчення (направлення) на проведення заходу, яке підписується керівником або заступником керівника органу державного нагляду (контролю) (із зазначенням прізвища, ім'я та по батькові) і засвідчується печаткою (ч. 2. ст.7 Закону N 877-V). Тому, отримавши звернення народного депутата В.В. Бойка з повідомленням про продаж позивачем несертифікованої продукції та згоду Держспоживінспекції України на проведення позапланових заходів відповідач правомірно прийняв рішення у формі наказів №510 від 11.11.2013 року про проведення позапланової перевірки магазину "Фокстрот" за адресою: м.Кам'янець-Подільський, вул.Соборна, 25 щодо вимог законодавства про захист прав споживачів, норм і правил; №146 від 08.11.2013 року про проведення позапланової перевірки магазину "Фокстрот" за адресою: м.Хмельницький, вул.Свободи,73 щодо дотримання вимог законодавства про державний ринковий нагляд та додержання обов»язкових вимог щодо характеристик продукції; №147 від 11.11.2013 року про проведення позапланової перевірки магазину "Фокстрот" за адресою: м.Нетішин, просп.Курчатова,6 щодо дотримання вимог законодавства про державний ринковий нагляд та додержання обов»язкових вимог щодо характеристик продукції. На підставі зазначених наказів оформлені відповідні посвідчення, в яких у відповідності до ч.3 ст.7 Закону N 877-V зазначені: найменування органу державного нагляду (контролю), що здійснює захід; найменування суб'єкта господарювання та/або його відокремленого підрозділу або прізвище, ім'я та по батькові фізичної особи - підприємця, щодо діяльності яких здійснюється захід; місцезнаходження суб'єкта господарювання та/або його відокремленого підрозділу, щодо діяльності яких здійснюється захід; номер і дата наказу, на виконання якого здійснюється захід; перелік посадових осіб, які беруть участь у здійсненні заходу, із зазначенням їх посади, прізвища, ім'я та по батькові; дата початку та дата закінчення заходу; тип заходу (плановий або позаплановий); вид заходу (перевірка, ревізія, обстеження, огляд, інспектування тощо) та підстави для здійснення заходу; предмет здійснення заходу. У відповідності до ч.5 ст.7 Закону N 877-V перед початком здійснення заходу посадові особи органу державного нагляду (контролю) зобов'язані пред'явити керівнику суб'єкта господарювання або уповноваженій ним особі посвідчення (направлення) та службове посвідчення, що засвідчує посадову особу органу державного нагляду (контролю), і надати суб'єкту господарювання копію посвідчення (направлення). Посадова особа органу державного нагляду (контролю) без посвідчення (направлення) на здійснення заходу та службового посвідчення не має права здійснювати державний нагляд (контроль) суб'єкта господарювання. Суб'єкт господарювання має право не допускати посадових осіб органу державного нагляду (контролю) до здійснення заходу, якщо вони не пред'явили документів, передбачених цією статтею. Суд встановив, що на підставі наказу №510 від 11.11.2013 року про проведення позапланової перевірки магазину "Фокстрот" за адресою: м.Кам'янець-Подільський, вул.Соборна, 25 щодо вимог законодавства про захист прав споживачів, норм і правил відповідач оформив направлення на перевірку № 02-20/510 від 11.11.2013 року з питань дотримання законодавства про захист прав споживачів, зазначених у звернені вх. №1559 від 06.11.2013 року. Перед початком позапланової перевірки відповідач ознайомив позивача з наказом на її проведення та вручив направлення на перевірку. Зазначене підтверджується підписом керуючого магазином [PERSON] на звороті направлення (а.с.201) та журналом реєстрації перевірок, в якому перевіряючим вчинений відповідних запис. Допустивши відповідача до проведення перевірки, позивач відмовився надати перевіряючому документи, які підтверджують якість продукції. Факт відмови позивача у наданні документів відображений в акті перевірки від 11.11.2013 року №0462. Акт перевірки представник позивача підписав з зауваженнями, зазначивши, що при перевірці не надані наказ на проведення перевірки та дозвіл Держспоживстандарту на проведення перевірки, а перевірка проведена з порушенням ст. 6 Закону «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності». В той же час, ознайомившись з актом перевірки, в розділі 2 якого зазначено, що під час її проведенея з»ясовувалися лише ті питання, необхідність перевірки яких стала підставою для її здійснення, представник позивача жодним чином не висловив свою незгоду з зазначеним. В заваженнях до акту перевірки представник позивача не зазначив також, що надавав перевіряючим документи, які підтверджують якість продукції. На підставі акта від 11.11.2013 року №0462 відповідач постановою №6 02.12.2013 року №6 на підставі ст.23 Закону України "Про захист прав споживачів" застосував до позивача штраф у розмірі 61 706 780,0 грн. за створення перешкод у проведенні перевірки. Досліджуючи правомірність зазначеної постанови, суд враховує наведене нижче. В силу ч.1 ст.8 Закону N 877-V орган державного нагляду (контролю) в межах повноважень, передбачених законом, під час здійснення державного нагляду (контролю) має право, зокрема, відбирати зразки продукції, одержувати пояснення, довідки, документи, матеріали, відомості з питань, що виникають під час державного нагляду (контролю). За змістом п. 5 ч.1 ст.26 Закону України «Про захист прав споживачів» встановлено, спеціально уповноважений центральний орган виконавчої влади у сфері захисту прав споживачів та його територіальні органи, які здійснюють державний контроль за додержанням законодавства про захист прав споживачів, мають право одержувати безоплатно від суб'єктів господарювання, що перевіряються, копії необхідних документів, які характеризують якість продукції. Відповідно до ст.11 Закону N 877-V суб'єкт господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю) зобов'язаний, зокрема: допускати посадових осіб органу державного нагляду (контролю) до здійснення заходів державного нагляду (контролю) за умови дотримання порядку здійснення державного нагляду (контролю), передбаченого цим Законом; виконувати вимоги органу державного нагляду (контролю) щодо усунення виявлених порушень вимог законодавства; надавати документи, зразки продукції, пояснення, довідки, відомості, матеріали з питань, що виникають під час державного нагляду (контролю), відповідно до закону. Таким чином, допустивши відповідача до проведення перевірки, позивач зобов»язаний був виконати вимогу перевіряючого та надати документи, які підтверджують якість продукції, виставленої для продажу. При цьому, суд відхиляє як необґрунтовані доводи позивача про те, що відповідач не підвідомив позивача, які саме документи необхідно надати, оскільки в судовому засіданні свідок [PERSON], повідомив , що для перевірки він повинен був надати сертифікати про відповідність товару та сертифікати якості. Частиною 1 ст.23 Закону України «Про захист прав споживачів» передбачено, що у разі порушення законодавства про захист прав споживачів суб'єкти господарювання сфери торговельного та інших видів обслуговування, несуть відповідальність за створення перешкод службовим особам центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державного контролю за додержанням законодавства про захист прав споживачів, та структурного підрозділу з питань захисту прав споживачів органу місцевого самоврядування у проведенні перевірки якості продукції несуть відповідальність увигляді штрафу у розмірі від одного до десяти відсотків вартості реалізованої продукції за попередній календарний місяць, але не менше десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а у разі, коли відповідно до закону суб'єкт господарської діяльності не веде обов'язковий облік доходів і витрат, - у розмірі десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Для розрахунку розміру штрафних санкцій відповідач використав лист Держспоживінспекції України №5410-2-7/8 від 22.11.222013 року і інформацію ДПІ у Шевченківському районі м.Києва № 2336/26-59-15-03-59 від 21.11.2013 року, відповідно до яких задекларована позивачем в декларації з ПДВ вартість реалізованої продукції за жовтень 2013 року страдає 617067,8 тис.грн. На обґрунтування доводів щодо неправомірного завищення відповідачем розміру штрафу в результаті безпідставного використання даних поданої позивачем до податкового органу декларації з податку на додану вартість, які не відображають фактичну вартість реалізованої продукції, позивач не надав суду жодного доказу. Неодноразові вимоги суду щодо наданя первинних документів, які підтверджують фактичну вартість реалізованої продукції за жовтень 2013 року позивач не виконав. Тому, суд вважає правомірною постанову про накладення стягнення №6 від 02.12.2013 року у вигляді штрафу в розмірі 61 706 780,0 грн. в розмірі 10% вартосі реалізованої продукції. На підставі наказу №146 від 08.11.2013 року про проведення позапланової перевірки магазину "Фокстрот", що знаходиться в м.Хмельницькому по вул.Свободи,73 та направлення на проведення перевірки, врученого представнику позивача до початку перевірки, відповідачем проведена позапланова перевірка характеристик продукції, що реалізується вказаним об'єктом торгівлі. За результатами перевірки складений акт перевірки характеристик продукції від 08.11.2013 року №0116, яким зафіксоване порушення позивачем п.1 ч.3 ст.44 Закону України "Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції" та розповсюдження продукції, на якій відсутній Національний знак відповідності та не надання декларації про відповідність. На підставі акту перевірки від 08.11.2013 року №0116 відповідач прийняв постанову №71 від 02.12.2013 року про накладення на позивача штрафу на підставі п.1 ч.3 ст.44 Закону України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції» за розповсюдження продукції, на якій відсутній національний знак відповідності в розмірі 3400,0 грн. Досліджуючи правомірність постанови №71 від 02.12.2013 року суд враховує наведене нижче. В силу ч.2 ст. 4. "Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції" від 02.12.2010 року №2735-VI (далі - Закон №2735-VI) метою здійснення контролю продукції є забезпечення відповідності продукції, що ввозиться на митну територію України, встановленим вимогам до моменту її випуску у вільний обіг на митній території України та недопущення ввезення на митну територію України продукції, яка становить серйозний ризик суспільним інтересам. Згідно до ч.2 ст.24 Закону №2735-VI під час проведення перевірки характеристик продукції у її розповсюджувачів на підставах, визначених пунктом 1 і підпунктом "а" пункту 2 частини першої цієї статті на початковому етапі перевірки об'єктами перевірки є, зокрема: а) наявність на продукції Національного знака відповідності (у тому числі ідентифікаційного коду призначеного органу з оцінки відповідності), якщо його нанесення на продукцію передбачено технічним регламентом на відповідний вид продукції, та додержання правил застосування і нанесення Національного знака відповідності; б) наявність супровідної документації, яка має додаватися до відповідної продукції (зокрема інструкція з користування продукцією), етикетки, маркування, інших позначок, якщо це встановлено нормативно-правовими актами (у тому числі технічними регламентами), та їх відповідність встановленим вимогам. За визначенням ст.1 цього Закону неналежне застосування Національного знака відповідності - порушення правил застосування і нанесення Національного знака відповідності, встановлених законами України, та виданих відповідно до них інших нормативно-правових актів, у тому числі технічних регламентів. Відповідно до п.17 Технічного регламенту з електромагнітної сумісності обладнання, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.07.2009 року №785, на апаратуру, відповідність якої цьому Технічному регламенту було доведено із застосуванням процедури, установленої у пунктах 13 або 14 цього Технічного регламенту, наноситься національний знак відповідності. За нанесення національного знака відповідності відповідає виробник або уповноважений представник. Національний знак відповідності наносять на апаратуру або на табличку з її технічними даними згідно з правилами застосування національного знака відповідності, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 29 листопада 2001 року № 1599. У разі коли його нанесення на апаратуру неможливе або невиправдане через її конструкцію, національний знак відповідності повинен бути нанесеним на пакування, якщо таке наявне, та на супровідні документи. Згідно п.7 Технічного регламенту безпеки низьковольтного електричного обладнання, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №1149 від 29.10.2009р., перед введенням в обіг на електрообладнання повинен бути нанесений національний знак відповідності, який підтверджує відповідність електрообладнання вимогам цього Технічного регламенту, включаючи виконання процедури оцінки відповідності (внутрішній контроль виробництва) згідно з додатком 3 до цього Технічного регламенту. Національний знак відповідності має відповідати вимогам, наведеним у додатку 4 до цього Технічного регламенту. Національний знак відповідності наноситься виробником чи уповноваженим представником виготовлювача продукції в Україні на кожний виріб електрообладнання або, якщо це неможливо, на пакування, інструкцію або документ, в якому визначені гарантійні зобов'язання, у спосіб, що забезпечує його видимість, розбірливість та незмивність (п.10). Перевіркою встановлено введення в обіг продукції, яка не відповідає встановленим вимогам, а саме на побутовій техніці та апаратурі відсутній Національний знак відповідності, не надана декларація про відповідність та відсутня інформація про найменування та адресу уповноваженого представника на території Укракраїни. Суд враховує, що позивач фактично визнав правомірними висновки перевірки щодо порушення ним вимог п.1 ч.3 ст.44 Закону №2735-VI, виконавши вимоги винесенених на підставі акту перевірки рішень про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів від 25.11.2013 року №136 та №135, якими позивача зобов»язано привести продукцію у відповідність із встановленими вимогами. Відповідно до п.1 ч.3 ст.44 Закону України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції» до розповсюджувача продукції застосовуються штрафні санкції у разі розповсюдження продукції, на якій відсутній Національний знак відповідності, якщо його нанесення на продукцію передбачено технічним регламентом на відповідний вид продукції, - у розмірі від ста п'ятдесяти до двохсот п'ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Тому, суд вважає правомірною постанову №71 від 02.12.2013 року про накладення на позивача штрафу на підставі п.1 ч.3 ст.44 Закону №2735-VI. На підставі наказу №147 від 11.11.2013 року про проведення позапланової перевірки магазину "Фокстрот", що знаходиться в м.Нетішин, просп.Курчатова,6, та направлення на проведення перевірки №03-09/147 від 11.11.2013 року, врученого представнику позивача до початку перевірки, відповідачем проведена позапланова перевірка характеристик продукції, що реалізується вказаним об'єктом торгівлі. За результатами перевірки складений акт перевірки характеристик продукції від 12.11.2013 року №0119, яким зафіксоване порушення позивачем п.2 ч.2 ст.44 Закону України "Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції" і введення в обіг продукції, яка не відповідає встановленим вимогам (крім випадків, передбачених статтею 28 цього Закону), у тому числі нанесення Національного знака відповідності на продукцію, що не відповідає вимогам технічних регламентів. Акт вручений представнику позивача, який у графі «зауваження» вказав, що перевірка проведена незаконно, проте, жодним чином не заперечив викладені в акті порушення. На підставі акту перевірки від 12.11.2013 року №0119 відповідач прийняв постанову №74 від 02.12.2013 року про накладення на позивача штрафу на підставі п.2 ч.2 ст.44 Закону України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції» за введення в обіг продукції, на якій відсутній національний знак відповідності в розмірі 3400,0 грн. 12.11.2013р. по результатам розгляду матеріалів справи відповідачем винесений проект рішення від 13.11.2013 року про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів, згідно яких встановлено обмежувальні (корегувальні) заходи: приведення продукції у відповідність із встановленими вимогами та надання товарно-супровідної документації і обмеження надання продукції на ринку шляхом тимчасової заборони надання продукції на ринку та надання товарно-супровідної документації, відповідно. Зазначеними рішеннями встановлено строк виконання - 27.11.2013 року. 13.11.2013 року Держспоживінспекцією у Хмельницькій обл. винесене рішення від 27.11.2013 року №141 про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів та рішення від 27.11.2013 року №142 про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів. 02.12.2013 року на підставі акту перевірки Держспоживінспекцією у Хмельницькій області винесено постанову про накладення стягнень №74, якою до позивача застосовано штраф у розмірі 17000,0 грн. Досліджуючи правомірність зазначеної постанови, суд враховує. Згідно ч.1 ст.23 Закону №2735-VI органи ринкового нагляду проводять перевірки характеристик продукції у її розповсюджувачів: планові - згідно із секторальними планами ринкового нагляду; позапланові, зокрема, за зверненнями споживачів (користувачів) відповідної продукції, а також органів виконавчої влади, виконавчих органів місцевих рад, правоохоронних органів, громадських організацій споживачів (об'єднань споживачів), у яких міститься інформація про розповсюдження продукції, що завдала шкоди суспільним інтересам чи має недоліки, що можуть завдати такої шкоди, і відсутня інформація, за якою виробника такої продукції може бути ідентифіковано, але міститься інформація, за якою може бути встановлено розповсюджувача, у якого було придбано (виявлено) таку продукцію. Під час таких перевірок перевіряються характеристики лише того виду продукції, що є предметом перевірки. Перевірки характеристик продукції проводяться на підставі наказів органів ринкового нагляду та посвідчень (направлень) на проведення перевірки, що видаються та оформляються відповідно до Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності". У разі одержання інформації про надання на ринку продукції, що становить серйозний ризик, відповідні накази та посвідчення (направлення) видаються і оформляються невідкладно. Перевірка характеристик продукції може бути невиїзною (за місцезнаходженням органу ринкового нагляду) або виїзною. У разі потреби органи ринкового нагляду для перевірки характеристик продукції можуть поєднувати невиїзні та виїзні перевірки. Під час виїзної перевірки характеристик продукції може проводитися перевірка документів (їх копій) та інформації, а також обстеження, відбір і експертиза (випробування) зразків продукції. Виїзні перевірки характеристик продукції проводяться, зокрема, у торговельних та складських приміщеннях суб'єктів господарювання. Відповідно до п.4 ч.1 ст.11 Закону №2735-VI з метою здійснення ринкового нагляду органи ринкового нагляду в межах сфер їх відповідальності проводять перевірки характеристик продукції, в тому числі відбирають зразки продукції та забезпечують проведення їх експертизи (випробування). Продукція, на яку актами законодавства або іншими нормативними документами встановлено обов'язкові вимоги щодо забезпечення безпеки для життя, здоров'я споживачів, їх майна, навколишнього природного середовища і передбачено нанесення національного знака відповідності, повинна пройти встановлену процедуру оцінки відповідності. Виробник має право маркувати продукцію національним знаком відповідності за наявності декларації про відповідність та/або сертифіката відповідності, виданих згідно із законодавством. Реалізація продукції (у тому числі імпортних товарів) без маркування національним знаком відповідності та/або без сертифіката відповідності чи декларації про відповідність забороняється (ч.4 ст.14 Закону №1023-ХІІ). Відповідно до п.17 Технічного регламенту з електромагнітної сумісності обладнання, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.07.2009 року №785, на апаратуру, відповідність якої цьому Технічному регламенту було доведено із застосуванням процедури, установленої у пунктах 13 або 14 цього Технічного регламенту, наноситься національний знак відповідності. За нанесення національного знака відповідності відповідає виробник або уповноважений представник. Національний знак відповідності наносять на апаратуру або на табличку з її технічними даними згідно з правилами застосування національного знака відповідності, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 29 листопада 2001 року № 1599. У разі коли його нанесення на апаратуру неможливе або невиправдане через її конструкцію, національний знак відповідності повинен бути нанесеним на пакування, якщо таке наявне, та на супровідні документи. Згідно п.7 Технічного регламенту безпеки низьковольтного електричного обладнання, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №1149 від 29.10.2009р., перед введенням в обіг на електрообладнання повинен бути нанесений національний знак відповідності, який підтверджує відповідність електрообладнання вимогам цього Технічного регламенту, включаючи виконання процедури оцінки відповідності (внутрішній контроль виробництва) згідно з додатком 3 до цього Технічного регламенту. Національний знак відповідності має відповідати вимогам, наведеним у додатку 4 до цього Технічного регламенту. Національний знак відповідності наноситься виробником чи уповноваженим представником виготовлювача продукції в Україні на кожний виріб електрообладнання або, якщо це неможливо, на пакування, інструкцію або документ, в якому визначені гарантійні зобов'язання, у спосіб, що забезпечує його видимість, розбірливість та незмивність (п.10). Перевіркою встановлено введення в обіг продукції, яка не відповідає встановленим вимогам, а саме на побутовій техніці та апаратурі відсутній Національний знак відповідності. Неналежне застосування національного знаку відповідності полягає у позначенні на продукції, що не відповідає встановленим вимогам національного знаку відповідності. Невідповідність виявленої продукції встановленим вимогам полягає саме у відсутності на продукції та її маркуванні інформації про імпортера або уповноваженого представника, який ввів продукцію на території України, його адресу. Згідно п.24 Технічного регламенту №785, - кожна одиниця апаратури повинна супроводжуватися інформацією про найменування та адресу виробника і, якщо він не є резидентом України, - найменування та адресу уповноваженого представника, а у разі, коли уповноважений представник відсутній, найменування та адреса імпортера. Згідно п.32 Технічного регламенту №679, - пристрої, що вводяться в обіг, ідентифікують шляхом позначення типу, номера партії та/або серійного номера і найменування виробника або постачальника. Якщо на пристрій поширюється дія інших технічних регламентів, які також вимагають нанесення національного знака відповідності, наявність такого знака означає, що пристрій відповідає, також вимогам таких технічних регламентів. У цьому разі в документах, повідомленнях або інструкціях, що супроводжують пристрій, повинні бути наведені реєстраційні дані щодо опублікування в офіційних документах застосованих технічних регламентів. Як було зазначено вище, відповідно до ч.3 ст.24 Закону України "Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції" якщо розповсюджувач протягом узгодженого з органом ринкового нагляду строку не надав йому документи, що містять інформацію про походження продукції такий розповсюджувач вважається особою, що ввела цю продукцію в обіг. Судом враховується, що Законом України №2735-VI встановлений обов'язок розповсюджувача продукції доводити обставини щодо введення товару в обіг контролюючому органу саме під час здійснення перевірки, що, як встановлено судом, позивачем зроблено не було та крім того позивач у наданий відповідачем строк відповідних доказів що спростовують висновки щодо введення в обіг продукції із відсутністю Національного знака відповідності на продукцію не надав. Статтею 1 Закону України "Про загальну безпечність нехарчової продукції" встановлено, що введення продукції в обіг - перше надання продукції на ринку України. Відповідно до п.2 ч.2 ст.44 Закону №2735-VI, до особи, яка ввела продукцію в обіг або відповідно до цього Закону вважається такою, що ввела продукцію в обіг, застосовуються штрафні санкції у разі введення в обіг продукції, яка не відповідає встановленим вимогам (крім випадків, передбачених статтею 28 цього Закону), у тому числі нанесення Національного знака відповідності на продукцію, що не відповідає вимогам технічних регламентів, - у розмірі від п'ятисот до тисячі п'ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а за повторне протягом трьох років вчинення такого самого порушення, за яке на особу вже було накладено штраф, - у розмірі від тисячі до трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Частиною 3 ст.24 Закону №2735-VI передбачено, що якщо розповсюджувач протягом узгодженого з органом ринкового нагляду строку не надав йому зазначені документи, такий розповсюджувач вважається особою, що ввела цю продукцію в обіг. Під час перевірки характеристик продукції на підставі, визначеній в абзаці третьому підпункту "б" пункту 2 частини першої цієї статті, орган ринкового нагляду також проводить перевірку умов зберігання відповідної продукції. Суд враховує, що позивач фактично визнав правомірними висновки перевірки щодо порушення ним вимог Закону України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції», виконавши вимоги винесенених на підставі акту перевірки рішень про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів від 27.11.2013 року №141 та №142, якими позивача зобов»язано привести продукцію у відповідність із встановленими вимогами. Відтак, суд вважає правомірною постанову від 02.12.2013 року про накладення стягнення №74, якою до позивача застосовано штраф у розмірі 17000,0 грн. як до особи, що ввела продукцію в обіг. Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставах, в межах та у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України. Зважаючи на вищевикладене, Інспекція з питань захисту прав споживачів у Хмельницькій області діяла на підставі та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, а тому позовні вимоги є необґрунтованими і такими, що не підлягають задоволенню. Вирішуючи питання судового збору, суд враховує наступне. Відповідно до ст.4 Закону України "Про судовий збір" № 3674-VI (у редакції, яка діє з 23.10.2013 року) за подання до адміністративного суду адміністративного позову майнового характеру ставка судового збору становить 2 відсотки розміру майнових вимог, але не менше 1,5 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 4 розмірів мінімальної заробітної плати. Відповідно до ст. 8 Закону України "Про державний бюджет України на 2013 рік" № 5515-VI, з 01 січня 2013 року мінімальна заробітна плата становить 1147,00 грн. Згідно з ч.3 ст.4 Закону під час подання адміністративного позову майнового характеру сплачується 10 відсотків розміру ставки судового збору. Решта суми судового збору стягується з позивача або відповідача пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимоги. Позивачем при зверненні з позовною заявою було сплачено судовий збір в загальному розмірі 1594,0 грн. згідно квитанцій наявних в матеріалах справи. В зв'язку з тим, що в задоволенні адміністративного позову було відмовлено, з позивача необхідно стягнути на користь Державного бюджету решту суми судового збору в розмірі 4061,52 грн.

Результат розгляду: granted