Рішення адміністративного суду від 2014-01-30 00:00:00+02

09 січня 2014 року [PERSON] звернулася до Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області із адміністративним позовом до управління Пенсійного фонду України в м.Очакові та Очаківському районі Миколаївської області (далі - УПФУ в м.Очакові та Очаківському районі) про визнання неправомірними дії останнього щодо відмови їй у перерахунку довічного грошового утримання як судді у відставці відповідно до вимог ч.ч. 3, 5 ст. 138 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» у зв'язку з підвищенням заробітної плати працюючим суддям України та зобов'язання УПФУ в м.Очакові та Очаківському районі Миколаївської області здійснити їй перерахунок та виплату довічного грошового утримання судді у відставці з 04 червня 2013 року у розмірі 90% грошового утримання працюючого судді на відповідній посаді (заступника голови Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області) без обмежень у відповідності з довідкою Територіального управління Державної судової адміністрації України в Миколаївській області № 7/1-842/13 від 26 червня 2013 року з урахуванням вже виплачених сум грошового утримання. Свої вимоги позивачка обґрунтовувала тим, що 07 червня 2010 року згідно Постанови Верховної Ради України № 2315-VI від 03 червня 2010 року вона була звільнена з посади заступника голови Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області у зв'язку із виходом у відставку та з 08 червня 2010 року їй призначено щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці - 90% заробітної плати в сумі 6580 грн. при стажі роботи з вислугою понад 27 років, що виплачує УПФУ в м.Очакові та Очаківському районі. 27 червня 2013 року, з врахуванням того, що законодавством визначено, що розмір довічного грошового утримання судді у відставці обчислюється виходячи з нового розміру заробітної плати судді, який працює на відповідній посаді, звернулася до відповідача із заявою про перерахунок довічного грошового утримання, надавши довідку про розмір підвищеної заробітної плати працюючого заступника голови Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області із зазначеною сумою для обчислення пенсії та довідку про стаж роботи, який надає право отримувати щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці. 08 серпня 2013 року рішенням комісії з пенсійних питань при УПФУ в м.Очакові та Очаківському районі у перерахунку розміру раніше призначеного довічного грошового утримання їй відмовлено. Посилаючись на ч.ч. 3,5 ст.138 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», Рішення Конституційного суду України від 03 червня 2013 року №3-рп/2013, а також, що відповідачем їй неправомірно відмовлено у перерахунку довічного грошового утримання звернулася до суду з позовом про порушення її законних прав на перерахунок довічного грошового утримання, позовні вимоги якого просила задовольнити. Позивачка у судове засідання будучи належним чином повідомленою про дату, час і місце судового розгляду не прибула, від неї надійшла письмова заява про розгляд справи за її відсутності, в якій вона зазначила, що повністю підтримує заявлені вимоги. Представник відповідача - Ротар Т.А. в судовому засіданні позов не визнала, посилаючись на те, що статтею 138 ЗУ «Про судоустрій та статус суддів» проведення перерахунку довічного грошового утримання суддям, окрім суддів Конституційного Суду України, не передбачено, просила відмовити у його задоволенні. Вислухавши пояснення представника відповідача - Ротар Т.А., дослідивши письмові докази, суд дійшов наступного. Згідно Указу Президента України № 321/2007 від 19 квітня 2007 року [PERSON] призначена заступником голови Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області. 07 червня 2010 року [PERSON] згідно до постанови Верховної Ради України № 2315-VI від 03 червня 2010 року звільнена з посади заступника голови Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області у зв'язку із виходом у відставку. Дані факти також підтверджуються витягом з трудової книжки позивачки від 14 грудня 1969 року. Згідно посвідчення судді у відставці [NUMBER] [PERSON] є суддею у відставці та згідно довідки Територіального управління Державної судової адміністрації України в Миколаївській області № 7/1-842/13 від 26 червня 2013 року має вислугу років, що дає право на одержання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці 28 років 0 місяців 15 днів. Відповідно до ч.4 ст.43 Закону України «Про статус суддів», що була чинна на момент виходу у відставку позивачки, судді у відставці, який має стаж роботи на посаді судді не менше 20 років, виплачується за його вибором: пенсія або звільнене від сплати податку щомісячне довічне грошове утримання в розмірі 80 відсотків заробітної плати працюючого на відповідній посаді судді. За кожний повний рік роботи понад 20 років на посаді судді розмір щомісячного грошового утримання збільшується на 2% заробітку, але не більше ніж до 90% заробітку судді без обмеження граничного розміру щомісячного довічного грошового утримання. Отже, після виходу у відставку позивачці у відповідності до вимог ст. 43 Закону України «Про статус суддів» призначено довічне грошове утримання як судді у відставці, яке виплачує УПФУ в м.Очакові та Очаківському районі. Зазначені факти не оспорюється жодною зі сторін. Як вбачається з витягу з протоколу рішення комісії з пенсійних питань при УПФУ в м.Очакові та Очаківському районі № 22 від 08 серпня 2013 року [PERSON] на її звернення, щодо перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці у зв'язку зі зміною заробітної плати працюючих суддів, відмовлено з тих підстав, що такий перерахунок грошового утримання зі зміною заробітної плати працюючих суддів передбачено тільки для суддів Конституційного Суду України і не здійснюється суддям суддів загальної юрисдикції. Згідно ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцію та законами України. Відповідно до ч.1 ст. 126 Конституції України незалежність і недоторканість суддів гарантується Конституцією і законами України. Однією з гарантій забезпечення незалежності суддів, закріплених у Конституції України, є надання їм за рахунок держави матеріального і соціального захисту, до складу якого, зокрема, відноситься і щомісячне довічне грошове утримання. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу передбачених законом гарантій самостійності судів, незалежності та правової захищеності суддів. Правові засади організації судової влади, загальний порядок забезпечення діяльності судів та інші питання судоустрою і статусу суддів урегульовані Законом України «Про судоустрій і статус суддів» від 07 липня 2010 року. Гарантії незалежності суддів закріплені, зокрема, у ч. 4 ст. 47 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», згідно з якою незалежність судді забезпечується окремим порядком фінансування та організаційного забезпечення діяльності судів, установленим законом, належним матеріальним та соціальним забезпеченням судді. Згідно ст.129 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» суддівська винагорода складається з посадового окладу та доплати за вислуги років, перебування на адміністративній посаді в суді, науковий ступінь, роботу, яка передбачає доступ до державної таємниці. Відповідно до ч. 3 ст.138 Закону України від 07.07.2010 року №2453-VI «Про судоустрій і статус суддів», який набрав чинності з 30 липня 2010 року щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у розмірі 80 відсотків грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання, збільшується на два відсотки заробітку, але не більше ніж 90 відсотків заробітної плати судді, без обмеження граничного розміру щомісячного довічного грошового утримання. Законом України від 08.07.2011 року №3668-VI «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи», який набрав чинності з 01 жовтня 2011 року, частину 3 і 5 ст.138 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» викладено в новій редакції, згідно з якою щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у відставці у розмірі 80 відсотків грошового утримання судді, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування осіб, яка працює на відповідній посаді (ч.3 ст.138 Закону). Максимальний розмір щомісячного довічного грошового утримання суддів у відставці (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність (ч.5 ст.138 Закону). Згідно з п.2 роз.ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» обмеження пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) максимальним розміром, встановленим цим Законом, не поширюється на пенсіонерів, яким пенсія (щомісячне довічне грошове утримання) призначена до набрання чинності цим Законом. Пенсіонерам, яким пенсія (щомісячне довічне грошове утримання) призначена до набрання чинності цим Законом і в яких розмір пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) перевищує максимальний розмір пенсії (щомісячного довічного грошового утримання), встановлений цим Законом, виплата пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) здійснюється без індексації, без застосування положень частин другої та третьої статті 42 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та проведення інших перерахунків, передбачених законодавством, до того часу, коли розмір пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) відповідатиме максимальному розміру пенсії (щомісячного довічного грошового утримання), встановленому цим Законом. Таким чином, право судді у відставці на перерахунок щомісячного довічного грошового утримання залежно від розміру грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді, передбачено ч.3 ст.138 Закону України від 07.07.2010 року №2453-VI «Про судоустрій і статус суддів». Виходячи з вищенаведених норм, обчислення щомісячного довічного утримання суддів у відставці повинно здійснюватися у відсотковому відношенні до розміру грошового утримання працюючих суддів, тому, у разі зміни розміру грошового утримання суддів, що працюють на відповідній посаді, органи Пенсійного фонду здійснюють відповідний перерахунок раніше призначеного грошового утримання судді у відставці. Крім того, рішенням Конституційного Суду України від 03.06.2013 року №3-рп/2013 положення ч.ч.3,5 ст.138 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» №2453-VI в редакції Закону України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» від 08.07.2011 року №3668-VI визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними). Конституційний Суд України в зазначеному рішенні також встановив і порядок його виконання наступним чином: - ч.3 ст.138 Закону №2453 у редакції Закону №3668, яка суперечить Конституції України, не підлягає застосуванню як така, що втратила чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення. Натомість підлягає застосуванню ч.3 ст.138 Закону №2453 в редакції до змін, внесених Законом №3668, а саме: «щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у розмірі 80 відсотків грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки заробітку, але не більше ніж 90 відсотків заробітної плати судді, без обмеження граничного розміру щомісячного довічного грошового утримання»; - перше, друге, трете речення ч.5 ст.138 Закону №2453 у редакції Закону №3668, що суперечать Конституції України, не підлягають застосуванню як такі, що втратили чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення. Проте підлягають застосуванню перше речення ч.5 ст.138 Закону №2453 в редакції до змін, внесених Законом №3668, а саме: «пенсія або щомісячне довічне грошове утримання судді виплачується незалежно від заробітку (прибутку), одержуваного суддею після виходу у відставку», та четверте речення ч.5 ст.138 Закону №2453 зі змінами, внесеними Законом №3668, а саме: «Довічне грошове утримання суддям виплачується органами Пенсійного фонду України за рахунок коштів Державного бюджету України». В пункті 3 резолютивної частини рішення Конституційного Суду України від 03.06.2013 року №3-рп/2013 зазначено, що «положення Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 07.07.2010 року №2453-VI у редакції Закону України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» від 08.07.2011 року №3668-VI та Закону України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» від 08.07.2011 року №3668-VI, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність». Пунктом 4 цього ж рішення визначено, що «Рішення Конституційного Суду України має преюдиціальне значення при розгляді судами загальної юрисдикції позовів у зв'язку з правовідносинами, що виникли внаслідок дії положень законів України, визнаних неконституційними». Відповідно до ч.2 ст. 150 Конституції України Конституційний Суд України ухвалює рішення, які є обов'язковими до виконання на території України, остаточними і не можуть бути оскаржені. За таких обставин, суд приходить до висновку, що позивачка має право на перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці відповідно до довідки Територіального управління Державної судової адміністрації України в Миколаївській області № 7/1-842/13 від 26 червня 2013 року, а тому дії УПФУ в м.Очакові та Очаківському районі щодо відмови [PERSON] у перерахунку довічного грошового утримання як судді у відставці відповідно до вимог ч.ч. 3, 5 ст. 138 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» у зв'язку з підвищенням заробітної плати працюючим суддям України є неправомірними. Оскільки зазначене право позивачки порушено, воно підлягає судовому захисту. Крім того, викладене узгоджується з вимогами, викладеними у ст.6.4. Європейської хартії про статус суддів, в якому зазначено, що суддя, який досяг встановленого законом віку для виходу у відставку з суддівської посади, яку займав протягом певного часу, повинен отримувати пенсію по виходу у відставку, рівень якої повинен бути як можна ближче до рівня останньої заробітної плати в якості судді. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог [PERSON], в зв'язку з чим її позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. На підставі викладеного,

Результат розгляду: granted