Рішення адміністративного суду від 2014-01-14 00:00:00+02

В грудні 2013 року [PERSON] звернулася до суду з позовом, вимогами якого просила визнати протиправною відмову відповідача в проведенні перерахунку пенсії державного службовця та зобов'язати провести перерахунок отримуваної пенсії з 01.01.2013 року. Також просила зобов'язати УПФУ в м. Коростені та Коростенському районі провести перерахунок отримуваної пенсії з 01.01.2013 року у відповідності до ст. 371 Закону «Про державну службу», виходячи із заробітної плати судді, працюючого на відповідній посаді. В обґрунтування позову посилається на те, що є працюючим суддею Коростенського міськрайонного суду Житомирської області, перебуває на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України в м. Коростені та Коростенському районі та отримує пенсію з 01.09.2008 року згідно Закону України «Про державну службу». Звернувшись до відповідача з заявою про здійснення перерахунку її пенсії на підставі ст. 371 Закону України «Про державну службу», надавши довідку ТУ ДСА України в Житомирській області № 2013/13 від 04.11.2013 року на підтвердження підвищення розміру заробітної плати працюючих суддів, їй 11 листопада 2013 року було відмовлено у здійсненні перерахунку з підстав відсутності рішення Кабінету Міністрів України про підвищення розміру заробітної плати працюючих державних службовців. Таку відмову позивач вважає протиправною, оскільки обмежується її право на пенсійне забезпечення, зазначивши, що як суддя, вона є особою, яка прирівняна до державного службовця у пенсійному забезпеченні. В судове засідання позивач не з'явилась, подала письмову заяву про підтримання позову з підстав зазначених в ньому. Відповідач в судове засідання свого представника не направив, подав заперечення, в якому просить відмовити в задоволенні позову. Посилається на те, що для визначення права працюючого судді на перерахунок пенсії слід враховувати, що в 2013 році не приймалось рішення щодо підвищення заробітної плати державним службовцям. Крім того, перерахунок пенсії в зв'язку із зміною розміру грошового утримання діючого судді, передбачений п.4 ст. 138 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» поширюється лише на діючих суддів Конституційного Суду України. Дослідивши матеріали справи, доводи заперечень, суд приходить до висновку про те, що постанова підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Встановлено, що [PERSON] працює з 12 грудня 1989 року на посаді судді в Коростенському міськрайонному суді Житомирської області. З 01.09.2008 року їй призначена пенсія державного службовця на умовах, передбачених Законом України «Про державну службу». У зв'язку з підвищенням заробітної плати працюючим суддям та відповідно до ст.37-1 Закону України «Про державну службу» позивач в листопаді 2013 року звернулася до Управління Пенсійного фонду України в м. Коростені та Коростенському районі з заявою про перерахунок пенсії надавши довідку ТУ ДСА України в Житомирській області №2013/13 від 04.11.2013 року про складові заробітної плати, що подається для призначення пенсії відповідно до Закону «Про державну службу». Рішенням комісії УПФУ №22 від 11.11.2013 року [PERSON] відмовлено в перерахунку пенсії. Зазначено, що відповідно до ст.129 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» суддям за роботу на посаді судді щомісячно виплачується суддівська винагорода, яка складається з посадового окладу та доплат, у тому числі за вислугу років. Статтею 37-1 Закону України «Про державну службу» передбачено, що перерахунок раніше призначених пенсій проводиться у разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям, та якою не передбачено обчислення розміру пенсії із суддівської винагороди. Правовий статус суддів та гарантії їх незалежності визначені Конституцією України та Законом України «Про судоустрій і статус суддів», що відповідає ч. 1 ст. 126 Конституції України, згідно з якою незалежність і недоторканність суддів гарантується Конституцією і законами України. Конституційним судом України викладені правові позиції стосовно гарантій незалежності суддів в рішеннях від 20 березня 2002 року №5-рп/2002, від 01 грудня 2004 року №19-рп/2004, від 11 жовтня 2005 року №8-рп/2005, від 22 травня 2008 року №10-рп/2008 та від 03.06.2013 року №3-рп/2013. Згідно вказаних рішень, визначені Конституцією та законами України гарантії незалежності суддів є невід'ємним елементом їх статусу, поширюються на всіх суддів України та є необхідною умовою здійснення правосуддя неупередженим, безстороннім і справедливим судом. Такими гарантіями є надання їм за рахунок держави матеріального забезпечення (суддівська винагорода, пенсія, щомісячне довічне грошове утримання тощо). Розмір заробітної плати суддів регулюється Законом України «Про судоустрій і статус суддів», зі змінами та доповненнями, внесеними до нього, в тому числі і Бюджетним кодексом України. Виходячи з особливого статусу суддів як носіїв державної влади з притаманним їм спеціальним соціальним захистом та конституційними гарантіями їхньої незалежності стаття 37 Закону «Про державну службу» не обмежує право суддів на отримання пенсії державних службовців, а встановлює для них додаткові гарантії. (Постанова Верховного Суду України від 02 липня 2013 року в справі № 21-186а13) Заробітна плата позивачу з 01.01.2013 року була перерахована відповідно до ч.3 ст. 129 Закону України «Про судоустрій і статус суддів». Відповідно до ст. 37-1 Закону України «Про державну службу» у разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям, а також у зв'язку із набуттям особою права на пенсійне забезпечення державного службовця за цим Законом відповідно здійснюється перерахунок раніше призначених пенсій. Таким чином, за умови підвищення посадових окладів працюючим суддям наявні підстави і для перерахунку пенсій працюючим суддям, пенсії яким призначено саме як державним службовцям. Оскільки розмір заробітної плати суддів підвищився, то позивач, як працююча суддя, на яку поширюються положення Закону України «Про державну службу», набула право на перерахунок пенсії в порядку встановленому Законом України №1058 «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування». За таких обставин, пенсія позивача підлягає перерахунку та виплаті без застосування обмежень щодо її граничного розміру, а відмова відповідача у цьому є не законною та порушує конституційне право позивача на належний соціальний захист. Пенсія позивачу призначена з 01.09.2008 року, тобто до набрання чинності Законом України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» від 08.07.2011 року, а отже обмеження пенсійних виплат максимальним розміром на неї не поширюються, що підтверджується змістом ст. 2 Прикінцевих та перехідних положень цього закону. Разом з тим, ч.4 ст. 45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» встановлює, що перерахунок призначеної пенсії, крім випадків, передбачених частиною першою статті 35, частиною другою статті 38, частиною третьою статті 42 і частиною п'ятою статті 48 цього Закону, провадиться в такі строки: у разі виникнення права на підвищення пенсії - з першого числа місяця, в якому пенсіонер звернувся за перерахунком пенсії, якщо відповідну заяву з усіма необхідними документами подано ним до 15 числа включно, і з першого числа наступного місяця, якщо заяву з усіма необхідними документами подано ним після 15 числа. Таким чином, звернувшись до відповідача 08 листопада 2013 року з заявою про перерахунок пенсії [PERSON] має право на перерахунок пенсії державного службовця з 01 листопада 2013 року, а тому відповідач зобов'язаний був прийняти рішення про проведення перерахунку пенсії. Вимоги позивача про зобов'язання нараховувати пенсію у відповідності до ст. 371 Закону України «Про державну службу» є передчасними, тому не можуть бути задоволені, оскільки, згідно ч.1 ст. 2 КАС України, захисту в адміністративному судочинстві підлягає лише порушене право, а не те, що може бути порушено в майбутньому. Суд не може вирішувати спори, що можуть виникнути у майбутньому і відсутні на даний час.

Результат розгляду: partial