Рішення адміністративного суду від 2014-02-03 00:00:00+02

Позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю "НПП Укренергострой", звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до відповідача, Державної податкової інспекції у Московському районі м. Харкова Головного управління Міндоходів у Харківській області, в якому з урахуванням уточнень позовних вимог, просить суд скасувати податкове повідомлення - рішення № 0000372202 від 12.09.2013 року про збільшення суми грошового зобов'язання за платежем: податок на прибуток на загальну суму 570414,30 грн., з яких за основним платежем - 456664,0 грн., штрафні санкції - 113750,30 грн. та податкове повідомлення-рішення №0001322202 від 12.12.2013р. про збільшення суми грошового зобов'язання за платежем: податок на прибуток на загальну суму 7,0 грн., з яких за основним платежем - 6,0 грн., штрафні санкції - 1,0 грн., а всього на загальну суму 570421,30 грн. Свій позов позивач обґрунтував тим, що при проведенні перевірок податковим органом та при оформленні її результатів мало місце не дотримання вимог податкового законодавства, висновки актів перевірки є неправомірними, а оскаржувані податкові повідомлення-рішення прийняті з порушенням норм діючого законодавства України, що є підставою для їх скасування, посилаючись на відомості, які викладені в позовній заяві. Представник позивача в судовому засіданні підтримав позовні вимоги в повному обсязі з підстав зазначених у позовній заяві. Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнав та просив в їх задоволенні відмовити через безпідставність. Згідно наданих до суду письмових заперечень пояснив, що оскаржувані в даній справі податкові повідомлення - рішення №0000372202 від 12.09.2013 року та №0001322202 від 12.12.2013р. є цілком законними та обґрунтованими, винесеними відповідно до чинного законодавства, а позовні вимоги позивача є безпідставними та необґрунтованими. Розглянувши матеріали справи, вивчивши доводи позову, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши зібрані по справі докази в їх сукупності, проаналізувавши зміст норм матеріального і процесуального права, які врегульовують спірні правовідносини, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що Державною податковою інспекцією у Московському районі м. Харкова Головного управління Міндоходів у Харківській області згідно ст. 20, ст. 77 Податкового кодексу України та відповідно до плану графіка проведення планових виїзних перевірок була проведена документальна планова виїзна перевірка Товариства з обмеженою відповідальністю ТОВ «НПП «Укренергострой» (код ЄДРПОУ 33677118) з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2010року по 31.12.2012року, за результатами якої відповідачем складено акт №120/2202/33677118 від 02.08.2013 р. У висновку акту перевірки вказано, що встановлені наступні порушення (в рамках заявлених позовних вимог): - п. 5.9. ст. 5 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств», в зв'язку з чим, підприємством занижено валовий дохід у сумі 6653,0 грн., у т.ч. за 1 квартал 2011р. у сумі 6653,0 грн.; - п.п.135.5.4. п. 135.5. ст. 135 Податкового Кодексу України підприємством занижено доходи на суму 2166699,80 грн., у т.ч. за 4 квартал 201 2р. у сумі 2166699,80 грн., в результаті чого встановлено заниження податку на прибуток на загальну суму 456664,0 грн., в т.ч. за 1 квартал 2011 р. в сумі 1663,0 грн., за 4 квартал 2012р. у сумі 455001,0 грн. На підставі акту перевірки від 02.08.2013 р. № 120/2202/33677118 ДПІ у Московському районі м. Харкова ГУ Міндоходів у Харківській області прийнято податкове повідомлення-рішення № 0000372202 від 16.09.2013р., за платежем податок на прибуток приватних підприємств, на загальну суму 570414,30 грн., в т.ч. за основним платежем 456664,0 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями 113750,30 грн. В акті перевірки зазначено про заниження задекларованих суб'єктом господарювання показників у рядку 01.2 Декларацій «приріст балансової вартості запасів» у сумі 6653,0 грн., у т.ч. за I квартал 2011 року у сумі 6653,0 грн., що призвело до заниження валового доходу на суму 1663,0 грн. Також, відображено, що по бухгалтерському рахунку №511 «Довгострокові векселі видані в національній валюті» станом на 31.12.12р. лічиться кредиторська заборгованість на загальну суму 2166699,80 грн. перед ТОВ «Інсатбуд» у сумі 25536,80 грн. (дата передачі векселя - 19.12.2011р., термін погашення 19.12.2025р.) та перед ТОВ «Техенергоресурс» у сумі 2140163,0 грн. (дата передачі векселів - 11.01.2011р., термін погашення 11.01.2025р.) за простими векселями в рахунок оплати за отримані товари (послуги), емітент - ТОВ «НПП «Укренергострой», що є заниженням задекларованих суб'єктом господарювання показників у рядку 02 Декларацій «Дохід від операційної діяльності (дохід від реалізації товарів (робіт, послуг)» за 4 квартал 2012 р. всього у сумі 2166670,0 грн. Крім того, в акті перевірки відповідач посилався на порушення ТОВ «НПП «Укренергострой» норм вексельного законодавства України, з урахуванням вимог ст.4 Закону України «Про обіг векселів в Україні» від 05.04.2001р. № 2374-III, та на те, що векселі знаходяться у ТОВ «НПП «Укренергострой», а контрагенти на яких були виписані векселі ТОВ «Інсатбуд», ТОВ «Техенергоресурс» ліквідовані, тому грошові зобов'язання щодо платежу припиняються, а виникають грошові зобов'язання щодо платежу за договорами з постачальниками товарів, робіт, послуг на загальну суму 2166699,80 грн. З таким висновками акту перевірки та прийнятим податковим повідомленням-рішенням №0000372202 від 16.09.2013р. позивач не погодився та звернувся зі скаргою від 24.09.2013р. № 24/09-1 до Головного управління Міндоходів у Харківській області, на яку отримав рішення про результати розгляду скарги № 3452/10/20-40-10-04-17, якою скарга залишена без задоволення, а податкове повідомлення-рішення №0000372202 від 16.09.2013р. - без змін, але збільшено суму грошового зобов'язання з податку на прибуток у загальному розмірі 7,0 грн. (основний платіж - 6,0 грн., штрафні санкції 1,0 грн.), визначену в податковому повідомленні-рішенні №0000372202 від 16.09.2013р. Позивач, після звернення до суду з позовом, уточнив свої вимоги та також вважає, що податкове повідомлення-рішення № 0001322202 від 12.12.2013 року, яке було прийняте відповідачем на підставі рішення ГУ Міндоходів у Харківській області №3452/10/20-40-10-04-17 від 13.11.2013р. про результати розгляду скарги позивача, та яким збільшено податкові зобов'язання з податку на прибуток на суму 6,00 грн. та штрафні санкції на суму 1,00грн. підлягає скасуванню. Перевіряючи вказані в акті перевірки висновки відповідача і винесені на їх підставі спірні правові акти індивідуальної дії на відповідність вимогам ч.3 ст.2 КАС України, суд дійшов до наступних висновків. Судом встановлено, що Позивачем - ТОВ «НПП «Укренергострой» було укладено з контрагентом - ТОВ «Техенергоресурс» відповідні договори на виконання підрядних робіт, а саме: - договір № 02/06-10 від 02.06.2010р. з договірною ціною на виконання будівельно-монтажних робіт за адресою: Київська обл., Яготинський р-н, с. Фарбоване. Роботи виконані на суму 424590,0 грн. (ПДВ - 70765,00), що підтверджується Актом приймання виконаних будівельних робіт (форми КБ-2в) від 10.08.2010р. на підставі чого виписана податкова накладна № 770 від 10.08.2010р. на вказану суму. За виконані роботи ТОВ «НПП «Укренергострой» здійснило часткову оплату на суму 302746,40грн. Залишок заборгованості складав 121843,60грн. - договір № 05/04/10 від 05.04.2010р. з договірною ціною на виконання будівельно-монтажних робіт за адресою: м. Харків, ТЦ у районі ст.м. Ак.Барабашова та на дільниці Нетечинська наб.,8-пр. Гагаріна,1 - вул.. Ак. Павлова, 165. Роботи виконані на суму 1012803,60 грн. (ПДВ - 168800,60), що підтверджується Актом приймання виконаних будівельних робіт (форми КБ-2в) від 29.04.2010р. на підставі чого виписана податкова накладна № 372 від 29.04.2010р. на вказану суму. За виконані роботи ТОВ «НПП «Укренергострой» здійснило часткову оплату на суму 124235,00грн. Залишок заборгованості складав 888568,60грн. - договір № 06/09-10 від 06.09.2010р. з договірною ціною на виконання будівельно-монтажних робіт за адресою: Київська обл.., Ставищанський р-н, с. Розкішне, вул. Червоноармійська. Роботи виконані на суму 410509,20 грн. (ПДВ - 68418,20), що підтверджується Актом приймання виконаних будівельних робіт (форми КБ-2в) від 08.10.2010р. на підставі чого виписана податкова накладна № 119 від 08.10.2010р. на вказану суму. За виконані роботи ТОВ «НПП «Укренергострой» оплат не проводило. Залишок заборгованості складав 410509,20 грн. - договір № 21/06-10 від 21.06.2010р. з договірною ціною на виконання будівельно-монтажних робіт за адресою: Київська обл.., Иванківський р-н, с. Варовськ, вул. Садова,19. Роботи виконані на суму 719241,60 грн. (ПДВ - 119873,60), що підтверджується Актом приймання виконаних будівельних робіт (форми КБ-2в) від 06.09.2010р. на підставі чого виписана податкова накладна № 934 від 06.09.2010р. на вказану суму. За виконані роботи ТОВ «НПП «Укренергострой» оплат не проводило. Залишок заборгованості складав 719241,60 грн. Позивачем - ТОВ «НПП «Укренергострой» було укладено з контрагентом - ТОВ «Інсатбуд» відповідні договори на виконання підрядних робіт, а саме: - договір № 21ТЗ1 від 21.03.2011р. з договірною ціною на виконання будівельно-монтажних робіт за адресою: будівництво та монтаж КТВ у м. Харкові, район «Спортивна ч.1». Роботи виконані на суму 61200,0 грн. (ПДВ - 10200,00), що підтверджується Актом приймання виконаних будівельних робіт (форми КБ-2в) від 20.04.2011р. на підставі чого виписана податкова накладна № 2049 від 20.04.2011р. на вказану суму. За виконані роботи ТОВ «НПП «Укренергострой» здійснило часткову оплату на суму 59786,40грн. Залишок заборгованості складав 1413,60грн. - договір № 21ТЗ10 від 21.03.2011р. з договірною ціною на виконання будівельно-монтажних робіт за адресою: будівництво та монтаж КТВ у м. Харкові, район «Спортивна ч.2». Роботи виконані на суму 74337,60 грн. (ПДВ - 12389,60), що підтверджується Актом приймання виконаних будівельних робіт (форми КБ-2в) від 20.04.2011р. на підставі чого виписана податкова накладна № 20410 від 20.04.2011р. на вказану суму. За виконані роботи ТОВ «НПП «Укренергострой» здійснило часткову оплату на суму 49214,40грн. Залишок заборгованості складав 25123,20грн. У Позивача за вказаними договорами виникла заборгованість перед ТОВ «Техенергоресурс» у сумі 2140163,0грн. та перед ТОВ «Інсатбуд» у сумі 26536,80грн., всього на суму 2166699,80грн. Між Позивачем та його контрагентами: ТОВ «Техенергоресурс» та ТОВ «Інсатбуд» були укладені додаткові угоди від 29.10.2010р. до договору № 06/09-10, від 30.08.2010р. до договору №02/06-10, від 29.04.2010р. до договору № 05/04/10, від 29.09.2010р. до договору № 21/06-10 про проведення розрахунків між сторонами у вексельній формі. Судом встановлено, що ТОВ «НПП «Укренергострой» в якості погашення заборгованості перед ТОВ «Техенергоресурс» були виписані та передані за актами приймання-передачі оригінали векселів (дата передачі векселів - 11.01.2011р., термін погашення 11.01.2025р.): АА1504406 (на суму 441863,0грн.), АА1504402 (на суму 566100,0грн.), АА1504401 (на суму 566100,0грн.) АА1504400 (на суму 566100,0грн.). ТОВ «НПП «Укренергострой» в якості погашення заборгованості перед ТОВ «Інсатбуд» був виписаний та переданий оригінал векселя (дата передачі векселя - 19.12.2011 р., термін погашення 19.12.2025р.): АА1504408 (на суму 26536,8грн.). Договори, додаткові угоди, акти виконаних робіт, податкові накладні та відповідні рахунки бухгалтерського обліку про часткову сплату заборгованості, акти передачі векселів, копії самих векселів досліджені судом, та встановлено, що вони за формою та змістом відповідають нормам діючого законодавства та підтверджують факт укладення угод між позивачем та контрагентами: ТОВ «Техенергоресурс» та ТОВ «Інсатбуд» про розрахунки шляхом передачі векселів за реально визначену заборгованість між цими сторонами. Ухвалою Господарського суду Харківської області від 12.06.2012р. у справі №5023/7611/11 ТОВ «Техенергоресурс» ліквідовано та затверджено ліквідаційний баланс, у зв'язку з чим відповідач зробив висновок, що для цілей оподаткування загальна сума виданих векселів є безповоротною фінансовою допомогою та повинна була бути включена позивачем до доходу. Ухвалою Господарського суду Харківської області від 25.01.2012р. у справі №26/5009/7472/11 ТОВ «Інсатбуд» ліквідовано та затверджено ліквідаційний баланс, у зв'язку з чим відповідач зробив висновок, що для цілей оподаткування загальна сума виданих векселів є безповоротною фінансовою допомогою та повинна була бути включена позивачем до доходу. З цього приводу суд зазначає, що відносини, пов'язані з обігом векселів в Україні, регулюються Конвенцією, якою запроваджено Уніфікований закон про переказні векселі та прості векселі (від 07.06.1930р.), Конвенцією про врегулювання деяких колізій законів про переказні векселі та прості векселі від 07.06.1930 р.), а також Законами України від 5 квітня 2001 р. N2374-ІІІ "Про обіг векселів з Україні", від 23 лютого 2006 р. N 3480-І/ "Про цінні напери та фондовий ринок", від 6 липня '999 р. N 826-ХІ/ "Про приєднання України до Женевської конвенції 1930 р., якою запроваджено Уніфікований закон про переказні векселі та прості векселі", від 6 липня 1999 : N 827-ХІV "Про приєднання України до Женевської конвенції 1930 р. про врегулювання деяких колізій законів про переказні векселі та прості векселі", а також постановою Пленуму Верховного суду України від 8 червня 2007 року № 5 «Про деякі питання практики розгляду спорів, пов'язаних з обігом векселів» (в подальшому за текстом - Постанова Пленуму ВСУ № 5). Згідно із статтею 14 Закону України "Про цінні напери та фондовий ринок" вексель - цінний папір, який посвідчує безумовне грошове зобов'язання векселедавця або його наказ особі сплатити після настання строку платежу визначену суму власнику векселя векселедержателю. Відповідно до актів передачі векселів та тексту векселів від 11.01.2011р., що виписані на ТОВ «Техенергоресурс» термін платежу по векселям - « 11.01.2025 р.». Відповідно до актів передачі векселів та тексту векселів від 19.12.2011р., що виписані на ТОВ «Інсатбуд» термін платежу по векселям - « 19.12.2025 р.». Згідно з частинами 1 та 3 ст. 4 Закону України «Про обіг векселів в Україні», видавати прості векселі можна лише для оформлення грошового боргу за фактично поставленні товари, виконані роботи, надані послуги. У разі видачі (передачі) векселя, відповідно до договору, припиняються грошові зобов'язання щодо платежу за цим договором та виникають грошові зобов'язання щодо платежу за векселем. Частиною першою статті 34 Уніфікованого закону про переказні векселі та прості векселі визначено, що «переказний вексель строком за пред'явленням підлягає оплаті при його пред'явленні. Він повинен бути пред'явлений для платежу протягом одного року віддати його складання». Підпунктом 135.5.4 п. 135.5 ст. 135 ПК України передбачено, що інші доходи включають, зокрема, суми безповоротної фінансової допомоги, отриманої платником податку у звітному податковому періоді, безнадійної кредиторської заборгованості, крім випадків, коли операції з надання/отримання безповоротної фінансової допомоги проводяться між платником податку та його відокремленими підрозділами, які не мають статусу юридичної особи. Відповідно до пп. 135.5.4 п. 135.5 ст. 135 до складу інших доходів, що враховуються при обчисленні об'єкта оподаткування, включаються: вартість товарів, робіт, послуг, безоплатно отриманих платником податку у звітному періоді, визначена на рівні не нижче звичайної ціни, суми безповоротної фінансової допомоги, отриманої платником податку у звітному податковому періоді, безнадійної кредиторської заборгованості, крім випадків, коли операції з надання/отримання безповоротної фінансової допомоги проводяться між платником податку та його відокремленими підрозділами, які не мають статусу юридичної особи. У відповідності до п. 14.1.257 п. 14.1 ст.14 Податкового кодексу України, визначено, що безповоротна фінансова допомога - це: сума коштів, передана платнику податків згідно з договорами дарування, іншими подібними договорами або без укладення таких договорів; сума безнадійної заборгованості, відшкодована кредитору позичальником після списання такої безнадійної заборгованості; сума заборгованості одного платника податків перед іншим платником податків, що не стягнута після закінчення строку позовної давності; основна сума кредиту або депозиту, що надані платнику податків без встановлення строків повернення такої основної суми, за винятком кредитів, наданих під безстрокові облігації, та депозитів до запитання у банківських установах, а також сума процентів, нарахованих на таку основну суму, але не сплачених (списаних); сума процентів, умовно нарахованих на суму поворотної фінансової допомоги, що залишається неповерненою на кінець звітного періоду, у розмірі облікової ставки Національного банку України, розрахованої за кожний день фактичного використання такої поворотної фінансової допомоги. Податковий орган дійшов висновку, що позивачем в порушення пп. 135.5.4 п. 135.5 ст. 135 Податкового кодексу України не включено до складу доходів суму безповоротної фінансової допомоги в сумі 2 166699,80 грн. Відносно висновків відповідача про необхідність збільшення валових доходів позивача у зв'язку з не переданням векселів контрагентам та знаходженням їх у позивача, суд зазначає наступне. Факт знаходження векселів у ТОВ «НПП «Укренергострой» не підтверджується матеріалами справи, та тим більше що цей факт спростовується листом Управління внутрішньої безпеки ГУ Міндоходів у Харківській області від 03.102013 р. за №1523/13/20-40-08-16 згідно якого, за результатами службової перевірки знайшло часткове підтвердження недотримання службовими особами ДПІ у Московському районі м. Харкова ГУ Міндоходів у Харківській області вимог п. 85.7 ст. 85 ПК України під час отримання завірених копій актів-приймання передачі та завірених копій векселів. Відносно висновків відповідача про необхідність збільшення валових доходів позивача у зв'язку з ліквідацією шляхом банкрутства контрагентів позивача та в зв'язку з чим неможливістю пред'явлення векселів до сплати, суд зазначає наступне. Відповідно до ст.194 ЦК України цінним папером є документ встановленої форми з відповідними реквізитами, що посвідчує грошове або інше майнове право і визначає взаємовідносини між особою, яка його розмістила (видала), і власником та передбачає виконання зобов'язань згідно з умовами його розміщення, а також можливість передачі прав, що випливають з цього документа, іншим особам. Статтею 5 Закону про обіг векселів і ст. 14 Закону України «Про цінні папери та фондовий ринок» визначено, що векселі (переказні та прості) складаються у документарній формі на бланках з відповідним ступенем захисту від підроблення. Перелік обов'язкових реквізитів для простого векселя наведено у ст. 75 Уніфікованого закону, зокрема це: назва «простий вексель», безумовне зобов'язання сплатити визначену суму грошей, зазначення строку платежу, зазначення місця, в якому повинен бути здійснений платіж, найменування особи, якій або наказу якої повинен бути здійснений платіж, зазначення дати і місця складання простого векселя, підпис особи, яка видає документ (векселедавець). Виходячи зі змісту ч. 2 ст. 196 ЦК України і статей 2, 76 Уніфікованого закону документ, який не містить обов'язкових реквізитів, перелічених у вказаних статтях Уніфікованого закону, не має сили векселя. Згідно з ч. 3 ст. 5 Закону України «Про обіг векселів в Україні» вексель підписується від імені юридичних осіб власноручно керівником та головним бухгалтером (якщо така посада передбачена штатним розписом юридичної особи) чи уповноваженими ними особами. Підписи скріплюються печаткою. Копії векселів, що містяться в матеріалах справи, відповідають вказаним вище вимогам, а отже мають силу векселя. Як слідує зі ст. 4 Закону України «Про обіг векселів в Україні» умова щодо проведення розрахунків із застосуванням векселів обов'язково відображається у відповідному договорі, який укладається в письмовій формі. У разі видачі (передачі) векселя відповідно до договору припиняються грошові зобов'язання щодо платежу за цим договором та виникають грошові зобов'язання щодо платежу за векселем. Строки платежу за векселем визначені главою 5 Уніфікованого закону. За приписами ст. 33, 35, 38 Уніфікованого закону переказний вексель (так само и простий) строком платежу «на визначену дату» підлягає сплаті у визначений строк від пред'явлення визначається або датою акцепту, або датою протесту, при цьому держатель переказного векселя зі строком платежу на визначений день або у визначений строк від дати складання чи від пред'явлення повинен пред'явити вексель для платежу або в день, в який він підлягає оплаті, або в один із двох наступних робочих днів. У разі непред'явлення до платежу переказного векселя в установлені строки його держатель втрачає права за ним стосовно індосантів, векселедавця, а також інших зобов'язаних за векселем осіб, за винятком акцептанта, а при непред'явленні до платежу простого векселя - за винятком векселедавця (статті 53, 78 Уніфікованого закону). Такі самі наслідки настають, якщо вексель зі строком платежу на визначений день або у визначений строк від дати складання чи пред'явлення не пред'явлено до платежу в день, коли він мав бути оплачений, або протягом двох наступних робочих днів (статті 38, 53, 78 Уніфікованого закону). Аналогічно вирішуються спори і за участю векселедавця простого векселя, що передбачено ст. 78 Уніфікованого закону, а також п. 19 Постановою Пленуму ВСУ № 5. Відповідно до статті 11 Уніфікованого закону будь-який вексель, навіть виданий без прямого застереження про наказ, може бути переданий шляхом індосаменту іншій особі. Згідно ст.14 Уніфікованого закону індосамент переносить всі права, що випливають з векселя. Відповідно до статті 16 Уніфікованого закону власник векселя вважається його законним держателем, якщо його право на вексель базується на безперервному ряді індосаментів. Згідно статті 38 Уніфікованого закону держатель векселя зі строком платежу на визначений день повинен пред'явити вексель для платежу або в день, в який він підлягає сплаті, або в один із двох наступних робочих днів. Згідно статті 78 Уніфікованого закону векселедавець простого векселя зобов'язаний так само, як акцептант за переказним векселем. Відповідно ж до статті 28 Уніфікованого закону акцептант зобов'язується здійснити платіж за векселем при настанні строку платежу. Таким чином, зважаючи на те, що прості векселі були видані позивачем зі строком платежу на визначену дату (4 векселів - 11.01.2025 року, 1 вексель - 19.12.2025 р.), то строк пред'явлення векселів до платежу не настав та строк позовної давності на момент закінчення перевірки не закінчився. Отже, факт визнання ТОВ «Техенергоресурс» та ТОВ «Інсатбуд» банкрутами та їх подальшої ліквідації жодним чином не впливають на вексельні зобов'язання позивача, строки їх подання та терміни позовної давності за цими зобов'язаннями. Факт припинення ТОВ «Техенергоресурс» та ТОВ «Інсатбуд» не означає те, що векселі, видані позивачем, не будуть пред'явлені до оплати іншими особами, які отримали права за цими векселями на підставі індосаменту, здійсненого ТОВ «Техенергоресурс» та ТОВ «Інсатбуд». Відповідачем не встановлено фактів, що емітовані позивачем векселі залишились у ТОВ «Техенергоресурс» та ТОВ «Інсатбуд» на момент ліквідації, і не були передані по індосаменту третім особам. З наведеного встановлено, що не впливає на вексельні зобов'язання і факт подальшої ліквідації векселедержателя, так як, за таких обставин вексель як актив не втрачає своєї правової сили та може і надалі використовуватися в обігу. З урахуванням наведених доводів та нормативно-правових актів суд дійшов висновку, що доводи відповідача про сплив строків оплати по емітованим позивачем векселям є необґрунтованим та передчасним, і за даних обставин відсутні правові підстави вважати заборгованість за векселями безповоротною фінансовою допомогою як сумою коштів, що залишилась несплаченої після спливу строків позовної давності (пп. 135.5.4 п. 135.5 ст. 135 Податкового кодексу України). Судом встановлено, що стосовно порушення позивачем п. 5.9. ст.. 5 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств» №334/94-ВР від 28.12.1994р. із змінами та доповненнями, в зв'язку з чим, встановлено заниження задекларованих суб'єктом господарювання показників у рядку 01.2 Декларацій «приріст балансової вартості запасів» у сумі 6653,0 грн., у т.ч. за I квартал 2011 року у сумі 6653,0 грн., що призвело до заниження валового доходу на суму 1663,0грн., позивачем не надано доказів, які б спростовували висновки викладені в акті перевірки. Тому, суд вважає, що позов в цій частині, а саме: заниження валового доходу на суму 1663,0 грн. та штрафних санкцій на суму 1,0грн. не підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. З огляду на положення ст.71 КАС України та беручи до уваги приписи п. 4.1 ст.4 Податкового кодексу України, котрими встановлена презумпція правомірності рішень платника податків, суд доходить висновку, що поданих суб'єктом владних повноважень доказів є явно недостатньо для висновку про правомірність спірних податкових повідомлень - рішень та рішення про застосування штрафних санкцій. Статтею 86 КАС України передбачено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні (ч.1 ст.86); ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили (ч.2 ст.86); суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності (ч.3 ст.86). Будь-яке рішення чи дії суб'єкта владних повноважень мають бути законними та обґрунтованими, прийнятими чи вчиненими в межах наданих повноважень, мати під собою конкретні об'єктивні факти, на підставі яких його ухвалено або вчинено, а суд, відповідно до ч. 3 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень, перевіряє чи прийнято такі рішення на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, з використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано, обґрунтовано, тобто з урахуванням всіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, безсторонньо (неупереджено), добросовісно, розсудливо, з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації, пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення, з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення, своєчасно, тобто протягом розумного строку. Також рішення суб'єкта владних повноважень не може ґрунтуватися на припущеннях. З огляду на це, суд дійшов до висновку, що оскаржувані податкові повідомлення - рішення прийняті Державної податкової інспекції у Московському районі м. Харкова Головного управління Міндоходів у Харківській області підлягають частковому скасуванню, а позовні вимоги позивача підлягають частковому задоволенню. Відповідно до ч. 3 ст. 94 КАС України, якщо адміністративний позов задоволено частково, судові витрати, здійснені позивачем, присуджуються йому відповідно до задоволених вимог, а відповідачу - відповідно до тієї частини вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. На підставі викладеного та

Результат розгляду: partial