Рішення адміністративного суду від 2014-02-11 00:00:00+02

Позивач, Публічне акціонерне товариство "Укргазвидобування", звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до відповідача, Реєстраційної служби Балаклійського районного управління юстиції Харківської області, в якому просить суд: - визнати протиправними та скасувати рішення державного реєстратора Реєстраційної служби Балаклійського районного управління юстиції Харківської області про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень від 04.09.2013 р. №5579188; - зобов'язати реєстраційну службу Балаклійського районного управління юстиції Харківської області вчинити дії з державної реєстрації та видати свідоцтва про право приватної власності Публічного акціонерного товариства "Укргазвидобування" на нежитловий об'єкт - Північно-Волвенківська УКЛГ, що розташована за адресою: Харківська область, Балаклійський район, с/рада Гусарівська, Шебелинське газоконденсатне родовище. В обґрунтування позовних вимог позивач вказує на те, що державний реєстратор реєстраційної служби Балаклійського районного управління юстиції прийняв рішення про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень від 04.09.2013р. №5579188 з порушенням вимог Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», «Порядку державної реєстрації прав па нерухоме майно та їх обтяжень і Порядку надання інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно» та норм Цивільного кодексу України та Господарського кодексу України, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві. Представник позивача в судовому засіданні підтримав позовні вимоги в повному обсязі з підстав зазначених у позовній заяві. Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнав та просив в їх задоволенні відмовити через безпідставність. Згідно наданих до суду письмових заперечень пояснив, що оскаржувана в даній справі рішення державного реєстратора Реєстраційної служби Балаклійського районного управління юстиції Харківської області про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень від 04.09.2013 р. №5579188 є цілком законними та обґрунтованими, здійсненими відповідно до чинного законодавства, а позовні вимоги позивача є безпідставними та необґрунтованими. Розглянувши матеріали справи, вивчивши доводи позову, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши зібрані по справі докази в їх сукупності, проаналізувавши зміст норм матеріального і процесуального права, які врегульовують спірні правовідносини, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що ПАТ «Укргазвидобування» звернулося до реєстраційної служби Балаклійського районного управління юстиції Харківської області з заявою про державну реєстрацію права власності на нежитловий об'єкт - Північно-Волвенківську УКПГ. Рішенням державного реєстратора №5579188 від 04.09.2013 позивачу відмовлено у державній реєстрації прав та їх обтяжень на зазначений вище нежитловий об'єкт. Підставою для прийняття рішення державний реєстратор визначив п. 4 ч. 1 ст. 24 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», а саме - подані документи не відповідають вимогам, встановленим цим Законом, або не дають змоги встановити відповідність заявлених прав документам, що їх посвідчують. Вказані правовідносини врегульовані Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», Порядком державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень та Порядком надання інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України №703 від 22.06.2011р. Суд звертає увагу на те, що відповідно заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, яку подав позивач для проведення державної реєстрації права власності на нежитловий об'єкт - Північно-Волвенківську УКПГ, що розташована за адресою: Харківська область, Балаклійський район, селищна рада Гусарівська, Шебелинське газоконденсатне родовище у графі "Форма власності" стоїть позначка "приватна". Таким чином, позивач у даній заяві просив відповідача зареєструвати право власності на нежитловий об'єкт, як приватну форму власності. Однак, до заяви додано свідоцтво про право власності на нерухоме майно, а саме, свідоцтво про право власності, видане виконавчим комітетом Гусарівської сільської ради 02.07.2006 р. серія САА №641341 - на нежитловий об'єкт - Північно-Волвенківську УКПГ, що розташована за адресою: Харківська область, Балаклійський район, селищна рада Гусарівська, Шебелинське газоконденсатне родовище. У вказаному свідоцтві про право власності на нерухоме майно у графі власник зазначено Дочірня компанія "Укргазвидобування", а у формі власності зазначено «державна» форма власності. Позивачем в позовній заяві зазначено, що у ДК «Укргазвидобування» НАК «Нафтогаз України» до реорганізації так і у нового товариства ПАТ «Укргазвидобування» форма власності - «приватна», дані товариства не є державними підприємствами, та є приватними нефінансовими корпораціями, відповідно Довідка ЄДРПОУ АА №782290. Доказів приватизації даного об'єкту нерухомого майна, а також судових рішень відповідно до яких за позивачем визнавалось право приватної власності на даний об'єкт позивачем до матеріалів справи не надано та не надавалося разом із заявою про державну реєстрацію прав та їх обтяжень. Відповідно ст. 4 Закону України "Про управління об'єктами державної власності" суб'єктами управління об'єктами державної власності є Кабінет Міністрів України; центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері управління об'єктами державної власності; центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері економічного розвитку; міністерства та інші органи виконавчої влади (далі - уповноважені органи управління); Фонд державного майна України; органи, що забезпечують діяльність Президента України, Верховної Ради України та Кабінету Міністрів України; органи, які здійснюють управління державним майном відповідно до повноважень, визначених окремими законами; державні господарські об'єднання, державні холдингові компанії, інші державні господарські організації (далі - господарські структури); Національна академія наук України, галузеві академії наук. Отже, позивач по справі не є суб'єктом управління державною власністю. Перелік документів для здійснення державної реєстрації прав визначається частиною 1 ст. 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», державна реєстрація прав проводиться на підставі: 1) договорів, укладених у порядку, встановленому законом; 2) свідоцтв про право власності на нерухоме майно, виданих відповідно до вимог цього Закону; 3) свідоцтв про право власності, виданих органами приватизації наймачам житлових приміщень у державному та комунальному житловому фонді; 4) державних актів на право власності або постійного користування на земельну ділянку у випадках, встановлених законом; 5) рішень судів, що набрали законної сили; 6) інших документів, що підтверджують виникнення, перехід, припинення прав на нерухоме майно, поданих органу державної реєстрації прав разом із заявою. Відповідно до п. 2 ст. 9 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» - державний реєстратор встановлює відповідність заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства. Отже, державний реєстратор правомірно прийняв рішення про відмову в державній реєстрації, оскільки заявлене позивачем право власності на нежитлові об'єкти, як "приватна", не відповідало відомостям про дане нерухоме майно, наявним у Державному реєстрі прав та поданим документам. Відповідно до ст. 18 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» - фізичним особам та юридичним особам у разі ліквідації (реорганізації) у разі внесення до статутного фонду об'єктів нерухомого майна їх засновниками видається свідоцтво про право власності на нерухоме майно, але відповідно до п.51 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою КМУ від 22.06.2011 № 703 - для проведення державної реєстрації прав з видачею свідоцтва про право власності на нерухоме майно у зв'язку з передачею у власність фізичним та юридичним особам об'єктів нерухомого майна у результаті припинення (ліквідації чи реорганізації) юридичної особи або виділу з неї нової юридичної особи заявник, крім зазначених стандартних документів, подає акт приймання-передачі об'єктів нерухомого майна, або інший документ, що підтверджує факт передачі такого майна юридичній особі. Судом встановлено, що позивачем наданий до реєстратора передавальний акт станом на 30 вересня 2012р, в якому відсутній спірний об'єкт Північно-Волвенківська УКПГ. Також вказаного об'єкту немає в розшифровці до передавального акту, натомість міститься операторна з площею забудови 79,5 м2. Вказаний передавальний акт підписаний головою комісії з припинення діяльності ДК «Укргазвидобування» НАК «Нафтогаз України». Отже, суд звертає увагу на те, що на час подання заяви про державну реєстрацію права власності до реєстраційної служби не надані документи які б підтвердили факт прийняття спірного об'єкту ПАТ «Укргазвидобування», а саме акт приймання-передачі або інший документ, що підтверджує факт прийняття даного майна юридичною особою. Пунктом 50 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень встановлено, що для проведення державної реєстрації прав з видачею свідоцтва про право власності на нерухоме майно у зв'язку з внесенням до статутного (складеного) капіталу (статутного фонду) юридичної особи нерухомого майна заявник, крім документів, що зазначені у пунктах 27 - 29 і 31 цього Порядку, подає органові державної реєстрації прав акт приймання-передачі об'єкта нерухомого майна або інший документ, що підтверджує факт передачі такого майна до статутного (складеного) капіталу (статутного фонду) юридичної особи. У разі коли внесення нерухомого майна до статутного (складеного) капіталу (статутного фонду) юридичної особи здійснюється іншою юридичною особою, заявник, крім документів, що зазначені в абзаці першому цього пункту, подає органові державної реєстрації прав рішення про внесення нерухомого майна до статутного (складеного) капіталу (статутного фонду) юридичної особи, прийняте уповноваженим органом управління такої юридичної особи. У разі коли до статутного (складеного) капіталу (статутного фонду) юридичної особи вноситься об'єкт нерухомого майна, що належить на праві спільної власності, заявник, крім документів, що зазначені в абзаці першому цього пункту, подає органові державної реєстрації прав письмову згоду усіх співвласників щодо внесення одним із співвласників об'єкта нерухомого майна до статутного (складеного) капіталу (статутного фонду) юридичної особи. Пунктом 27, 28 Порядку встановлено, що документами, що підтверджують виникнення, перехід та припинення права власності та інших речових прав на нерухоме майно, є: 1) укладений в установленому законом порядку договір, предметом якого є нерухоме майно, права щодо якого підлягають державній реєстрації, або речове право на нерухоме майно, чи його дублікат; 2) свідоцтво про право власності на частку в спільному майні подружжя в разі смерті одного з подружжя, видане нотаріусом або консульською установою України, чи його дублікат; 3) свідоцтво про право на спадщину, видане нотаріусом або консульською установою України, чи його дублікат; 4) свідоцтво про придбання майна з прилюдних торгів (аукціонів) та свідоцтво про придбання майна з прилюдних торгів (аукціонів), якщо прилюдні торги (аукціони) не відбулися, видані нотаріусом, чи їх дублікати; 5) свідоцтво про право власності на нерухоме майно, видане державним реєстратором відповідно до цього Порядку; 6) свідоцтво про право власності, видане органом приватизації наймачам житлових приміщень у державному та комунальному житловому фонді; 7) свідоцтво про право власності на нерухоме майно, видане органом місцевого самоврядування або місцевою держадміністрацією до набрання чинності цим Порядком; 8) рішення про закріплення нерухомого майна на праві оперативного управління чи господарського відання, прийняте власником нерухомого майна чи особою, уповноваженою управляти таким майном; 9) державний акт на право власності на земельну ділянку або на право постійного користування земельною ділянкою; 10) рішення суду, що набрало законної сили, щодо права власності та інших речових прав на нерухоме майно; 11) ухвала суду про затвердження (визнання) мирової угоди; 12) заповіт, яким встановлено сервітут на нерухоме майно; 13) закон, яким встановлено сервітут на нерухоме майно; 14) рішення уповноваженого законом органу державної влади про повернення об'єкта нерухомого майна релігійній організації; 15) рішення власника майна, уповноваженого ним органу про передачу об'єкта нерухомого майна з державної у комунальну власність чи з комунальної у державну власність або з приватної у державну чи комунальну власність; 16) інші документи, що підтверджують виникнення, перехід та припинення права власності та інших речових прав на нерухоме майно відповідно до закону. Пунктом 23 Порядку передбачено, що державний реєстратор приймає рішення про відмову в державній реєстрації прав та їх обтяжень виключно за наявності підстав для відмови в державній реєстрації прав, що визначені у Законі України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Стаття 24 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» визначає вичерпний перелік підстав для відмови у державній реєстрації прав та їх обтяжень. В картці прийому заяви, яка знаходиться в обліковій справі, вказані вище документи до реєстраційної служби Балаклійського районного управління юстиції не були надані. Статтею 86 КАС України передбачено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні (ч.1 ст.86); ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили (ч.2 ст.86); суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності (ч.3 ст.86). Будь-яке рішення чи дії суб'єкта владних повноважень має бути законними та обґрунтованими , прийнятими чи вчиненими в межах наданих повноважень, мати під собою конкретні об'єктивні факти, на підставі яких його ухвалено або вчинено, а суд, відповідно до п. 3 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень, перевіряє чи прийнято такі рішення на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, з використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано, обґрунтовано, тобто з урахуванням всіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, безсторонньо (неупереджено), добросовісно, розсудливо, з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації, пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення, з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення, своєчасно, тобто протягом розумного строку. Також рішення суб'єкта владних повноважень на може ґрунтуватися на припущеннях. Перевіривши оскаржувані в даній справі дії відповідача з прийняття рішення про відмову в державній реєстрації прав та їх обтяжень, суд дійшов до висновку, що оскаржуване рішення прийняте правомірно та немає підстав для зобов'язання відповідача вчинити дії з державної реєстрації та видачі свідоцтва про право приватної власності на спірний нерухомий об'єкт. Згідно з ч.2 ст. 71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Відповідно до ч. 2 ст. 94 КАС України у разі ухвалення судового рішення на користь сторони, яка є суб'єктом владних повноважень, сплачений судовий збір позивачу не повертається. На підставі викладеного та

Результат розгляду: denied