Рішення адміністративного суду від 2014-03-14 00:00:00+02

[PERSON] звернувся із адміністративним позовом до державного інспектора ВДАІ Ківерцівського РВ УМВС України в Волинській області старшого лейтенанта міліції Кардаша В. М. про скасування рішення про притягнення до адміністративної відповідальності, в обґрунтування якого посилається на те, що 28 січня 2014 року відповідачем була винесена постанова про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП, згідно якої його було визнано винним у порушенні пункту 9.8 Правил дорожнього руху та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 430 гривень. Однак вважає, що постанова є незаконною та необгрунтованою, у зв"язку з чим підлягає скасуванню. В позові зазначає, що 28 січня 2014 року близько 13 год. він керував автомобілем Фольксваген-ЛТ35, номерний знак [NUMBER], по автодорозі Луцьк-Маневичі-Любешів в напрямку смт. Любешів Волинської області, при цьому не порушуючи жодного пункту Правил дорожнього руху. Проїжджаючи м. Ківерці був зупинений на вимогу інспектора ДАІ, який вказав, що в автомобілі не було увімкнено ближнє світло фар, після чого почав заповнювати протокол про адміністративне правопорушення, при цьому не роз"яснивши права, передбачені ст.63 Конституції України та ст.268 КУпАП. Позивач вказує, що фактично окрім усної заяви інспектора, йому не було надано жодних доказів вказаного правопорушення, жодного приладу чи пристрою відео- чи фото фіксації не продемонстровано. Вважає, що відсутність в протоколі відомостей про наявність будь-яких свідків свідчить про неправомірність дій відповідача, перевищення ним своїх повноважень. Вказав, що розгляд справи на місці без підготовки та надання йому часу для звернення за правовою допомогою, подання документів, які характеризують особу, інших доказів по справі не тільки порушує його права, передбачені ст.268 КУпАП, але й призводить до того, що при винесенні постанови не враховано особу, матеріальний стан та інші обставини, які слід враховувати при призначенні адміністртивного стягнення відповідно до ст.33 КУпАП. Вважає оскаржувану постанову у справі про адміністративне правопорушення безпідставною, протиправною, необгрунтованою, винесеною з грубим порушенням чинного законодавства та з перевищенням компетенції суб"єкта владних повноважень, а тому підлягає скасуванню у зв"язку з відсутністю події проступку, за який наступає адміністративна відповідальність. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю, просить їх задовольнити. Відповідач державний інспектор ВДАІ Ківерцівського РВ УМВС України в Волинській області старший лейтенант міліції Кардаш В. М. - суб'єкт владних повноважень в судове засідання не з'явився, хоча був повідомлений про час і місце розгляду справи належним чином, про причини неявки не повідомив, а тому суд відповідно до положень ч.4 ст.128 КАС України вирішує справу на підставі наявних у ній доказів. Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серія АВ2 №180262 від 28.01.2014 року, складеного відповідачем, 28 січня 2014 року о 12 год. 50 хв. на автодорозі Р-14 Луцьк-Маневичі поворот на с. Піддубці, керуючи автомобілем Фольксваген д/н [NUMBER], під час руху якого не було увімкнено ближнє світло фар, чим порушив вимоги п.9.8 ПДР. Відповідно до постанови по справі про адміністративне правопорушення серії ПС1 №012782 від 28.01.2014 року, винесеної відповідачем, [PERSON] притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП за те, що він 28 січня 2014 року о 12 год. 50 хв. на автодорозі Р-14 Луцьк-Маневичі поворот на с. Піддубці, керуючи автомобілем Фольксваген д/н [NUMBER] з вимкненим ближнім світлом фар, за що підданий адміністративному стягненню у виді штрафу в розмірі 430 грн. В суді встановлено, що у постанові в справі про адміністративне правопорушення інспектором ДАІ не наведено будь-якої оцінки пояснень позивача, чим було грубо порушено Постанову Пленуму Верховного суду України від 23 грудня 2005 року № 14 „Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративне правопорушення на транспорті", а саме п. 24 „Зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 та 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких грунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався порушник, чи висловлення останнім доводів". Фактично окрім усної заяви інспектора, позивачу не було надано жодних доказів вказаного йому правопорушення, жодного приладу чи пристрою відео- чи фото фіксації не продемонстровано. Крім того, в суді встановлено, що свідків правопорушення на момент руху автомобіля не було, окрім пасажира в даному транспортному засобі, яких відповідач безпідставно не вписав у протокол, що свідчить про неправомірність дій відповідача, протиправну його бездіяльність. Диспозиція ч.2 ст.122 КупАП передбачає притягнення до відповідальності водіїв транспортних засобів за порушення правил користування попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку. Відповідно положень ст.71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності його рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Відповідачем не подано заперечень проти позову та не надано документів та матеріалів, які можуть бути використані як докази у справі. При огляді протоколу про адміністративне правопорушення встановлено, що [PERSON] власноручно дав пояснення про те, що з порушенням не згідний. Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь - які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, зокрема встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків. Згідно ст.62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини тлумачаться на користь особи. Відповідачем не надано суду належних та допустимих доказів вини [PERSON] у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП. Таким чином, суд підсумовуючи вищевикладене, приходить до висновку, що відповідачем при винесенні постанови про притягнення до адміністративної відповідальності позивача не були дотримані положення КУпАП, процесуальні вимоги при розгляді справи, в зв'язку з чим наявні підстави вважати дане рішення протиправним та скасувати його, оскільки відсутні докази наявності складу правопорушення за ч.2 ст.122 КУпАП в діях позивача.

Результат розгляду: granted