Рішення адміністративного суду від 2014-02-18 00:00:00+02

3 квітня 2013 р. [PERSON] звернувся до Ворошиловського районного суду м. Донецька з позовом (арк. спр. 2-7) до Донецької міської ради про: 1) визнання незаконним та скасування рішення Донецької міської ради № 21/81 від 26 жовтня 2012 р. «Про відмову [PERSON] у надані дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), що розташована по вулиці [ADDRESS], 2) визнання незаконним та скасування рішення Донецької міської ради від 17 лютого 2012 р. № 13/242 «Про надання [PERSON] дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), що розташована по вулиці [ADDRESS], 3) зобов'язання Донецької міської ради розглянути заяву (клопотання) [PERSON] про погодження вибору місця розташування земельної ділянки та передачу у безоплатно у власність земельної ділянки площею 0,10 га (гектарів) для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), що розташована по вулиці [ADDRESS] в порядку встановленому чинним законодавством України. 5 червня 2013 року позивачем надано заяву про зміну позовних вимог (арк. спр. 54-55) про: 1) визнання незаконним та скасування рішення Донецької міської ради № 21/81 від 26 жовтня 2012 р. «Про відмову [PERSON] у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), що розташована по вулиці [ADDRESS], 2) визнання незаконним та скасування рішення Донецької міської ради від 17 лютого 2012 р. № 13/242 «Про надання [PERSON] дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), що розташована по вулиці [ADDRESS], 3) зобов'язання Донецької міської ради розглянути заяву (клопотання) [PERSON] про погодження вибору місця розташування земельної ділянки та передачу безоплатно у власність земельної ділянки площею 0,10 га (гектарів) для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), що розташована по вулиці [ADDRESS] в порядку встановленому чинним законодавством України. Ухвалою Ворошиловського районного суду м. Донецька від 18 вересня 2013 року (арк. спр. 85) залучено до участі в розгляді справи в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, [PERSON] та Головне управління містобудування та архітектури Донецької міської ради. 24 грудня 2013 року позивачем надано суду першої інстанції заяву про залишення без розгляду частини позовних вимог (арк. спр. 123) про визнання незаконним та скасування рішення Донецької міської ради від 17 лютого 2012 р. № 13/242 «Про надання [PERSON] дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), що розташована по вулиці [ADDRESS]. Ухвалою Ворошиловського районного суду м. Донецька від 24 грудня 2013 року (арк. спр. 133) залишено без розгляду позовну заяву [PERSON] в частині визнання незаконним та скасування рішення Донецької міської ради від 17 лютого 2012 р. № 13/242. Постановою Ворошиловського районного суду м. Донецька від 13 січня 2014 р. (арк. спр. 142-144) у задоволенні позову [PERSON] відмовлено повністю. Позивач подав апеляційну скаргу (арк. спр. 147-150), в якій просив скасувати постанову суду першої інстанції та задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. В судовому засіданні представник позивача підтримав вимоги апеляційної скарги, представник відповідача проти скарги заперечував та просив постанову суду першої інстанції залишити без змін. Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги встановила наступне. 4 листопада 2011 року [PERSON] надано до Донецької міської ради заяву (клопотання) про вибір місця розташування земельної ділянки по [ADDRESS] (арк. спр. 114-116). 21 листопада 2011 року (арк. спр. 15) позивач - [PERSON] звернувся до відповідача з заявою (клопотанням) про погодження вибору місця розташування земельної ділянки та передачу безоплатно у власність земельної ділянки для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), зазначивши бажане місце розташування ділянки: [ADDRESS] Орієнтовний розмір - 0,10 га. Також, позивачем було надано викопіювання 1:2000 з чергового кадастрового плану м. Донецька (УЗР Держкомзему), викопіювання 1:2000 з Генерального плану (ГлавУГА) з зазначенням бажаного місця розташування земельної ділянки та зазначених меж земельної ділянки, довідки філії ДП «Центр ДЗК» про відсутність приватизованих земельних ділянок для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) від 8 листопада 2011 р. (арк. спр. 16-19). Аналогічне клопотання з усіма додатками подано позивачем 25 листопада 2011 року до відповідача (арк. спр. 13-14). 13 грудня 2011 р. Кіровською районною у м. Донецьку радою листом № 01/12-6289 (арк. спр. 57) повідомлено Донецького міського голову про направлення Єдиним дозвільним центром пакету документів за № 02000853 про можливість відводу [PERSON] земельної ділянки для будівництва жилого будинку та господарських споруд по [ADDRESS] В цьому ж листі рада зазначила, що виконком вважає недоцільним виділення вказаної земельної ділянки [PERSON], оскільки місце знаходження вказаної ділянки співпадає з існуючим лісним масивом, який не підлягає вирубці та виділенню в подальшому для іншого цільового призначення. 12 січня 2012 року позивачу Головним управління містобудування і архітектури листом № 01/17-93 надано висновок про можливість відведення земельної ділянки (арк. спр. 72) та вказано, що відповідна земельна ділянка не може бути використана для будівництва індивідуального жилого будинку, господарських будівель та споруд, у зв'язку з тим, що відповідна земельна ділянка за наданими графічними матеріалами перебуває в стадії розробки плану забудови кварталу в цілому та лише після його затвердження, наявна можливість повторного розгляду даного питання. 31 січня 2012 р. позивачем подано відповідачу скаргу в порядку Закону України «Про звернення громадян» (арк. спр. 20). Рішенням Донецької міської ради № 13/242 від 17 лютого 2012 року (арк. спр. 30) надано [PERSON] дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд по [ADDRESS] Позивачем направлено 21 травня 2012 року до Головного Управління містобудування і архітектури Донецької міської ради та комунального підприємства «Управління генерального плану м. Донецька» та 22 травня 2012 року до Управлінню Держкомзему у м. Донецьку запити в порядку Закону України «Про доступ до публічної інформації» (арк. спр. 32-33, 35). Рішенням Донецької міської ради № 23/81 від 26 жовтня 2012 року відмовлено [PERSON] у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), що розташована в [ADDRESS] у зв'язку з наданням дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення даної земельної ділянки у власність [PERSON] для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд по [ADDRESS]. В обґрунтування наведеного рішення відповідач також послався на лист Головного управління містобудування та архітектури Донецької міської ради № 01/7-4123 від 15 жовтня 2012 р (арк. спр. 31), в якому зазначено про неможливість надання узгодження на стадії розгляду заяви про надання земельної ділянки по [ADDRESS], оскільки в архіві ГлавУГА наявні матеріали про узгодження документації під будівництво жилого будинку та господарських споруд іншому заявникові згідно рішення Донецької міської ради № 13/242 від 17 лютого 2012 року. Постановою Ворошиловського районного суду м. Донецька від 19 листопада 2012 р. у справі № 2а/0508/261/12 (арк. спр. 22-23) позовні вимоги [PERSON] до Донецької міської ради про визнання бездіяльності незаконною та зобов'язання вчинити певні дії задоволено частково. Визнано незаконною бездіяльність Донецької міської ради щодо не прийняття рішення за заявою (клопотанням) [PERSON] від 21 листопада 2011 р. про погодження вибору місця розташування земельної ділянки та передачу безоплатно у власність земельної ділянки для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки) з вказаним місцем розташування ділянки: [ADDRESS] Донецька міська рада вказане судове рішення не оскаржувала. На рішенні стоїть штамп суду з зазначенням про те, що воно набуло законної сили 30 листопада 2012 року. 20 грудня 2012 року позивачем направлено відповідачу інформаційний запит в порядку Закону України «Про доступ до публічної інформації» про надання копій матеріалів, що були прийняті до уваги при прийнятті рішення Донецької міської ради від 26 жовтня 2012 року № 23/81. Листом відповідача від 4 січня 2013 р. № 01/60-78 вих. (арк. спр. 26-27) позивачу відмовлено в наданні копій документів, що стосуються надання дозволу [PERSON] на розробку проекту землеустрою щодо відведення спірної земельної ділянки. В обґрунтування вимог апеляційної скарги, позивач вказав, що вимогами статті 118 ЗК України не передбачено підстави для відмови в надані дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки з посиланням на відділення земельної ділянки на цій же вулиці іншій особі. Також, позивач вказав, що земельні ділянки, обрані позивачем та [PERSON], не співпадають. Суд апеляційної інстанції з приводу спірних правовідносин зазначає наступне. Згідно з частиною 6 статті 118 Земельного кодексу України (далі - ЗК) громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідної районної, Київської чи Севастопольської міської державної адміністрації або сільської, селищної, міської ради за місцезнаходженням земельної ділянки. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до Ради міністрів Автономної Республіки Крим. Відповідно до частини 7 статті 118 ЗК Рада міністрів Автономної Республіки Крим, районна, Київська чи Севастопольська міська державна адміністрація або сільська, селищна, міська рада розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об'єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних утворень, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку. Як вбачається зі спірного рішення та подальшого листування, підставою для відмови у задоволенні заяви позивача про вибір місця розташування земельної ділянки є невідповідність місця розташування обраної позивачем земельної ділянки рішенню ради Донецької міської ради № 13/242 від 17 лютого 2012 року (арк. спр. 30) про надання [PERSON] дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд по [ADDRESS] Головне управління містобудування і архітектури (далі - ГолоУМА) надало до справи пояснення від 9 грудня 2013 року (арк. спр. 112-113), в якому зазначило наступне. 12 січня 2012 року ГоловУМА за зверненням позивача до ради від 21 листопада 2011 року підготувало висновок у формі листа вих. № 01/17-93, в якому зазначило, що із змісту доданих графічних матеріалів вбачається, що земельна ділянка, яка запитувалася позивачем, знаходиться на території, щодо якої розробляється план забудови кварталу в цілому, після затвердження якого ГоловУМА матиме можливість повторно розглянути надані матеріали. Детальний план території, на якій розташована [ADDRESS] станом на час виникнення спірних правовідносин не було розроблено та затверджено у порядку, передбаченому Законом України «Про регулювання містобудівної діяльності», тому через значну кількість клопотань про погодження місця розташування земельних ділянок на вказаній території, їх фактичне місце знаходження, розміри та межі земельних ділянок неодноразово коригувались у процесі розробки проектів землеустрою на замовлення громадян, які звернулися із зазначеними клопотаннями, а також з урахуванням визначення межі земель ДП «Донецьке лісове господарство». В подальшому, як вказує ГоловУМА, при впорядкуванні даних щодо наявності клопотань мешканців міста щодо надання дозволу на розробку проектів землеустрою, архітектором району Михайловою С. В. був зроблений висновок про те, що запитана позивачем територія згідно доданих графічних матеріалів частково співпадає із територією, відносно якої було надано погодження та прийняте рішення Донецькою міською радою від 17 лютого 2012 року № 13/242 про надання дозволу на розробку проекту землеустрою [PERSON] ГоловУМА посилається на те, що Єдиним дозвільним центром 4 листопада 2011 року - раніше ніж клопотання позивача - було отримано клопотання з додатками [PERSON] ГоловУМА вказує, що аналіз доданих графічних матеріалів свідчить про надання клопотань [PERSON] та [PERSON] на несформовані земельні ділянки, які частково перекривають одна одну. При цьому, ГоловУМА вказує, що при поданні клопотання про вибір місця розташування земельної ділянки до Єдиного дозвільного центру, у графічних матеріалах заявниками вказується орієнтовне бажане місце її розташування та розміри, в подальшому, з урахуванням планувальних обмежень, затвердженої містобудівної документації та наявності відведених земельних ділянок, остаточне місце розташування та розміри запрошуваної земельної ділянки коригуються. За частиною 5 статті 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України. Відповідно до частини 2 статті 14 КАС України постанови та ухвали суду в адміністративних справах, що набрали законної сили, є обов'язковими до виконання на всій території України. Частинами 1, 2 статті 255 КАС України передбачено, що постанова або ухвала суду, яка набрала законної сили, є обов'язковою для осіб, які беруть участь у справі, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України. Обставини, які були встановлені постановою, що набрала законної сили, в одній адміністративній справі не можуть оспорюватися в іншій судовій справі за участю тих самих сторін. Постанова Ворошиловського районного суду м. Донецька від 19 листопада 2012 р. у справі № 2а/0508/261/12, яке набуло законної сили 30 листопада 2012 р., якою було визнано незаконною бездіяльність Донецької міської ради щодо не прийняття рішення за заявою (клопотанням) [PERSON] від 21 листопада 2011 р. про погодження вибору місця розташування земельної ділянки, міською радою виконано не було. Суд апеляційної інстанції зазначає, що на виконання вказаного судового рішення рада повинна була запросити [PERSON], запропонувати йому скоригувати його заяву (клопотання) у відповідності до того положення з земельними ділянками, яке склалося на час прийняття судового рішення та з огляду на висновок ГоловУМА про лише часткове співпадіння земельних ділянок [PERSON] та [PERSON] прийняти рішення. Тобто, спірне рішення радою прийнято без урахування постанови Ворошиловського районного суду м. Донецька від 19 листопада 2012 р. у справі № 2а/0508/261/12 та без дотримання при його прийнятті принципу пропорційності та необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення. Таким чином, виходячи з приписів статей 19, 124 Конституції України, частини 3 статті 2 КАС України позовні вимоги [PERSON] підлягають частковому задоволенню зі скасуванням спірного рішення ради та зобов'язанням ради повторно розглянути клопотання [PERSON] щодо тієї частини земельної ділянки, яка є вільною. З огляду на викладене, апеляційна скарга позивача задовольняється частково, постанова суду першої інстанції скасовується з прийняттям нової постанови про часткове задоволення позову з розподілом судових витрат.

Результат розгляду: partial