Рішення адміністративного суду від 2014-02-25 00:00:00+02

Позивач звернувся в суд з наведеним адміністративним позовом, посилаючись на те, що постановою серії АІ № 309080 від 13.07.2010 року він визнаний винним в тому, що 13.07.2010 року о 10 год. 48 хв. на 51 км. а/д Київ-Чоп в с. Калинівка керував автомобілем Шкода н.з. [NUMBER], перевищив швидкість руху на 26 км, чим порушив п. 12.4 ПДР. Швидкість вимірювалась приладом «Трукам» ТС 000054. У зв'язку із цим на нього накладено штраф у розмірі 300 грн. за вчинення правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 122 КУпАП. Пояснив, що швидкості він не перевищував та Правил дорожнього руху не порушував. Однак, інспектор його пояснення на момент складання протоколу до уваги не взяв. Тому просив визнати дії інспектора при винесенні постанови неправомірними, скасувати постанову про накладення адмінстягнення, провадження в справі про адміністративне правопорушення закрити. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі з мотивів наведених в ньому. Інспектор Києво-Святошинського взводу ДПС при УДАІ ГУ МВС України в Київській області Прокопець М.М. та представник УДАІ ГУ МВС України в Київській області в судове засідання не з'явились, однак до суду надійшли письмові заперечення проти позову від заступника начальника УДАІ ГУ МВС України в Київській області, в яких вказано, що постанова винесена правомірно, з дотриманням норм КУпАП, а вимоги позивача про її скасування є безпідставними. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, судом встановлено, що між сторонами виник публічно-правовий спір щодо правомірності притягнення інспектором водія транспортного засобу до адміністративної відповідальності та накладення адміністративного стягнення за вчинення правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 122 КУпАП. Згідно оскаржуваної постанови в справі про адміністративне правопорушення серії АІ № 309080 від 13.07.2010 року (а.с.6) інспектором встановлено, що [PERSON] 13.07.2010 року о 10 год. 48 хв. на 51 км. а/д Київ-Чоп в с. Калинівка керував автомобілем Шкода н.з. [NUMBER], перевищив швидкість руху на 26 км, чим порушив п. 12.4 ПДР. Швидкість вимірювалась приладом «Трукам» ТС 000054. У зв'язку з цим на позивача накладено штраф у розмірі 300 грн. за вчинення правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 122 КУпАП. Статтею 280 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, чого в даному випадку інспектором дотримано не було. Згідно вимог ч. 1 ст. 11 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, окрім цього, згідно ч. 1 ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу, а також ч. 4 ст. 70 КАС України, обставини, які за законом повинні бути підтвердженні певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування, крім випадків, коли щодо таких обставин не виникає спору. У спірних правовідносинах відповідачем було порушено принцип обґрунтованості рішення суб'єкта владних повноважень, так як не було всебічно, повно і об'єктивно з'ясовано обставин справи, та не вирішено її в точній відповідності з законом. Враховуючи ту обставину, що відповідач не виконав покладеного на нього згідно вимог ч. 2 ст. 71 КАС України обов'язку доказування правомірності свого рішення, суд дійшов висновку про відсутність належних та достатніх доказів для констатування факту вчинення позивачем правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 122 КУпАП. Тому слід скасувати постанову про притягнення до адміністративної відповідальності позивача за адміністративне правопорушення, відповідальність за яке полягає у накладенні адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 300 грн. Таким чином, позовна вимога про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення є обґрунтованою та підлягає задоволенню. Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення. Враховуючи що в судовому засіданні доведено факт відсутності в діях позивача складу адміністративного правопорушення, суд приходить до переконання, що провадження в справі про адміністративне правопорушення слід закрити. Щодо решти позовних вимог, суд звертає увагу на те, що задоволенню в адміністративному процесі підлягають лише ті вимоги, які поновлюють порушене право особи в публічно-правових відносинах. Наслідком відповідних дій відповідача стало конкретне рішення - постанова в справі про адміністративне правопорушення серії АІ № 309080 від 13.07.2010 року, яка, як встановлено судом, підлягає скасуванню, оскільки внаслідок її прийняття було порушено права позивача. Відтак, задоволення позовної вимоги про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення серії АІ № 309080 від 13.07.2010 року є достатнім і належним способом захисту порушених прав позивача в сфері публічно-правових відносин з відповідачем. Тому, в задоволенні позовної вимоги про визнання протиправними дій інспектора ДАІ слід відмовити. На підставі наведеного, відповідно до ст. ст. 11, 71, 128 КАС України, ст. ст. 251, 280, 288, 293 КУпАП,

Результат розгляду: partial