Рішення адміністративного суду від 2014-03-11 00:00:00+02

Державна податкова інспекція у Заводському районі м. Миколаєва ГУ Міндоходів у Миколаївській області (далі - позивач, ДПІ) звернулась до суду з позовом до Приватного підприємства Виробничо - комерційна фірма "Універсал - Центр" (далі - відповідач, ПП ВКФ "Універсал - Центр") про стягнення податкового боргу у сумі 1020,00 грн. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що у відповідача існує податковий борг з податку на додану вартість, який ним у встановлений строк добровільно не сплачений. Представник позивача надав через канцелярію суду клопотання про розгляд справи за його відсутністю, в порядку письмового провадження. Відповідач у судове засідання не прибув, ухвала про відкриття провадження у справі та повістка про виклик направлялись на юридичну адресу відповідача, але повернулись до суду без вручення адресату. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог повністю. Судом установлено і матеріалами справи підтверджено, що відповідач перебуває на обліку в органах державної податкової служби і є платником податків. У відповідача існує податковий борг з податку на додану вартість в сумі 1020,00 грн., даний борг виник згідно донарахованих штрафних санкцій на підставі податкового повідомлення-рішення від 18.02.2013 р. №0000721502 за лютий 2013 року, строк сплати якого настав 18.09.2013 р. Податковий борг відповідачем не погашено. Надаючи правової оцінки цим обставинам та відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з такого. Відповідно до частини 1 статті 67 Конституції України, кожен зобов'язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом. Платник податків зобов'язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом (підпункт 16.1.4 пункту 16.1 статті 16 ПК). Підпунктом 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 ПК передбачено, що сума грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), самостійно узгодженого платником податків або узгодженого в порядку оскарження, але не сплаченого у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання є податковим боргом. Згідно з підпунктом 20.1.18 пункту 20.1 статті 20 ПК, органи державної податкової служби мають право звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, обслуговуючих такого платника, на суму податкового боргу або його частини. Відповідно до частини 1 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС), кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. Доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів (частина 1 статті 69 КАС). Суд з урахуванням цих норм законодавства і встановлених обставин справи, вважає поданий позов обґрунтованим, тому позовні вимоги позивача про стягнення з відповідача податкового боргу в сумі 1020,00 грн., підлягають задоволенню. Враховуючи, що спір вирішено на користь суб'єкта владних повноважень, звільненого від сплати судового збору, а також за відсутності витрат позивача - суб'єкта владних повноважень, пов'язаних із залученням свідків та проведенням судових експертиз, судові витрати (судовий збір), згідно з частиною 4 статті 94 КАС, стягненню з відповідача не підлягають.

Результат розгляду: granted