Рішення адміністративного суду від 2014-03-19 00:00:00+02

Білгород-Дністровська об'єднана державна податкова інспекція Головного управління Міндоходів в Одеській області (далі Білгород-Дністровська ОДПІ) звернулась до Одеського окружного адміністративного суду з поданням про стягнення коштів з банківських рахунків обслуговуючого кооперативу «Дачне товариство «Перлина» (далі ОК «ДТ «Перлина»), а саме: №26057060034551, №2605060034614, №26002060034614, №26002060034551 в Южному ГРУ ПАТ КБ «Приватбанк» м. Одеса, МФО 328704; № 26007238014600 в АТ «УкрСиббанк», МФО 351005, на суму податкового боргу у розмірі 11 668,19 грн. Подання обґрунтоване тим, що згідно облікової картки платника податку станом на 12.03.2014 року ОК «ДТ «Перлина» має податковий борг у розмірі 11 668,19 грн. по орендній платі за землю. Білгород-Дністровською ОДПІ відповідно до п. 59.1 ст. 59 ПК України було вжито заходів для погашення податкового боргу ОК «ДТ «Перлина» шляхом направлення на адресу відповідача 14.01.2014 року податкової вимоги № 147-15 від 27.12.2013 року. Однак підприємством у добровільному порядку податковий борг погашено не було. З урахуванням зазначених обставин та на підставі ст. 95 Податкового кодексу України, ст. 183-3 Кодексу адміністративного судочинства України заявник звернувся до суду з поданням про стягнення коштів з банківських рахунків ОК «ДТ «Перлина» на суму податкового боргу у розмірі 11 668,19 грн. Представник Білгород-Дністровської ОДПІ до судового засідання не з'явився, надав клопотання про розгляд справи без його в порядку письмового провадження. Судом були вжиті всі залежні від нього заходи, передбачені ст.ст. 33-35 Кодексу адміністративного судочинства України та відповідача було повідомлено про дату, час та місце слухання справи, але представник ОК «ДТ «Перлина» в судове засідання не з`явився. Враховуючи стислі терміни розгляду подання та те, що відповідно до ч. 7 ст. 183-3 КАС України неявка сторін у судове засідання не перешкоджає розгляду подання, суд поважав за можливе розглянути справу без участі сторін в порядку письмового провадження на підставі наявних у справі доказів. Судом під час офіційного з'ясування обставин у справі встановлено наступне: ОК «ДТ «Перлина» зареєстровано 19.07.2005 року Білгород-Дністровським міськвиконкомом, код ЄДРПОУ 33578958 та знаходиться на обліку платників податків у Білгород-Дністровської ОДПІ (а.с. 10-11). Як вбачається з облікової картки відповідача по орендній платі за землю з юридичних осіб, підприємство станом на 12.03.2014 року має податковий борг перед Державним бюджетом України по орендній платі за землю у сумі 11 668,19 грн. (а.с. 13, 18-22). Зазначений податковий борг виник у ОК «ДТ «Перлина» внаслідок несплати узгоджених податкових зобов'язань по орендній платі за землю: за жовтень-листопад 2013 року - самостійно розрахованих платником у податкової декларації з плати за землю № 1300003008 від 19.02.2013 року на суму 3 013,96 грн. помісячно, з урахуванням наявної на початок зазначеного періоду переплати у розмірі 687,67 грн.; за грудень 2013 року та січень 2014 року - самостійно розрахованих платником згідно податкової декларації з плати за землю №9003259632 від 30.01.2014 року на суму 3 013,96 грн. помісячно; за податковим повідомленням-рішенням № 10000471501 від 13.02.2014 року на суму 300,02 грн. (а.с. 16-17, 23-30). 14.01.2014 року податковим органом було направлено на адресу ОК «ДТ «Перлина» податкову вимогу форми «Ю» № 147-15 від 27.12.2013 року (а.с. 14). Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що подання Білгород-Дністровської ОДПІ підлягає задоволенню з наступних підстав. Підпунктами 16.1.3, 16.1.4. пункту 16.1 ст.16 Податкового кодексу України від 02.12.2010 року № 2755-VI (далі ПК України), передбачено, що платник податків зобов'язаний подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством, декларації, звітність та інші документи, пов'язані з обчисленням і сплатою податків та зборів; сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи. Відповідно до п. 36.1 ст. 36 ПК України податковим обов'язком визнається обов'язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи. Згідно п. 54.1 ст. 54 ПК України крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов'язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов'язання та/або пені вважається узгодженою. Відповідно до п. 57.1 ст. 57 цього ж Кодексу платник податків зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Пунктом 56.11 ст. 56 ПК України передбачено, що не підлягає оскарженню грошове зобов'язання, самостійно визначене платником податків. Відповідно до приписів пп. 14.1.39 п. 14.1 ст. 14 ПК України грошове зобов'язання платника податків - це сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов'язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв'язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності. Відповідно до п. 59.1 ст. 59 ПК України, у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, орган державної податкової служби надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення. Згідно п. 59.5 ст. 59 ПК України у разі коли у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується, погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що виник після надіслання (вручення) податкової вимоги. Підпунктом 14.1.175 п. 14.1 ст. 14 ПК України зазначено, що податковий борг - сума грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), самостійно узгодженого платником податків або узгодженого в порядку оскарження, але не сплаченого у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання. Органи державної податкової служби, відповідно до пп. 20.1.18 п.20.1 ст.20 ПК України, мають право звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, обслуговуючих такого платника, на суму податкового боргу або його частини. Згідно пп. 95.3 ст.95 ПК України стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання органам державної податкової служби, у розмірі суми податкового боргу або його частини. Дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази, суд дійшов висновку про наявність у ОК «ДТ «Перлина» податкового боргу розмірі 11 668,19 грн., що підлягає стягненню з розрахункових рахунків платника податків у обслуговуючих банках. Як вбачається з матеріалів справи, ОК «ДТ «Перлина» має наступні відкриті банківські рахунки (валюта - українська гривня): №26057060034551, №2605060034614, №26002060034614, №26002060034551 в Южному ГРУ ПАТ КБ «Приватбанк» м. Одеса, МФО 328704; №26007238014600 в АТ «УкрСиббанк», МФО 351005 (а.с. 12). Жодної обставини або факту, які б спростовували наявність податкового боргу у відповідача у вищезазначеному розмірі або звільняли б ОК «ДТ «Перлина» від передбаченого ст. 67 Конституції України обов'язку його сплати, судом встановлено не було. Статтею 71 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. Відповідно до ст. 86 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Приймаючи до уваги вищевикладене, суд вважає, що подання Білгород-Дністровської ОДПІ підлягає задоволенню у повному обсязі.

Результат розгляду: granted