Рішення адміністративного суду від 2014-02-26 00:00:00+02

Позивач звернулась до суду із позовом до Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Хмельницької області, у якому просить суд рішення дисциплінарної палати Хмельницької обласної Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури від 16.12.2013 р. про притягнення [PERSON] до дисциплінарної відповідальності та накладення дисциплінарного стягнення у вигляді зупинення дії свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю строком на 1 рік - скасувати, а провадження у справі - закрити. Позивач у судовому засіданні надала суду пояснення, додаткові письмові пояснення. Позовні вимоги просила задоволити у повному обсязі, виходячи із підстав, викладених у позовній заяві. Представник відповідача заперечував проти задоволення позовних вимог, детально позицію Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Хмельницької області стосовно даного спору викладено у письмових запереченнях, які долучено до матеріалів справи. У задоволенні позову просить відмовити у повному обсязі. Заслухавши доводи представників сторін, дослідивши матеріали справи та на дані докази у їх єдності, взаємному зв'язку та сукупності, суд дійшов наступних висновків. Судом встановлено, що 16.12.2013 р. КДКА Хмельницької області винесено рішення про притягнення до дисциплінарної відповідальності адвоката [PERSON] за результатами скарг громадян [PERSON]. [PERSON], [PERSON] на дії адвокати [PERSON]. У своїй скарзі [PERSON] зазначено, що вона укладала договір із [PERSON] про надання допомоги у цивільній справі у суді та сплатила їй готівкою 2000 грн., за це претензій до адвоката не має. Проте, під час їхнього спілкування як зазначає скаржниця, адвокат [PERSON] дізналась про існування проблеми у вигляді самовільного будівництва на землі [PERSON] та пообіцяла вирішити цю проблему. Скаржниця погодилась та передала адвокату [PERSON] грошові кошти у розмірі 6000 грн. у присутності свідків [PERSON] та [PERSON]. Вказує, що адвокат не виконала свої обіцянки, роботу проводила некваліфіковано. Вказувала, що при проханні повернути кошти, адвокат погрожувала їй анулюванням державного акту на землю. По суті вказаної скарги позивач надала письмові пояснення, із яких слідує те, що до неї звернулась донька [PERSON] [PERSON] з проханням допомогти її матері у вирішення проблеми самочинного будівництва гаражу, також відмічає, що всі заяви, написані нею, узгоджувались із [PERSON]. Із вказаних пояснень адвоката слідує факт заперечення передачі їй коштів [PERSON] та факт укладення усної та письмової угоди. Розглянувши скаргу громадянки [PERSON] на дії адвоката [PERSON], дисциплінарна палата встановила, що громадянка [PERSON] звернулась зі скаргою на дії адвоката [PERSON], у якій зазначила, що уклала із останньою договір про надання правової допомоги та сплатила адвокату 2000 грн. за ведення справи про встановлення порядку користування земельною ділянкою, проте квитанції та другого примірника договору не отримала. Претензій за ведення вказаної справи про встановлення порядку користування до адвоката не має. Також у скарзі громадянка [PERSON] вказує, що адвокат [PERSON] пообіцяла допомогти їй отримати державний акт на земельну ділянку та кадастровий номер до травня 2013 року. За вказані дії адвокат запросила 3000 грн., які їй і передала. Вказує, що при цьому були присутні свідки [PERSON] та [PERSON], які теж надали кошти адвокату за вирішення своїх земельних проблем. У підтвердження своїх слів скаржниця вказує, що доказом укладення усного договору з адвокатом [PERSON] є те, що остання подала від імені [PERSON] позов, який у подальшому був залишений без розгляду. Скаржниця вважає дії адвоката непрофесійними та такими, що вводять в оману, а тому, звернулась до адвоката за поверненням коштів, проте кошти не отримала, натомість зазначає, що адвокат [PERSON] погрожувала анулюванням всіх державних актів її сусідів. Із письмових пояснень адвоката [PERSON] на вказану скаргу слідує те, що 20.11.12 р. між нею та [PERSON] було укладено угоду про представництво та захист її інтересів у судах, жодних коштів не отримувала, представництво інтересів по вирішенню земельних питань не вирішено угодою, після завершення судової справи надала їй консультацію. А також відмічає те. Що [PERSON] шантажем та погрозами вирішила змусити її виготовити технічну документацію та земельну експертизи. [PERSON] у своїх поясненнях вказує, що повністю виконала усі свої обов'язки. Як слідує з скарги [PERSON], [PERSON] уклала усний договір про надання правової допомоги з адвокатом [PERSON] та сплатила готівкою кошти у розмірі 500 грн. у присутності свідків [PERSON] та [PERSON]. Вказувала, що адвокат не виконує роботу, про яку вони домовлялися та просить притягнути [PERSON] до дисциплінарної відповідальності у вигляді позбавлення права на заняття адвокатською діяльністю. По суті вказаної скарги у письмових запереченнях позивач вказала. Що скаржниця [PERSON] їй незнайома, вона бачила її лише раз у суді. АТкож адвокат повідомила, що жодних угод з громадянкою [PERSON] не укладала та грошових коштів не отримувала. Вважає, що скарга [PERSON] є надуманою на безпідставною, а свідки, на яких посилається у скарзі [PERSON] ї зацікавлені, оскільки вони теж написали на неї однакові скарги. 29.11.2013 року Кваліфікаційно-дисциплінарною комісією адвокатури у Хмельницькій області винесено рішення про порушення дисциплінарної скарги відносно адвоката [PERSON] за вищевказаними скаргами [PERSON], [PERSON], [PERSON] . Вказане рішення вмотивоване тим, що скарги даних громадян, письмові пояснення [PERSON] та документи свідчать на наявність у діях адвоката [PERSON] ознак дисциплінарного проступку. Розгляд дисциплінарної справи призначено на 12 грудня 2013 року. 12.12.2013 року на засіданні палати кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Хмельницької області було відкладено розгляд дисциплінарної справи щодо адвоката [PERSON], оскільки існувала необхідність заслухати пояснення на засіданні дисциплінарної палати адвоката [PERSON], в силу того, що у телефонній розмові члену КДКА було повідомлено, що повідомлення про час та місце засіданні палати [PERSON] не отримувала. 16.12.2013 р. на засіданні дисциплінарної палати кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Хмельницької області розглянуто дисциплінарну справу стосовно адвоката [PERSON]. 16.12.2013 року дисциплінарна палата КДКА Хмельницької області прийняла рішення притягнути адвоката [PERSON] [PERSON] до дисциплінарної відповідальності у вигляді зупинення права на заняття адвокатською діяльністю на строк один рік. На користь своїх позовних вимог [PERSON] вказує на те, що в порушення п.6.17 Положення про КДКА рішення підписане лише головою дисциплінарної палати та секретарем, а не усіма членами, які брали участь у засіданні. По даному фату неможливо залишити поза увагою те, що Рішенням Ради Адвокатів України № 251 від 19.11.2013 р. Про внесення змін в регламент кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури регіону в розділі 8 п. 8.12 зазначено, що в рішенні палати КДКА має зазначатися, що кваліфікаційно-дисциплінарна комісія адвокатури регіону у складі членів певної палати розглянула питання і прийняла відповідне рішення, яке підписується головою та секретарем палати. Позивач не погоджується із винесеним рішенням, а тому, оскаржив вказане рішення до суду. Досліджуючи правомірність винесеного оскаржуваного рішення, судом враховується наступне. З матеріалів справи вбачається, що у адвоката [PERSON] та громадянки [PERSON] виникли правовідносини з приводу надання правової допомоги адвокатом [PERSON], чого не заперечує і сама адвокат. Зазначена обставина додатково підтверджується копією довіреності від 26.09.2012 року, якою [PERSON] уповноважила адвоката [PERSON] на її представництво у судах та відповідних органах, копіями адвокатських запитів та звернень [PERSON] з яких вбачається, що [PERSON] діяла у статусі адвоката, та поясненнями адвоката, яка не заперечувала факту представництва інтересів [PERSON] в судах та інших органах. Відповідно до п. 14 Правил адвокатської етики: Адвокат надає правову допомогу відповідно до законодавства України про адвокатуру та адвокатську діяльність на підставі договору про надання правової допомоги. Відповідно до ст. 27 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»: Договір про надання правової допомоги укладається в письмовій формі. Відсутність письмового договору про надання правової допомоги свідчать про порушення вимог ст. 27 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» та п. 14 Правил адвокатської етики. З матеріалів перевірки вбачається, що клієнтом адвоката [PERSON] була [PERSON]. Жодних відомостей про особу на ім'я [PERSON] в матеріалах перевірки немає (окрім пояснень адвоката [PERSON].) чи про укладення нею договору в інтересах [PERSON] також немає. Посилання адвоката у своїх поясненнях на погодження дій не з клієнтом, а тим більше посилання на те, що за клієнта на скарзі, підготовленою адвокатом, ставила підпис інша особа є розголошенням адвокатської таємниці. Письмова згода клієнта [PERSON] на таке розголошення у матеріалах справи відсутня. Згідно ст. 14 Правил адвокатської етики, адвокат надає правову допомогу відповідно до законодавства України про адвокатуру та адвокатську діяльність на підставі договору про надання правової допомоги. Статті 26, 27, 28, 29, 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» визначають вимоги до форми та змісту договорів про надання правової допомоги. Відсутність належного договору про надання правової допомоги між [PERSON] та адвокатом [PERSON] свідчить про недобросовісність адвоката при прийнятті та виконанні доручення клієнта та порушення адвокатом Правил адвокатської етики. Відповідно до ст. 34 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», підставами для притягнення адвоката до дисциплінарної відповідальності є вчинення ним дисциплінарного проступку. Дисциплінарним проступком є: порушення правил адвокатської етики, розголошення адвокатської таємниці або вчинення дій, що призвели до її розголошення та невиконання або неналежне виконання своїх професійних обов'язків. Відповідно до ст. 21 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», адвокату забороняється, без згоди клієнта розголошувати відомості, що становлять адвокатську таємницю, використовувати їх у своїх інтересах або інтересах третіх осіб. Враховуючи вищевикладене, судом встановлено у діях адвоката [PERSON] дисциплінарний проступок. Під час проведення засідання дисциплінарної палати по скарзі [PERSON] позивач категорично заперечувала факт отримання грошових коштів, не надала обґрунтованого пояснення чому в Договорі про надання правової допомоги не вказано ні обсягу взятих на себе зобов'язань, ні розміру винагороди (або що надання послуг здійснювалось безкоштовно). Як слідує із детального аналізу вищезазначених норм законодавства щодо форми укладення договору про надання правової допомоги, судом встановлено, що договір, укладений адвокатом [PERSON] з громадянкою [PERSON] не відповідає вимогам Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», зокрема в ньому не визначено гонорар адвоката, його розмір, порядок обчислення тощо. Крім того, в договорі не вказано, що він є безкоштовним, з огляду на що, суд ставить під сумнів твердження адвоката, про безоплатну роботу у справі. Разом з тим, з договору не вбачається, щодо якої справи він укладений, строк його дії вказаний нечітко, невизначений момент виконання сторонами своїх зобов'язань. Як вказано у ч. 3 ст. 27 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»: «До договору про надання правової допомоги застосовуються загальні вимоги договірного права», то договір укладений адвокатом [PERSON] з громадянкою [PERSON] містить ознаки нікчемності. Договір укладений адвокатом [PERSON] із громадянкою [PERSON] фактично позбавляє клієнта можливості вимагати від адвоката належного виконання обов'язків, оскільки не містить жодної істотної умови договору. Зазначені обставини приводять суд до висновку, що у діях адвоката [PERSON] наявний дисциплінарний проступок. По факту скарги [PERSON] судом встановлено наступні обставини. З матеріалів перевірки вбачається, що будь-яких документів які б свідчили про те, що адвокат [PERSON] перебувала у правовідносинах з громадянкою [PERSON] не має. Проте, на засіданні дисциплінарної палати гр. [PERSON] пояснила, що дійсно її інтереси в судовому засіданні за позовом Огородник до [PERSON], [PERSON], [PERSON] про встановлення порядку користування земельною ділянкою [PERSON] висловила незадоволення варіантами розподілу земельної ділянки на що адвокат [PERSON] запропонувала передати їй 2000 грн., які вона заплатить експерту і він зробить ще один варіант розподілу землі. [PERSON] є людиною похилого віку живе на пенсію і тому пояснила адвокату, що для неї 2 тис. гри., це сума місячного доходу на двох з чоловіком і вони домовились про суму в 500 грн., яку вона передала адвокату у присутності [PERSON], [PERSON], що останні підтвердили. Як з'ясувалось пізніше ніяких додаткових варіантів розподілу експерт не надавав. Вважає, що адвокат обманула її і взяла гроші без наміру виконати обіцяне. Під час засідання, кожен із скаржників підтвердив, що жодного разу не зустрічались із адвокатом у її офісі, а лише або в кафе. Відповідно вказаним вище нормам законодавства, суд встановив обов'язок позивача щодо укладення письмового договору про надання правової допомоги [PERSON] із роз'ясненням її прав та обов'язків при вирішенні питання про проведення додаткової експертизи. Із зазначеного вбачається вчинення дисциплінарного проступку, зокрема систематичного та грубого порушення Правил адвокатської етики, вчинила дії, що призвели до розголошення адвокатської таємниці та неналежно виконувала свої професійні обов'язки. Доводи позивача, що скаржники її обмовили не знайшли свого належного та повного підтвердження, оскільки [PERSON] не назвала причин наклепу. Відповідно до п.1 ч.1 ст.21 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» (надалі - Закону) під час здійснення адвокатської діяльності адвокат зобов'язаний дотримуватися присяги адвоката України та правил адвокатської етики. Відповідно до ч.3 ст. 7 Правил адвокатської етики, затверджених установчим з'їздом адвокатів України від 17.11.2012 року (надалі - Правила) передбачено, що адвокат не має права в своїй професійній діяльності вдаватися до засобів та методів, які суперечать чинному законодавству або цим Правилам (ч.3 ст.7 Правил). Згідно ч. 1 ст. 43 Правил представляючи інтереси клієнта або виконуючи функцію захисника в суді, адвокат зобов'язаний дотримуватися вимог чинного процесуального законодавства, законодавства про адвокатуру та адвокатську діяльність, про судоустрій і статус суддів, іншого законодавства, що регламентує поведінку учасників судового процесу, а також вимог цих Правил, не виявляти неповаги до суду (суддів), поводитись гідно і коректно; Адвокат не повинен вчиняти дій, спрямованих на невиправдане затягування судового розгляду справи (ч. 4 ст. 45 Правил). При цьому, відповідно до ст.11 Правил адвокат зобов'язаний надавати правову допомогу клієнтам, здійснювати їх захист та представництво компетентно і добросовісно, що передбачає знання відповідних норм права, наявність необхідного досвіду їх застосування, доскональність в урахуванні всіх обставин, що стосуються доручення клієнта та можливих правових наслідків його виконання, ретельну підготовку до виконання доручення. З досліджених обставин справи суд прийшов до висновку, що [PERSON] було вчинено дисциплінарний проступок шляхом порушення статей Правил адвокатської етики. Частиною 1 статті 34 Закону зазначено, що підставою для притягнення адвоката до дисциплінарної відповідальності є вчинення ним дисциплінарного проступку. Дисциплінарним проступком адвоката є: порушення вимог несумісності; порушення присяги адвоката України; порушення правил адвокатської етики; розголошення адвокатської таємниці або вчинення дій, що призвели до її розголошення; невиконання або неналежне виконання своїх професійних обов'язків; невиконання рішень органів адвокатського самоврядування; порушення інших обов'язків адвоката, передбачених законом (ч.2 ст.34 Закону). Згідно ст. 35 Закону за вчинення дисциплінарного проступку до адвоката може бути застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді зупинення права на заняття адвокатською діяльністю на строк від одного місяця до одного року. В силу вимог ч.1 ст.31 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» право на заняття адвокатською діяльністю зупиняється у разі: 1) подання адвокатом заяви про зупинення адвокатської діяльності; 2) набрання законної сили обвинувальним вироком суду стосовно адвоката за вчинення злочину, крім випадку, передбаченого пунктом 6 частини першої статті 32 цього Закону; 3) накладення на адвоката дисциплінарного стягнення у вигляді зупинення права на заняття адвокатською діяльністю; 4) визнання адвоката за рішенням суду недієздатним або обмежено дієздатним. Накладення на адвоката дисциплінарного стягнення у вигляді зупинення права на заняття адвокатською діяльністю може застосовуватися виключно у разі: повторного протягом року вчинення дисциплінарного проступку; порушення адвокатом вимог щодо несумісності; систематичного або грубого одноразового порушення правил адвокатської етики (частина 2 статті 31 Закону). Суд не вбачає в діях відповідача порушень вимог діючого законодавства при вирішенні питання про притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності, а обраний відповідачем вид дисциплінарного стягнення - у вигляді зупинення права на заняття адвокатською діяльністю на строк один рік відповідає тяжкості вчиненого позивачем проступку, який за своєю суттю є грубим неодноразовим порушенням правил адвокатської етики. Враховуючи зазначене, аналізуючи оскаржене рішення згідно ст. 2 КАС України, суд вважає, що воно прийняте компетентними особами, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені законами України, з врахуванням обставин, що мають значення для прийняття рішення, а тому підстав для визнання його протиправним та скасування немає. При цьому суд зазначає, що оцінка грубості порушення правил адвокатської етики та визначення виду дисциплінарного стягнення, до якого повинна бути притягнута [PERSON], в даному випадку відноситься до дискреційних повноважень дисциплінарної палати КДКА Хмельницькій області. Інші доводи та пояснення позивача факту вчинення ним грубого дисциплінарного проступку не спростовують та на висновки суду не впливають. Зокрема, суд критично ставиться до тверджень позивача щодо порушення відповідачем вимог Положення про кваліфікаційно-дисциплінарну комісію адвокатури, де зокрема зазначено, що дисциплінарне стягнення до адвоката застосовується безпосередньо не пізніше як через рік з дня вчинення проступку(п.6.21). Дисциплінарне стягнення не може бути накладене пізніше як через один рік з дня вчинення дисциплінарного проступку(п.6.22). Позивач зазначала, що факти на підставі яких її притягнуто до дисциплінарної відповідальності мали місце, ще у вересні-листопаді 2012 р., а рішення комісії винесено у грудні 2013 р., у підтвердження чого позивач посилається на довіреність на її ім'я та угоду із [PERSON], які укладались у вересні та листопаді 2012 року. Статтею 35 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» передбачено, що адвокат може бути притягнутий до дисциплінарної відповідальності протягом року з дня вчинення дисциплінарного проступку. Суд звертає свою увагу на те, що ухвала Апеляційного суду Хмельницької області по цивільній справі [PERSON] винесена 07.02.2013 року. Це ще раз підтверджує те, що відповідні взаємовідносини між адвокатом та клієнткою не припинялися, а їх дія була тривалою. Так, вчинені відповідачем порушення тривали з моменту складення та підписання договору або погодження умов усної домовленості до моменту, коли особам стало відомо про порушення їх прав, а тому відносяться до категорії порушень триваючої дії. Таким чином, встановлення, на думку [PERSON], дати вчинення проступку в вересні чи листопаді 2012 року не є датою вчинення дисциплінарного проступку, тому що в силу специфічності триваючого правопорушення, кінцевою датою вчинення якого позивачем слід вважати момент, коли особам стало відомо про свідоме порушення адвокатом їх прав. Суд не погоджується із посиланням [PERSON] на те, що підставою для скасування спірного рішення є те, що дисциплінарне провадження відносно неї було порушено лише 29 листопада 2013 р. хоча адвокатом [PERSON] було виявлено вчинення проступку ще 02.09.2013 р. про що він вказує у своїй довідці в силу того, що стаття 37 ЗУ «Про адвокатуру і адвокатську діяльність», передбачає такі стадії дисциплінарного провадження як 1) проведення перевірки відомостей про дисциплінарний проступок адвоката; 2) порушення дисциплінарної справи; 3) розгляд дисциплінарної справи; 4) прийняття рішення у дисциплінарній справі, проте, чітких часових меж названих стадій у Законі не визначено, а тому, тривалий термін проведення перевірки відомостей про дисциплінарний проступок свідчить швидше про детальність та скрупульозність проведеної перевірки, ніж зволікання із боку відповідача. Згідно із ч.1 ст.71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст.72 цього Кодексу. З огляду на встановлені у справі фактичні обставини та досліджені докази, колегія суддів вважає, що дисциплінарна палата Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Хмельницької області при прийнятті оскаржуваного рішення від 16 грудня 2013 року про притягнення до дисциплінарної відповідальності адвоката [PERSON] діяла на підставі та у спосіб, що передбачені чинним законодавством України, з дотриманням вимог ч.3 ст.2 КАС України, а отже, підстави для скасування даного рішення відсутні. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позову.

Результат розгляду: denied