Рішення адміністративного суду від 2014-03-13 00:00:00+02

Товариство з обмеженою відповідальністю «ТОН-ЛТД» звернулося до суду з позовом у якому просив визнати протиправним та скасувати рішення Управління Пенсійного фонду України у Галицькому районі м.Львова № 0200 від 25.12.2013 р. Позовні вимоги вмотивовані тим, що начальником УПФУ у Галицькому районі м.Львова Палеником О.І. 25.12.2013 року винесено рішення № 0200 про застосування санкцій та нарахування пені за несплату або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) страхувальниками страхових внесків, в тому числі донарахованих страхувальником або органом Пенсійного фонду до ТзОВ «ТОН-ЛТД» у вигляді штрафу в сумі 4516,60 грн., та нарахування пені в сумі 97038,84 грн. Правовою підставою для ухвалення оскаржуваного рішення на думку УПФУ у Галицькому районі м. Львова є пункт 2 частини 9 статті 106 ЗУ "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", що регулює відповідальність страхувальника за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) страхувальником страхових внесків, у тому числі донарахованих страхувальниками або органом Пенсійного фонду. Позивач вважає дане рішення не законним та ухваленим з перевищенням своїх повноважень, оскільки положення Закону, на підставі яких винесено оскаржуване рішення втратили чинність. Відповідач у запереченні на позовну заяву зазначає, що, при застосуванні фінансових санкцій, управління керувалось ч.7 Розділу VІІ Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" № 2464. Представники позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримали з підстав наведених в позові, просили задоволити. Представник відповідача проти позову заперечив з мотивів, викладених у письмовому запереченні, просив у позові відмовити. Заслухавши пояснення представникі сторін, дослідивши подані документи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини справи та надав їм правову оцінку. 25.12.2013 року начальником УПФУ у Галицькому районі м. Львова було винесено рішення від № 0200 про застосування фінансових санкцій та нарахування пені за несплату або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) страхувальниками страхових внесків, в тому числі донарахованих страхувальником або органом Пенсійного фонду у вигляді штрафу в сумі 4516,60 грн., та нарахування пені в сумі 97038,84 грн., за період з 20.06.2007 до 12.11.2013 року на підставі п.2 ч.9 ст.106 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування". В судовому засіданні з'ясовано та підтверджується матеріалами справи, що санкції та пеня нараховані позивачу у зв'язку з несплатою ним страхових внесків на загальнообов'язкове пенсійне страхування у 2007, 2008 та 2009 роках. Частиною 2 статті 106 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" в редакції, яка діяла до 01 січня 2011 року передбачено, що cуми страхових внесків своєчасно не нараховані та/або не сплачені страхувальниками у строки, визначені статтею 20 цього Закону, в тому числі обчислені територіальними органами Пенсійного фонду у випадках, передбачених частиною третьою статті 20 цього Закону, вважаються простроченою заборгованістю із сплати страхових внесків (далі - недоїмка) і стягуються з нарахуванням пені та застосуванням фінансових санкцій. За період до 1 січня 2011 року відносини, що виникали між суб'єктами системи загальнообов'язкового державного пенсійного страхування, регулювались Законом України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" №1058 від 09.07.2003 року (далі - Закон 1058), яким визначались платники страхових внесків, порядок їх нарахування, обчислення та сплати страхових внесків, стягнення заборгованості за цими внесками. Згідно з п. 2 ч. 9 ст. 106 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" в редакції, яка діяла до 01 січня 2011 року, за несплату (неперерахування)або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) страхувальниками страхових внесків, у тому числі донарахованих страхувальниками або територіальними органами Пенсійного фонду, накладається штраф у розмірі 10 відсотків своєчасно не сплачених сум. Згідно ч.12 п.10 Розділу VІІІ "Заключні та Перехідні положення" Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" № 2464-VI, визнано такими, що втратили чинність з 1 січня 2011 року п. 2 ч. 9 ст. 106 Закону 1058. У той же час відповідно до абзацу п'ятого пункту 7 Прикінцевих та Перехідних положень Закону № 2464-VI стягнення заборгованості зі сплати страхових внесків за діючими видами загальнообов'язкового державного соціального страхування та сум штрафних санкцій, нарахованих та/або не сплачених у період до 1 січня 2011 року, в тому числі страхових внесків, строк сплати яких на 1 січня 2011 року не настав, здійснюється фондами загальнообов'язкового державного соціального страхування відповідно до законодавства, що діяло на момент виникнення такої заборгованості або застосування штрафних санкцій. Погашення заборгованості з використанням коштів, що надходять у рахунок сплати єдиного внеску, забороняється. Заборгованість у зв'язку з несплатою страхових внесків, а відтакі і фінансові санкції і пеня за період 2007, 2008 та 2009 років, має бути стягнута і після 1 січня 2011 року, оскільки така заборгованість зі сплати внесків та пеня виникли в період дії Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування". З урахуванням зазначеного та враховуючи принципи частини 1 ст. 71 КАС України, згідно яких кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, суд дійшов висновку, що позивачем не доведено протиправності винесення Управління Пенсійного фонду України у Галицькому районі м.Львова рішення № 0200 від 25.12.2013 року, тому позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "ТОН-ЛТД" не підлягають до задоволення. Враховуючи наведене, суд прийшов до висновку про необґрунтованість та безпідставність позовних вимог і вважає, що в задоволенні позову слід відмовити.

Результат розгляду: denied