Рішення адміністративного суду від 2014-03-04 00:00:00+02

10 січня 2014 року до Одеського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява публічного акціонерного товариства "Ексімнафтопродукт" до Державної податкової інспекції у Суворовському районі м. Одеси Головного управління Міндоходів в Одеській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення № 0002142201 від 18.12.2013 року. В обґрунтування позовних вимог щодо скасування податкового повідомлення-рішення від 18.12.2013 року за № 0002142201 представник позивача зазначив, що покладені податковим органом в основу акту перевірки висновки про заниження значень рядку 18 та 25.1 заявлених показників рядків у Декларації з податку на додану вартість за вересень 2013 року (від 18.10.2013 року № 9066290815) та розрахунку коригування сум ПДВ до податкової декларації з податку на додану вартість за вересень 2013 року (Додаток 1) віл 18.10.2013 року № 9066290478 здійснені без належного аналізу характеру конкретної угоди, її товарності та реальності. При цьому, представник позивача вважає, що висновки акту Державної податкової інспекції у Суворовському районі м. Одеси Головного управління Міндоходів в Одеській області, на підставі якого прийнято оскаржуване податкове повідомлення-рішення, не відповідають фактичним обставинам фінансово-господарської діяльності позивача. Представники позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримали у повному обсязі, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві (а.с.3-11) та вважали, що податкове повідомлення-рішення винесено ДПІ у Суворовському районі м. Одеси безпідставно та з порушенням норм чинного законодавства України, внаслідок чого підлягає визнанню неправомірним та скасуванню. Представник відповідача - Державної податкової інспекції у Суворовському районі м. Одеси Головного управління Міндоходів в Одеській області в судовому засіданні позов не визнала та пояснила, що оскаржуване податкове повідомлення-рішення від 18.12.2013 року № 0002142201 прийняте на підставі акту перевірки, який складений за результатами камеральної перевірки даних, задекларованих ПАТ «Ексімнафтопродукт», код за ЄДРПОУ 22465515, у податковій декларації з податку на додану вартість за вересень 2013 року. Представник відповідача зазначив, що перевіркою встановлено порушення позивачем вимог п.123.1 статті 123 глави 11 розділу ІІ Податкового кодексу України № 2755-ІV від 02.12.2010 року (зі змінами та доповненнями). Суд, заслухавши пояснення представника позивача та представника відповідача, дослідивши матеріали справи та надані докази, дійшов висновку про обґрунтованість адміністративного позову та достатність підстав для його задоволення. Як вбачається з матеріалів справи позивач є платником податку на додану вартість, що підтверджується Свідоцтвом про реєстрацію платника податку на додану вартість від 30.05.2011р. № 100338099 (а.с.49), на якого покладено обов'язок ведення в установленому порядку облік доходів і витрат, складення звітності, що стосується обчислення і сплати податків та зборів; подання до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством, декларацій, звітності та інших документів, пов'язаних з обчисленням і сплатою податків та зборів (пп.16.1.2,16.1.3 п. 16.1. ст. 16 ПК України). 03 грудня 2013 року ДПІ у Суворовському районі м. Одеси на підставі п. 200.10 ст. 200 Податкового кодексу України (далі - ПК України) в порядку ст. 76 ПК України проведено камеральну перевірку даних, задекларованих у податковій декларації з податку на додану вартість за вересень 2013 року (від 18.10.2013 року № 9066290815) і Розрахунку коригування сум ПДВ до податкової декларації з податку на додану вартість (Додаток 1) (від 18.10.2013 року № 9066290478) ПАТ «Ексімнафтопродукт». За результатами перевірки складено акт № 1119/15-54-22-01/22465515 від 03.12.2013 року (далі - Акт перевірки). У висновках Акту перевірки зазначено, що дані камеральної перевірки свідчать про заниження значень рядку 18 та 25.1 заявлених показників рядків у Декларації з податку на додану вартість за вересень 2013 року ( від 18.10.2013 року № 9066290815) та Розрахунку коригування сум ПДВ до податкової декларації з податку на додану вартість за вересень 2013 року (Додаток № 1) від 18.10.2013 року № 9066290478. За змістом Акту перевірки податковим органом встановлено порушення ПАТ "Ексімнафтопродукт" вимог пп.192.1.1. п. 192.1. ст.192 ПК України, п.14 Розділу III, п.3.9. Розділу V Порядку заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 25.11.2011 року № 1492, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 20.12.2011 року за № 1490/20228, з наступними змінами та доповненнями (далі - Порядок). Не погоджуючись з висновками Акту перевірки ПАТ " Ексімнафтопродукт" надано заперечення на Акт перевірки (вих. № 01.2-14/194ш від 11.12.2013 року) (а.с.57-59). За результатом розгляду даних заперечень висновки Акту перевірки залишено без змін ( лист ДПІ у Суворовському районі м. Одеси від 16.12.2013 року № 10166/10/15-54-22-01/060 «Про результати розгляду заперечення на акт перевірки ДПІ у Суворовському районі м. Одеси ГУ Міндоходів в Одеській області від 03.12.2013 року №1119/15-54-22-01 /22465515) (а.с.60-63). На підставі Акту перевірки ДПІ у Суворовському районі м. Одеси складено та направлено ПАТ «Ексімнафтопродукт» податкове повідомлення-рішення форми «Р» від 18.12.2013 року № 0002142201, яким згідно п.54.3. ст.54 ПК України та на підставі Акту перевірки збільшено суму грошового зобов'язання ПАТ «Ексімнафтопродукт» за податком на додану вартість на суму 1 980 879 грн. в тому числі за основним платежем - 1 320 586 грн. та штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) - 660 293 грн (а.с.52). Частиною 2 ст. 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Вирішуючи питання щодо правомірності винесення оскаржуваного податкового повідомлення-рішення, суд виходить з наступного. Спірне податкове повідомлення-рішення базується на викладених в акті камеральної перевірки висновках відповідача щодо порушення позивачем п.192.1 ст.192 Податкового кодексу України, пункту 3.9 Порядку заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 25.11.2011 року №1492, зареєстрованого у Міністерстві юстиції України 20.12.2011 року за № 1490/20228 (зі змінами). Суд не погоджується з висновками, викладеними в акті перевірки з огляду на наступне. Судом встановлено, що 03.09.2013 року між ПАТ «Ексімнафтопродукт» як Виконавцем та ПрАТ «Синтез Ойл» як Замовником укладено договір № 03/09 про надання послуг з перевалки нафти (далі - Договір про надання послуг) (а.с.64-69). Пунктом 1.1. цього Договору передбачено, що відповідно до даного Договору Виконавець зобов'язується надати Замовнику послуги з перевалки (перевантаження) нафти, а Замовник зобов'язується прийняти та сплатити надані Виконавцем послуги на умовах, зазначених нижче. Згідно пп.4.2.1. Договору про надання послуг після прийняття нафти в свої (субвиконавцями) резервуари Виконавець виставляє рахунок Замовнику у розмірі 100 відсотків послуг, виходячи із вартості (ставки), передбаченої п.4.1. даного Договору, та кількості нафти, прийнятої в резервуари. Замовник зобов'язується сплатити такий рахунок Виконавця в безготівковій формі в національній валюті України на протязі трьох днів з моменту його отримання. Після завершення виконання послуг по Договору про надання послуг сторони даного Договору підписують відповідний Акт (п.5.7. Договору про надання послуг). Відповідно до п. 1 додатку № 1 до Договору про надання послуг вартість послуг (ставка) Виконавця, передбачена п.1.1. Договору про надання послуг складає еквівалент 6,20 доларів США з ПДВ, що по курсу НБУ на 3 вересня 2013 року складає 49,56 грн. за одну тону (вага брутто) нафти, прийнятої Виконавцем на підставі Акту (п.5.1. Договору про надання послуг) для надання послуг, передбачених даним Договором. Оплата вартості послуг Виконавця здійснюється виходячи із ставки еквіваленту), визначеної у п.1 Додатку № 1 до Договору про надання послуг, розрахованої по курсу НБУ на день розрахунку (дати рахунку на послуги) (п.2 додатку № 1 до Договору про надання послуг) (а.с.70). На виконання умов Договору про надання послуг у вересні 2013 року ПАТ «Ексімнафтопродукт» надано ПрАТ «Синтез Ойл» послуги з перевалки нафти у кількості 159748,364 тн. на загальну суму 7 917 128,92 грн., у тому числі ПДВ - 1 319 521,49 грн., що підтверджується підписаним актом виконаних робіт від 30.09.2013 року (а.с.71). Окрім цього ПАТ «Ексімнафтопродукт» виставлено рахунок № 404/2013-555 від 30.09.2013 року на сплату послуг з перевалки нафти у вересні 2013 року за Договором про надання послуг у кількості 159 748,364 тн. на суму 7 917 128,92 грн., у тому числі ПДВ - 1 319 521,49 грн. (а.с.72). З матеріалів справи вбачається, що позивачем на підставі вказаного договору були виписані податкові накладні від 30 вересня 2013 року № 54 та № 56, які зареєстровані у Єдиному державному реєстрі податкових накладних (реєстраційний номер 9064230812 та реєстраційний номер 9064919841) (а.с.79-82). Згідно абз. б) п. 185.1. ст.185 ПК України об'єктом оподаткування з податку на додану вартість є операції платників податку з постачання послуг, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 даного Кодексу. У свою чергу постачанням послуг є будь-яка операція, що не є постачанням товарів, чи інша операція з передачі права на об'єкти права інтелектуальної власності та інші нематеріальні активи чи надання інших майнових прав стосовно таких об'єктів права інтелектуальної власності, а також надання послуг, що споживаються в процесі вчинення певної дії або провадження певної діяльності (пп.14.1.185 п.14.1. ст.14 ПК України). Відповідно до ст.201.6 ст.201 ПК України податкова накладна є податковим документом і одночасно відображається у податкових зобов'язаннях і реєстрі виданих податкових накладних продавця та реєстрі отриманих податкових накладних покупця. Податкова накладна складається на кожне повне або часткове постачання товарів/послуг, також на суму коштів, що надійшли на поточний рахунок як попередня оплата (аванс) (п.201.7. ст.201 ПК України). Згідно п.201.4. ст.201 ПК України податкова накладна складається у двох примірниках у день виникнення податкових зобов'язань продавця. Один примірник видається покупцю, а другий залишається у продавця. У разі складання податкової накладної у паперовому вигляді покупцю видається оригінал, а копія залишається у продавця. У свою чергу, п. 187.1. ст.187 ПК України визначено, що датою виникнення податкових зобов'язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше: а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку; б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку. Отже, судом встановлено, що у вересні 2013 року були відсутні господарські операції позивача з ПрАТ «Синтез Ойл» з постачання послуг перевалки нафти на суму 15 840 647,78 грн. (з ПДВ), а здійснені операції тільки на суму 7 917 128,92 грн (з ПДВ). Також, календарна дата 30.09.2013 року не є датою виникнення у позивача як продавця податкових зобов'язань з податку на додану вартість, у розмірі 2 640 107,97 грн, тому що відсутні події, визначені п.187.1. ст.187 ПК України, а виникли податкові зобов'язання, виходячи з фактично здійснених операцій, тільки на суму 1 319 521,49 грн. Дані фактичні обставини справи підтверджуються також листуванням між ПАТ «Ексімнафтопродукт» та ПрАТ «Синтез Ойл» (а.с.83-84). Як наслідок дана помилка потребувала свого виправлення у податковому обліку позивача. Судом встановлено, що позивачем подано податкову декларацію з податку на додану вартість за вересень 2013 року (від 18.10.2013 року № 9066290815) із розрахунком коригування сум ПДВ до податкової декларації з податку на додану вартість (додаток 1) (від 18.10.2013 року № 9066390478) у гр.8 якого «Підстава для коригування податкових зобов'язань з податку на додану вартість» зазначено про помилковість складання податкової накладної № 54 від 30.09.2013 року по контрагенту ПрАТ «Синтез Ойл». Таким чином, в податковій декларації з податку на додану вартість за вересень 2013 року в рядку 8 (8.1.) ПАТ "Ексімнафтопродукт" відображено коригування податкових зобов'язань з ПДВ на суму 1 320 586 грн. З огляду на викладене, суд зазначає, що статтею 192 Податкового кодексу України визначено особливості визначення бази оподаткування в окремих випадках (порядок коригування податкових зобов'язань та податкового кредиту). Так, відповідно до п.192.1 ст.192 Податкового Кодексу України якщо після постачання товарів/послуг здійснюється будь-яка зміна суми компенсації їх вартості, включаючи наступний за постачанням перегляд цін, перерахунок у випадках повернення товарів/послуг особі, яка їх надала, або при поверненні постачальником суми попередньої оплати товарів/послуг, суми податкових зобов'язань та податкового кредиту постачальника та отримувача підлягають відповідному коригуванню. Підпунктом 192.1.1 п.192.1 ст.192 Податкового кодексу України визначено, що якщо внаслідок такого перерахунку відбувається зменшення суми компенсації на користь платника податку - постачальника, то: а) постачальник відповідно зменшує суму податкових зобов'язань за результатами податкового періоду, протягом якого був проведений такий перерахунок, та надсилає отримувачу розрахунок коригування податку; б) отримувач відповідно зменшує суму податкового кредиту за результатами такого податкового періоду в разі, якщо він зареєстрований як платник податку на дату проведення коригування, а також збільшив податковий кредит у зв'язку з отриманням таких товарів/послуг. Пунктом 192.3. статті ст.192 Податкового Кодексу України передбачено, що результат перерахунку податкових зобов'язань і податкового кредиту постачальника та отримувача відображається у складі податкової декларації за звітний податковий період у порядку, визначеному центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику. Так, Наказом Міністерства фінансів України від 25.11.2011 № 1492, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 20 грудня 2011 р. за № 1490/20228 затверджено Порядок заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість (який діяв на момент виникнення спірних правовідносин). Приписами пункту 3.9 розділу V цього Порядку визначено, що коригування податкових зобов'язань відображається у рядку 8: - у рядку 8.1 відображається збільшення або зменшення обсягів постачання та відповідно до податкових зобов'язань, що здійснюється відповідно до статті 192 розділу V Кодексу. - у рядку 8.1.1 відображається збільшення або зменшення згідно зі статтею 192 розділу V Кодексу обсягів постачання, по яких не нараховувався податок на додану вартість. При заповненні цих рядків обов'язковим є подання (Д1) (додаток 1), який заповнюється в розрізі контрагентів та розрахунків коригування до податкових накладних. Зважаючи на вищевикладене, враховуючи норми чинного на момент виникнення спірних відносин законодавства, суд приходить до висновку, що ПАТ "Ексімнафтопродукт" у відповідності до вимог пункту 192.1 статті 192 Податкового кодексу України та пункту 3.9 Порядку заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість в податковій декларації за вересень 2013 року здійснив коригування суми ПДВ у розмірі 1 320 586 грн., а отже позивачем правомірно зменшено податкові зобов'язання з податку на додану вартість за вересень 2013 року в сумі 1 320 586 грн. та відображено таке зменшення в рядку 8.1 податкової декларації з податку на додану вартість за вересень 2013 та додатку № 1 до вказаної декларації. Суд вважає, що не зазначення в даному випадку у графі " 7" таблиці 1 розділу 1 додатку № 1 до декларації з ПДВ за вересень 2013 року дати отримання отримувачем (покупцем) розрахунку, з урахуванням відображення всіх інших даних та наявністю у позивача розрахунків коригування кількісних і вартісних показників із відміткою про отримання їх покупцем 30.09.2013 року, не може свідчити про неправомірність зменшення позивачем податкових зобов'язань, оскільки коригування суми податкових зобов'язань позивачем здійснювалось відповідно до вимог Податкового кодексу України та Порядку заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість на підставі первинних документів, що не заперечувалось відповідачем по справі. Водночас, суд зазначає, що під "методологічною помилкою" слід розуміти помилку, допущену платником податків при складанні ним декларації, яка полягає у неправильному застосуванні або незастосуванні ставок оподаткування чи коефіцієнтів при визначенні податкового зобов'язання з того чи іншого податку, збору (обов'язкового платежу). Визначення цього терміну міститься у роз'ясненні Комітету ВРУ з питань фінансів і банківської діяльності від 20.03.2001 N 06-10/167, а також у листі ДПА України від 06.07.2001 N 9018/7/23-3317. Статтею 14 Податкового кодексу України передбачено визначення понять, які вживаються в Кодексі, однак в даній статті поняття "арифметичні" або "методологічні" помилки відсутні. Відповідно до ст. 76 ПК України передбачено порядок проведення камеральної перевірки. Камеральна перевірка проводиться посадовими особами органу державної податкової служби без будь-якого спеціального рішення керівника такого органу або направлення на її проведення. Камеральній перевірці підлягає вся податкова звітність суцільним порядком. Згода платника податків на перевірку та його присутність під час проведення камеральної перевірки не обов'язкова. Порядок оформлення результатів камеральної перевірки здійснюється відповідно до вимог статті 86 цього Кодексу. У главі 11 ПК України не передбачено застосування відповідальності до платників податків у разі виявлення порушень. Враховуючи вищенаведене, суд зазначає, що Податковим кодексом України не передбачено визначення "арифметичної" або "методологічної" помилки та відповідальності за дані помилки. Частиною 3 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Відповідно до ст. 86 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Відповідно до ч.1 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 72 цього Кодексу. Частиною 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Всупереч наведеним вимогам, відповідач, як суб'єкт владних повноважень не надав до суду достатніх беззаперечних доказів в обґрунтування обставин, на яких ґрунтуються його заперечення, і не довів правомірності прийнятого ним податкового повідомлення-рішення. Згідно п.1 ч.2 ст.162 КАС України, у разі задоволення адміністративного позову суд може прийняти постанову про визнання протиправним рішення суб'єкта владних повноважень чи окремих його положень, дій чи бездіяльності і про скасування або визнання нечинним рішення чи його окремих положень. Таким чином, виходячи з викладеного, суд вважає, що позовні вимоги ПАТ «Ексімнафтопродукт» до державної податкової інспекції у Суворовському районі м. Одеси Головного управління Міндоходів в Одеській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення є доведеними та обґрунтованими, у зв'язку із чим підлягають задоволенню. Судові витрати розподілити відповідно до приписів ст.94 КАС України.

Результат розгляду: granted