Рішення адміністративного суду від 2014-02-11 00:00:00+02

Жидачівський районний центр зайнятості звернувся до суду з адміністративним позовом щодо стягнення з [PERSON] незаконно отриманої допомоги по безробіттю в сумі 2058, 00 грн. В обґрунтування позову зазначає, що 06.06.2013р. відповідач звернувся до Жидачівського районного центру зайнятості за сприянням у працевлаштуванні та надання статусу безробітного. 13.06.2013р. [PERSON] на підставі власноручно підписаної заяви було надано статус безробітного та призначено допомогу по безробіттю. Допомога по безробіттю призначена з 13.06.2013р. по 07.06.2014р. Відповідно до Порядку обміну інформацією між Державною податковою адміністрацією України, Пенсійним фондом України та Державним центром зайнятості Міністерства праці та соціальної політики України, затвердженого наказом Міністерства праці і соціальної політики України від 12.07.2006р. №259/407, після завершення виплати допомоги по безробіттю, центр зайнятості отримав інформацію про те, що гр. [PERSON] працював за цивільно-правовим договором від 20.06.2013р. у ПП [PERSON] з 20.06.2013р. по 30.06.2013р. тобто в період перебування на обліку безробітних в центрі зайнятості. В результаті перевірки з"ясувалось, що [PERSON] працював за цивільно-правовим договором з 20.06.2013р. по 30.06.2013р. про що під час відвідування центру зайнятості, безробітний не повідомив спеціалістів. Відповідач перебував на обліку в центрі зайнятості як безробітній та одночасно отримував дохід за цивільно-правовим договором, тобто належав до категорії зайнятого населення. В заявах про надання статусу безробітного [PERSON] вказав, що у разі надходження інших даних зобов'язується повернути незаконно отримані кошти. Таким чином відповідачем незаконно отримано допомогу з безробіття на суму 2503,07 грн. Допомога по безробіттю з 21.11.2013 р. по 06.12.2013 р. в сумі 445, 07 грн. лише нарахована, але не виплачена. Просить суд позов задовольнити. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі з підстав викладених у позові, просив суд адміністративний позов задовольнити в повному обсязі. Відповідач в судове засідання нез'явився, явку уповноваженого представника не забезпечив, хоча був повідомлений про час та місце проведення судового засідання. Заслухавши доводи позивача, з'ясувавши обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень та дослідивши докази, якими вони обґрунтовуються, суд, даючи правову оцінку спірним правовідносинам, виходив з наступного. Згідно з п.7 ч.1 ст.1 Закону «Про зайнятість населення» зайнятість - не заборонена законодавством діяльність осіб, пов'язана із задоволенням їх особистих та суспільних потреб з метою одержання доходу (заробітної плати) у грошовій або іншій формі, а також діяльність членів однієї сім'ї, які здійснюють господарську діяльність або працюють у суб'єктів господарювання, заснованих на їх власності, у тому числі безоплатно. Згідно вимог п.8 ч.1 ст.31 Закону «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» (далі - Закон №1533-ІІІ) виплата допомоги по безробіттю припиняється у разі призначення виплати на підставі документів, що містять неправдиві відомості. Сума виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг застрахованій особі внаслідок умисного невиконання нею своїх обов'язків та зловживання ними стягується з цієї особи відповідно до законодавства України з моменту виникнення обставин, що впливають на умови виплати їй забезпечення та надання соціальних послуг (п.3 ст.36 Закону № 1533-ІІІ). Відповідно до п. 12 Порядку реєстрації, перереєстрації та ведення обліку громадян, які шукають роботу, і безробітних, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 14.02.2007 р. за №219, для одержання статусу безробітного громадянин особисто подає у день, що настає після закінчення встановленого строку пошуку підходящої роботи, до центру зайнятості заяву із зазначенням у ній інформації про те, що він не є найманим працівником, не уклав договір цивільно-правового характеру, не отримує пенсію на пільгових умовах і не зареєстрований як фізична особа-підприємець, а також копію довідки про його ідентифікаційний номер. Отже, відповідач перебував на обліку в центрі зайнятості як безробітній 06.06.2013 року по 06.12.2013 року та одночасно отримував дохід за цивільно-правовим договором, тобто належав до категорії зайнятого населення. В заявах про надання статусу безробітного [PERSON] вказав, що у разі надходження інших даних зобов'язується повернути незаконно отримані кошти. Таким чином відповідачем незаконно отримано допомогу з безробіття за період з 20.06.2013. по 06.12.2013 р. на суму 2503,07 грн. допомоги по безробіттю. Допомога по безробіттю з 21.11.2013 р. по 06.12.2013 р. в сумі 445, 07 грн. лише нарахована, але не виплачена, тому стягненню підлягає сума 2 058 (дві тисячі п'ятдесят вісім) грн. 00 коп. незаконно отриманої допомоги по безробіттю та вартість наданих соціальних послуг. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позову. Щодо судових витрат, то у відповідності до вимог ст. 94 КАС України судові витрати у формі судового збору з відповідача не належить стягувати.

Результат розгляду: granted