Рішення адміністративного суду від 2014-02-18 00:00:00+02

[PERSON] звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з позовною заявою до Державної податкової інспекції в м. Харцизьку Головного управління Міндоходів у Донецькій області про визнання протиправною і скасування вимоги. В обґрунтування позову позивач зазначив, що 16.01.2014 року Державною податковою інспекцією у м. Харцизьку Головного управління Міндоходів у Донецькій області винесено вимогу про сплату боргу №Ф-289, якою відповідно до ст. 25 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" податковий орган вимагає від позивача сплатити суму недоїмки зі сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування у розмірі 9852,74 грн. Позивач вважає, що, відповідно до Закону України "Про внесення змін до Податкового кодексу України" від 07.07.2011 №3609/VІ, фізичні особи - суб'єкти підприємницької діяльності, які обрали спрощену систему оподаткування, звільняються від сплати єдиного внеску, якщо вони є пенсіонерами за віком або інвалідами та отримують відповідно до закону пенсію або соціальну допомогу. Оскільки позивач є пенсіонером за віком та отримує з травня 2012 року пенсію по втраті годувальника, тому вимога про сплату боргу винесена незаконно та необґрунтовано. На підставі викладеного позивач просить визнати протиправною та скасувати вимогу Державної податкової інспекції в м. Харцизьку Головного управління Міндоходів у Донецькій області 16.01.2014 року №Ф-289 про сплату боргу в розмірі 9852, 74грн. та зобов'язати відповідача утриматися від вчинення певних дій. Позивач у судовому засіданні підтримав позовні вимоги у повному обсязі, просив задовольнити позов. Представник відповідача у судовому засіданні проти задоволення позову заперечував, просив відмовити в задоволенні позовних вимог. Заслухавши пояснення позивача та представника відповідача, розглянувши матеріали справи, вивчивши доводи позову, дослідивши зібрані по справі докази в їх сукупності, проаналізувавши зміст норм матеріального і процесуального права, які врегульовують спірні правовідносини, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав та мотивів. Позивач - фізична особа-підприємець [PERSON] зареєстрований у встановленому порядку Виконавчим комітетом Харцизької міської ради 20.08.2003р., ідентифікаційний номер [NUMBER], що підтверджується свідоцтвом про державну реєстрацію фізичної особи-підприємця Серії [NUMBER], та перебуває на обліку як платник єдиного внеску в Державній податковій інспекції у м. Харцизьку Головного управління Міндоходів у Донецькій області. Як вбачається з свідоцтва Державної податкової інспекції м. Харцизьку Головного управління Міндоходів у Донецькій області від 24.05.2012 року серія [NUMBER], фізична особа-підприємець [PERSON] з 01.01.2012 року перебуває на спрощеній системі оподаткування. Судом встановлено, що позивачу, призначено пенсію за віком, що підтверджується пенсійним посвідченням Серії [NUMBER]. Відповідно до довідки № 181048 від 16.01.2014р., [PERSON] перебуває на обліку в управлінні Пенсійного фонду України в м. Харцизьку і отримує пенсію за віком з 19.12.2007р. довічно. 16.01.2014р. Державною податковою інспекцією у м. Харцизьку Головного управління Міндоходів у Донецькій області винесено вимогу про сплату боргу № Ф-289, за якою відповідно до ст. 25 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" фізична особа-підприємець [PERSON] повинна сплатити суму недоїмки зі сплати єдиного внеску, на загальнообов'язкове державне соціальне страхування в розмірі 9852, 74 грн. Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Обов'язок суду вирішувати спори на підставі Конституції України закріплений положеннями принципу законності викладеного у пункті 1 частини першої статті 9 КАС України. Нормою ч. 3 ст. 2 КАС України також визначено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку. Правовідносини, що виникли між сторонами регулюються Законом України "Про збір на облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" від 08.07.2010 № 2464-VI, Законом України "Про пенсійне забезпечення" від 05.11.1991 №1788-ХІІ,Законом України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 № 1058-ІV. Відповідно до статті 1 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" - єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування - це консолідований страховий внесок, збір якого здійснюється до системи загальнообов'язкового державного соціального страхування в обов'язковому порядку та на регулярній основі з метою забезпечення захисту у випадках, передбачених законодавством, прав застрахованих осіб та членів їхніх сімей на отримання страхових виплат (послуг) за діючими видами загальнообов'язкового державного соціального страхування. Платниками єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування згідно статті 4 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" є, зокрема: фізичні особи - підприємці, в тому числі ті, які обрали спрощену систему оподаткування, та члени сімей цих осіб, які беруть участь у провадженні ними підприємницької діяльності; особи, які забезпечують себе роботою самостійно - займаються незалежною професійною діяльністю, а саме науковою, літературною, артистичною, художньою, освітньою або викладацькою, а також медичною, юридичною практикою, в тому числі адвокатською, нотаріальною діяльністю, або особи, які провадять релігійну (місіонерську) діяльність, іншу подібну діяльність та отримують дохід безпосередньо від цієї діяльності, за умови, що такі особи не є найманими працівниками чи підприємцями. Згідно ч. 4 ст. 4 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" № 2464-VI в редакції від 08.07.2010 платниками єдиного внеску є фізичні особи - підприємці, особи, які обрали спрощену систему оподаткування, що звільняються від сплати за себе єдиного внеску, якщо вони є пенсіонерами за віком або інвалідами та отримають відповідно до закону пенсію або соціальну допомогу. Такі особи можуть бути платниками єдиного внеску виключно за умови їх добровільної участі у системі загальнообов'язкового державного соціального страхування. Відповідно до з 01 січня 2004 року набрав чинності Закон України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» № 1058 (далі-закон №1058), який, відповідно до його преамбули, визначає принципи, засади і механізм функціонування системи загальнообов'язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій. Абзацом 2 преамбули цього Закону передбачено, що зміна умов і норм загальнообов'язкового державного пенсійного страхування здійснюється виключно шляхом внесення змін до цього Закону. Як встановлено статтею 1 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" - пенсіонер - особа, яка відповідно до цього Закону отримує пенсію, довічну пенсію, або члени її сім'ї, які отримують пенсію в разі смерті цієї особи у випадках, передбачених цим Законом. Частиною 3 статті 4 Закону № 1058 передбачено, що умови, норми та порядок пенсійного забезпечення визначається виключно законами про пенсійне забезпечення. Статтею 9 Закону № 1058 передбачено, що відповідно до цього Закону за рахунок коштів Пенсійного фонду в солідарній системі, серед іншого, призначається і пенсія за віком. Частина 4 статті 4 Закону № 2464 вказує, що для користування пільгами зі сплати єдиного податку особа повинна бути пенсіонером за віком або інвалідом та отримувати відповідно до закону пенсію, тобто законом визначена категорія пенсіонерів, але не вказано конкретний вид пенсії, з отриманням якої пов'язується пільга. Позивач досяг визначеного УПФУ граничного пенсійного віку - 60 років, є пенсіонером за віком, тому основною умовою для сплати єдиного внеску, в даному випадку, є укладення договору добровільної участі у системі загальнообов'язкового державного соціального страхування, який позивачем не укладався. Таким чином, позивач має право користуватися пільгою зі сплати єдиного внеску встановленою частиною 4 статті 4 Закону № 2464. За таких обставин суд приходить до висновку, що вимога Державної податкової інспекції м. Харцизьку Головного управління Міндоходів у Донецькій області №Ф-289 від 16.01.2014 року про сплату боргу (недоїмки) в розмірі 9852,74 грн. є протиправною та підлягає скасуванню. Щодо позовних вимог позивача в частині зобов'язання відповідача утриматися від вчинення певних дій, суд зазначає, що до адміністративного суду можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи Законами України встановлено інший порядок судового провадження. З огляду на вищевикладене суд вважає, що судовому регулюванню у контексті даної справи підлягають ті правові відносини, які вже відбулися, а не ті, що можливо відбудуться в майбутньому. Таким чином суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позовних вимог в цій частині. Відповідно до ч. 1 ст. 94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України (або відповідного місцевого бюджету, якщо іншою стороною був орган місцевого самоврядування, його посадова чи службова особа).

Результат розгляду: partial