Рішення адміністративного суду від 2014-01-21 00:00:00+02

До суду надійшов адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальні «МЕТАН-КР» до Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Херсонській області в якому позивач просить суд: визнати протиправною та скасувати постанову № 131/х від 11.09.2013р. за підписом начальника інспекції Державного архітектурно-будівельного контролю у Херсонській області Бойко Олександра Миколайовича, якою на ТОВ «МЕТАН-КР» накладено штраф в розмірі 11470,00 грн. за правопорушення у сфері містобудування, передбачене абзацом 2 пункту 1 ч. 6 ст. 2 Закону України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудування». В обгрунтування позовних вимог зазначено, що Оскільки посадові особи органів державного архітектурно-будівельного контролю мають право доступу до місць будівництва об'єктів та до об'єктів, що підлягають обов'язковому обстеженню (пункт 1 частини 4 ст. 41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності»), а об'єкт містобудування, що належить ТОВ «МЕТАН-КР», не відповідає жодному з двох зазначених критеріїв, відповідач взагалі не вправі був ініціювати проведення позапланової перевірки ТОВ «МЕТАН-КР». Позивач вважає постанову такою, що прийнята в порушення вимог чинного законодавства, оскільки Порядок здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, затверджений Постановою Кабінету Міністрів України не передбачає перевірку об'єктів будівництва, віднесених до І-ІІІ категорії складності. Інспекція державного архітектурно-будівельного контролю у Херсонській області надала заперечення в яких зазначила, що перевірка проведена у межах компетенції та у відповідності з вимогами чинного законодавства. Позивач надав клопотання про розгляд справи без участі представника. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, повідомлений належним чином, що підтверджується матеріалами справи. Відповідно до ч.6 ст.128 КАС України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків. На підставі службової записки головного державного інспектора Інспекції Якименка Є.С. щодо виявлення факту самочинного будівництва Інспекцією було оформлено направлення на здійснення позапланової перевірки дотримання вимог містобудівного законодавства, державних будівельних норм, стандартів та правил на об'єкті будівництва «влаштування багатопаливної автозаправної станції з встановленням додаткового обладнання автомобільного газозаправного пункту АГЗП до 20 куб. м на території АГНКС за адресою: м. Херсон, с. Жовтневе, вул. Садова, 3». 22.08.2013 року головного державного інспектора Інспекції Якименка Є.С. у присутності генерального директора не було допущено на об'єкт для проведення перевірки, що є порушенням п.1 ч.4 ст. 41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» та п.п.1 п. 11 постанови Кабінету Міністрів України від 23.05.2011 №55, про що складені відповідний акт та протокол про правопорушення у сфері містобудівної діяльності №265. Також, 22.08.2013 року відповідачем видано припис з вимогою надати документацію на об'єкт АГНКС та допустити посадових осіб інспекції для здійснення позапланової перевірки. 09.09.2013 року позивач листом повідомив відповідача, що допустить посадових осіб інспекції до перевірки за умови належного правового обґрунтування підстав та порядку проведення з урахуванням того, що об'єкт відноситься до ІІІ категорії складності. 11.09.2013 року Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю у Херсонській області винесено постанову №131/х про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності, якою позивача визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого абз.2 п.1 ч.6 ст.2 Закону України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності» та накладено штраф в розмірі 11470,00 грн. Згідно з частиною 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставах, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Повноваження Державної архітектурно-будівельної інспекції щодо здійснення державного архітектурно-будівельного контролю визначені статтею 41 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності", Положенням про Державну архітектурно-будівельну інспекцію України, затвердженим Указом Президента України від 08.04.2011 № 439/2011, Порядком здійснення державного архітектурного контролю, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 23.05.2011 № 553, Порядку накладення штрафів за правопорушення у сфері містобудівної діяльності, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 06.04.1995 № 244. Згідно ст..41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» державний архітектурно-будівельний контроль - сукупність заходів, спрямованих на дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил. Державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється органами державного архітектурно-будівельного контролю в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Відповідно до пункту 1 Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю (надалі - Порядок) визначено процедуру здійснення заходів, спрямованих на дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил та ліцензійних умов провадження господарської діяльності, пов'язаної з будівництвом об'єкта архітектури, який за складністю архітектурно-будівельного рішення та (або) інженерного обладнання належить до IV і V категорії складності. Відповідно до абзацу 1 пункту 14 Порядку, суб'єкт містобудування, щодо якого здійснюється державний архітектурно-будівельний контроль, зобов'язаний допускати посадових осіб інспекції до проведення перевірки за умови дотримання порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю. Згідно п.7 Порядку позаплановою перевіркою вважається перевірка, яка не передбачена планом роботи інспекції. Підставами для проведення позапланової перевірки є, зокрема, виявлення факту самочинного будівництва об'єкта. Абзац 11 пункту 7 Порядку передбачено обов'язок посадової особи інспекції під час проведення позапланової перевірки пред'явити службове посвідчення та направлення для проведення перевірки. Пунктом 11 Порядку встановлено, що посадові особи інспекцій під час здійснення державного архітектурно-будівельного контролю мають право: безперешкодного доступу на місце будівництва об'єкта, або місцезнаходження суб'єкта господарювання, який провадить господарську діяльність, пов'язану з будівництвом об'єкта архітектури, який за складністю архітектурно-будівельного рішення та (або) інженерного обладнання належить до IV і V категорії складності; складати протоколи про вчинення правопорушень та акти перевірок, і накладати штрафи у межах повноважень, передбачених законом; видавати обов'язкові для виконання приписи щодо усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил. Згідно п.14 Порядку суб'єкт містобудування, щодо якого здійснюється державний архітектурно-будівельний контроль, зобов'язаний, зокрема, виконувати вимоги інспекції щодо усунення виявлених порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності. Відповідно до пунктів 16, 18 Порядку за результатами державного архітектурно-будівельного контролю посадовою особою інспекції складається акт перевірки. Акт перевірки складається у двох примірниках. Один примірник надається суб'єкту містобудування, щодо якого здійснюється контроль, а другий залишається в інспекції. Акт підписується посадовою особою інспекції, яка провела перевірку та суб'єктом містобудування щодо якого здійснено перевірку. Частиною 4 ст. 41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» та пунктом 17 Порядку передбачено, що у разі виявлення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, крім акта перевірки, складається протокол разом з приписом усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил або приписом про зупинення підготовчих та будівельних робіт, які виконуються без повідомлення, реєстрації декларації про початок їх виконання або дозволу на виконання будівельних робіт (далі - припис). Згідно п.19, 21 Порядку припис складається у двох примірниках. Один примірник припису залишається в інспекції, а інший надається суб'єкту містобудування, щодо якого здійснюється державний архітектурно-будівельний контроль. Якщо суб'єкт містобудування, щодо якого здійснюється державний архітектурно-будівельний контроль, не погоджується з актом перевірки, він підписує його із зауваженнями, які є невід'ємною частиною такого акта. У разі відмови суб'єкта містобудування, щодо якого здійснюється державний архітектурно-будівельний контроль, підписати акт перевірки та припису, посадова особа інспекції робить у акті відповідний запис. У разі відмови суб'єкта містобудування, щодо якого здійснюється державний архітектурно-будівельний контроль, від отримання акта та припису, вони надсилаються йому рекомендованим листом з повідомленням. Частиною 4 ст. 41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» та пунктом 22 Порядку посадові особи органів державного архітектурно-будівельного контролю під час перевірки мають право накладати штрафи відповідно до закону. Відповідно до п.7 Порядку накладення штрафів за правопорушення у сфері містобудівної діяльності рішення про накладення штрафу оформлюється постановою про накладення на суб'єкта містобудування штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності (далі - постанова про накладення штрафу), що є виконавчим документом і підлягає виконанню в установленому законом порядку. Позивач зазначає, що оскаржувана постанова № 131/х від 11.09.2013р. винесена з порушенням законодавства, посилаючись на той факт, що Постанова Кабінету Міністрів України від 23 травня 2011 р. N 553 «Про затвердження Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю» (із змінами та доповненнями) не передбачає перевірки об'єктів будівництва ІІІ категорії складності. Проте, відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 27 лютого 2012 року №148 «Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України та визнання такою, що втратила чинність, постанови Кабінету Міністрів України від 22 липня 2009 р. № 759» внесено зміни до Постанови Кабінету Міністрів України від 23 травня 2011 р. N 553 «Про затвердження Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю», а саме: у тексті Порядку слова "господарська діяльність, пов'язана із створенням об'єктів будівництва" та "господарська діяльність, пов'язана із створенням об'єктів архітектури" у всіх відмінках замінити словами "господарська діяльність, пов'язана з будівництвом об'єкта архітектури, який за складністю архітектурно-будівельного рішення та (або) інженерного обладнання належить до IV і V категорії складності" у відповідному відмінку. Крім того, Постановою Кабінету Міністрів України від 27 лютого 2012 року №148 внесено зміни до постанови Кабінету Міністрів України від 5 грудня 2007 р. № 1396 "Про ліцензування господарської діяльності, пов'язаної із створенням об'єктів архітектури", яким затверджено Порядок ліцензування господарської діяльності, пов'язаної із створенням об'єктів архітектури та пункт 1 викладено в такій редакції: Цей Порядок, що розроблений відповідно до Законів України "Про архітектурну діяльність", "Про основи містобудування" та "Про регулювання містобудівної діяльності", встановлює загальні вимоги до ліцензування господарської діяльності, пов'язаної з будівництвом об'єкта архітектури, який за складністю архітектурно-будівельного рішення та (або) інженерного обладнання належить до IV і V категорії складності (далі - будівельна діяльність). Таким чином, внесеними змінами законодавець визначив IV і V категорію складності лише відносно ліцензування умов провадження господарської діяльності, пов'язаної з будівництвом об'єкта архітектури, який за складністю архітектурно-будівельного рішення та (або) інженерного обладнання належить до IV і V категорії складності. Тобто, даними змінами в законодавстві не звужувалось коло категорій, які підлягають контролю. Відповідно до ст. 69 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів. Відповідно до ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна, довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що постанова №131/х від 11.09.2013 року є законною, а позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Результат розгляду: denied