Рішення адміністративного суду від 2014-01-25 00:00:00+02

[PERSON] звернувся в суд з позовом до відповідача УДАІ УМВСУ в Тернопільській області про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення ВО1 №196518 від 11.12.2013 року, якою його притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в сумі 425 гривень за ч.2 ст. 122 КУпАП, посилаючись на те, що оскаржувана постанова не відповідає дійсності та не відображає фактичних обставин справи, складена за відсутності будь-яких доказів його вини та з порушеннями чинного законодавства, а тому його неправомірно притягнуто до адміністративної відповідальності та накладено адміністративне стягнення. У судовому засіданні позивач [PERSON] свої позовні вимоги підтримав із мотивів, викладених у позовній заяві та просить скасувати постанову в справі про адміністративне правопорушення серії ВО1 № 196518 від 11.12.2013 року, як незаконну. Представник відповідача УДАІ УМВСУ в Тернопільській області у судовому засіданні відносно позову заперечив, та суду пояснив, що позивач 11.12.2013 року керуючи транспортним засобом у м. Тернополі проїхав регульований пішохідний перехід по вул. Злуки на заборонний сигнал світлофора-жовте світло, чим порушив вимоги п. 8.7.3 ґ ПДР України. Факт правопорушення зафіксовано у протоколі про адмінправопорушення АА2 №134049 від 11.12.2013 року. Жодних доказів в обґрунтування своїх заперечень позивачем не представлено, а тому постанова про накладення адміністративного стягнення на [PERSON] є обґрунтованою та винесена у відповідності до вимог закону, підстави для її скасування відсутні, у задоволенні позову просить відмовити. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши та оцінивши докази по справі, суд встановив такі факти: Постановою в справі про адміністративне правопорушення ВО1 №196518 від 11.12.2013 року [PERSON] притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 122 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у сумі 425 гривень. З постанови вбачається, що [PERSON] 11.12.2013 року в 22 год.05 хв., керуючи транспортним засобом марки Део-ланос номерний знак [NUMBER] у м. Тернополі проїхав регульований пішохідний перехід по вул. Злуки на заборонний сигнал світлофора-жовте світло, чим порушив вимоги п. 8.7.3 ґ ПДР України. Вказана постанова винесена на підставі протоколу про адміністративне правопорушення АА2 № 134049 від 11.12.2013 року. Відповідно до ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом та інше. Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи-ст.280 КУпАП. Доказами в справі про адміністративне правопорушення у відповідності до ст. 251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. У відповідності до п. 8.1 ПДР України, затверджених постановою КМУ України № 1306 від 10.10.2001 р. зі змінами внесеними Постановою КМУ №876 від 01.10.2008 р. регулювання дорожнього руху здійснюється за допомогою дорожніх знаків, дорожньої розмітки, дорожнього обладнання, світлофорів, а також регулювальниками. Жовтий сигнал світлофора забороняє рух і попереджає про наступну зміну сигналів -п.8.7.3 ґ ПДР України. У разі подання світлофором (крім реверсивного) або регулювальником сигналу, що забороняє рух, водії повинні зупинитися перед дорожньою розміткою 1.12(стоп-лінія), дорожнім знаком 5.26 "Місце зупинки", якщо їх немає-не ближче 10 м до найближчої рейки перед залізничним переїздом, перед світлофором, пішохідним переходом, а якщо і вони відсутні та в усіх інших випадках-перед перехрещуванню проїзною частиною, не створюючи перешкод для руху пішоходів-п.8.10 ПДР України. Позивач [PERSON] у судовому засіданні пояснив, що 11.12.2013 року рухався із дотриманням правил дорожнього руху, інкримінованого правопорушення не вчиняв. У відповідності до ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Обставини вчинення даного правопорушення повністю викладені в протоколі про адміністративне правопорушення АА2 № 134049 від 11.12.2013 року, а тому вони є об"єктивними і вказують на вчинення адміністративного правопорушення. Позивачем не представлено і судом не здобуто інших доказів в обґрунтування його вимог та заперечень. Таким чином, дослідженими по справі доказами по справі повністю спростовуються твердження позивача, викладені ним у позовній заяві та надані у судовому засіданні. Частиною 2 ст.122 КУпАП передбачено відповідальність водіїв транспортних засобів за проїзд на заборонний сигнал світлофора. Відповідно до ст.22 КУпАП при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням. Згідно ч.1 ст.293 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді скарги або протесту на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обгрунтованість винесеної постанови і приймає одне з таких рішень: залишає постанову без зміни, а скаргу або протест без задоволення; скасовує постанову і надсилає справу на новий розгляд; скасовує постанову і закриває справу; змінює захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено. Враховуючи вищенаведене, а також особу порушника, його майновий та сімейний стан, обставини, за яких було вчинено правопорушення та його незначний характер, суд вважає за можливе звільнити позивача [PERSON] від адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП і обмежитись усним зауваженням.

Результат розгляду: partial