Рішення адміністративного суду від 2014-03-24 00:00:00+02

Державне підприємство Агропромисловий комбінат «Ужгородський» (далі - позивач, ДП АПК «Ужгородський») звернулося до Закарпатського окружного адміністративного суду з позовною заявою до управління Пенсійного фонду України в Ужгородському районі Закарпатської області (далі - відповідач, УПФУ в Ужгородському районі) в якій просить визнати нечинним та скасувати Повідомлення управління Пенсійного фонду України в Ужгородському районі Закарпатської області від 07.02.2014 року за №113. Позов мотивує наступним. 10.02.2014 року на адресу позивача надійшло Повідомлення № 113 від 07.02.2014 року від 07.02.2014 pоку, згідно якого, ДП АПК «Ужгородський» відповідачем визначено 11778,04 грн. основного зобов'язання по відшкодування витрат на виплату та доставку пільгових пенсій. Позивач вважає таке повідомлення незаконним, оскільки переконаний, що у відповідача не було правової підстави нараховувати такі зобов'язання щодо позивача. Зазначає, що згідно супровідного листа, що був доданий до оскаржуваного повідомлення, № 659/03 від 07.02.2014 року позивач дізнався, що вказане зобов'язання нараховане позивачу за фактичне відшкодування витрат на виплату та доставку пільгових пенсій [PERSON]. Однак, позивач переконаний, що така особа, ніколи не перебувала трудових відносинах з підприємством. Представники сторін в судове засідання не з'явились, однак такими були подані заяви про розгляд справи без їх участі за наявними матеріалами справи. Відповідно до статті 41 частини 1 КАС України, у зв'язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступного висновку: Згідно із ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Відповідно до ч. 3 статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку. Згідно із ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Судом встановлено, що позивач зареєстрований в Управлінні Пенсійного фонду України в Ужгородському районі як платник збору на обов'язкове державне пенсійне страхування, визначений ст.1 Закону України «Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування» №400/97 - BP від 26.06.97 p., а з 01.01.2004 року також, як платник страхових внесків відповідно до ст. 15 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 р. №1058. Згідно з абзацом 4 пункту 1 статті 2 Закону України «Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування», для платників збору, визначених пунктом 1 статті 1 цього Закону, об'єктом оподаткування є також фактичні витрати на виплату і доставку пенсій, призначених відповідно до пунктів «б»-«з» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» до досягнення працівниками пенсійного віку, передбаченого статтею 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення», за ставкою 100 відсотків від об'єкта оподаткування. Порядок нарахування збору на покриття фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених відповідно до пунктів «б»-«з»статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» в період до 01.01.2004 року визначений інструкцією про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, затвердженою постановою правління Пенсійного фонду України від 19 грудня 2003 року N 21-1 та зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 16 січня 2004 року за N 64/8663 (надалі Інструкція №21-1 від 19.12.2003р.). Відповідно до п.п. 6.4 п. 6 Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України затвердженої Постановою правління Пенсійного фонду України від 19.12.2003 року № 21-1, розмір сум до відшкодування на поточний рік визначається відділами надходження доходів органів Пенсійного фонду України щорічно у розрахунках фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до частини 2 «Прикінцевих положень» Закону (1058-15) (згідно з додатками 6 та 7), які надсилаються підприємствам до 20-га січня поточного року та протягом 10 днів з новопризначених (перерахованих) пенсій. Підпунктом 6.5. п. 6 цієї ж Інструкції зазначено, що розрахунки складаються на підставі відомостей відділів з призначення пенсій органів Пенсійного фонду України, які подаються згідно з додатком 8 та додатком 8а до 1 січня поточного року та протягом 10 днів з дня прийняття рішення про призначення нової пенсії. Підприємства щомісяця до 25-го числа вносять до Пенсійного фонду зазначену у повідомленні місячну суму фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах. У разі зміни розміру пенсії або настання обставин, які впливають на суму відшкодування (смерть пенсіонера, зміна місця проживання та ін.), органи Пенсійного фонду повідомляють про це підприємства в місячний термін з моменту виникнення цих обставин. Суми фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за період з дати призначення пенсії до дати складання розрахунку фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до частини 2 «Прикінцевих положень» Закону 1058 сплачуються одночасно із оплатою фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за перший поточний місяць. 23.01.2014 року громадянину [PERSON] призначено пенсію на пільгових умовах за Списком №2, про що свідчить Протокол №93 від 23.01.2014 року (копія міститься в матеріалах справи). Даний громадянин працював на Ужгородському комбікормовому заводі, який з 01.01.1998 року був перейменований в Державне підприємство «Агропромисловий комбінат «Ужгородський» в шкідливих умовах праці повний робочий день на атестованих робочих місцях, що підтверджено копією довідки, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах. Довідка про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній видана громадянину [PERSON] 29.10.2013 року за підписом керуючого санацією ДП АПК «Ужгородський» Ракушинець А.А., начальника відділу кадрів Настич М.Ю. та головного бухгалтера Зейкан С.Ю. (копія міститься в матеріалах справи). Підтвердженням того, що Громадянину [PERSON] призначено пенсію є Розрахунок фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених відповідно до ч. 2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» в частині пенсій, призначених відповідно до пунктів «б»-«з» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» з лютого 2014 року, який був надісланий разом з супровідним листом 07.02.2014 року №659/03 рекомендованою листом з повідомленням про вручення (копії міститься в матеріалах справи). В даному Розрахунку чітко прописано дату призначення пенсії, розмір пенсії та суму фактичних витрат на виплату і доставку пенсії. Інших підтверджуючих документів про призначення пенсії громадянам, які повинні надсилатися підприємству, що здійснює відшкодування пільгових пенсій Інструкцією №21-1 від 19.12.2003р не передбачено. З матеріалів справи вбачається, що у супровідному листі від 07.02.2014 року №659/03, який був надісланий разом з Розрахунком було допущено технічну помилку, де замість прізвища «Дуна» вказано «Дука». У Розрахунку фактичних витрат на виплату і доставку пільгових пенсій по за лютий 2014 року, який був надісланий разом з супровідним листом вказано прізвище «Дуна», що спростовує твердження позивача про те, що даний пенсіонер ніколи не перебував у трудових відносинах з підприємством. Повідомлення №113 від 07 лютого 2014 року, яке додано позивачем як додаток до адміністративного позову - це документ, в якому зазначається вся сума зобов'язань з відшкодування фактичних витрат на виплату і доставку пільгових пенсій, включаючи поточний платіж та борг, а саме 8936,13 грн. заборгованість за попередній період, 2841,91 - поточний платіж. Заборгованість у сумі 8936,13 грн. - це сума фактичних витрат на виплату і доставку пільгових пенсій за громадянина [PERSON], який працював в шкідливих умовах праці повний робочий день на атестованих робочих місцях, що підтверджено Довідкою від 25.03.2009 року №11. Проте, в порушення зазначених вимог Закону, позивач належного відшкодування сум виплачених громадянину вказаного вище пільгових пенсій та витрат на його доставку не здійснювало. За період жовтень 2012 року - травень 2013 року, згідно розрахунків сум фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій надісланих підприємству, за громадянина [PERSON] підлягало сплаті 8936,12 грн. Це підтверджується розрахунками про фактичні витрати на виплату та доставку пільгових пенсій та Повідомленнями, які давались під розписку чи надсилалися рекомендованим листом (копії містяться в матеріалах справи). Крім того, як встановлено, позивач повністю погасив заборгованість у сумі 11778,04 грн. 14.02.2014 року, про то свідчить картка особового рахунку по відшкодуванню фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за Списком 2 та банківська виписка за 14.02.2014 року (копії містяться в матеріалах справи). Згідно ч.2 ст.71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. За таких обставин, суд приходить до висновку, що адміністративний позов Державного підприємства Агропромисловий комбінат «Ужгородський» до управління Пенсійного фонду України в Ужгородському районі Закарпатської області про визнання нечинним та скасування Повідомлення управління Пенсійного фонду України в Ужгородському районі Закарпатської області від 07.02.2014 року за №113 не підлягає до задоволення. На підставі наведеного та

Результат розгляду: denied