Рішення адміністративного суду від 2014-03-11 00:00:00+02

24.04.2009 року позивачка звернулася в суд з позовом до відповідача про стягнення недоплаченої щомісячної державної соціальної допомоги «Дітям війни» та поновлення пропущеного строку для звернення до суду, в якому просить відновити пропущений строк для звернення до суду та зобов'язати відповідача нарахувати недоплачену їй як дитині війни щомісячну державну соціальну допомогу за 2007-2008 роки та 3 місяці 2009 року в сумі 3088,90 грн. Свої вимоги мотивує тим, що відповідно до Закону України «Про соціальний захист дітей війни» від 18.11.2004 року вона має право на отримання щомісячної соціальної допомоги у розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком, однак дана допомога не виплачується, тому вона і звернулася до суду з вказаним позовом. Постановою Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 29.05.2009 року, яка ухвалою Апеляційного суду Сумської області від 13.07.2012 року залишена без змін, позовні вимоги позивачки задоволені частково, управління Пенсійного фонду України в м. Охтирка Сумської області зобов'язано здійснити перерахунок пенсії [PERSON] з підвищенням її на 30 % мінімальної пенсії за віком з розміру, встановленого ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове пенсійне страхування» та провести відповідні виплати за період з 09.07.2007 року по 31.12.2007 року, за 2008 рік з 22.05.2008 року по 31.12.2008 року та за 2009 рік, починаючи з 01.01.2009 року. Ухвалою Вищого Адміністративного Суду України від 21.01.2014 року постанова Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 29.05.2009 року та ухвала Апеляційного суду Сумської області від 13.07.2012 року скасовані, а справа направлена до суду першої інстанції на новий судовий розгляд. Ухвалою Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 11.03.2014 року позовні вимоги в частині зобов'язання управління Пенсійного фонду України в м. Охтирці та Охтирському районі здійснити перерахунок пенсії за період з 01.01.2007 року по 23.04.2008 року включно залишені без розгляду. Позивачка у судове засідання 11.03.2014 року не з'явилася, однак в судовому засіданні 20.02.2014 року заявлені вимоги підтримала з підстав, зазначених у позові. Представник відповідача до суду не з'явився, надав заяву, в якій просить розглядати справу у його відсутність. В зв'язку з відсутністю сторін судове засідання проводиться без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до ст. 41 КАС України. Суд, проаналізував матеріали справи, дослідив письмові докази, дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що позивачка є дитиною війни в розумінні ст. 1 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», що також підтверджується пенсійним посвідченням. Згідно ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», дітям війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищуються на 30 % мінімальної пенсії за віком. Відповідно до п. 41 розділу 2 Закону України «Про державний бюджет України на 2008 рік та внесення змін до деяких законодавчих актів України» внесено зміни до ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», згідно якого дітям війни (крім тих, на яких поширюється дія Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту») до пенсії, або щомісячного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, виплачується підвищення у розмірі надбавки, встановленої для учасників війни - 10% прожиткового мінімуму осіб, які втратили працездатність. Дане підвищення у вищенаведеному розмірі позивачу виплачується щомісячно починаючи із січня 2008 року. Рішенням Конституційного суду України № 10-рп/2008 від 22.05.2008 року, було визнано не конституційними вищенаведені положення Закону України «Про державний бюджет України на 2008 рік та внесення змін до деяких законодавчих актів України». Відповідно до ст. 152 ч. 2 Конституції України закони, інші правові акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність. Законом України «Про Державний бюджет на 2009 рік» дію ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» не зупинено. Відповідно до ч. 2 ст. 54 Закону України «Про Державний бюджет на 2009 рік» розміри державних соціальних гарантій на 2009 рік, що визначаються залежно від прожиткового мінімуму, встановлюються відповідними законами України, цим Законом, та нормативно-правовими актами Кабінету Міністрів України. Відповідним Законом, який встановлює доплату до пенсії дітям війни є Закон України «Про соціальний захист дітей війни». Таким чином, виходячи із пріоритетності законів над підзаконними актами, при визначенні розміру щомісячної державної соціальної допомоги за період з 22.05.2008 року територіальні органи Пенсійного фонду України повинні діяти у відповідності з приписами діючої норми ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», а не відповідно до постанови КМУ за № 530 від 28.05.2008 року. Статтею 64 Конституції України встановлено, що конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод. Згідно пунктів 3 та 4 ст. 8 Кодексу адміністративного судочинства України звернення до адміністративного суду для захисту прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується. Забороняється відмова в розгляді та вирішенні адміністративної справи з мотивів неповноти, неясності, суперечливості чи відсутності законодавства, яке регулює спірні правовідносини. За чинним законодавством розмір мінімальної пенсії за віком визначається лише за правилами, передбаченими ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», іншого нормативно - правового акта, який би визначав цей розмір або встановлював інший розмір, немає. З огляду на вищевикладене, суд вважає, що неможливо прийняти до уваги положення ч. 3 ст. 28 зазначеного Закону, з якої випливає, що мінімальний розмір пенсії за віком, встановлений абзацом першим частини першої цієї статті, застосовується виключно для визначення розмірів пенсії, призначених згідно з цим Законом, оскільки, наявність такої норми та відсутність іншого мінімального розміру пенсії за віком не є підставою для відмови в реалізації позивачем конституційної гарантії, встановленої ст. 46 Конституції України та права на отримання доплати до пенсії, передбаченої ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни». Таким чином, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку про задоволення вимог щодо здійснення перерахунку пенсії позивача з підвищенням її на 30 % мінімальної пенсії за віком з розміру, встановленого ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове пенсійне страхування» з підвищенням її розміру у разі збільшення розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом та провести відповідні виплати з 22.05.2008 року по 31.03.2009 року включно з урахуванням фактично отриманих позивачем виплат. На підставі викладеного та

Результат розгляду: partial