Рішення адміністративного суду від 2014-01-10 00:00:00+02

24 жовтня 2013 року [PERSON] (далі - позивач) звернулась до суду з позовом до Управління Пенсійного фонду України в м. Красному Лучі Луганської області (далі - відповідач) про визнання бездіяльності неправомірною, стягнення заборгованості. Позивач просила визнати неправомірною бездіяльність відповідача щодо неврахування в повному обсязі складових, що входять у розрахунок пенсії, а саме матеріальної допомоги на оздоровлення та матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань, індексації заробітної плати за період з 01.04.2011 року по 01.10.2013 року. Стягнути з відповідача заборгованість з пенсії за період з 01.04.2011 року по 01.10.2013 року. Постановою Краснолуцького міського суду Луганської області від 28 листопада 2013 року у задоволенні позовних вимог позивачу було відмовлено. Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, позивач подала апеляційну скаргу, в якій просить постанову суду першої інстанції скасувати, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, та прийняти нову постанову суду, якою задовольнити позовні вимоги. В обґрунтування апеляційної скарги зазначила, що суд першої інстанції не розглянув та не зробив оцінку щодо регулювання правовідносин предмету спору. Матеріали справи свідчать про неправомірність дій відповідача щодо відмови в перерахунку пенсії, з урахуванням включення до розрахунку пенсії матеріальної допомоги на оздоровлення і матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань, та індексації грошових доходів за період часу, починаючи з 01.04.2011 року, яка повинна бути виплачена за минулий час без обмеження будь-яким строком. Позивач в судовому засіданні підтримав доводи апеляційної скарги. Відповідач до судового засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення позивача, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом апеляційної інстанції встановлено, що з 01.04.2011 року позивач отримує пенсію на підставі Закону України «Про державну службу». 04.09.2013 року позивач звернулась до відповідача з заявою про перерахунок призначеної пенсії з урахуванням індексації доходів та матеріальної допомоги на оздоровлення та соціально-побутові питання на підставі документів, що знаходяться у пенсійній справі. Згідно листа від 10.09.2013 року № 204/К-П відповідач відмовив позивачу у перерахунку пенсії з тих підстав, що заробітна плата для розрахунку пенсії розрахована згідно довідок про складові заробітної плати (надбавки та премії за останні 24 календарних місяців роботи перед зверненням за пенсією) та довідки про розмір окладу, надбавки за ранг та вислугу років на час звільнення. Такі види виплат, як матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань, допомога на оздоровлення, індексації грошових доходів не включаються до заробітної плати державного службовця при обчисленні пенсії. Як вбачається з матеріалів справи, в довідці від 13.05.2011 року форми №5-1, наданої Управлінням освіти Краснолуцької міської ради про складові заробітної плати позивача за період з 01.04.2009 року по 31.03.2011 року, сума заробітної плати, на яку нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, а з 01.01.2011 року - єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування становить 14115,00 грн. На всі виплати включені в довідку, нараховано страхові внески (єдиний внесок). При перерахунку пенсії позивачу згідно заяви від 18.05.2011 року враховано посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавка за вислугу років, надбавка за високі досягнення у праці, премія. Суми індексації, матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги на соціально-побутовіі потреби не було взято до розрахунку (а.с. 9). Відповідно до ст.37 Закону України «Про державну службу» пенсія державним службовцям призначається в розмірі 80 відсотків суми їх заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування. Відповідно до частини першої статті 66 Закону України «Про пенсійне забезпечення» до заробітку для обчислення пенсії включаються всі види оплати праці (виплат, доходу), на які відповідно до Закону України "Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування" нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, в межах максимальної величини фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, оподатковуваного доходу (прибутку), сукупного оподатковуваного доходу (граничної суми заробітної плати (доходу), з яких справляються страхові внески (збори) до соціальних фондів, що діяла на день одержання зазначеного заробітку (виплат, доходу). Стаття 41 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" визначає виплати (доходи), що враховуються в заробітну плату (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії. Так, зокрема до такого доходу (заробітної плати) враховуються: суми виплат, отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно з цим Законом були фактично нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески; суми виплат, отримуваних застрахованою особою до набрання чинності цим Законом, у межах сум, на які відповідно до законодавства, що діяло раніше, нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування. За змістом наведених норм отримувані застрахованою особою суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, враховуються в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати. Тому, пенсія позивача повинна обчислюватись із заробітної плати, яку вона отримувала фактично на день звільнення, в тому числі, з урахуванням матеріальної допомоги на оздоровлення та матеріальної допомоги для вирішення соціально - побутових питань, також індексації заробітної плати. Зазначені висновки узгоджуються з правовою позицією Верховного Суду України, яка викладена в постанові від 20 лютого 2012 року у справі № 21-430 а 11. Оскільки заява про перерахунок пенсії була надана до відповідача 04.09.2013 року, враховуючи приписи частини 4 статті 45 Закону України « Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», відповідно до якої перерахунок призначеної пенсії, провадиться у разі виникнення права на підвищення пенсії - з першого числа місяця, в якому пенсіонер звернувся за перерахунком пенсії, якщо відповідну заяву з усіма необхідними документами подано ним до 15 числа включно, і з першого числа наступного місяця, якщо заяву з усіма необхідними документами подано ним після 15 числа, колегія суддів приходить до висновку, що перерахунок пенсії необхідно провести з 01.09.2013 року. З огляду на викладене колегія суду дійшла до висновку, що суд першої інстанції не вірно вирішив справу в зв'язку з неправильним застосуванням норм матеріального та процесуального права, внаслідок чого постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нової постанови про часткове задоволення позову. Враховуючи вищевикладене,

Результат розгляду: partial