Рішення адміністративного суду від 2014-01-31 00:00:00+02

Тернопільська об'єднана державна податкова інспекція Головного управління Міндоходів у Тернопільській області (надалі по тексту - позивач або ТОДПІ ГУ Міндоходів у Тернопільській області) звернулася до суду з позовом про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «КІВ - Сервіс» (надалі по тексту ТзОВ «КІВ - Сервіс» або відповідач) податкового боргу в сумі 426,38 грн. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала повністю з мотивів викладених у позовній заяві та пояснила, що в порушення норм Податкового кодексу України відповідач несвоєчасно та не в повному обсязі сплачував узгодженні суми грошових зобов'язань, що призвело до виникнення заборгованості в сумі 426,38 грн., а саме: по податку на прибуток приватних підприємств - 426,38 грн. (основний платіж - 201,50 грн., пеня - 1,33 грн., штрафні санкції - 223,55 грн.). Відповідач явку повноважного представника по справі не забезпечив, хоча про день, час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином - у відповідності до вимог ст. ст. 33, 35 КАС України. Отже, суд вважає що вжив всі залежні від нього заходи для повідомлення відповідача належним чином про час і місце розгляду судової справи з його участю та реалізації ним права судового захисту своїх прав та інтересів, тому можливо розглянути справу без участі відповідача, представника відповідача, відповідно до положень ст. 128 КАС України. Крім пояснення представника позивача, судом досліджені письмові докази, наявні у матеріалах справи. Заслухавши у відкритому судовому засіданні пояснення представника позивача, дослідивши подані суду письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, з наступних міркувань. Судом встановлено, що ТзОВ «КІВ - Сервіс» зареєстроване як юридична особа органами державної реєстрації та перебуває на обліку як платник податків і відповідно до ст. 67 Конституції України, ст. 36 ПК України на нього покладений обов'язок сплачувати належні суми податків і зборів (обов'язкових платежів) у встановлені законами терміни. У відповідності до пп. 41.1.1. п. 41.1. ст. 41 Податкового кодексу України від 02.12.2010р. №2755-VІ (надалі по тексту - ПК України), органи державної податкової служби є контролюючими органами щодо податків, які справляються до бюджетів та державних цільових фондів, крім зазначених у підпункті 41.1.2 цього пункту, а також стосовно законодавства, контроль за дотриманням якого покладається на органи державної податкової служби. Податкове зобов'язання - сума коштів, яку платник податків, у тому числі податковий агент, повинен сплатити до відповідного бюджету як податок або збір на підставі, в порядку та строки, визначені податковим законодавством (у тому числі сума коштів, визначена платником податків у податковому векселі та не сплачена в установлений законом строк. (п.14.1.156 п.14.1 ст.14 ПК України). Податковий борг - сума узгодженого грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання (п.14.1.175 п.14.1 ст.14 ПК України). Грошове зобов'язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов'язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв'язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності (п.14.1.39 п.14.1 ст.14 ПК України). Строком сплати податку та збору визнається період, що розпочинається з моменту виникнення податкового обов'язку платника податку із сплати конкретного виду податку і завершується останнім днем строку, протягом якого такий податок чи збір повинен бути сплачений у порядку, визначеному податковим законодавством. Податок чи збір, що не був сплачений у визначений строк, вважається не сплаченим своєчасно (ст.31 ПК України). В порушення вказаних вище норм відповідачем вчасно не виконане податкове зобов'язання, що призвело до виникнення заборгованості перед бюджетом. Судом встановлено, що станом на 26.12.2013 року податковий борг відповідача становить 426,38 грн., в т.ч. по платежах: по податку на прибуток приватних підприємств - 4 26,13 грн. (основний платіж - 201,50 грн., пеня - 1,33 грн., штрафні санкції - 223,55 грн.). Як вбачається з матеріалів справи, заборгованість по податку на прибуток приватних підприємств виникла у зв'язку з несплатою узгодженого податкового зобов'язання, нарахованого згідно податкових повідомлень-рішень №0001561510 від 27.08.2012 року, №0001551510 від 27.08.2012 року та декларацій з податку на прибуток приватних підприємств №567153 від 09.02.2012 року. Сума заборгованості підтверджується дослідженими в судовому засіданні письмовими доказами, а саме: довідкою про наявність податкового боргу, розрахунком позовних вимог, податковими деклараціями з податку на прибуток підприємств. У разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, орган державної податкової служби надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення (п. 59.1. ст. 59 ПК України). Відповідно податковим органом вживались заходи щодо погашення податкового боргу платника податків, зокрема надіслано податкову вимогу № 1207 від 04.07.2011 року, з часу виставлення якої податковий борг платника не переривався. Органи державної податкової служби мають право, зокрема, звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, обслуговуючих такого платника, на суму податкового боргу або його частини (пп.20.1.18. п.20.1. ст.20 ПК України). Стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання органам державної податкової служби, у розмірі суми податкового боргу або його частини (п.95.3. ст.95 ПК України). Джерелами самостійної сплати грошових зобов'язань або погашення податкового боргу платника податків є будь-які власні кошти, у тому числі ті, що отримані від продажу товарів (робіт, послуг), майна, випуску цінних паперів, зокрема корпоративних прав, отримані як позика (кредит), та з інших джерел, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею, а також суми надміру сплачених платежів до відповідних бюджетів (п.87.1. ст.87 ПК України). Пунктом 95.4. статті 95 ПК України визначено, що орган державної податкової служби на підставі рішення суду здійснює стягнення коштів у рахунок погашення податкового боргу за рахунок готівки, що належить такому платнику податків. Стягнення готівкових коштів здійснюється у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Так, Постановою Кабінету Міністрів України від 29.12.2010р. № 1244 (деякі питання реалізації статті 95 ПК України) затверджено Порядок стягнення готівки, яка належить платникові податків, у рахунок погашення його податкового боргу. Пунктом 102.4 статті 102 Податкового кодексу України визначено, що податковий борг, що виник у зв'язку з відмовою у самостійному погашенні такого грошового зобов'язання, може бути стягнутий протягом наступних 1095 календарних днів з дня виникнення податкового боргу. За наведених обставин, позовні вимоги підтверджені належними та допустимими доказами і підлягають до задоволення повністю.

Результат розгляду: granted