Рішення адміністративного суду від 2014-03-04 00:00:00+02

Територіальне управління Державної служби гірничого нагляду та промислової безпеки України у Донецькій області в особі Донецько-Макіївської державної регіональної технічної інспекції у вугільній промисловості Макіївський регіон (надалі - позивач) до Державного підприємства «Шахта Лідієвка» (надалі - відповідач) про застосування заходів реагування у сфері державного нагляду шляхом заборони ведення робіт у заїзді на наклонній допоміжній квершлаг, повітряподоючему хіднику гор 110 м та монтажному хіднику 1-ой східної розташувальної лави, у зв'язку з загрозою життю та здоров'ю людей. Позов мотивовано встановленням порушень нормативних актів з охорони праці та промислової безпеки, що створює загрозу життю та здоров'ю людей. Представник позивача у судове засідання від 04.03.2014 не з'явився, про час та місце судового розгляду повідомлений належним чином, надав до канцелярії суду заяву (вх.№7603/14 від 04.03.2014), відповідно до якої просить розглянути справу у письмовому провадженні. Представник відповідача надав до суду письмову заяву (вх.№7026/14 від 27.02.2014), згідно якої визнає позовні вимоги в повному обсязі У судовому засіданні від 05.09.2013 представник відповідача проти задоволення позовних вимог заперечував. Суд, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи адміністративного позову, дійшов наступних висновків. Державне підприємство «Шахта Лідієвка» зареєстровано виконавчим комітетом Донецької міської ради в якості юридичної особи (ЄДРПОУ 33341039, місцезнаходження: 83036, м.Донецьк, вул.Кірова, 284а). Згідно п.1 Положення про Державну службу гірничого нагляду та промислової безпеки України, затвердженого Указом Президента України від 06.04.2011 №408/2011, Державна служба гірничого нагляду та промислової безпеки України (Держгірпромнагляд України) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра надзвичайних ситуацій України (далі - Міністр). Держгірпромнагляд України входить до системи органів виконавчої влади та забезпечує реалізацію державної політики з промислової безпеки, охорони праці, державного гірничого нагляду, охорони надр та державного регулювання у сфері безпечного поводження з вибуховими матеріалами промислового призначення. Відповідно до п.6 вказаного Положення Держгірпромнагляд України здійснює свої повноваження безпосередньо та через свої територіальні органи в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, у місті обласного значення Кривий Ріг. Наказом Держгірпромнагляду України від 02.12.2011 №186-к затверджено Положення про територіальне управління Держгірпромнагляду України у Донецькій області (далі - теруправління), згідно пункту 1 якого, територіальне управління є територіальним органом, який діє у складі Держгірпромнагляду України та їй підпорядковується. Статтею 38 Закону України «Про охорону праці» встановлено, що Державний нагляд за додержанням законів та інших нормативно-правових актів про охорону праці здійснюють: - центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони праці; - центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері ядерної та радіаційної безпеки; - центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства у сферах пожежної і техногенної безпеки; - центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері санітарного та епідемічного благополуччя населення. Органи державного нагляду за охороною праці не залежать від будь-яких господарських органів, суб'єктів підприємництва, об'єднань громадян, політичних формувань, місцевих державних адміністрацій і органів місцевого самоврядування, їм не підзвітні і не підконтрольні. Діяльність органів державного нагляду за охороною праці регулюється цим Законом, законами України «Про використання ядерної енергії і радіаційну безпеку», «Про пожежну безпеку», «Про забезпечення санітарного та епідемічного благополуччя населення», іншими нормативно-правовими актами та положеннями про ці органи, що затверджуються Президентом України. У відповідності до абз.2 ч.1 ст.1 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» державний нагляд (контроль) - діяльність уповноважених законом центральних органів виконавчої влади, їх територіальних органів, державних колегіальних органів, органів виконавчої влади Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування (далі - органи державного нагляду (контролю)) в межах повноважень, передбачених законом, щодо виявлення та запобігання порушенням вимог законодавства суб'єктами господарювання та забезпечення інтересів суспільства, зокрема належної якості продукції, робіт та послуг, прийнятного рівня небезпеки для населення, навколишнього природного середовища. На підставі направлень на перевірку №205-3/4 від 21.12.2013 у період з 31.01.2014 по 31.01.2014 посадовими особами теруправління проводилась позапланова перевірка субєкта господарювання (обєкта) ДП «Шахта Лідієвка) на предмет дотримання законодавчих та нормативно-праових актів з охорони праці та промислової безпеки пвд час виконання плану ліквідації аварії, по закінченню якої було складено відповідний акт №025р-12/17 від 31.01.2014. Відповідно до акту перевірки від 31.01.2014 під час вказаної перевірки було виявлено 3 порушення нормативно-правових актів з охорони праці, з яких всі створюють загрозу життю та здоровю людей, а саме: - листом командира ДВГРС Єфименко І.М. скасовано узгодження позиції №61 «Плану ліквідації аварій по ДП «Шахта Лідієвка», скасування позицій ПЛА призведено через неможливість виконання заходів оперативної частини ПЛА на підставі того, що прийшов у непридатність пожежно-зрощувальний трубопровід в 7 східному польовому відкаточному штреку у здовж 100 м; - на час перевірки були відсутні спеціальні заходи, яку гарантують безпеку робіт з усунення причин скасування узгодження ПЛА в 7 східному польовому відкаточному штреку у здовж 100 м; - не виконуються роботи по заміні пожежно-зрощувального трубопроводу по 7 східному польовому відкаточному штреку у здовж 100м. На момент розгляду справи у суді вказані порушення не були усунені. До судового засідання відповідачем надана заява про повне визнання позовних вимог. Відповідно ч.1,3 ст.136 КАС України, позивач може відмовитися від адміністративного позову, а відповідач - визнати адміністративний позов протягом всього часу судового розгляду, зробивши усну заяву. Якщо відмову від адміністративного позову чи визнання адміністративного позову викладено в адресованій суду письмовій заяві, ця заява приєднується до справи. Судове рішення у зв'язку з відмовою від адміністративного позову, визнанням адміністративного позову чи примиренням сторін ухвалюється за правилами, встановленими статтями 112, 113 цього Кодексу. Частинами 3, 4 ст.112 КАС України передбачено, що у разі часткового визнання адміністративного позову відповідачем і прийняття його судом може бути прийнята постанова суду про задоволення визнаних відповідачем позовних вимог відповідно до статті 164 цього Кодексу. У разі повного визнання відповідачем адміністративного позову і прийняття його судом приймається постанова суду про задоволення адміністративного позову. Суд не приймає відмови від адміністративного позову, визнання адміністративного позову і продовжує розгляд адміністративної справи, якщо ці дії позивача або відповідача суперечать закону чи порушують чиї-небудь права, свободи або інтереси. На підставі викладеного суд приймає вказану заяву до уваги, крім того, суд вбачає за необхідне зазначити наступне. Згідно з ст.4 Закону України «Про охорону праці» державна політика в галузі охорони праці базується, у тому числі, на принципах Державна політика в галузі охорони праці базується на принципах пріоритету життя і здоров'я працівників, повної відповідальності роботодавця за створення належних, безпечних і здорових умов праці. У відповідності до Положенняч про організацію та здійснення державного гірничого нагляду державного нагляду (контролю) у сфері промислової безпеки та охорони праці в системі Держгірпромнагляду України, затвердженого наказом МНС України від 11.08.2011 №826, загроза життю та здоров'ю працівників - виникнення умов, за яких подальше продовження виконання робіт або експлуатація об'єкта, машин і механізмів несе ризик спричинення внаслідок цих умов фізичної шкоди працівникові, в тому числі такої, яка може призвести до смертельних наслідків. Як вбачається із п.2.26 вказаного положення, право заборони виконання робіт, виробництва виникає у разі виявлення під час перевірки: - порушень вимог законодавства з охорони праці та промислової безпеки, що створюють загрозу життю працівників; - порушень вимог Кодексу України про надра; - відсутності дозволу на виконання робіт підвищеної небезпеки та на експлуатацію (застосування) машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки; - непроведення у встановленому порядку та в терміни технічного огляду, випробування або експертного обстеження машин, механізмів та устатковання підвищеної небезпеки; - виникнення нещасного випадку зі смертельним або тяжким наслідком, групового нещасного випадку. У разі виявлення факту перевищення допустимих норм технологічного навантаження виробничого об'єкта (окремого виробництва, машин і механізмів) або якщо дійсний рівень технологічного навантаження створює загрозу життю працівників, уникнути чого можливо за рахунок його зниження, роботи такого об'єкта (виробництво, експлуатація машин механізмів) можуть бути обмежені до допустимого безпечного рівня. Абзацем 1 ч.5 ст.4 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» встановлено, що повне або часткове зупинення виробництва (виготовлення) або реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг допускається за постановою адміністративного суду, ухваленою за результатами розгляду позову органу державного нагляду (контролю) щодо застосування заходів реагування. Вжиття інших заходів реагування, передбачених законом, допускається за вмотивованим письмовим рішенням керівника органу державного нагляду (контролю) чи його заступника, а у випадках, передбачених законом, - із наступним підтвердженням обґрунтованості вжиття таких заходів адміністративним судом. Враховуючи вищенаведене, суд робить висновок, що позовні вимоги до Державного підприємтсва «Шахта Лідієвка» обґрунтовані та підлягають задоволенню. Також, суд зазначає, що ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 10.02.2014 відстрочено сплату судових витрат у справі №805/1696/14 за позовом Територіального управління Державної служби гірничого нагляду та промислової безпеки України у Донецькій області в особі Донецько-Макіївської державної регіональної технічної інспекції у вугільний промисловості Макіївський регіон до Державного підприємства «Шахта Лідієвка» до ухвалення судового рішення у справі. Частиною 2 ст.94 КАС України встановлено, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони - суб'єкта владних повноважень, суд присуджує з іншої сторони всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати, пов'язані із залученням свідків та проведенням судових експертиз. Судовим рішенням є постанова або ухвала суду, якою завершується розгляд справи (про залишення позовної заяви без розгляду, про закриття провадження у справі, крім закриття провадження у зв'язку з відмовою від позову чи примиренням). Судове рішення вважається таким, яке ухвалене на користь сторони, якщо: - сторона є позивачем і позов задоволено; - сторона є відповідачем і у задоволенні позову відмовлено або позовну заяву залишено без розгляду, або провадження у справі закрито. Таким чином, на підставі ч.2 ст.94 Кодексу адміністративного судочинства України, судові витрати при задоволенні позовних вимог покладаються на відповідача. Відповідно до пп.1 п.3 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір», розміри ставок судового збору за подання до адміністративного суду адміністративного позову: за подання позову немайнового характеру 0,03 розміру мінімальної заробітної плати. У відповідності до ст.8 Закону України «Про Державний бюджет України на 2014 рік» у 2014 році встановлено мінімальну заробітну плату у місячному розмірі з 1 січня - 1218 гривень. Враховуючи вищенаведене, суд вбачає за потрібне стягнути з відповідача до Державного бюджету України судовий збір за подання адміністративного позову в розмірі 73,08 грн.

Результат розгляду: granted