Рішення адміністративного суду від 2014-01-28 00:00:00+02

У серпні 2013 року [PERSON] звернулась до Волочиського районного суду з позовом до управління Пенсійного фонду України у Волочиському районі про визнання неправомірними дій щодо стягнення переплати індексації. Постановою Волочиського районного суду від 22 жовтня 2013 року позов задоволено частково: визнано дії УПФ у Волочиському районі щодо стягнення індексації пенсії за період з квітня 2009 року по листопад 2012 року неправомірними; стягнуто з [PERSON] переплату за період з грудня 2012 рок по травень 2013 року в розмірі 843,06 грн. Не погодившись із прийнятим рішенням, Відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та ухвалити нову постанову, якою відмовити в задоволені позову. В апеляційній скарзі апелянт посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, неповне з'ясування всіх обставин справи що призвело до неправильного її вирішення. Сторони повноважних представників в судове засідання не направили, хоча повідомлялися про дату, час та місце апеляційного розгляду справи, що підтверджується матеріалами справи. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 197 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на основі наявних у ній доказів, у разі неприбуття жодної з осіб, які беруть участь у справі, у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання. Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо доказів для правильного вирішення апеляційної скарги, колегія суддів визнала за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження, при цьому згідно частини 6 статті 12, частини 1 статті 41 КАС України, повне фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не відбувається. Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити частково, а постанову суду першої інстанції - скасувати, виходячи з наступного. Відповідно до встановлених обставин справи [PERSON] [INFO] є опікуном свого чоловіка [PERSON] [INFO], який рішенням Волочиського районного суду Хмельницької області від 14.08.2012 року визнаний недієздатним. З матеріалів справи судом встановлено, що [PERSON] з 31.10.2002 року перебуває на обліку в управлінні Пенсійного фонду України та отримував пенсію як непрацюючий інвалід та відповідно до чинного законодавства йому нараховувалась індексація пенсійних виплат. При опрацюванні списків одержувачів пенсій, Відповідачем виявлено, що [PERSON] з 2000 року зареєстрований як фізична особа-підприємець. Оскільки факт працевлаштування пенсіонера впливає на зміну базового місяця при обчисленні індексації пенсії, управління безпідставно переплатило [PERSON] пенсію за період з 01.04.2009 року по 31.05.2013 року. Сума переплати утримана з [PERSON] згідно рішення управління Пенсійного фонду України у Волочиському районі від 16.05.2013 року №291. На даний час [PERSON] отримує пенсію як працюючий пенсіонер. Визначаючись щодо часткового задоволення позовних вимог, колегія суддів апеляційної інстанції виходила з такого. Відповідно до ст.42 ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» пенсії, призначені за цим Законом, індексуються відповідно до законодавства про індексацію грошових доходів населення. Відповідно до ст.2 ЗУ «Про індексацію грошових доходів населення» від 03.07.1991 року та п.2 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою КМУ від 17.07.2003 року №1078 індексації підлягають грошові доходи громадян, які не мають разового характеру. Індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані в гривнях на території України, які не мають разового характеру, у тому числі пенсії, з урахуванням надбавок, доплат, підвищень до пенсії, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги на прожиття, державної допомоги та компенсаційних виплат, у межах прожиткового мінімуму, встановленого для відповідних соціальних та демографічних груп. Згідно п.5 зазначеного Порядку у разі підвищення розміру мінімальної заробітної плати, пенсії, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, стипендій, а також у разі зростання грошових доходів населення без перегляду їх мінімальних розмірів, місяць, в якому відбулось підвищення, вважається базовим при обчисленні індексу споживчих цін для індексації грошових доходів населення та індексація грошових доходів, отриманих за цей місяць, не проводиться. Відповідно до п.12 постанови правління ПФУ №22-1 від 25.11.2005 року «Про затвердження Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсії відповідно до ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» у разі працевлаштування особи, якій призначено пенсію, такою особою протягом 10 днів надається органу, що призначає пенсію, довідка про прийняття на роботу. Надалі для проведення індексації подається довідка про розмір заробітної плати (стипендії) з урахуванням індексації. Оскільки [PERSON] зареєстрований як фізична особа-підприємець, то відповідно до Постанови КМУ від 11.03.2009 року №198 "Деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян" з 01.04.2009 року набув право на підвищення пенсії у зв'язку зі зміною базового місяця при обчисленні індексації пенсії. Так як [PERSON] не повідомив вчасно пенсійний орган про своє працевлаштування, колегія суддів вважає, що Відповідач має право на стягнення безпідставно виплаченої суми пенсійних виплат. Враховуючи встановлені обставини справи, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції правомірно визнав дії Відповідача щодо стягнення переплати індексації пенсії за період з квітня 2009 року по листопад 2012 року неправомірними, з урахуванням вимог ст.99 КАС України. Проте, як встановлено з матеріалів позовної заяви [PERSON], Позивач просить визнати неправомірними дії управління Пенсійного фонду України у Волочиському районі щодо стягнення переплати індексації. Приймаючи рішення, суд першої інстанції постановив стягнути з [PERSON] переплату за період з грудня 2012 року по травень 2013 року, тобто в межах строків, встановлених ст.99 КАС України. Колегія суддів не погоджується з прийнятим рішенням в зазначеній частині, з огляду на таке. Згідно ч.2 ст.11 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, і не може виходити за межі позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог тільки в разі, якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін чи третіх осіб, про захист яких вони просять. Постановляючи стягнути з [PERSON] певну суму переплати пенсії, суд першої інстанції безпідставно вийшов за межі позовних вимог, оскільки [PERSON] в прохальній частині позову просила лише визнати дії Відповідача протиправними. Стягнути зазначену суму переплати суд міг би у разі звернення управління Пенсійного фонду у Волочиському районі до суду з відповідним позовом. Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваного рішення порушено норми процесуального права, а також враховано не всі встановлені у справі обставини, що призвело до неправильного вирішення справи, а тому оскаржувана постанова підлягає скасуванню з прийняттям нового рішення. Згідно зі ст. 202 КАС України підставами для скасування постанови або ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання. Відповідно до ст. 94 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України відповідно до задоволених вимог (або відповідного місцевого бюджету, якщо іншою стороною був орган місцевого самоврядування, його посадова чи службова особа). Якщо адміністративний позов задоволено частково, судові витрати, здійснені позивачем, присуджуються йому відповідно до задоволених вимог, а відповідачу - відповідно до тієї частини вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Результат розгляду: partial