Рішення адміністративного суду від 2014-02-24 00:00:00+02

У січні 2014 року начальник відділу державної виконавчої служби Гагарінського районного управління юстиції у місті Севастополі [PERSON] звернулась до Окружного адміністративного суду міста Севастополя з позовом до Державної виконавчої служби України, Головного управління юстиції у місті Севастополі про визнання протиправними та скасування наказів. А саме просить: визнати протиправним та скасувати наказ Державної виконавчої служби України від 17 січня 2014 року № 16/к про відсторонення позивача від виконання обов'язків начальника відділу державної виконавчої служби Гагарінського районного управління юстиції у місті Севастополі на час проведення службового розслідування; визнати протиправним та скасувати наказ Державної виконавчої служби України від 16 січня 2014 року № 11/4 про проведення службового розслідування щодо неналежного виконання службових обов'язків начальником відділу державної виконавчої служби Гагарінського районного управління юстиції у місті Севастополі [PERSON]; визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління юстиції у місті Севастополі від 17 січня 2014 року № 40/к про оголошення наказу Державної виконавчої служби України від 17 січня 2014 року № 16/к. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що оскаржувані накази винесені відповідачами незаконно, безпідставно та з порушенням вимог чинного законодавства. У судовому засіданні позивач та її представник наполягали на задоволенні позову у повному обсязі з підстав викладених у позовній заяві та поясненнях. Позивач зазначила, що стосовно неї не існує жодних документів, які б свідчили про неналежне виконання службових обов'язків, не має жодних законних підстав приймати наказ про проведення службового розслідування, як і підстав вважати, що позивачем будь-коли неналежним чином виконувались службові обов'язки. Представник відповідача - Державної виконавчої служби України, заперечувала проти задоволення позову з підстав викладених у запереченнях. Представник відповідача - Головного управління юстиції у місті Севастополі, проти задоволення позовних вимог заперечувала у повному обсязі. Заслухавши доводи сторін та їх представників, встановивши обставини справи, дослідивши докази, якими обґрунтовуються позовні вимоги та заперечення проти позову, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що позивач працює на посаді начальника відділу державної виконавчої служби Гагарінського районного управління юстиції у місті Севастополі з 05 грудня 2012 року. 16 січня 2014 року Державною виконавчою службою України винесено наказ № 11/4 про проведення службового розслідування, яким враховуючи подання начальника управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у місті Севастополі Якімець Н.Л. від 13 січня 2014 року № 111/35, для встановлення всіх обставин, причин та умов, що призвело до неналежного виконання службових обов'язків, наказано провести службове розслідування щодо неналежного виконання службових обов'язків начальником відділу державної виконавчої служби Гагарінського районного управління юстиції у місті Севастополі [PERSON] з 20 січня 2014 року по 19 березня 2014 року, акт про результати службового розслідування подати до 19 березня 2014 року. 17 січня 2014 року Державною виконавчою службою України винесено наказ № 16/к про відсторонення від посади [PERSON], яким наказано у зв'язку з проведенням службового розслідування щодо неналежного виконання службових обов'язків начальником відділу державної виконавчої служби Гагарінського районного управління юстиції у місті Севастополі [PERSON] (наказ Державної виконавчої служби України від 16 січня 2014 року № 11/4 "Про проведення службового розслідування"), враховуючи подання Голови комісії з проведення службового розслідування Герасимюка М.В., відсторонити [PERSON] від виконання повноважень за посадою начальника відділу державної виконавчої служби Гагарінського районного управління юстиції у місті Севастополі на час проведення службового розслідування з 20 січня 2014 року по 19 березня 2014 року. 17 січня 2014 року Головним управлінням юстиції у місті Севастополі винесено наказ № 40/к про відсторонення від посади [PERSON], яким оголошено наказ Державної виконавчої служби України від 17 січня 2014 року № 16/к про відсторонення від посади начальника відділу державної виконавчої служби Гагарінського районного управління юстиції у місті Севастополі [PERSON] у зв'язку з проведенням службового розслідування щодо неналежного виконання нею службових обов'язків (наказ Державної виконавчої служби України від 16 січня 2014 року № 11/4) на час проведення службового розслідування з 20 січня 2014 року по 19 березня 2014 року. З наказами Державної виконавчої служби України від 16 січня 2014 року № 11/4 "Про проведення службового розслідування", від 17 січня 2014 року № 16/к "Про відсторонення від посади [PERSON]", наказом Головного управління юстиції у місті Севастополі від 17 січня 2014 року № 40/к "Про відсторонення від посади [PERSON]" позивач ознайомлена 17 січня 2014 року. Основи організації та діяльності державної виконавчої служби, її завдання, правовий статус працівників органів державної виконавчої служби та їх соціальний захист визначає Закон України "Про державну виконавчу службу". Відповідно до частини першої статті 6 Закону України "Про державну виконавчу службу" працівники органів державної виконавчої служби (державні виконавці, керівні працівники і спеціалісти Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, управлінь державної виконавчої служби Головного управління юстиції Міністерства юстиції України в Автономній Республіці Крим, головних управлінь юстиції в областях, містах Києві та Севастополі, районних, районних у містах, міських (міст обласного значення), міськрайонних відділів державної виконавчої служби відповідних управлінь юстиції) є державними службовцями. Закон України "Про державну службу" регулює суспільні відносини, які охоплюють діяльність держави щодо створення правових, організаційних, економічних та соціальних умов реалізації громадянами України права на державну службу. Він визначає загальні засади діяльності, а також статус державних службовців, які працюють в державних органах та їх апараті. Відповідно до частини першої статті 22 Закону України "Про державну службу" невиконання службових обов'язків, що призвело до людських жертв або заподіяло значної матеріальної чи моральної шкоди громадянинові, державі, підприємству, установі, організації чи об'єднанню громадян, є підставою для відсторонення державного службовця від виконання повноважень за посадою із збереженням заробітної плати. Рішення про відсторонення державного службовця від виконання повноважень за посадою приймається керівником державного органу, в якому працює цей службовець. Згідно з пунктом 1 Порядку про проведення службового розслідування стосовно осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 13 червня 2000 року № 950, відповідно до цього Порядку стосовно осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, може бути проведено службове розслідування: у разі невиконання або неналежного виконання ними службових обов'язків, перевищення своїх повноважень, що призвело до людських жертв або заподіяло значну матеріальну чи моральну шкоду громадянинові, державі, підприємству, установі, організації чи об'єднанню громадян; у разі недодержання ними законодавства про державну службу, службу в органах місцевого самоврядування, антикорупційного законодавства, порушення етики поведінки; на вимогу особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, з метою зняття безпідставних, на її думку, звинувачень або підозри; з метою виявлення причин та умов, що призвели до вчинення корупційного правопорушення або порушення вимог Закону України "Про засади запобігання і протидії корупції", за поданням спеціально уповноваженого суб'єкта у сфері протидії корупції за рішенням керівника органу, в якому працює особа, яка вчинила таке правопорушення. Відповідно до пункту 4 Порядку про проведення службового розслідування стосовно осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, службове розслідування проводиться з відстороненням особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, від виконання повноважень за посадою або без такого відсторонення. Рішення про відсторонення приймається за поданням голови комісії з проведення службового розслідування керівником органу державної влади, в якому працює особа. Особа, якій повідомлено про підозру у вчиненні злочину у сфері службової діяльності, підлягає відстороненню від виконання повноважень на посаді в порядку, визначеному законом, якщо інше не передбачено Конституцією. З аналізу зазначених приписів вбачається, що законодавством встановлено вичерпний перелік підстав для проведення службового розслідування та накази про проведення службового розслідування мають бути вмотивовані. Наказом Міністерства юстиції України від 02 квітня 2012 року № 512/5 затверджено Інструкцію з організації примусового виконання рішень, яка розроблена відповідно до Закону України "Про виконавче провадження", інших законодавчих актів України та нормативно-правових актів Міністерства юстиції України і визначає окремі питання організації виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб) (далі - рішення), що відповідно до Закону підлягають примусовому виконанню. Так, відповідно до пункту 9.4 цієї Інструкції, про проведення перевірки виконавчого провадження та його витребування відповідною посадовою особою виноситься вмотивована постанова. У постанові зазначаються: підстави витребування цього виконавчого провадження; у мотивувальній частині - обставини, що зумовили проведення перевірки та витребування виконавчого провадження, а у разі прийняття рішення про зупинення виконавчого провадження - також обґрунтування необхідності зупинення виконавчого провадження на час його перевірки; обґрунтування необхідності здійснення такої перевірки з обов'язковим зазначенням об'єктивності можливих негативних наслідків її непроведення, які можуть суттєво вплинути на хід виконання або мати резонансне значення (при прийнятті рішення про доцільність проведення перевірки виконавчого провадження з власної ініціативи); у резолютивній частині - реквізити витребуваного виконавчого провадження та орган ДВС, у якому воно перебуває на виконанні, строки здійснення перевірки виконавчого провадження з моменту його надходження до органу ДВС, який його витребував, чи підлягає воно зупиненню на строк проведення перевірки, а також посадові особи, на яких покладається обов'язок направлення цього виконавчого провадження до органу ДВС, що здійснюватиме його перевірку, та строки направлення для перевірки виконавчого провадження (підпункт 9.4.1. пункту 9.4 Інструкції з організації примусового виконання рішень). Відповідно до підпункту 9.4.2 пункту 9.4 Інструкції з організації примусового виконання рішень, постанова про проведення перевірки виконавчого провадження та його витребування складається в кількох примірниках, з яких: один примірник постанови про проведення перевірки виконавчого провадження та його витребування надсилається до органу ДВС, що здійснює контроль за роботою державного виконавця; другий примірник постанови залишається в органі ДВС, який витребовує виконавче провадження; у разі витребування для проведення перевірки виконавчого провадження з власної ініціативи один примірник постанови надсилається до ДВС України в день її винесення; якщо перевірка виконавчого провадження здійснюється за дорученням посадової особи вищого рівня, примірник постанови про результати перевірки виконавчого провадження надсилається також цій посадовій особі. Витребуване виконавче провадження доставляється до органу ДВС вищого рівня у строки, визначені в постанові про його витребування, але не пізніше трьох робочих днів з дня винесення постанови (підпункт 9.4.3. пункту 9.4 Інструкції з організації примусового виконання рішень). Судом встановлено, що 09 грудня 2013 року Державною виконавчою службою України винесено наказ № 59/5 про проведення позапланової перевірки діяльності органів державної виконавчої служби міста Севастополя на підставі службової записки службових осіб Державної виконавчої служби України від 04 грудня 2013 року, яким наказано провести позапланову перевірку діяльності органів державної виконавчої служби міста Севастополя в частині законності накладення та звільнення майна боржників по виконавчим провадженням з-під арешту і додержання вимог антикорупційного законодавства з 10 грудня 2013 року по 13 грудня 2013 року. У зв'язку з цим, 26 грудня 2013 року начальником управління Державної виконавчої служби Головного управління юстиції у місті Севастополі Якімець Н.Л. було винесено постанови про витребування виконавчих проваджень від 26 грудня 2013 року № 63/11/2013, № 74/11/2013, № 73/11/2013, № 72/11/2013, № 75/11/2013, № 76/11/2013, № 77/11/2013. Як пояснила у судовому засіданні представник Державної виконавчої служби України, вона особисто, як начальник управління Державної виконавчої служби Головного управління юстиції у місті Севастополі, 26 грудня 2013 року намагалась вручити начальнику відділу державної виконавчої служби Гагарінського районного управління юстиції у місті Севастополі [PERSON] постанови про витребування виконавчих проваджень від 26 грудня 2013 року № 63/11/2013, № 74/11/2013, № 73/11/2013, № 72/11/2013, № 75/11/2013, № 76/11/2013, № 77/11/2013. У той же час, позивач під час розгляду справи пояснила, що 26 грудня 2013 року постанови про витребування виконавчих проваджень їй не вручали. Встановлено також, що 26 грудня 2013 року Головним управлінням юстиції у місті Севастополі складено акт про вручення начальнику відділу Державної виконавчої служби Гагарінського районного управління юстиції у місті Севастополя [PERSON] постанов про витребування виконавчих проваджень з відділу Державної виконавчої служби Гагарінського районного управління юстиції у місті Севастополя. Крім того, в акті від 26 грудня 2013 року зазначено, що від особистого підпису про отримання вказаних постанов начальник відділу державної виконавчої служби Гагарінського районного управління юстиції у місті Севастополя [PERSON] відмовилась. Акт від 26 грудня 2013 року підписаний начальником управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у місті Севастополі Якімець Н.Л. та заступником начальника відділу державної виконавчої служби Балаклавського районного управління юстиції у місті Севастополі Якубовим Я.А. Однак, згідно з наказом Головного управління юстиції у місті Севастополі від 20 грудня 2013 року № 107/13 Якубов Я.А. у період з 22 грудня 2013 року по 28 грудня 2013 року знаходився у місті Києві на стажуванні у Державній виконавчій службі України, що підтверджується підписом Якубова Я.А. в журналі "Про ознайомлення з наказом" та квитанцією до прибуткового касового ордеру від 22 грудня 2013 року № 165 на суму 1 500 гривень 00 копійок за оплату проживання в місті Києві з 22 грудня 2013 року по 28 грудня 2013 року, виданого суб'єктом підприємницької діяльності [PERSON] та наданого в бухгалтерію Якубовим Я.А. У судовому засіданні представник відповідача - Державної виконавчої служби України пояснила, що в акті від 26 грудня 2013 року допущено описку у даті його складання. Однак, при цьому будь-яких належних та допустимих доказів у підтвердження вручення позивачу постанов про витребування виконавчих проваджень, представником відповідача під час судового розгляду справи надано не було. Крім того встановлено, що примірники постанов про витребування виконавчих проваджень № 63/11/2013, № 74/11/2013, № 73/11/2013, № 72/11/2013, № 75/11/2013, № 76/11/2013, № 77/11/2013 не було надіслано до Державної виконавчої служби України в день їх винесення - 26 грудня 2013 року, як того вимагають приписи Інструкції з організації примусового виконання рішень. Під час судового розгляду справи також встановлено, що 13 січня 2014 року за № 11-1/35 начальником управління Державної виконавчої служби Головного управління юстиції у місті Севастополі на адресу Державної виконавчої служби України направлено подання, згідно з яким відповідно до наказу Державної виконавчої служби від 09 грудня 2013 року № 59/5 "Про проведення позапланової перевірки діяльності органів державної виконавчої служби міста Севастополя" у період з 10 грудня 2013 року по 13 грудня 2013 року спеціалістами Державної виконавчої служби України було проведено позапланову перевірку діяльності органів державної виконавчої служби міста Севастополя в частині законності накладення та звільнення майна боржників по виконавчим провадженням з-під арешту і додержання вимог антикорупційного законодавства. У ході проведення перевірки було виявлено порушення вимог чинного законодавства при здійсненні виконавчих проваджень державними виконавцями відділів державної виконавчої служби Балаклавського, Гагарінського та Ленінського районного управлінь юстиції у місті Севастополі та було винесено постанови про витребування виконавчих проваджень, зокрема, з відділу Державної виконавчої служби Гагарінського районного управління юстиції у місті Севастополі. У поданні також зазначено, що відповідно до постанов про витребування виконавчих проваджень виконавчі провадження необхідно було надати до управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у місті Севастополі у термін до 27 грудня 2013 року. Станом на 13 січня 2014 року начальником відділу Державної виконавчої служби Гагарінського районного управління юстиції у місті Севастополя [PERSON] постанови начальника управління Державної виконавчої служби Головного управління юстиції у місті Севастополі Якімець Н.Л. від 26 грудня 2013 року про витребування виконавчих проваджень не виконано, пояснення щодо неналежного виконання постанов від 26 грудня 2013 року про витребування виконавчих проваджень на адресу управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у місті Севастополі не надаються. У поданні начальник управління просить вирішити питання щодо проведення службового розслідування у відношенні начальника відділу Державної виконавчої служби Гагарінського районного управління юстиції у місті Севастополі [PERSON] з відстороненням її від виконання повноважень за посадою. Оскаржувані накази Державної виконавчої служби України прийнято з врахуванням зазначеного подання начальника управління Державної виконавчої служби Головного управління юстиції у місті Севастополі Якімець Н.Л. При цьому, ні в поданні від 13 січня 2014 року № 11-1/35, ні в наказах від 17 січня 2014 року №№ 11/4, 16/к, не зазначено підстав для проведення службового розслідування та відсторонення від посади, визначених Законом України "Про державну службу" та Порядком про проведення службового розслідування стосовно осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 13 червня 2000 року № 950. Позивач у судовому засіданні пояснила, що її не ознайомлювали з поданням начальника управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у м. Севастополі від 13 січня 2014 року щодо проведення службового розслідування. Серед іншого слід зазначити, що згідно з довідкою начальника відділу контролю, документального та матеріально-технічного забезпечення Головного управління юстиції у місті Севастополі від 27 січня 2014 року, по книгам обліку вхідної кореспонденції Головного управління юстиції у місті Севастополі за 2013-2014 року зареєстровано: наказ Державної виконавчої служби України від 25 червня 2013 року № 29/5 щодо проведення комплексної перевірки діяльності структурних підрозділів, що забезпечують реалізацію повноважень Державної виконавчої служби України у місті Севастополі - від 25 червня 2013 року № 7065-11-1; доручення Державної виконавчої служби України від 19 листопада 2013 року № 4.1-08/4.1/1369 щодо надання інформації про невиконання наказу Державної виконавчої служби України від 25 червня 2013 року № 29/5 - відповідь надана 27 листопада 2013 року за № 4.1-08/4.1/1369/11. Інших документів Державної виконавчої служби України (наказів, довідок за результатами перевірок) стосовно проведення перевірок органів Державної виконавчої служби у місті Севастополі у 2013-2014 роках по книгам обліку вхідної кореспонденції Головного управління юстиції у місті Севастополі у тому числі наказу Державної виконавчої служби України від 09 грудня 2013 року № 59/5 не зареєстровано. Отже, встановлені судом обставини свідчить про відсутність передбачених законодавством підстав для проведення службового розслідування у відношенні позивача та про порушення порядку його проведення. Відповідно до частини першої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданнями адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ. Критерії оцінювання судами рішень, дій та бездіяльності суб'єктів владних повноважень наведені у частині третій статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України відповідно до якої у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку. Згідно з частиною першою статті 69 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів. Відповідно до частини першої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. Згідно з частиною другою статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. У судовому засіданні представником відповідача - Державної виконавчої служби України, не доведено суду правомірності винесення оскаржуваних наказів. За таких обставин суд дійшов до висновку про обґрунтованість позовних вимог про визнання протиправним та скасування наказу Державної виконавчої служби України від 17 січня 2014 року № 16/к про відсторонення позивача від виконання обов'язків начальника відділу державної виконавчої служби Гагарінського районного управління юстиції у місті Севастополі на час проведення службового розслідування та визнання протиправним та скасування наказу Державної виконавчої служби України від 16 січня 2014 року № 11/4 про проведення службового розслідування щодо неналежного виконання службових обов'язків начальником відділу державної виконавчої служби Гагарінського районного управління юстиції у місті Севастополі [PERSON] та наявність підстав для їх задоволення. Щодо позовних вимог про визнання протиправним та скасування наказу Головного управління юстиції у місті Севастополі від 17 січня 2014 року № 40/к про оголошення наказу Державної виконавчої служби України від 17 січня 2014 року № 16/к, то вони задоволенню не підлягають, оскільки даний наказ було видано на виконання наказу Державної виконавчої служби України. Порушень прав позивача з боку Головного управління юстиції у м. Севастополі, що підлягають судовому захисту, під час розгляду справи судом не встановлено. Відповідно до частини першої статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України (або відповідного місцевого бюджету, якщо іншою стороною був орган місцевого самоврядування, його посадова чи службова особа).

Результат розгляду: partial