Рішення адміністративного суду від 2014-03-25 00:00:00+02

Нікопольська об'єднана державна податкова інспекція Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області звернулася до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Навігатор», в якій просить стягнути з розрахункових рахунків Товариства з обмеженою відповідальністю «Навігар» відкритих у банківських установах до бюджету податковий борг по платежу «земельний податок» та «орендна плата з юридичних осіб» в сумі 3320 грн. 63 коп. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач має податковий борг на вказану суму по зазначеним видам податку, який утворився внаслідок несплати узгодженого податкового зобов'язання. В добровільному порядку відповідач податковий борг не сплачує, що і стало підставою для звернення позивача до суду із даним позовом. Ухвалою від 03.03.2014 року відкрито скорочене провадження у зазначеній адміністративній справі, відповідачеві запропоновано подати у десятиденний строк письмові заперечення проти позову з посиланням на докази, якими вони обґрунтовуються, або заяву про визнання позову. Згідно пункту 2 частини 5 статті 183-2 Кодексу адміністративного судочинства України справа повинна бути розглянута у порядку скороченого провадження не пізніше трьох днів з дня закінчення строку, передбаченого для надання заперечень або заяви про визнання позову, якщо до суду не було подано заперечення відповідача та за умови, що справа розглядається судом за місцезнаходженням відповідача. 12.03.2014 року відповідач отримав ухвалу про відкриття скороченого провадження, що підтверджується поштовим повідомленням, долученим до матеріалів справи. У строк встановлений ч. 3 ст. 183-2 КАС України, заперечень проти позову до суду не надав. Дослідивши матеріали справи, суд доходить висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Товариство з обмеженою відповідальністю «Навігатор» знаходиться на податковому обліку у Нікопольській об'єднаній державній податковій інспекції Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області як платник податків. Підпунктом 16.1.4 п. 16.1 ст. 16 Податкового кодексу України, передбачено обов'язок платників податків сплачувати податки та збори у строки та в розмірах, встановлених цим Кодексом. Згідно п.36.1, п.36.2 ст.36 Податкового Кодексу України, податковим обов'язком визнається обов'язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи. Податковий обов'язок виникає у платника за кожним податком та збором. Станом на 01.02.2014 року податковий борг у Товариства з обмеженою відповідальністю «Навігар» на загальну суму 3320 грн. 63 коп. виник у зв'язку з несплатою земельного податку та орендної плати з юридичних осіб самостійно задекларованої у податкових деклараціях за 2013 рік. 10.10.2013 року податковим органом було проведено камеральну перевірку податкової декларації з плати за землю (земельний податок та/ або орендна плата за земельні ділянки державної і комунальної власності) Товариства з обмеженою відповідальністю «Навігар» за 2012 - 2013 р., якою встановлено порушення термінів сплати самостійно визначеного грошового зобов'язання по земельному податку та орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності протягом строків, визначених п. 287.3 ст. 287 та п. 288.7 ст. 288 Податкового кодексу України. За результатами перевірки складено акт № 673/04-07-15/31102550 від 10.10.2013 року. Відповідно до п. 287.3 ст. 287 Податкового кодексу України, податкове зобов'язання щодо плати за землю, визначене у податковій декларації на поточний рік, сплачується рівними частками власниками та землекористувачами земельних ділянок за місцезнаходженням земельної ділянки за податковий період, який дорівнює календарному місяцю, щомісяця протягом 30 календарних днів, що настають за останнім календарним днем податкового (звітного) місяця. На підставі вищезазначеного акту перевірки Нікопольською об'єднаною державною податковою інспекції Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області були винесені податкові повідомлення - рішення від 18.10.2013 року. Акт перевірки та податкові повідомлення - рішення були особисто отримані відповідачем, проте у терміни визначені законодавством, ТОВ «Навігар» суму податкового боргу не сплатило. Відповідно до пп.14.1.175 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України податковий борг - сума грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), самостійно узгодженого платником податків або узгодженого в порядку оскарження , але не сплаченого у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання. Відповідно до ст. 59 Податкового кодексу України, у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суму грошового Податкового кодексу України, зобов'язання в установлені законодавством строки, орган державної податкової служби надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення - рішення. У разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення. У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається). На виконання вимог п. 59.1 ст. 59 Податкового кодексу України, податковим органом направлено на адресу ТОВ «Навігар» податкову вимогу № 105-15 від 02.10.2013 року на суму 431 грн. 32 коп., яка була отримана головним бухгалтером підприємства 07.10.2013р. Проте, на час розгляду справи судом сума податкового боргу залишається не сплаченою відповідачем. Згідно ст.ст. 67, 68 Конституції України, кожен зобов'язаний сплачувати податки і збори у порядку і у розмірах, встановлених законом, неухильно додержуватися Конституції України та законів України. Органи державної податкової служби, відповідно до пп.20.1.18 п.20.1 ст.20 Податкового кодексу України, мають право звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, обслуговуючих такого платника, на суму податкового боргу або його частини. Згідно п.95.1. ст. 95 Податкового кодексу України, орган державної податкової служби здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі. Відповідно до п. 95.3 ст. 95 Податкового кодексу України стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, здійснюється за рішенням суду, яке направлено до виконання органам державної податкової служби, у розмірі суми податкового боргу або його частини. Згідно ч. 1 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, які підлягають задоволенню в повному обсязі. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходить із того, що відповідно до ч. 4 ст. 94 Кодексу адміністративного судочинства України у справах, у яких позивачем є суб'єкт владних повноважень, а відповідачем - фізична чи юридична особа, судові витрати здійснені позивачем, з відповідача не стягуються.

Результат розгляду: granted