Рішення адміністративного суду від 2014-02-03 00:00:00+02

13.01.2014 року Державна податкова інспекція у м. Івано-Франківську Головного управління Міндоходів в Івано-Франківській області (надалі - позивач) звернулася в суд з адміністративним позовом до фізичної особи-підприємця [PERSON] (надалі - відповідач) про припинення підприємницької діяльності. Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідач по справі, як суб'єкт підприємницької діяльності, всупереч вимогам законодавства України, більше року не подає податкову звітність та немає податкового боргу перед бюджетом. Судом відповідно до пункту 3 частини 1 статті 183-2 Кодексу адміністративного судочинства України винесено ухвалу про відкриття скороченого провадження по даній адміністративній справі, яку направлено відповідачу для подання заперечення або заяви про визнання позову. Поштове відправлення із відміткою поштового зв'язку: "за зазначеною адресою не проживає", датованою 21.01.2014 року, повернулося на адресу суду разом із копією ухвали суду про відкриття скороченого провадження в даній адміністративній справі та копією позовної заяви з додатками. Згідно відомостей Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, витяг з якого станом на 29.08.2013 року знаходиться в матеріалах справи, місцезнаходження відповідача: 76018, [ADDRESS], тобто адреса, за якою відправлено ухвалу про відкриття скороченого провадження. Згідно із частиною 4 статті 33 Кодексу адміністративного судочинства України у разі ненадання особами, які беруть участь у справі, інформації щодо їх поштової адреси судовий виклик або судове повідомлення надсилаються юридичним особам-підприємцям - за адресою місцезнаходження (місця проживання), що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців. У разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. З огляду на вказане, відповідача належним чином повідомлено про відкриття судом скороченого провадження у справі та про можливість подання заперечення проти адміністративного позову. Згідно із пунктом 2 частини 5 статті 183-2 Кодексу адміністративного судочинства України справа повинна бути розглянута у порядку скороченого провадження не пізніше трьох днів з дня закінчення строку, передбаченого частиною третьою цієї статті, якщо до суду не було подано заперечення відповідача та за умови, що справа розглядається судом за місцезнаходженням відповідача. Враховуючи, що до суду не було надано заперечення відповідача проти заявленого позову, справа підлягає розгляду в строк визначений пунктом 2 частини 5 статті 183-2 Кодексу адміністративного судочинства України. Суд, в порядку скороченого провадження, відповідно до вимог статті 183-2 Кодексу адміністративного судочинства України розглянувши матеріали справи, дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази, дійшов висновку, що позов є обґрунтованим та таким, що підлягає до задоволення, з огляду на таке. Судом встановлено, що [PERSON] 22.04.2008 року зареєстрований як суб'єкт підприємницької діяльності, що підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців станом на 10.09.2013 року, (а.с. 5). Згідно довідки позивача № 2987/9/09-15-171-25/12131 від 28.10.2013 року відповідач з 23.04.2008 року перебуває на обліку в Державній податковій інспекції у м. Івано-Франківську Головного управління Міндоходів в Івано-Франківській області (а.с.6). В частині 2 статті 67 Конституції України зазначено, що усі громадяни щорічно подають до податкових інспекцій за місцем проживання декларації про свій майновий стан та доходи за минулий рік у порядку, встановленому законом. Відповідно до пункту 6 частини 6 статті 128 Господарського кодексу України громадянин-підприємець зобов'язаний своєчасно надавати податковим органам декларації про доходи, інші необхідні відомості для нарахування податків та інших обов'язкових платежів, сплачувати податки та інші обов'язкові платежі в порядку і в розмірах, встановлених законом. Підпунктом 16.1.3 пункту 16.1 статті 16 Податкового кодексу України передбачено, що платник податків зобов'язаний подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством, декларації, звітність та інші документи, пов'язані з обчисленням і сплатою податків та зборів. Згідно з підпунктом 177.5 статті 177 Податкового кодексу України фізичні особи - підприємці подають до органу державної податкової служби податкову декларацію за місцем своєї податкової адреси за результатами календарного року у строки, встановлені цим Кодексом для річного звітного податкового періоду, в якій також зазначаються авансові платежі з податку на доходи. Підпунктом 177.11 цієї ж статті Податкового кодексу України передбачено, що фізичні особи - підприємці подають річну податкову декларацію у строк, визначений підпунктом 49.18.5 пункту 49.18 статті 49 цього Кодексу, в якій поряд з доходами від підприємницької діяльності мають зазначатися інші доходи з джерел їх походження з України та іноземні доходи. Як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи, відповідач більше року не подавав податкової звітності до ДПІ у м. Івано-Франківську, а саме: з 09.09.2008 року, що підтверджується довідкою позивача № 2987/9/09-15-171-25/12131 від 28.10.2013 року (а.с.6). Окрім цього, згідно довідки позивача № 3066/9/11-150/1527 від 30.10.2013 року у відповідача станом на 30.10.2013 року немає заборгованості перед бюджетом (а.с.8). Пунктом 5 частини 1 статті 46 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб підприємців" встановлено, що державна реєстрація припинення підприємницької діяльності фізичної особи-підприємця проводиться у разі постановлення судового рішення про припинення підприємницької діяльності фізичної особи-підприємця. Відповідно до пункту 3 частини 2 статті 46 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб підприємців" неподання протягом року органам державної податкової служби документів фінансової звітності відповідно до закону є підставою для постановлення судового рішення щодо припинення підприємницької діяльності фізичної особи-підприємця. У підпункті 11.10 пункту 10 Порядку обліку платників податків і зборів, затвердженого наказом Міністерства фінансів України №1588 від 09.12.2011 року, передбачено, що якщо платник податків не має заборгованості перед бюджетом та у разі неподання протягом одного року в органи державної податкової служби податкових декларацій, документів податкової звітності, то керівник органу державної податкової служби приймає рішення у вигляді розпорядження відносно платника податків про звернення до суду або господарського суду із заявою (позовною заявою) про винесення судового рішення щодо припинення юридичної особи чи підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця, відміни державної реєстрації припинення юридичної особи або підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця, скасування державної реєстрації змін до установчих документів юридичної особи. Право позивача на звернення до суду з даним позовом передбачено підпунктом 20.1.12 пункту 20.1 статті 20, пунктом 67.2 статті 67 Податкового кодексу України. Таким чином, суд дійшов висновку, що неподання більше ніж протягом року органам державної податкової служби податкових декларацій, документів фінансової звітності фізичною особою-підприємцем [PERSON] вчинене всупереч статті 67 Конституції України, статті 128 Господарського кодексу України, статті 16 Податкового кодексу України і у відповідності до пункту 3 частини 2 статті 46 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб підприємців" є підставою для припинення підприємницької діяльності вказаної фізичної особи-підприємця. Враховуючи вищевикладене, суд вважає позовні вимоги позивача обґрунтованими, а тому даний адміністративний позов належить задовольнити. На підставі статті 124 Конституції України,

Результат розгляду: granted