Рішення адміністративного суду від 2014-03-24 00:00:00+02

[PERSON] звернулася з позовною заявою до Сихівського відділу соціального захисту управління соціального захисту департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради в якій просила визнати неправомірними дії відповідача щодо виплати їй допомоги по догляду за дитиною до 3 років в меншому розмірі ніж встановлено законом та зобов'язати його нарахувати та виплатити недоплачену у 2011 році допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку у відповідності до ст. 15 Закону України «Про державну допомогу сім'ям з дітьми» у розмірі встановленого законом прожиткового мінімуму для дітей віком до шести років. Постановою Сихівського районного суду м.Львова від 30.06.2011 року позов задоволено, визнано неправомірними дії відповідача та зобов'язано Сихівський відділ соціального захисту управління соціального захисту департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради нарахувати та виплатити [PERSON] недоплачену у 2011 році допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку з врахуванням ст. 15 Закону України «Про державну допомогу сім'ям з дітьми» у розмірі встановленого законом прожиткового мінімуму для дітей віком до шести років з врахуванням виплачених сум. Не погодившись з прийнятим рішенням суду першої інстанції, Сихівський відділ соціального захисту управління соціального захисту оскаржив його в апеляційному порядку. Вважає оскаржувану постанову незаконною, необґрунтованою, прийнятою з порушенням норм матеріального та процесуального права з неповним з'ясуванням обставин справи, що мають значення для справи, а тому просить скасувати постанову суду першої інстанції з підстав, викладених в апеляційній скарзі та прийняти нову, якою відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог. В обґрунтування позовних вимог посилається, зокрема, на те, що судом не враховано ч.2 ст. 46 Закону України «Про Державний бюджет України на 2009 рік» відповідно до якої здійснювалось призначення спірної допомоги. У відповідності до ч.3 ст.197 КАС України суд апеляційної інстанції розглядає справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами. Заслухавши суддю доповідача, вивчивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних міркувань. Судом першої інстанції встановлено, що позивачка є матір`ю [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження та відповідно до положень Закону України «Про державну допомогу сім'ям з дітьми» має право на пільги відповідно до вимог цього Закону, а саме на отримання щомісячної грошової допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку в розмірі встановленому законом прожиткового мінімуму для дітей віком до 6 років. Відповідно до ч. 1 ст. 15 Закону України «Про державну допомогу сім'ям з дітьми» допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку надається у розмірі встановленого законом прожиткового мінімуму для дітей віком до 6 років. Як зазначено в запереченні відповідача проти позову - грошова допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку призначена позивачу з 25.11.2009 року по 20.09.2012 року і виплачується у розмірі 130 грн. щомісячно. Згідно ч.2 ст.71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Відповідно до ч.1,3 ст. 14 ЗУ «Про державну допомогу сім'ям з дітьми» допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку виплачується щомісяця з дня призначення допомоги по догляду за дитиною по день досягнення дитиною вказаного віку включно. Спірні правовідносини, що виникли між сторонами, регламентуються Законами України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням"(далі Закон № 2240-III), "Про державну допомогу сім`ям з дітьми" (далі Закон №2811-ХII) та іншими Законами і нормативними актами, що регулюють порядок та розміри виплат такої допомоги. Законом України "Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України" було внесено зміни до Закону №2240-III та виключено статті 40-44. Проте, з огляду на рішення Конституційного суду України від 22.05.2008 №10-рп/2008, стаття 43 Закону №2240-III на час виникнення спірних правовідносин передбачала, що допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку надається застрахованій особі у розмірі, що встановлюється правлінням Фонду, але не менше розміру прожиткового мінімуму. Відповідно до статті 15 Закону №2811-ХII також вносились зміни, а дія статті зупинялась іншими Законами. Так, Законом України "Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України" ст.15 Закону №2811-ХII викладено в наступній редакції: "Допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку надається у розмірі, що дорівнює різниці між прожитковим мінімумом, встановленим для працездатних осіб, та середньомісячним сукупним доходом сім'ї в розрахунку на одну особу за попередні шість місяців, але не менше 130 гривень". Проте, відповідно до Прикінцевих положень Закону України "Про Державний бюджет України на 2008р."Розділ I цього Закону набирає чинності з 01.01.2008 і діє по 31.12.2008. Отже, з 1.01.2009 ст.15 Закону №2811-ХII відновила попередню редакцію, відповідно до якої допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку надається у розмірі встановленого законом прожиткового мінімуму для дітей віком до 6 років. Проте, ст. 46 Закону України "Про Державний бюджет України на 2009 рік" установлено, що у 2009 році допомога при народженні дитини та по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку відповідно до Закону України "Про державну допомогу сім'ям з дітьми" та Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням" призначається і здійснюється в розмірах і порядку, визначених Кабінетом Міністрів України. Аналогічним чином врегульовано спірні правовідносини у 2010 році ст.45 Законом України "Про Державний бюджет України на 2010 рік". В зв'язку з тим, що у передбачений законом спосіб положення Законів України «Про Державний бюджет України на 2009 рік» та «Про Державний бюджет України на 2010 рік» не визнано неконституційними та не скасовано, у 2009-2010 роках допомога при народженні дитини та по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку призначалась та виплачувалась у відповідності до п.22 Постанови КМУ № 1751 від 27.12.2001р. "Про затвердження Порядку призначення і виплати державної допомоги сім'ям з дітьми". Оскільки ані Законом України "Про Державний бюджет України на 2011 рік", ані іншими Законами, не встановлювалось на 2011 рік іншій, ніж у Законах №2811-ХII та №2240-III розмір допомоги, а дії Законів про бюджет діяли, відповідно, лише у 2009 та 2010 роках, спірні правовідносини з 1.01.2011 регулюються Законами №2811-ХII та №2240-III, а положення Постанови КМУ № 1751 від 27.12.2001 в тій частині, в якій воно суперечить названим законам, застосовуватися не може. Отже, з 1.01.2011 у відповідача виник обов'язок здійснювати виплату державної допомоги в розмірах, передбачених Законами №2811-ХII та 2240-III. В той же час, вимоги позивача про перерахунок допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку у 2011 році підлягають частковому задоволенню, оскільки, відповідно до статті 2 КАС України, суд захищає лише порушені, невизнані або оспорювані права, свободи та інтереси учасників адміністративних правовідносин. Отже, суд має можливість дати оцінку діям відповідача виключно до дати винесення судом рішення, тобто до 30.06.2011 р. За таких обставин колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції неправомірно задоволено позовні вимоги [PERSON] щодо нарахування та виплати на користь позивача недоплаченої щомісячної допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку за 2011 рік в період після винесення судового рішення. Разом з тим, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про необхідність покладення обов'язку з перерахунку і виплати спірної допомоги саме на відповідача - Сихівський відділ соціального захисту управління соціального захисту департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради в силу вимог ст. 5 Закону України «Про державну допомогу сім'ям з дітьми». Колегія суддів також вважає, що покликання апелянта на відсутність бюджетного фінансування, передбачених Законом України «Про державну допомогу сім'ям з дітьми» розмірів щомісячної допомоги, як на причину невиконання державою взятих на себе зобов'язань, до уваги колегією суддів не приймаються, оскільки реалізація особою права, що пов'язане з отриманням бюджетних коштів, яке базується на спеціальних та чинних на час виникнення спірних правовідносин нормативно-правових актах національного законодавства, не може бути поставлена у залежність від бюджетних асигнувань (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Кечко проти України»). За змістом п.3 ч.1 ст.198 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати її та прийняти нову постанову суду. Враховуючи вищенаведене, суд апеляційної інстанції приходить до переконання про порушення судом першої інстанції норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення спору по суті, відтак оскаржувана постанова підлягає скасування з прийняттям нової постанови, якою позовні вимоги слід задовольнити частково.

Результат розгляду: partial