Рішення адміністративного суду від 2014-02-04 00:00:00+02

Міське виробниче управління житлово-комунального господарства звернулось до Окружного адміністративного суду АРК з адміністративним позовом, в якому просить визнати протиправними та незаконними дії Управління Пенсійного фонду України в м. Армянськ АРК щодо нарахування суми зі стягнення переплати пенсії [PERSON] в розмірі 3155,63 гривень. Позовні вимоги мотивовані тим, що 06.12.2013 року відповідачем була проведена перевірка Міського виробничого управління житлово-комунального господарства з питань достовірності даних про заробітну плату для нарахування пенсії, якою встановлено невідповідність фактичних даних про заробітну плату [PERSON] та даних, вказаних у довідці № 2 від 04.01.1999 року, яка була видана позивачем про розмір заробітної плати цього працівника за період роботи з 01.08.1990 року по 31.12.1994 рік. За результатами даної перевірки, 26.12.2013 року Пенсійним фондом був направлений лист позивачу про відшкодування переплати пенсії, яка виникла у зв'язку з зазначенням у Довідці про заробітну плату недостовірних відомостей. Позивач вважає дії відповідача про нарахування суми з відшкодування переплати пенсії у розмірі 3155,63 грн. протиправними, оскільки надмірно отримана сума пенсії внаслідок зловживань зі сторони пенсіонеру повинна відшкодовуватись самим пенсіонером, якому дана пенсія була переплачена. Більш того, перевірка проводилась за період з 01.08.1990 року по 31.12.1994 року, в той час коли відповідно до Цивільного кодексу України, загальна позовна давність встановлюється протягом трьох років. Представник позивача у судове засідання не з'явився, надав клопотання про розгляд справи у його відсутність. Представник відповідача у судове засідання не з'явився, про день, місце та час судового розгляду справи повідомлений належним чином. Надав заперечення, в яких зазначив, що суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, повинні бути повернуті у добровільному або судовому порядку обов'язково, а тому дії відповідача щодо виявлення цієї переплати є обґрунтованими. Відповідно до ч.4 ст.128 КАС України, суд вважає можливим розглянути справу у відсутність представників сторін на підставі наявних у ній доказів. Суд, дослідивши заперечення відповідача та матеріали справи, дійшов висновку про необґрунтованість заявлених позовних вимог, виходячи з наступного. Відповідно до пунктів 1, 3 Положення про Пенсійний фонд України, затвердженого Указом Президента України № 384/2011 від 06.04.2011 року, пенсійний фонд України входить до системи органів виконавчої влади і забезпечує реалізацію державної політики з питань пенсійного забезпечення та ведення персоніфікованого обліку надходжень від сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування. До основний завдань Пенсійного фонду, зокрема належать: керівництво та управління солідарною системою загальнообов'язкового державного пенсійного страхування; призначення (перерахунок) пенсій, щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці та підготовка документів для їх виплати; забезпечення своєчасного і в повному обсязі фінансування та виплати пенсій, допомоги на поховання, інших виплат, які згідно із законодавством здійснюються за рахунок коштів Пенсійного фонду України та інших джерел, визначених законодавством; ефективне та цільове використання коштів, удосконалення методів фінансового планування, звітності та системи контролю за витрачанням коштів та інше. Згідно з п. 7 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», затвердженого Постановою Пенсійного фонду № 22-1 від 25.11.2005 року (далі - Порядок), до заяви про призначення пенсії в тому числі додається довідка про заробітну плату особи за період страхового стажу до 01.07.2000 року. Згідно з п. 17 Порядку, довідка про заробітну плату (дохід) особи видається на підставі особових рахунків, платіжних відомостей та інших документів про нараховану та сплачену заробітну плату підприємством, установою чи організацією, де працювала особа, яка звертається за пенсією. Судом встановлено, що з 01.01.1999 року, згідно протоколу №114337 від 11.01.1999 року, відповідно до ЗУ від 05.11.1991 року №1788-XII «Про пенсійне забезпечення», на підставі довідки №2 від 04.01.1999 року, виданої Міським виробничим управлінням житлово - комунального господарства в м. Армянськ про заробітну плату [PERSON] за період з 01.08.1990 року по 31.12.1994 року, Пенсійним фондом було призначено їй пенсію за віком (а.с.25-27). Згідно з пп.5 та пп.6 п.2.2 розділу II Положення про управління Пенсійного фонду України в районах, містах, районах у містах, а також у містах та районах, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України № 8-2 від 30.04.2002 року, управління відповідно до покладених на нього завдань контролює дотримання страхувальниками вимог законодавства про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, правильності нарахування, обчислення, повноти і своєчасності сплати страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування (далі - страхові внески) та інших платежів від підприємств, установ, організацій та громадян, достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов'язковому державному пенсійному страхуванню. Проводить згідно із законом планові та позапланові перевірки бухгалтерських книг, звітів, кошторисів та інших документів, пов'язаних із нарахуванням, обчисленням та сплатою страхових внесків, перевірки достовірності відомостей, поданих до реєстру застрахованих осіб або для призначення (перерахунку) і виплати пенсій, щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці та інших виплат, які згідно із законодавством здійснюються за рахунок коштів Фонду та інших джерел, визначених законодавством, цільового використання коштів Фонду в організаціях, що здійснюють виплату і доставку пенсій; Відповідно до ч.3 ст.44 ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» №1058, органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов'язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію. Відповідно до ст.. 101 Закону України «Про пенсійне забезпечення» N 1788-XII від 05.11.1991 року, органи, що призначають пенсії, мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі. Судом встановлено, що Управлінням Пенсійного фонду України в м.Армянськ АР Крим було проведено перевірку відповідача з питань достовірності відомостей про заробітну плату [PERSON] за період роботи з 01.08.1990 року по 31.12.1994 року, зазначених у довідці №2 від 04.11.1999 року, за результатами якої був складений акт №467 від 06.12.2013 року (а.с.5-9). Даною перевіркою були встановлені невідповідності фактичних даних про заробітну плату та даних, вказаних у довідці №2 за серпень, вересень та листопад 1990 року, березень, травень-грудень 1991 року, січень-травень та листопад, грудень 1992 року, березень, червень-грудень 1993 року, січень-серпень та жовтень-грудень 1994 року. Судом встановлено, що за результатами даної перевірки, 26.12.2013 року Пенсійним фондом України в м.Армянськ АР Крим було направлено позивачу листа, в якому повідомлялось, що порушення, встановлені в результаті перевірки достовірності даних про заробітну плату [PERSON], зазначені в довідці № 2 від 04.01.1999 року, наданої 05.01.1999 року для перерахунку пенсії відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», призвели до переплати пенсії за період з 01.01.2004 року по 31.12.2013 рік на загальну суму 3155,63 гривень, у зв'язку з чим позивачу було запропоновано перерахувати суму надмірно сплаченої пенсії на розрахунковий рахунок пенсійного фонду (а.с.4). Отже, як встановлено судом, відповідач, в межах його повноважень здійснив перевірку достовірності даних про заробітну плату у довідці, яка була видана підприємством працівникові та надана ним для призначення йому пенсії. В ході цієї перевірки відповідач дійшов висновку, що у видану позивачем [PERSON] довідці про заробітну плату були внесені недостовірні дані, що призвело до призначення та виплати особі пенсії у більшому розмірі, ніж їй належало, що є підставою для порушення питання про повернення цих сум. Як вбачається з позовної заяви, безпосередньо проти порушень, які були встановлені Пенсійним фондом під час проведення перевірки позивач не заперечує, а лише вважає, що надмірно виплачені пенсіонеру кошти належать до стягнення саме з цього пенсіонера, а не з підприємства, яким було видано довідку про заробітну плату. Разом з тим, відповідно до ч.1 ст.50 ЗУ №1058, суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду чи в судовому порядку. Відповідно до ч. 2 ст.. 101 Закону України «Про пенсійне забезпечення» N 1788-XII, підприємства та організації несуть матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну громадянам або державі внаслідок несвоєчасного оформлення або подання пенсійних документів, а також за видачу недостовірних документів, і відшкодовують її. Отже, судом встановлено, що відповідач, під час проведення перевірки позивача, в ході якої було виявлено недостовірність даних у довідці про розмір заробітної плати особи, якій в подальшому було призначено пенсію, діяв в межах повноважень та у спосіб, що передбачений законодавством, а тому підстав для визнання цих дій протиправними не має. Щодо доводів позивача відносно того, хто має відшкодовувати надмірно виплачену пенсію, то це питання, має вирішуватись або в добровільному порядку винними особами, або під час розгляду судом вимог Пенсійного фонду стосовно відшкодування витрат з переплати пенсії. Також необґрунтованими є посилання позивача на закінчення строку позовної давності, передбаченої ст.. 257 Цивільного кодексу України, оскільки цей строк встановлюється для звернення до суду в порядку цивільного судочинства та не регулює право пенсійних органів на проведення перевірок. Таким чином, позовні вимоги Міського виробничого управління житлово-комунального господарства є необґрунтованими в повному обсязі. На підставі викладеного,

Результат розгляду: denied