Рішення адміністративного суду від 2014-02-12 00:00:00+02

Позивач звернувся до суду з позовом до Генічеської районної державної адміністрації, 3-х осіб - Петрівської сільської ради Генічеського району, відділу Держкомзему у Генічеському районі, в якому просив видати сертифікат на земельну часку (пай) із земель колишньої колективної власності КГ «Пам'ять Ілліча» на території петровської сільської ради Генічеського району Херсонської області. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що згідно державного акту на право власності на землю колективному сільськогосподарському підприємству «Пам'ять Ілліча» с. Петрівка належало 9703,3 га земель сільськогосподарського призначення, які знаходяться на території Петрівської сільської ради Генічеського району Херсонської області. З 15 червня 1988 року та до ліквідації колгоспу позивачка являлась членом КСП «Пам'ять Ілліча». Відповідні обставини встановлені рішенням Генічеського районного суду від 19 червня 2007 року. Крім того, вищевказаним рішенням суду було встановлено, що позивачка безпідставно в період розпаювання земель КСП «Пам'ять Ілліча» не була включена до списку осіб, що мають право на земельний пай, так як вона в той час була направлена господарством на навчання. Після ухвалення вищевказаного рішення вона звернулась до Генічеського РДА з заявою про виділення їй земельної частки (паю), де їй було відмовлено в задоволенні її клопотання оскільки, як вказано в повідомленні адміністрації, за нею рішенням суду не визнано право на земельну частку (пай) як члена КСП - правонаступника колгоспу. Згідно п.2 Указу Президента України «Про порядок паювання земель, переданих в колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» від 08.08.1995 року №720/95 право на земельну ділянку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, відповідно до списку, що додається до державного акту на право колективної власності на землю. Позивачка вважає, що має всі законні права на земельну частку (пай), які належали КСП «Пам'ять Ілліча» до його ліквідації та просить визнати за нею право на земельну частку (пай) розміром 7,9 га. Також просить зобов'язати відповідача видати сертифікат на вищевказану земельну частку (пай). Виділення земельного паю просить повести з земель резервного фонду відповідача. В судовому засіданні суду першої інстанції позивачка змінила позовні вимоги та просила зобов'язати Генічеську районну державну адміністрацію видати їй сертифікат на земельну частку (пай) із земель, які належали КСП «Пам'ять Ілліча». Представник Генічеської районної державної адміністрації позов не визнала, до суду надала письмові заперечення, та зазначила, що право позивача на земельну частку (пай) нічим не підтверджено, всі судові рішення на користь позивача скасовані, тому підстав видачі сертифіката відсутні. Представник Петрівської сільської ради також позову не визнав та пояснив, що на час розпаювання земель КСПП «Пам'ять Ілліча» позивачка не була членом господарства, а тому у неї відсутнє право на земельну частку (пай). В задоволенні позову просив відмовити. Постановою Генічеського районного суду Херсонської області від 11 березня 2013 року позов залишено без задоволення. Не погодившись з вказаним рішенням [PERSON] звернулась з апеляційною скаргою на вказане рішення, просить його скасувати та прийняти нове, яким залишити позовну заяву без розгляду. Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав. Відповідно до вимог ч. 3 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій, чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень, адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед Законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку. Вимогами ч. 1 ст. 2 КАС України передбачено, що завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень. Згідно з вимогами ч. 2 ст. 2 КАС України, до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Результат розгляду: partial