Рішення адміністративного суду від 2014-03-14 00:00:00+02

08.01.2014 до Київського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява товариства з обмеженою відповідальністю «Нафтогазспецмонтаж» (далі - позивач, Товариство, ТОВ «Нафтогазспецмонтаж») до Васильківської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Київській області (далі - відповідач, Податковий орган) про визнання протиправними дій Податкового органу щодо проведення документальної позапланової невиїзної перевірки Товариства на підставі наказу №152 від 16.09.2013, визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень форми «Р» від 11.10.2013 №0001652203 та №0001662203. Вимоги позивач обґрунтовує тим, що Податковий орган не мав встановлених законом підстав для проведення документальної позапланової невиїзної перевірки Товариства та стверджує, що на запит про надання пояснень та їх документального підтвердження позивачем запитувана інформація була надана в повному обсязі. Також позивач зауважив на неправомірність використання Податковим органом під час проведення перевірки висновків акту ДПІ у Святошинському районі м. Києва ДПС від 27.05.2013 №348/22-509/34295994 та матеріалів досудового слідства, на які в даному акті ведеться посилання. Позивач не погоджується з висновками акту 397/10-07-22-04-12/35803883 від 27.09.2013 «Про результати документальної позапланової невиїзної перевірки ТОВ «Нафтогазспецмонтаж» з питань своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податку на прибуток підприємств та податку на додану вартість по взаємовідносинам з ТОВ «Авеста Трейд» за грудень 2011 року» (далі - Акт перевірки) щодо завищення валових витрат та податкового кредиту, та зазначає, що правомірність та реальність господарської діяльності між Товариством та зазначеним контрагентом підтверджується первинними та іншими документами. В судовому засіданні 13.03.2014 представник позивача підтримав позовні вимоги. Відповідач проти адміністративного позову заперечив, у задоволенні позовних вимог просив відмовити. В письмових запереченнях на адміністративний позов відповідач послався на обставини, викладені в Акті перевірки. Розглянувши подані документи і матеріали, з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, враховуючи принципи рівності сторін, суд дійшов наступних висновків. Відповідно до Виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців серії ААА №348702 від 27.08.2008 та Довідки з ЄДРПОУ №АБ661148 від 25.02.2013 товариство з обмеженою відповідальністю «Нафтогазспецмонтаж», код за ЄДРПОУ 35803883, зареєстроване як суб'єкт господарювання 27.08.2008 Васильківською районною державною адміністрацією Київської області, види діяльності за КВЕД-2010: 42.21 (будівництво трубопроводів), 43.99 (інші спеціалізовані будівельні роботи), 71.20 (технічні випробування та дослідження, 71.12 (діяльність у сфері інжинірингу, геології та геодезії, надання послуг технічного консультування в цих сферах), 42.99 (будівництво інших споруд, н.в.і.у.), 43.22 (монтаж водопровідних мереж, систем опалення та кондиціонування). Відповідно до Свідоцтва форми 2-ПДВ №100143702 (бланк НБ№178999) від 07.10.2008 Товариство є платником податку на додану вартість. Товариству 29.02.2012 видано Ліцензію серії АД №030504 на господарську діяльність у будівництві, пов'язану зі створенням об'єктів архітектури. 14.08.2013 Податковим органом сформовано та направлено на адресу позивача запит про надання №412/10/10-07-22-03-107 про надання пояснень та документальних підтверджень з питань своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податку на прибуток підприємств та податку на додану вартість по взаємовідносинам з ТОВ «Авеста Трейд» за період з 01.01.2011 по 31.12.2012. Листом від 06.09.2013 у відповідь на запит Податкового органу №412/10/10-07-22-03-107 від 14.08.2013 Товариством надано запитувану первинну та іншу документацію щодо фінансово-господарських взаємовідносин з ТОВ «Авеста Трейд». 16.09.2013 начальником Васильківської ОДПІ видано наказ №152 про проведення на підставі пп. 78.1.1 п. 78.1 ст. 78, ст. 79, п. 82.2 ст. 82 Податкового кодексу України документальної позапланової невиїзної перевірки ТОВ «Нафтогазспецмонтаж» з питань своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податку на прибуток підприємств та податку на додану вартість по взаємовідносинам з ТОВ «Авеста Трейд» за грудень 2011 року. Також 16.09.2013 першим заступником начальника Васильківської ОДПІ сформовано повідомлення №26 про проведення зазначеної перевірки. Крім того, 16.09.2013 першим заступником начальника Васильківської ОДПІ було сформовано повідомлення про запрошення платника податків до органів ДПС №1022/10/07-22-03-07, яким представника Товариства запрошено на 27.09.2013 до Податкового органу з питання підписання акту документальної позапланової невиїзної перевірки. З 16.09.2013 по 20.09.2013 на підставі наказу від 16.09.2013 №152, виданого Васильківською ОДПІ ГУ Міндоходів у Київської області, посадовою особою Податкового органу згідно із пп. 78.1.1 п. 78.1 ст. 78, ст. 79, п. 82.2 ст. 82 Податкового кодексу України проведена документальна позапланова невиїзна перевірка ТОВ «Нафтогазспецмонтаж» з питань своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податку на прибуток підприємств та податку на додану вартість по взаємовідносинам з ТОВ «Авеста Трейд» за грудень 2011 року. За результатами зазначеної перевірки складено акт №397/10-07-22-04-12/35803883 від 27.09.2013, у вступній частині якого зазначено наступне: «У зв'язку із надходженням до Васильківської ОДПІ ГУ Міндоходів у Київської області матеріалів перевірки ТОВ «Авеста Трейд» рекомендованим листом із повідомленням про вручення було направлено запит №412/10/10-07-22-03-107 від 14.08.2013 на ТОВ «Нафтогазспецмонтаж» про надання пояснень та документальних підтверджень з питань своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податку на прибуток підприємств та податку на додану вартість по взаємовідносинам з ТОВ «Авеста Трейд» за період з 01.01.2011 по 31.12.2012. Листом від 06.09.2013 за № 84 (вх. № 554/10 від 06.09.2013) підприємство надало пояснення та документальні підтвердження з питань правильності нарахування та своєчасності сплати податків по взаємовідносинам з ТОВ «Авеста Трейд» (код 34295994) за грудень 2011 року. Враховуючи вищевикладене, Васильківською ОДПІ ГУ Міндоходів у Київської області було прийнято рішення про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки ТОВ «Нафтогазспецмонтаж» з питань своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податку на прибуток підприємств та податку на додану вартість по взаємовідносинам з ТОВ «Авеста Трейд» (код 34295994) за грудень 2011 року. ТОВ «Нафтогазспецмонтаж» проінформовано про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки повідомленням від 16.09.2013 № 26/10/22-01, що разом з копією наказу Васильківської ОДП1 ГУ Міндоходів у Київської області від 16.09.2013 № 152 про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки ТОВ «Нафтогазспецмонтаж» направлено поштою рекомендованим листом із повідомленням про вручення 16.09.2013 на податкову адресу ТОВ «Нафтогазспецмонтаж».» У висновках Акту перевірки зафіксовано наступні порушення з боку Товариства: 1) п. 185.1 ст. 185, п. 188.1 ст. 188, п. 198.1, п. 198.2, п. 198.3, п. 198.6 ст. 198 Податкового Кодексу України, в результаті чого занижено податок на додану вартість по взаємовідносинам з ТОВ «Авеста Трейд» за період з 01.12.2011 по 31.12.2011 на загальну суму 89292 грн., у т.ч. за грудень 2011 року в сумі 89292 грн.; 2) п. 138.2, п. 138.4, п. 138.6, п. 138.8 ст. 138, пп. 139.1.9 п. 139.1 ст. 139 Податкового кодексу України, що призвело до заниження суми податку на прибуток по взаємовідносинам з ТОВ «Авеста Трейд» за період з 01.12.2011 по 31.12.2011 на загальну суму 102685 грн., в тому числі за 2-4 квартали 2011 року на суму 102685 грн. До вказаних вище висновків Податковий орган дійшов у зв'язку з наступними встановленими в ході перевірки позивача обставинами, які відображені в Акті перевірки: «В ході перевірки документального підтвердження господарських відносин, їх реальності та повноти відображення в обліку з ТОВ «Авеста Трейд», встановлено наступне: ДПІ у Святошинському районі м. Києва ДПС на адресу Васильківської ОДПІ направлено акт від 27.05.2013 №348/22-509/34295994 про результати документальної позапланової невиїзної перевірки ТОВ «Авеста Трейд» (код за ЄДРПОУ 34295994) ) з питань своєчасності, повноти нарахування та сплати податку на додану вартість за період з 01.01.2011 по 31.12.2012, яким не підтверджено реальність здійснення господарських операцій по взаємовідносинах з платниками за період з 01.01.2011 по 31.12.2012 (в т.ч. з ТОВ «Нафтогазспецмонтаж»). В акті перевірки зазначено, що до ДПІ у Святошинському районі м. Києва надійшла постанова слідчого про призначення документальної перевірки ТОВ «Авеста Трейд» від 23.04.2013 по матеріалам досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №32012110090000029 від 23.04.2013, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 205 КК України. Під час досудового розслідування встановлено, що приблизно в 2010-2011 роках, невстановлені слідством особи шляхом обману та використання паспортних даних гр. [PERSON] створили ТОВ «ГСМ-Техсервіс» (код ЄДРПОУ 37100631), ТОВ «Йонассен Експрес» (код СДРГЮУ 37240943) та ТОВ «Техностарт ЛТД» (код ЄДРПОУ 37635307), з метою прикриття незаконної діяльності, спрямованої на неправомірне збільшення податкового кредиту з податку на додану вартість і валових витрат у суб'єктів підприємницької діяльності - контрагентів даних підприємств. В подальшому, невстановлені слідством особи, не здійснюючи передбачену статутами ТОВ «ГСМ - Техсервіс», ТОВ «Йонассен Експрес» та ТОВ «Техностарт ЛТД» підприємницьку діяльність, від імені їх службових осіб складали і використовували документи первинного бухгалтерського обліку та звітні документи підприємств, а також користувалися банківськими рахунками вказаних підприємств для створення видимості фактично не здійснюваних фінансово-господарських операцій в ході надання діючим суб'єктам підприємницької діяльності послуг з незаконного переведення безготівкових грошових коштів в готівку, прикриваючись фактом державної реєстрації вказаних суб'єктів господарювання та мнимого здійснення ними фінансово-господарської діяльності. Під час проведення обшуку за адресою м. Київ, вул. Машинобудівна 35/А було вилучено печатку МПП «К.В. Ком» (код ЄДРПОУ: 25291027), ПП «КТМ Груп» (код ЄДРПОУ 36566289), ПП «Система» (код ЄДРПОУ 32661589), ТОВ «Авеста Трейд» (код ЄДРПОУ 34295994), ТОВ «Века Груп» (код ЄДРПОУ 36620860), ТОВ «Консалтингова група «Стратегії і Технології» (код ЄДРПОУ 35507370), ТОВ «Транс Централ» (код ЄДРПОУ 37885995). Допитаний 17.07.2012 після проведення обшуку [PERSON] показав, що з січня 2011 року працював кур'єром по доставці грошових коштів, а також податкової документації, а саме: договорів, транспортно-експедиторських документів, рахунків-фактур, актів виконаних робіт, податкових накладних. Також в його обов'язки входило пошук клієнтів, яким необхідно збільшити затратну частину по підприємству, а також зменшити податкове навантаження на підприємство. За дані послуги, як посередник, зі своїх показів гр., [PERSON] отримував комісію, в розмірі 0,5-1%. Також, находячись в офісі при оформленні та отриманні документів, а також отриманні грошових коштів, чув, що для конвертації грошових коштів використовуються реквізити підприємств ТОВ «Авеста Трейд» (код ЄДРІІОУ 34295994), ТОВ «Транс Централ» (код ЄДРПОУ 37885995), ТОВ «Консалтінгова група «Стратегії і Технологи» (код ЄДРПОУ 35507370) та ТОВ «Века Груп» (код ЄДРПОУ 36620860). В ході обстеження оперативними співробітниками ГВПМ ДПІ у Солом'янському районі м. Києва ДПС адреси реєстрації ТОВ «Авеста Трейд» встановлено, що підприємство за адресою реєстрації фактично не знаходиться. Отже, операції ТОВ «Авеста Трейд» не підтверджуються стосовно врахування реального часу здійснення операцій, місцезнаходження майна, наявності трудових ресурсів, виробничо-складських приміщень та іншого майна, які економічно необхідні для виконання такого постачання або здійснення діяльності, що свідчить про відсутність необхідних умов для результатів відповідної господарської, економічної діяльності, технічного персоналу, основних фондів, виробничих активів, складських приміщень і транспортних засобів. В зв'язку з цим ТОВ «Авеста Трейд» не мало змоги фактично здійснювати господарські операції з урахуванням часу, оперативності проведення операцій, місцезнаходження майна, віддаленості контрагентів один від одного. В ході проведення перевірки не підтверджено факту передачі товару від ТОВ «Авеста Трейд» до ТОВ «Нафтогазспецмонтаж» у зв'язку з його відсутністю у ТОВ «Авеста Трейд» на момент поставки. Таким чином, проведення вищезазначених господарських операцій з «придбання» товарів у ТОВ «Авеста Трейд» здійснювалось лише з метою одержання податкової вигоди у вигляді мінімізації податкових зобов'язань з податку на прибуток та податку на додану вартість і, як наслідок, не спричинило реальних змін майнового стану підприємства. Отже, така господарська діяльність спрямована винятково на зменшення бази оподаткування, та не має під собою розумної, економічно-обґрунтованої, необхідної та достатньої ділової мети, тобто не є господарською операцією для ТОВ «Нафтогазспецмонтаж». У зв'язку із не підтвердженням факту поставки товарів у ТОВ «Нафтогазспецмонаж» відсутні об'єкт та база оподаткування податком на додану вартість по операціях з придбання товарів (робіт, послуг) у ТОВ «Авеста Трейд» в грудні 2011 року в розумінні п. 185.1 ст. 185, п. 188.1 ст. 188 Податкового кодексу України. Таким чином, ТОВ «Нафтогазспецмонтаж» в перевіряємому періоді неправомірно сформовано податковий кредит за рахунок сум ПДВ по податкових накладних, виписаних ТОВ «Авеста Трейд» в грудні 2011 року, які не можуть розглядатись в якості належного підтвердження податкового кредиту, оскільки ця податкова накладна не має статусу юридично значимої, чим вбачається порушення вимог п. 198.1, п. 198.2, п. 198.3, п. 198.6 ст.198 Податкового кодексу України. В порушення п. 185.1 ст. 185, п. 188.1 ст. 188, п. 198.1, п. 198.2, п. 198 3, п. 198.6 ст.198 Податкового кодексу України ТОВ «Нафтогазспецмонтаж» по взаємовідносинам з ТОВ «Авеста Трейд» за період з 01.12.2011 по 31.12.2011 встановлено його завищення на загальну суму 89292 грн., в т.ч. по періодах: за грудень 2011 року в сумі 89292 грн., в результаті чого підприємством заниження податок на додану вартість на загальну суму 89292 грн., в т.ч. по періодах: за грудень 2011 року в сумі 89292 грн.» На підставі Акту перевірки Податковим органом прийняті податкові повідомлення-рішення форми «Р»: №0001652203 від 11.10.2013, яким збільшено суму грошового зобов'язання з податку на додану вартість на суму 111615,00 грн., у тому числі за основним платежем 89292,00 грн., штрафні санкції - 22323,00 грн.; та №0001662203 від 11.10.2013, яким збільшено суму грошового зобов'язання з податку на прибуток на 102685,00 грн. Не погоджуючись з зазначеним податковим повідомленням-рішенням, позивач оскаржив його в адміністративному порядку. Рішенням Головного управління Міндоходів у Київській області №1799/10/10-36-10-01-206/890 від 26.12.2013 оскаржувані податкові повідомлення-рішення залишено без змін. З матеріалів справи вбачається, що фінансово-господарські відносини між ТОВ «Авеста Трейд» та ТОВ «Нафтогазспецмонтаж» у грудні 2011 року полягали у придбанні останнім наступного товару: кран кульовий СФ-100-69 ДУ 100,Ру63 у кількості 14 шт. загальною вартістю 196000,00 грн., крім того ПДВ 39200,00 грн.; труба 108*4 Гост 8732 вагою 12,6 т., труба 159*6 Гост 8732 вагою 7,3 т., труба 219*6 Тост 8732 вагою 4,5 т. - на загальну суму 250459,99 грн., крім того ПДВ 50092,00 грн. На підтвердження реальності вказаних господарських операцій позивачем надано належним чином звірені копії: - рахунків-фактур від 30.12.2011 №2500 на суму 235200,00 грн., у тому числі ПДВ 39200,00 грн., та №2500 на суму 300551,99 грн., у тому числі ПДВ 50092,00 грн.; - видаткових накладних від 30.12.2011 №РН-000258 на суму 235200,00 грн., у тому числі ПДВ 39200,00 грн., та №РН-000259 на суму 300551,99 грн., у тому числі ПДВ 50092,00 грн.; - податкових накладних від 30.12.2011 №258 на суму 235200,00 грн., у тому числі ПДВ 39200,00 грн., та №259 на суму 300551,99 грн., у тому числі ПДВ 50092,00 грн.; - довіреностей на отримання товарно-матеріальних цінностей № №37, 38 від 31.12.2011, разом з копіями аркушів журналу виданих довіреностей; - банківських виписок; - складських накладних. Також позивачем були надані копії: договорів субпідряду, актів списання від 31.12.2011, договорів найму (оренди) транспортних засобів, договору оренди приміщення та прилеглої земельної ділянки, штатного розкладу Товариства. Крім того, позивачем був наданий Витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб-підприємців серії АГ №943757 від 22.01.2014, відповідно до якого ТОВ «Авеста Трейд» станом на 30.12.2011 в процесі припинення не перебувало. Допитаний в судовому засіданні як свідок головний інженер, виконуючий обов'язки директора ТОВ «Нафтогазспецмонтаж» [PERSON] пояснив, що у 2011 році також працював на посаді головного інженера Товариства. У грудні 2011 року Товариство закупало у ТОВ «Авеста Трейд» трубу та кульові крани. Поставка товару здійснювалася на склади Товариства силами постачальника. [PERSON] пояснив, що особисто отримував та організовував вигризку поставленого від ТОВ «Авеста Трейд», яка здійснювалася силами Товариства, а також здійснював прийом поставленого товару. Закупівля у ТОВ «Авеста Трейд» була обумовлена необхідністю виконання умов договорів субпідряду. Оплата товару здійснювалася у безготівковій формі на підставі рахунків-фактур. Допитаний в судовому засідання як свідок заступник директора ТОВ «Нафтогазспецмонтаж» [PERSON] пояснив, що у 2011 році ТОВ «Авеста Трейд» були поставлені матеріали, а саме кульові крани та труби різного діаметру, які були прийняті та передані начальнику дільниці [PERSON] для направлення на об'єкти будівництва. Претензій щодо якості та кількості поставленого товару не виникало. Допитаний в судовому засідання як свідок начальник дільниці ТОВ «Нафтогазспецмонтаж» [PERSON] пояснив, що Товариство у грудні 2011 року покупало у ТОВ «Авеста Трейд» товар, а саме кульові крани та труби, з метою подальшого використання на об'єктах будівництва відповідно до договорів підряду. Зазначений товар він приймав у заступника директора [PERSON] Претензій щодо якості та кількості поставленого товару не виникало. Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами у справі, суд виходить з наступного. Згідно з частиною 1 статті 69 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів. Відповідно до частин 1, 3, 4 статті 70 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмету доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом при вирішенні справи не беруться до уваги. Обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування, крім випадків, коли щодо таких обставин не виникає спору. Враховуючи викладені положення норм чинного процесуального законодавства, суд вважає, що посилання Податковим органом в Акті перевірки на акт ДПІ у Святошинському районі м. Києва ДПС від 27.05.2013 №348/22-509/34295994 не може бути належними доказом у даній адміністративній справі та свідчити про порушення вимог податкового законодавства при формуванні Товариством податкового кредиту та віднесенні сум до витрат, що враховуються при обчисленні об'єкта оподаткування, за результатами господарської діяльності з ТОВ «Авеста Трейд». Суд звертає увагу на те, що в акті ДПІ у Святошинському районі м. Києва ДПС від 27.05.2013 №348/22-509/34295994 стан платника податку ТОВ «Авеста Трейд»: "11" - припинено, але не знято з обліку (КОР не пусті), перевірку зазначеного підприємства було проведено податковим органом за відсутності на те правових підстав, а також встановлено відсутність підприємства за місцезнаходженням вже після його ліквідації, як юридичної особи. Суд також звертає увагу на те, що статтею 204 Цивільного кодексу України закріплена презумпція правомірності правочину, згідно якої правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Крім того, суд виходить із презумпції сумлінності платників податків та інших учасників правовідносин в економічній сфері, відповідно до змісту якої презумується, що дії платника податків, які мають своїм результатом одержання певної податкової вигоди економічно виправдані, а відомості, що містяться в його первинних бухгалтерських документах та податковій звітності є достовірними, якщо інше не доказано у встановленому законодавством порядку належними та допустимими доказами. Згідно з позицією Вищого адміністративного суду України, викладеною в листі від 02.06.2011 № 742/11/13-11, статтею 1 Закону України від 16.07.1999 № 996-ХІV «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» визначено, що первинний документ - це документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення. Отже, будь-які документи (у тому числі договори, накладні, рахунки тощо) мають силу первинних документів лише в разі фактичного здійснення господарської операції. Якщо ж фактичного здійснення господарської операції не було, відповідні документи не можуть вважатися первинними документами для цілей ведення податкового обліку навіть за наявності всіх формальних реквізитів таких документів, що передбачені чинним законодавством. З урахуванням викладеного, для підтвердження даних податкового обліку можуть братися до уваги лише ті первинні документи, які складені в разі фактичного здійснення господарської операції. Відповідно до частини 2 статті 70 КАС сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Тобто, Податковий орган повинен надати суду відповідні докази, які підтверджують доводи щодо відсутності господарських операцій між ТОВ «Нафтогазспецмонтаж» та ТОВ «Авеста Трейд», правомірності прийнятих ним оспорюваних рішень. В свою чергу, суд констатує, що фактичне здійснення господарських операцій між цими контрагентами підтверджується показаннями свідків та зазначеними вище первинними та іншими документами, зокрема рахунками-фактурами, видатковими накладними, податковими накладними тощо. Таким чином, позивач підтвердив доводи про реальність господарських операцій вказаними вище документами та поясненнями, тому не визнання Податковим органом права на податковий кредит та висновок щодо завищення валових витрат є безпідставними. Відповідно до пункту 138.2 статті 138 Податкового кодексу України витрати, які враховуються для визначення об'єкта оподаткування, визнаються на підставі первинних документів, що підтверджують здійснення платником податку витрат, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку, та інших документів, встановлених розділом II цього Кодексу. Згідно з підпунктом 139.1.9 пункту 139.1 статті 139 Податкового кодексу України не включаються до складу витрат витрати, не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими первинними документами, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення бухгалтерського обліку та нарахування податку. Згідно з пунктом 198.1 статті 198 Податкового кодексу України право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг. Пункт 198.2 статті 198 Податкового кодексу України визначає, що датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше:дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною. Відповідно до пункту 198.6 статті 198 Кодексу не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу. Пунктом 200.1 ст. 200 Податкового кодексу України встановлено, що платник податку зобов'язаний надати покупцю (отримувачу) на його вимогу підписану уповноваженою платником особою та скріплену печаткою (за наявності) податкову накладну, складену за вибором покупця (отримувача) в один з таких способів: а) у паперовому вигляді; б) в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та умови реєстрації податкової накладної у Єдиному реєстрі податкових накладних. У такому разі складання податкової накладної у паперовому вигляді не є обов'язковим. Пункт 201.6 статті 201 Податкового кодексу України встановлює, що податкова накладна є податковим документом і одночасно відображається у податкових зобов'язаннях і реєстрі виданих податкових накладних продавця та реєстрі отриманих податкових накладних покупця. Контролюючі органи за даними реєстрів виданих та отриманих податкових накладних, наданих в електронному вигляді, повідомляють платника податку про наявність у такому реєстрі розбіжностей з даними контрагентів. При цьому платник податку протягом 10 днів після отримання такого повідомлення має право уточнити податкові зобов'язання без застосування штрафних санкцій, передбачених розділом II цього Кодексу. Відповідач не надав жодних доказів того, що позивача відповідно до положень пункту 201.6 Податкового кодексу України було повідомлено про наявність розбіжностей в задекларованих податкових зобов'язаннях і кредитах Товариства із ТОВ «Авеста Трейд», тоді як позивачем доведено правомірність та своєчасність відображення податкового кредиту за наслідками взаємовідносин із зазначеним суб'єктом господарювання у звітних документах. Наявність у позивача належним чином оформлених податкових накладних, отриманих у межах взаємовідносин з ТОВ «Авеста Трейд» за період, що перевірявся Податковим органом, суду доведено. Відповідно до пункту 44.1 статті 44 Податкового кодексу України для цілей оподаткування платники податків зобов'язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов'язаних з визначенням об'єктів оподаткування та/або податкових зобов'язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов'язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством. Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту. Таким чином, у зв'язку з наявністю у позивача відповідних первинних документів, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення податкового обліку, зокрема, податкових накладних, суд дійшов висновку про обґрунтованість дій Товариства щодо формування податкового кредиту по взаємовідносинах з ТОВ «Авеста Трейд». Частиною 1 статті 5 КАС України встановлено, що адміністративне судочинство здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу та міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України. Так, згідно з статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України № 475/97-ВР від 17.07.1997, (далі - Конвенція) кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Проте попередні положення жодним чином не обмежують право держави вводити в дію такі закони, які вона вважає за необхідне, щоб здійснювати контроль за користуванням майном відповідно до загальних інтересів або для забезпечення сплати податків чи інших зборів або штрафів. Дану справу суд вирішує, як справу майнового характеру, на підставі рішення Європейського суду з прав людини від 14.10.2010 у справі «Щокін проти України», зі змісту якого вбачається, що збільшення податковим органом зобов'язань особи з податку є втручанням до його майнових прав. Отже, за практикою Європейського суду з прав людини вимога про визнання протиправним рішення суб'єкта владних повноважень, яке впливає на склад майна позивача, у тому числі шляхом безпідставного стягнення податків, зборів, штрафних санкцій тощо, є майновою. У зв'язку з викладеним, протиправне винесення Податковим органом спірних податкових повідомлень-рішень становить втручання у мирне володіння майном суб'єкта господарювання, що порушує статтю 1 Першого протоколу до Конвенції. Розглядаючи справу «Інтерспав» проти України про порушення статті 1 Першого протоколу до Конвенції, Європейський суд з прав людини висловив свою думку, яка полягає в наступному: «коли державні органи володіють будь-якою інформацією про зловживання у системі відшкодування ПДВ, що здійснюються конкретною кампанією, вони можуть вжити відповідних заходів з метою запобігання або усунення таких зловживань. Суд, однак, не може прийняти зауваження Уряду щодо загальної практики з відшкодування ПДВ за відсутності будь-яких ознак, які б вказували на те, що заявник був безпосередньо залучений до таких зловживань». У рішенні від 22 січня 2009 року у справі «БУЛВЕС» АД проти Болгарії» (заява № 3991/03) Європейський суд з прав людини, зазначив, що платник податку не повинен нести наслідків невиконання постачальником його зобов'язань зі сплати податку і в результаті сплачувати ПДВ другий раз, а також сплачувати пеню. На думку Суду, такі вимоги стали надмірним тягарем для платника податку, що порушило справедливий баланс, який повинен підтримуватися між вимогами суспільного інтересу та вимогами захисту права власності. Відповідно до частини другої статті 8 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини. За таких обставин, покупець не може нести відповідальність за можливе порушення податкового законодавства продавцем-контрагентом, за умови необізнаності першим щодо таких порушень. Відповідачем не надано доказів того, що позивач знав або міг дізнатися про те, що ТОВ «Авеста Трейд», можливо, порушує вимоги податкового законодавства, зокрема, щодо подання податкової звітності, відсутності за юридичним місцезнаходженням тощо, а також доказів того, що позивач був безпосередньо залучений до можливих зловживань контрагентів у системі оподаткування. Частина 2 статті 71 КАС України визначає, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Беручи до уваги викладені норми та обставини, суд вважає, що відповідачем не доведено належними та достатніми доказами фактів безпідставного чи неправомірного формування позивачем податкового кредиту та завищення валових витрат за результатами господарської діяльності з ТОВ «Нафтогазспецмонтаж» та ТОВ «Авеста Трейд». На підставі викладеного, беручи до уваги не доведеність відповідачем відсутності реального характеру правочинів, укладених між ТОВ «Нафтогазспецмонтаж» та ТОВ «Авеста Трейд»; доведеність обґрунтованості включення позивачем до складу податкового кредиту відображених в отриманих від вказаного контрагента первинних документах сум податку на додану вартість та віднесення сум до валових витрат; суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог в цій частині та скасування оскаржуваних податкових повідомлень-рішень. Щодо правомірності проведення Податковим органом документальної позапланової невиїзної перевірки суд зазначає наступне. Як було зазначено вище, в Акті перевірки підставами для її проведення визначено пп. 20.1.4 п. 20.1 ст. 20, пп. 78.1.1 п.78.1 ст. 78, ст. 79, п. 82.2 ст. 82 Податкового кодексу України. З положень пп. 78.1.1 п. 78.1 ст. 78 Податкового кодексу України вбачається, що документальна позапланова перевірка може бути проведена за наслідками перевірок інших платників податків або отримання податкової інформації виявлено факти, що свідчать про можливі порушення платником податків податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, якщо платник податків не надасть пояснення та їх документальні підтвердження на обов'язковий письмовий запит контролюючого органу протягом 10 робочих днів з дня отримання запиту. Тобто, передумовою проведення перевірки на підставі пп. 78.1.1, 78.1 ст. 78 Податкового кодексу України має бути ненадання або неповне надання платником податків пояснень та їх документальних підтверджень на письмовий запит контролюючого органу у десятиденний термін. Як було зазначено вище, 14.08.2013 на адресу Товариства відповідачем був направлений запит про надання пояснень та їх документального підтвердження, відповідь на який була надана Товариством 06.09.2013. Водночас суд звертає увагу, що факт надання платником податків інформації та документів на запит податкового органу сам по собі не виключає можливість призначення перевірки на підставі пп. 78.1.1 п. 78.1 ст. 78 Податкового кодексу України, якщо контролюючий орган у ході їх оцінки дійде висновку про можливі порушення платником податків податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на органи державної податкової служби. Згідно з п. 79.1 ст. 79 ПК України документальна невиїзна перевірка здійснюється у разі прийняття керівником органу державної податкової служби рішення про її проведення та за наявності обставин для проведення документальної перевірки, визначених статтями 77 та 78 цього Кодексу. Документальна невиїзна перевірка здійснюється на підставі зазначених у підпункті 75.1.2 пункту 75.1 статті 75 цього Кодексу документів та даних, наданих платником податків у визначених цим Кодексом випадках, або отриманих в інший спосіб, передбачений законом. Згідно п. 79.2 ст. 79 ПК України документальна позапланова невиїзна перевірка проводиться посадовими особами органу державної податкової служби виключно на підставі рішення керівника органу державної податкової служби, оформленого наказом, та за умови надіслання платнику податків рекомендованим листом із повідомленням про вручення або вручення йому чи його уповноваженому представнику під розписку копії наказу про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки та письмового повідомлення про дату початку та місце проведення такої перевірки. Виконання умов цієї статті надає посадовим особам органу державної податкової служби право розпочати проведення документальної невиїзної перевірки. Таким чином, пунктом 79.2 ст. 79 ПК України встановлено дві самостійні умови, за наявності однієї з яких посадовим особам органу державної податкової служби надано право розпочати проведення документальної невиїзної перевірки. При цьому наявність комплексу умов, визначених наведеною нормою, в разі направлення копії наказу про проведення перевірки, законодавець пов'язав з самим фактом надіслання копії наказу про проведення перевірки рекомендованим листом із повідомленням про вручення, а не з моментом його отримання платником податків. З матеріалів справи вбачається та не заперечується позивачем, що наказ про проведення перевірки та повідомлення про її проведення були направлені позивачу засобами поштового зв'язку рекомендованим листом із повідомленням про вручення. Наведені норми та обставини свідчать про наявність у Податкового органу всіх необхідних умов та обставин для призначення та проведення документальної позапланової перевірки, встановлених пп. 78.1.1 п. 78.1 ст. 78 та п. 79.2 ст. 79 Податкового кодексу України, відтак адміністративний позов в цій частині задоволенню не підлягає. За таких обставин, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог. Позивачем за подання адміністративного позову був сплачений судовий збір, доказів понесення ним інших судових витрат суду не заявлено. Вимог про відшкодування судових витрат позивач не заявив. Таким чином, судові витрати стягненню з Державного бюджету не підлягають.

Результат розгляду: partial