Рішення адміністративного суду від 2014-03-19 00:00:00+02

31 січня 2014 року до Луганського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов Управління пенсійного фонду України в Лутугинському районі Луганської області до Державного підприємства «Луганськвугілля» в особі відокремленого підрозділу «Шахта «Лутугинська», яким позивач, з урахуванням уточнення позовних вимог, просить стягнути заборгованість з відшкодування фактичних витрат на виплату і доставку пенсій, призначених на пільгових умовах в розмірі 1 055 863,68 грн. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що відповідач за грудень 2013 року має заборгованість перед УПФУ в Лутугинському районі Луганської області з відшкодування виплачених пільгових пенсій, яка станом на 30.01.2014 складає 1055863,68 грн., з яких за Списком №1 - 998937,00 грн., за Списком №2 - 56926,68 грн. Заборгованість на теперішній час не сплачена. Позивач просить стягнути з відповідача заборгованість по відшкодуванню витрат на виплату та доставку пільгових пенсій у розмірі 1055863,68 грн. В судове засідання представник позивача не з'явився, про дату, час та місце проведення розгляду справи повідомлявся належним чином, 18.03.2014 факсимільним зв'язком надіслав до суду заяву про проведення розгляду справи за його відсутності. Представник відповідач в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце проведення розгляду справи повідомлявся належним чином, 05.03.2014 факсимільним зв'язком до суду надійшли пояснення по справі, згідно яких борг в розмірі 1055863,68 грн. відповідачем визнається в повному обсязі. Відповідно до ч. 4 ст. 128 КАС України, у разі неприбуття відповідача, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, без поважних причин розгляд справи може не відкладатися і справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів. За таких обставин, суд вважає за можливе провести судове засідання за відсутності представника відповідача. Суд, дослідивши матеріали справи, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог і наданих сторонами доказів, оцінивши докази відповідно до вимог ст. 69-72 Кодексу адміністративного судочинства України, прийшов до наступного. Встановлено, що відповідач ДП «Луганськвугілля» зареєстроване в якості юридичної особи Управлінням державної реєстрації та міського реєстру Луганської міської ради 09.04.2003 та 04.03.2009 за №13821070043000520 проведено зміну реєстраційних даних (а. с. 68), про що внесено запис до ЄДР підприємств та організацій України (а. с. 66). ДП «Луганськвугілля» має у своїй структурі відокремлений підрозділ «Шахта «Лутугинська», який створено без права юридичної особи (а. с. 67), що перебуває на обліку в УПФУ в Лутугинському районі Луганської області як платник збору на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування (а. с. 71). В грудні 2013 року позивачем на адресу ДП «Луганськвугілля» в особі ВП «Шахта «Лутугинська» направлялися розрахунки для відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених за Списками №1 та №2 (8-65). Зазначені розрахунки були отримані уповноваженою особою підприємства 15.01.2014 (а. с. 5). Станом на 30.01.2014 відповідач має заборгованість перед УПФУ в Лутугинському районі Луганської області з відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій в загальному розмірі 1055863,68 грн., з яких за Списком №1 - 998937,00 грн., за Списком №2 - 56926,68 грн., що підтверджується карткою особового рахунку за період з 01.01.2014 по 30.01.2014 (а. с. 3-4). Правовідносини, пов'язані з виплатою та доставкою пенсій, призначених на пільгових умовах, регулюються Конституцією України, Законами України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" (далі - Закон №1058), "Про пенсійне забезпечення", Інструкцією "Про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України", затвердженою постановою правління Пенсійного фонду України від 19.12.2003 № 21-1. З 01 січня 2011 року набрав чинності Закон України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" від 08 липня 2010 року № 2464-VI (далі - Закон №2464), яким внесено зміни до Законів України "Про пенсійне забезпечення" та №1058. Разом з цим положення Закону № 1058, які врегульовують питання обов'язку підприємств відшкодовувати Пенсійному фонду України фактичні витрати на виплату та доставку пільгових пенсій, Законом № 2464 не змінено. Згідно п. 2 Прикінцевих положень Закону № 1058 підприємства та організації з грошових коштів, які призначені на оплату праці, вносять до Пенсійного фонду України плату, яка покриває витрати на виплату та доставку пенсій. При цьому зберігається порядок покриття витрат на виплату та доставку цих пенсій передбачений ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення", а саме платники збору на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування відшкодовують фактичні витрати на виплату і доставку пільгових пенсій до досягнення працівниками пенсійного віку. Встановлено єдиний порядок для відшкодування пенсій, призначених відповідно з пунктами «а», "б"-"з" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення". Порядок відшкодування Пенсійному фонду витрат на виплату та доставку пенсій регулюється пунктом 6 Інструкції про порядок обчислення та сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до пенсійного фонду України, затвердженої постановою Правління Пенсійного фонду України від 19.12.2003 № 21-1 (далі - Інструкція). Розмір сум до відшкодування на поточний рік визначається на підставі відомостей відділів з призначення пенсій відділами доходів органів Пенсійного фонду України щорічно в повідомленнях про розрахунок сум фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, які надсилаються підприємствам до 20 січня поточного року та протягом 10 днів з новопризначених пенсій. Підприємства щомісяця до 25 числа вносять до Пенсійного фонду зазначену в повідомленні місячну суму фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах. Таким чином витрати по оплаті пільгових пенсій відшкодовуються Пенсійному фонду за рахунок відповідних підприємств. Підставою для нарахування пільгових пенсій є не тільки запис у трудовій книжці щодо праці на даному підприємстві, а й довідка підприємства, яка уточнює характер роботи з зазначенням періоду роботи, що зараховується до спеціального стажу; професії або посади; характеру виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка, яка оцінюється управлінням Пенсійного фонду з урахуванням вимог Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення", який зареєстрований в Міністерстві юстиції України 26.06.2002 за № 536/6824. Відповідальність за представлення таких документів покладається на адміністрацію підприємств, установ, організацій, згідно ст. 101 Закону "Про пенсійне забезпечення" №1788- ХІІ. Підставою для відшкодування підприємством органам Пенсійного Фонду витрат на виплату та доставку пільгових пенсій є розрахунки фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за відповідний період. Із системного аналізу зазначених Закону України "Про пенсійне забезпечення", суд приходить до висновку, що відповідач, отримавши розрахунки фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до частини 2 Прикінцевих положень Закону №1058 в частині пенсій, призначених відповідно до пунктів «а», "б - з" ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення", не надавши на них заперечень та не оскарживши розрахунки у судовому порядку, фактично узгодив такі розрахунки. Відтак, визначена в розрахунках сума до відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій підлягає сплаті відповідачем. При цьому, чинним законодавством не встановлено будь-яких обмежень щодо стягнення з підприємств фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій з урахуванням їх фінансового становища, так як вказані суми вже є фактично сплачені пенсіонерам. Враховуючи, що позовні вимоги документально обґрунтовані, підтверджені матеріалами справи, відповідають чинному законодавству, суд вважає, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі. Питання щодо розподілу судових витрат не вирішується, оскільки ст. 94 КАС України у даному випадку не передбачено стягнення судового збору. На підставі викладеного,

Результат розгляду: granted