Рішення адміністративного суду від 2014-02-25 00:00:00+02

Позивач звернувся з даним позовом до суду та в обґрунтування позовних вимог зазначає, що за ФОП [PERSON] рахується податковий борг по штрафним санкціям за порушення законодавства про патентування, норм регулювання обігу готівки та застосування реєстраторів у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, у розмірі 146 531, 17 грн., який виник внаслідок несплати відповідачем узгодженої суми податкового зобов'язання, визначеного в податковому повідомленні-рішенні № 0002671701 від 22.03.2013 року. Також позивач в обґрунтування позовних вимог зазначає, що з метою забезпечення виконання своїх податкових зобов'язань ФОП [PERSON] передав в податкову заставу будівлю бару за адресою: [ADDRESS], загальна площа 79, 3 кв.м., вартістю 379 500 грн., який є власністю ФОП [PERSON] У зв'язку з тим, що у ФОП [PERSON] не має розрахункових рахунків, позивач просить суд на підставі ст. 95 Податкового кодексу України надати дозвіл на погашення усієї суми податкового боргу фізичної особи-підприємця [PERSON] (РНОКПП [NUMBER]) по штрафних санкціях за порушення законодавства про патентування, норм регулювання обігу готівки та застосування реєстраторів у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, у розмірі 146 531, 17 грн., за рахунок майна, що перебуває у податковій заставі. Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив адміністративний позов задовольнити у повному обсязі. Відповідач до судового засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином та своєчасно, про причини неявки суд не повідомив. Вивчивши матеріали справи, вислухавши пояснення представника позивача, проаналізувавши надані докази в їх сукупності, суд встановив наступне. 08.09.1995 року проведено державну реєстрацію фізичної особи-підприємця [PERSON] (РНОКПП [NUMBER]) (а.с. 5). З 25.09.1995 року відповідач перебуває на обліку в ДПІ у м. Іллічівську у якості платника податків за № 501 (а.с. 6). Посадовими особами Державної податкової інспекції у м. Іллічівську Одеської області Державної податкової служби в період з 18.02.2013 року по 01.03.2013 року проведено планову документальну виїзну перевірку фізичної особи-підприємця [PERSON] з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2010 року по 31.12.2012 року, за результатами якої складено акт № 670/17-01/[NUMBER] від 11.03.2013 року та винесено податкове повідомлення-рішення № 0002671701 від 22.03.2013 року про застосування до ФОП [PERSON] штрафних (фінансових) санкцій в розмірі 146 871, 42 грн. (а.с. 8-16, 17). Постановою Одеського окружного адміністративного суду від 20 червня 2013 року адміністративний позов фізичної особи-підприємця [PERSON] задоволено, визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у м. Іллічівську Одеської області Державної податкової служби від 22.03.2013 року № 0002671701. Постановою Одеського апеляційного адміністративного суду від 06 листопада 2013 року апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у м. Іллічівську Одеської області Державної податкової служби - задоволено частково; постанову Одеського окружного адміністративного суду від 20 червня 2013 року скасовано, та прийнято по справі нову постанову, якою адміністративний позов фізичної особи-підприємця [PERSON] до Державної податкової інспекції у м. Іллічівську Одеської області Державної податкової служби про скасування податкового повідомлення-рішення - задоволено частково, скасовано податкове повідомлення-рішення від 22 березня 2013 року за № 0002671701 в частині нарахування штрафних санкцій в сумі 340 грн., в задоволенні решти позовних вимог - відмовлено. Відповідно до п. 57.3 ст. 57 Податкового кодексу України у разі визначення грошового зобов'язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1, 54.3.2, 54.3.4 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов'язаний сплатити нараховану суму грошового зобов'язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу. У разі оскарження рішення контролюючого органу про нараховану суму грошового зобов'язання платник податків зобов'язаний самостійно погасити узгоджену суму, а також пеню та штрафні санкції за їх наявності протягом 10 календарних днів, наступних за днем такого узгодження. Таким чином, судом встановлено, що податкове зобов'язання, визначене в податковому повідомленні-рішенні від 22 березня 2013 року за № 0002671701, в розмірі 146 531, 17 грн. є узгодженим та підлягає сплаті відповідачем. Порядок стягнення податкового боргу платників податків регулюється статтями 95-99 Податкового кодексу України. Відповідно до п. 95.1 ст. 95 Податкового кодексу України контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі. Згідно до 87.11 ст. 87 Податкового кодексу України орган стягнення звертається до суду з позовом про стягнення суми податкового боргу платника податку - фізичної особи. Стягнення податкового боргу за рішенням суду здійснюється державною виконавчою службою відповідно до закону про виконавче провадження. Таким чином, пунктом 87.11 ст. 87 Податкового кодексу України встановлено особливий порядок стягнення податкового боргу платників податків - фізичних осіб у порівнянні з порядком погашення податкового боргу юридичних осіб. З урахуванням викладеного норми статей 95-99 Податкового кодексу України можуть застосовуватися до процедури стягнення податкового боргу з фізичних осіб лише в тій частині, що не суперечить вимогам п. 87.11 ст. 87 Податкового кодексу України. Отже, згідно до вищевикладеного, процедура стягнення податкового боргу з фізичної особи може ініціюватись виключно через звернення органу стягнення з відповідним позовом за загальними правилами позовного провадження, при цьому окремі процедури стягнення коштів за податковим боргом та продажу майна, що перебуває у податковій заставі, не застосовуються. На підставі вищевикладеного, суд дійшов до висновку, що Державною податковою інспекцією у м. Іллічівську Головного управління Міндоходів в Одеській області обрано невірну процедуру стягнення з фізичної особи-підприємця [PERSON] податкового боргу, а тому позовні вимоги Державної податкової інспекції у м. Іллічівську Головного управління Міндоходів в Одеській області до фізичної особи-підприємця [PERSON] про надання дозволу на погашення усієї суми податкового боргу в розмірі 146 531, 17 грн. за рахунок майна, що перебуває в податковій заставі, є необґрунтованими та задоволенню не підлягають. Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. За таких обставин, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, на підставі наданих сторонами доказів, з урахуванням встановлених у судовому засіданні фактів, суд дійшов до висновку, що в задоволенні адміністративного позову Державної податкової інспекції у м. Іллічівську Головного управління Міндоходів в Одеській області до фізичної особи-підприємця [PERSON] про надання дозволу на погашення усієї суми податкового боргу в розмірі 146 531, 17 грн. за рахунок майна, що перебуває в податковій заставі, слід відмовити в повному обсязі.

Результат розгляду: denied