Рішення адміністративного суду від 2014-02-27 00:00:00+02

Переяслав-Хмельницька ОДПІ ГУ Міндоходів у Київській області звернулася з позовом до суду та з урахуванням заяви про зменшення розміру позовних вимог просить стягнути з ФОП [PERSON] податковий борг в сумі 112798,48 грн. Вказує, що відповідач у добровільному порядку суму заборгованості не сплатив тому позивач звернувся до суду. В судове засідання представник позивача не з'явився, надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність та просив позовні вимоги задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, відзиву на позов не надав, будь-яких заяв чи клопотань про відкладення розгляду справи не заявляв. Відповідно до ч. 6 ст. 128 КАС України, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта. Дослідивши матеріали адміністративної справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. 22.02.2010 р. ФОП [PERSON] зареєстрована Виконавчим комітетом Переяслав-Хмельницької міської ради Київської області про що видано Свідоцтво про державну реєстрацію фізичної особи-підприємця та перебуває на обліку в Переяслав-Хмельницькій ОДПІ Київської області. Як вбачається з матеріалів справи, працівниками Переяслав-Хмельницької ОДПІ ГУ Міндоходів у Київській області було проведено документальну планову перевірки дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства ФОП [PERSON] за період з 01.04.2010 р. по 31.12.2012 р. Перевіркою встановлено порушення відповідачем: - п.19.1а ст.19 Закону України «Про податок з доходів фізичних осіб» від 22.05.2003 р. №889-IV, п.177.10 ст.177 ПК України, а саме відсутня книга обліку доходів та витрат (ф.10); - п.181.1 ст.181, п.183.2 ст.183 ПК України, ФОП [PERSON], як особа, що підпадає під обов'язкову реєстрацію як платника ПДВ, не подала заяву на реєстрацію її як платника ПДВ до Переяслав-Хмельницької ОДПІ Київської області та, відповідно, не зареєструвалася як платник податку на додану вартість, в результаті чого встановлено, заниження ПДВ за січень - грудень 2012 р. всього у сумі 89937,98 грн., в тому числі: за січень 2012р. в сумі 5428,72 грн.; за лютий 2012р. в сумі 7916,67 грн.; за березень 2012р. в сумі 9286,44 грн.; за квітень 2012р. в сумі 9103,31 грн.; за травень 2012р. в сумі 9184,10 грн.; за червень 2012р. в сумі 9707,90 грн.; за липень 2012р. в сумі 10981,29 грн.; за серпень 2012р. в сумі 7115,72 грн.; за вересень 2012р. в сумі 5301,89 грн.; за жовтень 2012р. в сумі 5386,72 грн.; за листопад 2012р. в сумі 4951,69 грн.; за грудень 2012р. в сумі 5573,53 грн.; - пп.267.1.1 п.267.1 ст..267 розділу VII «Збір за провадження деяких видів підприємницької діяльності» ПК України, а саме здійснення роздрібної торгівлі алкогольними напоями та тютюновими виробами у торговій точці без одержання відповідного торгового патенту з 01.03.2011р. по 07.04.2011р. Вказані порушення зафіксовані в Акті перевірки від 23.05.2013 р. №252/17-1/[NUMBER] (далі - Акт перевірки). На підставі виявлених порушень до ФОП [PERSON] було застосовано фінансові санкції загальною сумою 120798,48 грн. на підставі винесених податкових повідомлень рішень № 0000631700 від 03.06.2013 р. на суму 120422,48 грн. та № 0000641700 від 03.06.2013 р. на суму 376,00 грн., які були отримані відповідачем. Судом встановлено, що за період, що перевірявся, суб'єкт підприємницької діяльності [PERSON] здійснювала діяльність на загальній системі оподаткування відповідно до Декрету Кабінету Міністрів України від 26.12.1992 р. № 13-92 „Про прибутковий податок з громадян" та ст.177 розділу IV ПК України від 02.12.2010 р. № 2755-VІ. Валовий доход при роботі на загальній системі оподаткування формувався за рахунок коштів від роздрібної торгівлі в неспеціалізованих магазинах з перевагою продовольчого асортименту. Згідно зі ст.13 Декрету Кабінету Міністрів України від 26.12.92 р.№ 13-92 „Про прибутковий податок з громадян"' оподаткуванню підлягають доходи, одержані за звітний податковий період фізичною особою-суб'єктом підприємницької діяльності від продажу нею товарів (надання послуг, виконання робіт) у межах її підприємницької діяльності без створення юридичної особи. Загальним оподатковуваним доходом вважається сукупний чистий дохід, тобто різниця між валовим доходом (виручкою у грошовій та негрошовій формі) і документально підтвердженими витратами, безпосередньо пов'язаними з одержанням доходу. Згідно зі ст.177 ПК об'єктом оподаткування є чистий оподатковуваний доход, тобто різниця між загальним оподатковуваним доходом (виручка у грошовій та негрошовій формах) і документально підтвердженими витратами, пов'язаними з господарською діяльністю такої фізичної особи - підприємця. Судом встановлено, що ФОП [PERSON] не зареєстрована в Переяслав-Хмельницькій ОДПІ, як платник податку на додану вартість. Відповідно до п. 181.1 ст. 181 ПК України від 02.12.2010 р. № 2755-VI із під обов'язкову реєстрацію як платника податку на додану вартість підпадає особа, у якої загальна сума від здійснення операцій з постачання товарів/послуг, що підлягають оподаткуванню згідно з Розділом V Податкового кодексу України, у тому числі з використанням локальної або глобальної комп'ютерної мережі, нарахована (сплачена) такій особі протягом останніх 12 календарних місяців, сукупно перевищує 300 тис. грн. (без урахування податку на додану вартість). Особа, яка підлягає обов'язковій реєстрації як платник податку на додану вартість, повинна подати до органу державної податкової служби за своїм місцезнаходженням »місцем проживання) реєстраційну заяву платника податку на додану вартість за формою N І-ПДВ (далі - Заява). Така Заява подається до органу державної податкової служби не пізніше 10 числа календарного місяця, що настає за місяцем, в якому вперше досягнуто загального обсягу оподатковуваних операцій понад 300 тис. грн. (пункти 183.1 та 183.2 статті 183 Розділу V Кодексу). Будь-яка особа, яка підлягає обов'язковій реєстрації як платник податку на додану вартість, і у випадках та порядку, передбаченими статтями 180 - 183 Податкового кодексу України, не подала до органу державної податкової служби Заяву, несе відповідальність за ненарахування або несплату податку на додану вартість на рівні зареєстрованого платника податку на додану вартість без права нарахування податкового кредиту та отримання бюджетного відшкодування (пункт 183.10 статті 183 Розділу V Податкового кодексу України). Судом встановлено, що при перевірці первинних документів, виписок банку, стрічок касових апаратів, звітів РРО, книг обліку розрахункових операцій, податкових декларацій про майновий стан та доходи за період, що перевіряється, було встановлено, що за загальна сума від здійснення операцій з продажу товарів протягом січня-грудня 2011р. (останніх 12 календарних місяців) ФО-П [PERSON] сукупно перевищила 300 тис. грн. та становила 31 1636,89 грн. (податкова декларація про майновий стан і доходи за 2011р. вх. № 18839 від 09.02.2012р.). Дане перевищення виникло в грудні 2011 року, тому реєстраційна заява платника податку на додану вартість повинна була бути подана до Переяслав-Хмельницької ОДПІ до 11.01,2012р. На порушення п. 181.1 сті81, п 183.2 ст.183 ПК України із змінами та доповненнями ФО-П [PERSON], як особа, що підпадає під обов'язкову реєстрацію як платника податку па додану вартість, не подала заяву на реєстрацію її як платника ПДВ до Переяслав-Хмельницької ОДПІ та, відповідно, не зареєструвалася як платник податку на додану вартість. Обов'язок щодо нарахування та сплати податкових зобов'язань з податку на додану вартість у особи, яка підлягає обов'язковій реєстрації як платник податку на додану вартість, виникає з дня, наступного за граничним днем, який встановлений для подання Заяви, тобто з 11 числа календарного місяця, що настає за місяцем, в якому вперше досягнуто загального обсягу оподатковуваних операцій з постачання товарів/послуг понад 300 тис. грн. Обов'язок щодо нарахування та сплати податкових зобов'язань з податку на додану вартість у ФОП [PERSON] виникла з 11.01.2012 р., так як перевищення загального обсягу оподатковуваних операцій з постачання товарів/послуг понад 300 тис. грн. виникло в грудні 2011р. Перевіркою правильності визначення повноти нарахування та своєчасності сплати податку на додану вартість встановлено заниження податку на додану вартість. При перевірці встановлено відсутність книги обліку доходів та витрат (ф.10) в 2010 р., 2011 р., 2012 р., чим порушено п. 19.1 ст.19 Закону України «Про податок з доходів фізичних осіб» від 22.05.2003р. №889-ІV та п. 177.10 ет.177 ПК України. Перевіркою встановлено, що на порушення вимог пп.267.1.1 п.267.1 ст.267 розділу VII «Збір за провадження деяких видів підприємницької діяльності» ПК України ФОП [PERSON] здійснювала роздрібну торгівлю алкогольними напоями та тютюновими виробами у торговій точці без одержання відповідного торгового патенту в період з 01.03.2011р. по 07.04.2011р. - 38 днів (вартість торгового патенту 188,00 грн.). Як вбачається з матеріалів справи, Переяслав-Хмельницькою ОДПІ ГУ Міндоходів у Київській області відповідно до ст. 59 Податкового кодексу України та Порядку направлення органами Державної податкової служби України податкових вимог платникам податків, затвердженого наказом ДПА України №1037 від 24.12.2010 р. (зареєстрований в Міністерстві юстиції України 30.12.2010 р. №1432/18727) направлено податкову вимогу форми «Ф» №719-19 від 19.06.2013 р. Вказана податкова вимога залишиласть без задоволення. Згідно п. 95.1 ст. 95 Податкового кодексу України орган державної податкової служби здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі. Відповідно до п.п. 20.1.18 п. 20.1 ст. 20 Податкового кодексу України орган державної податкової служби України має право звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, обслуговуючих такого платника, на суму податкового боргу або його частини. Таким чином, відповідач заборгованість не сплатив. З огляду на викладене, позов обґрунтований та підлягає задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ч.4 ст.94 КАС України, у справах, в яких позивачем є суб'єкт владних повноважень, а відповідачем - фізична чи юридична особа, судові витрати, здійснені позивачем, з відповідача не стягуються. На підставі викладеного та

Результат розгляду: granted