Рішення адміністративного суду від 2014-02-17 00:00:00+02

Фізична особа-підприємець [PERSON] звернувся до суду з адміністративним позовом до Державної податкової інспекції у Токмацької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Запорізькій області, в якому просить суд скасувати податкове повідомлення - рішення від 11.11.2013 року № 0004301702/929/У/08-33-172-16. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на протиправність прийнятого податкового повідомлення - рішення, оскільки позивачем господарська діяльність здійснювалась належним чином та сплачено податки, що підтверджується всіма передбаченими чинним законодавством документами, та зазначив, що податковий орган дійшов необґрунтованого висновку про те, що позивачем занижено суму податку на прибуток. Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі, з підстав, викладених у позовній заяві, та просив задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. Представник відповідача у судовому засіданні позовні вимоги не визнав, з підстав, зазначених у письмових запереченнях, та просить суд відмовити у задоволенні позову. Розглянувши матеріали адміністративного позову, вислухавши пояснення та доводи представників сторін, з'ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що позов задоволенню не підлягає, з наступних підстав. За результатами проведеної Токмацькою об'єднаною державною податковою інспекцією Головного управління Міндоходів у Запорізькій області документальної позапланової невиїзної перевірки суб'єкта підприємницької діяльності - фізичної особи [PERSON] щодо документального підтвердження господарських відносин із платниками податків, їх реальності та повноти відображення в обліку, правомірності формування податкового зобов'язання та податкового кредиту по податку на додану вартість за жовтень 2010 року та листопад 2010 року встановлено, що фізична особа-підприємець [PERSON] у періоді з 01..10.2010 року по 30.11.2010 року мав взаємовідносини з ТОВ «Підприємство «Фортіс» та включив до складу податкового кредиту витрати на придбання дизельного палива відповідно оформленим документам від ТОВ «Підприємство «Фортіс» на суму оподаткованих операцій без урахування ПДВ -245 580 грн. ПДВ в сумі - 49 116 грн. у тому числі за жовтень 2010 року сума ПДВ становить - 20 783 грн., за листопад 2010 року, сума ПДВ становить - 28 333 грн. До складу валових витрат фізичною особою-підприємцем [PERSON], не включено витрати по взаємовідносинам з ТОВ «Підприємство «Фортіс» за період з 01.10.2010 року по 30.11.2010 року у сумі оподаткованих операцій без урахування ПДВ - 245 580 грн. Для проведення перевірки фізичною особою-підприємцем [PERSON] надані оформлені первинні бухгалтерські документи від імені ТОВ «Підприємство «Фортіс»: рахунок - фактура № СФ-051106 від 05.10.2010 року, видаткова накладна № РН-06101 від 06.10.2010 року, податкова накладна № 6104 від 06.10.2010 року, видаткова накладна № РН-12101 від 12.10.2010 року, податкова накладна № 12102 від 12.10.2010 року, видаткова накладна № РН-19103 від 19.10.2010 року, податкова накладна № 19103 від 19.10.2010 року, видаткова накладна № РН-26101 від 26.10.2010 року, податкова накладна № 26101 від 26.10.2010 року, рахунок - фактура № СФ-26115 від 26.11.2010 року, видаткова накладна № РН-26115 від 26.11.2010 року, податкова накладна № 26115 від 26.11.2010 року, розрахунок - фактура № СФ-10115 від 11.11.2010 року, видаткова накладна № РН-10115 від 10.11.2010 року, податкова накладна № 10115 від 10.11.2010 року, рахунок - фактура № СФ-9890 від 03.11.2010 року, видаткова накладна № РН-03115 від 03.11.2010 року, податкова накладна №3115 від 03.11.2010 року. За результатами перевірки Токмацькою об'єднаною державною податковою інспекцією Головного управління Міндоходів у Запорізькій області встановлено порушення п.3.1 ст.3, п.4.1 ст. 4, п.п. 7.2.3, п.п. 7.2.6, п. 7.2, п.п. 7.4.1, п.п. 7.4.5, п. 7.4 ст.7, п.п. 7.7.1, п. 7.7, ст. 7 Закону України «Про податок на додану вартість», п 198.1, п. 198.2, п. 198.6, ст. 198, п. 201.1, п. 201.4, ст. 201 Податкового Кодексу України, в результаті чого встановлено заниження податку на додану вартість на загальну суму 49 116 грн., в тому числі по податковим періодам; за жовтень 2010 року у сумі 20 783 грн., за листопад 2010 року у сумі 28 333 грн. та складено Акт від 11.10.2013 року № 467/172/[NUMBER]. На підставі акту № 467/172/[NUMBER] від 11.10.2013 року Токмацькою об'єднаною державною податковою інспекцією Головного управління Міндоходів у Запорізькій області 11.11.2013 року винесено податкове повідомлення-рішення № 0004301702/929/У/08-33-172-16, яким Фізичній особі-підприємцю [PERSON] збільшено суму грошового зобов'язання з податку на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робот, послуг) у сумі 73 674 грн., за основним платежем 49 116 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафними) у розмірі 24 558 грн. Вироком Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 04.07.2013 року по кримінальній справі № 1/337/57/2013, по обвинуваченню [PERSON] в скоєнні злочинів, передбачених ч.5, ст. 27, ч. 2, ст. 205 Кримінального кодексу України, встановлено, що [PERSON] залучив до своєї діяльності гр. [PERSON] для створення ТОВ «Підприємство «Фортіс». Згідно пояснень [PERSON], який є директором ТОВ «Підприємство «Фортіс», він ніколи ніякої господарської діяльності не вів, документальної фінансово-господарської діяльності від ТОВ «Підприємство «Фортіс» не складав, не підписував та не надавав до ДПІ. Про те, що він є директором ТОВ «Підприємство «Фортіс» [PERSON] дізнався від співробітників міліції. Позивачем надані суду первинні документи, які підтверджують поставку товарів від ТОВ «Підприємство «Фортіс». Під час перевірки дані документи також були надані та перевірялись Токмацькою об'єднаною державною податковою інспекцією Головного управління Міндоходів у Запорізькій області на відповідність чинному законодавству. Проте, статтею 1 Закону України від 16.07.1999 № 996-XIV «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» визначено, що первинний документ - це документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення. Отже, будь-які документи (у тому числі договори, накладні, рахунки тощо) мають силу первинних документів лише в разі фактичного здійснення господарської операції. Якщо ж фактичного здійснення господарської операції не було, відповідні документи не можуть вважатися первинними документами для цілей ведення податкового обліку навіть за наявності всіх формальних реквізитів таких документів, що передбачені чинним законодавством. З урахуванням викладеного для підтвердження даних податкового обліку можуть братися до уваги лише ті первинні документи, які складені в разі фактичного здійснення господарської операції. Згідно зі статтею 1 Закону України від 16.07.1999 № 996-XIV «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» господарською операцією є дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов'язань, власному капіталі підприємства. Таким чином, визначальною ознакою господарської операції є те, що вона повинна спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків. Відповідно до ч. 4 ст. 72 КАС України вирок суду в кримінальній справі або постанова суду у справі про адміністративний проступок, які набрали законної сили, є обов'язковими для адміністративного суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, щодо якої ухвалений вирок або постанова суду, лише в питаннях, чи мало місце діяння та чи вчинене воно цією особою. Як вище зазначалось, у вироку Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 04.07.2013 року по кримінальній справі № 1/337/57/2013, по обвинуваченню [PERSON] в скоєнні злочинів, передбачених ч.5, ст. 27, ч. 2, ст. 205 Кримінального кодексу України, встановлено, що [PERSON] діючи умисно, з корисливих мотивів, за грошову винагороду з метою прикриття незаконної діяльності невстановлених осіб зареєстрував декілька підприємств, включаючи ТОВ «Підприємство «Фортіс». Вирок по справі набрав законної сили 22.07.2013 року, а [PERSON] визнано винним в скоєнні злочинів, передбачених ч.5, ст. 27, ч. 2, ст. 205 Кримінального кодексу України. Вироком суду, що набрав законної сили, встановлено, що [PERSON] від імені ТОВ «Підприємство «Фортіс» не вів підприємницьку діяльність, печатку підприємства не отримував, не складав та не підписував документи податкової звітності, суд вважає, що позивачем не надані суду достатні докази реальності господарських операцій та приходить до висновку про відсутність факту здійснення господарських операцій між фізичною особою - підприємцем [PERSON] та ТОВ «Підприємство «Фортіс». Відповідно до ч. 3 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку. Відповідно до ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Суд, оцінивши докази по справі у їх сукупності, приходить до висновку, що Токмацькою об'єднаною державною податковою інспекцією Головного управління Міндоходів у Запорізькій області доведено обставини, встановлені Актом перевірки № 467/172/[NUMBER] від 11.10.2013 року. Тому в задоволенні позову фізичній особі-підприємцю [PERSON] суд вважає за необхідне відмовити.

Результат розгляду: denied