Рішення адміністративного суду від 2014-01-23 00:00:00+02

[PERSON] звернувся до Деражнянського районного суду Хмельницької області з адміністративним позовом до Управління Пенсійного фонду України у Деражнянському районі Хмельницької області про визнання неправомірною відмову у перерахунку пенсії та зобов'язання провести перерахунок пенсії на пільгових умовах. Постановою Деражнянського районного суду Хмельницької області від 18.02.2013 року адміністративний позов задоволено. Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, Управління Пенсійного фонду України у Деражнянському районі Хмельницької області подало апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Деражнянського районного суду Хмельницької області та прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову. У відповідності до п. 3 ч. 1 ст. 197 КАС України суд апеляційної інстанції розглядає справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами. Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволеню з прийняттям нової постанови, враховуючи наступне. Як досліджено з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, позивач перебуває на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України у Деражнянському районі Хмельницької області та отримує пенсію за віком з 01 серпня 2005 року, нараховану на пільгових умовах по Списку №1 за періоди роботи позивача на гірничо-металургійному комбінаті «Печенганікель» з 19 вересня 1977 р. по 18 жовтня 1983 р. та з 20 червня 1988 р. по 21 серпня 1992 р.. Згідно листа-роз'яснення Управління Пенсійного фонду України у Деражнянському районі Хмельницької області від 14.01.2013 року позивачу було відмовлено у зарахуванні до пільгового стажу в кратному розмірі період роботи на даному підприємстві з 22.08.1992 р. по 19.03.1997 р.. Суд першої інстанції при ухваленні оскаржуваної постанови виходив з обгрунтованості позовних вимог позивача, а відтак наявності підстав для задоволення адміністративного позову. З такими висновками суду першої інстанції колегія суддів апеляційної інстанції погоджується частково, виходячи з наступного. Як слідує з матеріалів справи, згідно довідки від 11.03.2011 року №87 ВАТ «Гірничо-металургійний комбінат Печенганікель» позивач з 01.08.1992 по 12.11.1995 роки працював на посаді гірничого майстра-електромеханіка підземної дільниці гірничо-капітальних робіт зайнятого на підземних роботах та з 13.11.1995 по 19.03.1997 року на посаді слюсаря чергового і по ремонту устаткування, зайнятого на підземних роботах. Вказане підприємство знаходиться у місті Заполярне Печенгського району Мурманської області у місцевості, яка відноситься до районів Крайньої Півночі. Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування,їх посадові та службові особи зобов'язані діяти на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. У відповідності з частиною 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо; добросовісно; розсудливо; з дотримання принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку. Порядок надання пільг особам, які працювали в районах Крайньої Півночі і місцевостях, прирівняних до цих районів, було встановлено указами Президії Верховної Ради СРСР від 01.08.1945 року «Про пільги для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі», від 10.02.1960 року «Про впорядкування пільг для осіб, які працювали в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі» від 26.09.1967 року «Про розширення пільг для осіб, які працювали в районах Крайньої Півночі і місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі», а також Інструкцією про порядок надання пільг, затвердженою постановою Держкомпраці і Президії ВЦРПС від 16.12.1967 року. Відповідно до Указу Президії Верховної Ради Союзу РСР від 10 лютого 1960 року "Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі", постанови Ради Міністрів Союзу РСР від 10 лютого 1960 року № 148 "Про порядок застосування Указу Президії Верховної Ради Союзу РСР від 10 лютого 1960 року "Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі", Указу Президії Верховної Ради Союзу РСР від 26 вересня 1967 року "Про розширення пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі" пільгове обчислення страхового стажу застосовується для осіб, які працювали в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, та на яких поширювалися пільги, передбачені для працюючих в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі. Підпунктом д) пункту 5 цього Указу передбачено, що робітникам, які переводяться, направляються або запрошуються на роботу в райони Крайньої Півночі і в місцевості, які прирівнюються до районів Крайньої Півночі, з інших місцевостей держави, на умовах укладення ними трудових договорів на роботу в цих районах на строк 5 років, а на островах Північного Льодовитого океану два роки, надавати додаткові наступні пільги: зараховувати один рік роботи в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, які прирівнюються до районів Крайньої Півночі, за один рік і шість місяців при обчисленні стажу, який дає право на отримання пенсії за віком і по інвалідності. Пільги, які передбачені цією статтею, надаються також особам, які прибули в райони Крайньої Півночі і в місцевості, які прирівнюються до районів Крайньої Півночі, за власним бажанням і які уклали строковий договір про роботу в цих районах. Згідно з пунктом 5 розділу ХУ Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" період роботи до 1 січня 1991 року в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі колишнього Союзу РСР, а також на острові Шпіцберген зараховується до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло до 1 січня 1991 року. Пільгове обчислення страхового стажу застосовується для осіб, які працювали в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, та на яких поширювалися пільги, передбачені для працюючих в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, відповідно до Указу Президії Верховної Ради Союзу РСР від 10 лютого 1960 року (n0001400-60 ) "Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі", постанови Ради Міністрів Союзу РСР від 10 лютого 1960 року N 148 ( n0148400-60 ) "Про порядок застосування Указу Президії Верховної Ради Союзу РСР від 10 лютого 1960 року "Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі", Указу Президії Верховної Ради Союзу РСР від 26 вересня 1967 року ( v1908400-67 ) "Про розширення пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі". Пільгове обчислення страхового стажу провадиться на підставі трудової книжки, або письмового трудового договору, або довідки, в яких зазначено період роботи в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, та користування пільгами, передбаченими вищезазначеними нормативно-правовими актами. Згідно з п.5 розділу ХV "Прикінцевих положень" Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" пфльгове обчислення страхового стажу проводиться на підставі трудової книжки, або письмового договору, або довідки, в яких зазначено період роботи в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, та користування пільгами, передбаченими вищезазначеними нормативно - правовими актами. Тобто для пільгового обчислення страхового стажу вказана норма надає особі можливість надавати вказані документи за її вибором. При цьому, апеляційна інстанція не може погодитися з висновками суду першої інстанції щодо задоволення позовних вимог позивача з 1 серпня 2005 року. Так, відповідно до частини 2 статті 99 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Згідно до ст. 100 КАС України адміністративний позов, поданий після закінчення строків. установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд за заявою особи, яка його подала, не знайде підстав для поновлення строку, про що постановляється ухвала. Виходячи з вищенаведеного та зважаючи на ту обставину, що позивач не навів жодних поважних причин пропуску шестимісячного строку звернення до суду, даний адміністративний позов в частин: заявлених вимог з 1 серпня 2005 року слід залишити без розгляду. Відповідно до ст.99 КАС України, позовні вимоги позивача підлягають задоволенню з 15.07.2012 року. Відповідно до статті 202 КАС України, підставами для скасування постанови або ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є порушення судом норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання. Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нової постанови про часткове задоволення позовних вимог

Результат розгляду: partial