Рішення адміністративного суду від 2014-01-10 00:00:00+02

В грудні 2013 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до управління Пенсійного фонду України в місті Вінниці, в якому просила суд визнати неправомірною бездіяльність управління Пенсійного фонду України в м. Вінниці по неврахуванню при призначені їй пенсії державного службовця 01.08.2011 року інших видів виплат (матеріальної допомоги на оздоровлення, вирішення соціально - побутових потреб, індексації заробітної плати), включених до довідки від 01.08.2011 року №1231А/06-35/07 та зобов'язати відповідача здійснити перерахунок та виплату раніше призначеної пенсії, з врахуванням при її обчислені інших виплат (матеріальної допомоги на оздоровлення, соціально - побутові потреби, індексації заробітної плати), згідно Закону України «Про державну службу» в редакції, чинній на час первинного призначення пенсії з 01.08.2011 року до дня виникнення права на новий перерахунок, мотивуючи позовні вимоги тим, що відповідачем при обрахунку пенсії позивача не були взяті інші виплати, які входять до складової заробітної плати, в тому числі матеріальної допомоги на оздоровлення, вирішення соціально - побутових потреб, індексації заробітної плати. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилась, надала заяву про розгляд справи в її відсутність, просила позовні вимоги задовольнити. Представник відповідача в судове засідання також не з'явилась, надала заяву про розгляд справи в її відсутність. Також відповідачем надані суду письмові заперечення, в яких відповідач просить відмовити у задоволенні позовних вимог, посилаючись на постанову Кабінету Міністрів України №865, ст. 1 Закону України "Про оплату праці", ч.2 ст.33 Закону України "Про державну службу" та зазначає, що матеріальна допомога є одноразовою виплатою і не зазначена в переліку складових заробітної плати. Дослідивши матеріали справи та вивчивши надані докази у справі, суд встановив такі факти і відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що позивачка [PERSON] перебуває на обліку в управлінні Пенсійного фонду України у місті Вінниці з 21.07.2009 року та отримувала пенсію по інвалідності ІІ групи загального захворювання згідно Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», а з 01.08.2011 року згідно заяви позивача її було переведено на пенсію відповідно до Закону України «Про державну службу». Загальний трудовий стаж [PERSON] за матеріалами пенсійної справи складає 37 років 04 місяців 23 дні по 31.07.2011 року, в тому числі на державній службі 20 років 05 місяців 21 днів. Пенсію позивачу призначено відповідно до ст. ст. 37, 37-1Закону України «Про державну службу» в розмірі 90% від суми заробітної плати, на які нараховувався збір на обов'язкове державне пенсійне страхування згідно ст. 33 цього Закону. Для призначення пенсії державного службовця позивачкою [PERSON] була подана відповідачу довідка №1231 А/06-35/07 від 01.08.2011 року про складові заробітної плати, яку вона отримувала перебуваючи на посаді заступника начальника Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області, до якої крім основних видів заробітної плати державного службовця включені й інші виплати: матеріальна допомога на оздоровлення та для вирішення соціально-побутових питань, індексація заробітної плати, інші заохочувальні виплати за 2009-2011 роки. На всі виплати, включені у довідку, нараховувалися страхові внески. 23.09.2013 року позивач звернулась до управління Пенсійного фонду України в місті Вінниці із заявою про перерахунок їй пенсії з урахуванням матеріальної допомоги та інших виплат згідно довідки №1231 А/06-35/07 від 01.08.2011 року, на яку отримала відповідь від 26.09.2013 року про те, що законних підстав для врахування при призначенні пенсії [PERSON] матеріальної допомоги та інших виплат немає. Згідно ч. 2 ст. 37 Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 року № 3723-ХІІ (в редакції чинній на час звернення позивача за призначенням пенсії державного службовця - 01.08.2011 року) пенсія державним службовцям призначається в розмірі не більше 90 відсотків від сум їх заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування. Відповідно до ст. 33 цього ж Закону, заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплати за ранги, надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок. Державним службовцям можуть установлюватися надбавки за високі досягнення у праці і виконання особливо важливої роботи, доплати за виконання обов'язків тимчасово відсутніх працівників та інші надбавки і доплати, а також надаватися матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань, умови оплати праці державних службовців, розміри їх посадових окладів, надбавок, доплат і матеріальної допомоги визначаються Кабінетом Міністрів України. Частиною 1 ст.1 Закону України "Про оплату праці" 24.03.1995 року встановлено, що заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу. Частиною 2 ст. 2 цього ж Закону визначено, що в структуру заробітної плати входить також додаткова заробітна плата, яка визначена як винагорода за працю понад установлені норми, за трудові успіхи та винахідливість і за особливі умови праці. Вона включає доплати, надбавки, гарантії і компенсаційні виплати, передбачені чинним законодавством; премії, пов'язані з виконанням виробничих завдань і функцій. Аналогічні положення містяться й в підпункті 2.2.2 пункту 2 Інструкції по статистиці заробітної плати, затвердженої наказом Державного комітету статистики України від 13 січня 2004 року № 5, де вказано, що у склад фонду додаткової заробітної плати входять премії та винагороди, в тому числі за вислугу років, які мають систематичний характер, а відповідно підпункту 2.3.3 пункту 2 цієї інструкції матеріальна допомога, що має систематичний характер, надана всім або більшості працівників (на оздоровлення, у зв'язку з екологічним станом) входить до складу фонду оплати праці. Частиною 2 ст. 33 Закону України «Про державну службу» передбачено, що заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплати за ранги, надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок. Отже, чинне законодавство як загальне, так і спеціальне відносить до складу заробітної плати також інші виплати. При цьому слід врахувати, що надбавки, запроваджені нормативно-правовими актами, матеріальна допомога належать до додаткових видів грошового забезпечення й приймаються в розрахунок при нарахуванні пенсії лише особам, які отримували такі надбавки під час перебування на державній службі та були звільнені зі служби після їх запровадження. Аналіз наведених положень закону дає підстави для висновку, що матеріальна допомога на оздоровлення та допомога для вирішення соціально-побутових питань входила до системи оплати праці державного службовця. Постановою правління Пенсійного фонду України від 30.10.2008 року №19-11 «Про затвердження форм довідок про заробітну плату, що подаються для призначення (перерахунку) пенсії відповідно до Закону України "Про державну службу», зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 04.12.2008 року за N 1161/15852, дійсно було передбачено обов'язкові реквізити довідки про заробітну плату, в тому числі встановлено складові заробітної, які враховуються під час призначення (перерахунку) пенсії. Проте, постановою правління Пенсійного фонду України від 14.02.2011 року № 5-1 «Про виконання рішення окружного адміністративного суду міста Києва по справі № 2а-4753/2670» затверджена нова форма довідки про складові заробітної плати, яка подається для призначення пенсії відповідно до Закону України "Про державну службу" (далі - форма № 5-1), якою передбачено, що матеріальна допомога на оздоровлення і допомога на вирішення соціально-побутових питань (графа 5) є складовими заробітної плати. При цьому чітко передбачено, що із усіх виплат, які вказані в цій довідці нараховуються і сплачуються страхові внески, а з 01.01.2011 - єдиний внесок на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування. Статтею 66 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 №1788-ХІІ врегульовано види оплати праці, що враховуються при обчисленні пенсій. Відповідно до ч. 1 ст. 66 цього Закону до заробітку для обчислення пенсії включаються всі види оплати праці (виплат, доходу), на які відповідно до Закону України «Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування» нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, в межах максимальної величини фактичних витрат па оплату праці найманих працівників, оподатковуваного доходу (прибутку), сукупного оподатковуваного доходу (граничної суми заробітної плати (доходу), з яких справляються страхові внески (збори) до соціальних фондів, що діяла на день одержання зазначеного заробітку (виплат, доходу). Стаття 41 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» визначає виплати (доходи), що враховуються в заробітну плату (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії. Так, зокрема до такого доходу (заробітної плати) враховуються: суми виплат, отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно з цим Законом були фактично нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески; суми виплат, отримуваних застрахованою особою до набрання чинності цим Законом, у межах сум, на які відповідно до законодавства, що діяло раніше, нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування. За змістом наведених норм отримувані застрахованою особою суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, враховуються в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати. Таким чином, матеріальна допомога, на яку нараховувався збір на обов'язкове державне пенсійне страхування враховується при обчисленні розміру його пенсії. Вказане також узгоджується з правовою позицією Верховного Суду України, викладеною в Постанові від 20.02.2012 року у справі №21-430а11. Так, за правилами частини 1 ст. 244-2 КАС України рішення Верховного Суду України, прийняте за результатами розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначені норми права, та для усіх судів України. Суди зобов'язані привести свою судову практику у відповідність з рішенням Верховного Суду України. При цьому серед позовних вимог позивача є вимога виплати різниці в пенсії за минулі роки тобто з 01.08.2011 року. Згідно ч. 2 ст. 99 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про пропущення своїх прав, свобод чи інтересів. Таким чином, враховуючи вищезазначене та положення ч. 2 ст. 99 КАС України, право позивача на перерахунок пенсії підлягає захисту лише з 23.09.2013 року. На підставі викладеного та

Результат розгляду: partial