Рішення адміністративного суду від 2014-03-25 00:00:00+02

[PERSON] звернувся до Хортицького районного суду м.Запоріжжя з позовом до Управління праці і соціального захисту населення Запорізької міської ради по Хортицькому району, в якому поросить виплатити недоплачену допомогу на оздоровлення за 2011 рік. Вказує, що він є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС 2 категорії та відповідно до статті 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» має право на щорічну допомогу на оздоровлення в розмірі п'яти мінімальних заробітних плат. Постановою Хортицького районного суду м.Запоріжжя від 12.09.2011, прийнятою в скороченому проваджені, в задоволенні позову відмовлено. В апеляційній скарзі позивач просить постанову суду скасувати. Вказує що в 2011 році допомогу не отримував, чим порушено його право, гарантоване законом. Перевіривши законність і обгрунтованість постанови суду, дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає що апеляційна скарга підлягає задоволенню. Відповідно до частини 4 статті 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС 2 категорії щорічна допомога на оздоровлення виплачується в розмірі п'яти мінімальних заробітних плат. Відповідно до частин 5 і 7 цієї ж статті, щорічна допомога на оздоровлення виплачується громадянам за місцем їх проживання органами соціального захисту населення. Розмір мінімальної заробітної плати визначається на момент виплати. Доводи Управління праці і соціального захисту населення про відсутність бюджетних коштів колегією суддів не приймаються. Європейський Суд з прав людини у справі «Кечко проти України» зазначив, що органи державної влади не можуть посилатись на відсутність коштів як на причину невиконання своїх зобов'язань. Відповідно до статті 32 Європейської Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, юрисдикція Європейського Суду з прав людини поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції та протоколів до неї. Відповідно до пункту 1 Закону України «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, першого протоколу та протоколів №2, 4, 7 та 11 до Конвенції», Україна повністю визнає на своїй території юрисдикцію Європейського Суду з прав людини в усіх питаннях, що стосуються тлумачення і застосування Конвенції. Відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини», суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Результат розгляду: granted