Рішення адміністративного суду від 2014-03-14 00:00:00+02

Позивач звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Державної податкової інспекції у Деснянському районі міста Києва про визнання недійсним рішення про застосування штрафних (фінансових) санкцій. Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 21.01.2010 року по справі № 2а-12236/09/2670, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 24.02.2011 року, позовні вимоги суб'єкта підприємницької діяльності [PERSON] задоволено частково. Визнано протиправним та скасувати рішення Державної податкової інспекції у Деснянському районі м. Києва №0002311705 від 24.09.09р. яким до фізичної особи-підприємця [PERSON] ([ADDRESS], код [NUMBER]) застосувати штрафні (фінансові) санкції у розмірі 1349840,00 грн. (один мільйон триста сорок дев'ять тисяч вісімсот сорок гривен 00 коп.) в частині 635 375,00 грн. (шістсот тридцять п'ять тисяч сімдесят п'ять гривень 00 коп.). В іншій частині позову відмовити повністю. Ухвалою Вищого адміністративного суду від 14.01.2014 року касаційну скаргу суб'єкта підприємницької діяльності [PERSON] задоволено частково, а касаційну скаргу Державної податкової інспекції у Деснянському районі міста Києва залишено без задоволення. Постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 21.01.2020 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 24.02.2011 року скасовано в частині відмови в задоволенні позову з направленням справи в цій частині на новий розгляд до суду першої інстанції. В решті постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 21.01.2020 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 24.02.2011 року залишено без змін. Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 27.01.2014 року адміністративну справу прийнято до свого провадження. Судовий розгляд справи призначено на 03.02.2014 року. В судове засідання 03.02.2014 року сторони не з'явились, хоча про час і місце розгляду справи повідомлялись належним чином, про причини неявки суд не повідомили. У зв'язку з неявкою сторін, розгляд справи судом відкладений на 10.02.2014 року. 10.02.2014 року в судовому засіданні судом оголошувалась перерва в судовому розгляді в порядку статті 150 Кодексу адміністративного судочинства України у зв'язку з необхідністю отримання додаткових доказів у справі. В судовому засідання 18.02.2014 року представник позивач позовні вимоги підтримав, просив адміністративний позов задовольнити. Представник відповідача в судовому засіданні 18.02.2014 року проти позову заперечив з підстав його необґрунтованості. Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, оцінивши їх в сукупності, заслухавши пояснення представників сторін, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, судом встановлено наступне. Державною податковою інспекцією у Деснянському районі міста Києва проведено документальну позапланову виїзну перевірку СПД-[PERSON] з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 25.04.2007 року по 30.06.2009 року, за результатами якої складено акт № 6169/1705-2894607650 від 15.09.2009 року. На підставі зазначеного акту перевірки, відповідачем прийнято рішення про застосування штрафних (фінансових) санкцій № 0002311705 від 24.09.2009 року, яким до позивача застосовано суму штрафу у розмірі 1349840,00 грн. Перевіркою встановлено порушення позивачем пунктів 1, 5 статті 3, пункту 6 статті 9 Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" (в редакції, що діяла на час виникнення спірних правовідносин), пункту 2.6 глави 2 Положення про ведення касових операцій у національній валюті в України від у зв'язку з неведенням книги обліку доходів і витрат, а також неоприбуткуванням готівкових коштів в розмірі 269 900,00 грн. в книзі обліку доходів і витрат. Відповідно до пункту 1.2 глави 1 Положення про ведення касових операцій у національній валюті в України оприбуткування готівки - проведення підприємствами і підприємцями обліку готівки в касі на повну суму її фактичних надходжень у касовій книзі, книзі обліку доходів і витрат, книзі обліку розрахункових операцій; книга обліку доходів і витрат - документ установленої форми, що застосовується відповідно до законодавства України для відображення руху готівки. Форму відповідної книги обліку доходів і витрат установлено Державною податковою адміністрацією України. Відповідно до пункту 2.6 глави 2 вказаного Положення, уся готівка, що надходить до кас, має своєчасно (у день одержання готівкових коштів) та в повній сумі оподатковуватись. Підприємствам, яким Законом України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" надано право проводити розрахунки готівкою із споживачами без використання реєстратора розрахункових операцій та розрахункової книжки і специфіка функціонування яких унеможливлює оформлення ними кожної операції касовим ордером (продаж проїзних і перевізних документів; білетів державних лотерей; квитків на відвідування культурно-спортивних і видовищних закладів тощо), дозволяється оприбутковувати готівку наприкінці робочого дня за сукупністю операцій у цілому за робочий день з оформленням касовими документами і відображенням у відповідній книзі обліку. Згідно з пунктом 1 Порядку ведення книги обліку доходів і витрат, книга обліку доходів і витрат ведеться суб'єктами підприємницької діяльності - фізичними особами, оподаткування доходів яких здійснюється згідно із законодавством з питань оподаткування суб'єктів малого підприємництва (у тому числі шляхом отримання свідоцтва про сплату єдиного податку), а також особами, які мають пільговий торговий патент для продажу товарів (крім підакцизних) (надання послуг) відповідно до законодавства з питань патентування деяких видів підприємницької діяльності, якщо такі особи не є платниками податку на додану вартість згідно із законодавством. Пунктом 5 Порядку передбачено, що суб'єктом підприємницької діяльності до книги заносяться такі відомості: порядковий номер запису; дата здійснення операції, пов'язаної з проведеними витратами і/або отриманим доходом; сума витрат за фактом їх здійснення, в тому числі заробітна плата найманого працівника; сума вартості товарів, отриманих для їх продажу (надання послуг); сума виручки від продажу товарів (надання послуг) - з підсумком за день. Системний аналіз вказаних законодавчих норм дає підстави для висновку про те, що оприбуткування готівки суб'єктом малого підприємництва, якому надано право проводити розрахунки готівкою із споживачами без використання реєстратора розрахункових операцій та розрахункової книжки, передбачає зокрема відображення ним у книзі обліку доходів і витрат усієї суми отриманої виручки. Крім того, як встановлено відповідачем, та не заперечується позивачем, останній в охоплений перевіркою період книгу обліку доходів і витрат не вів, та відповідно отриману суму у встановлений чинним на час виникнення спірних правовідносин законодавством порядку не оприбутковував. Відповідно до статті 238 Господарського кодексу України (в редакції, що діяла на час виникнення спірних правовідносин), за порушення встановлених законодавчими актами правил здійснення господарської діяльності до суб'єктів господарювання можуть бути застосовані уповноваженими органами державної влади або органами місцевого самоврядування адміністративно-господарські санкції, тобто заходи організаційно-правового або майнового характеру, спрямовані на припинення правопорушення суб'єкта господарювання та ліквідацію його наслідків. Види адміністративно-господарських санкцій, умови та порядок їх застосування визначаються цим Кодексом, іншими законодавчими актами. Пунктом 2 частини 1 статті 239 Господарського кодексу України органи державної влади та органи місцевого самоврядування відповідно до своїх повноважень та у порядку, встановленому законом, можуть застосовувати до суб'єктів господарювання такі адміністративно-господарські санкції, як адміністративно-господарський штраф. Відповідно до частин 1, 2 статті 241 Господарського кодексу України адміністративно - господарський штраф - це грошова сума, що сплачується суб'єктом господарювання до відповідного бюджету у разі порушення ним встановлених правил здійснення господарської діяльності. Перелік порушень, за які з суб'єкта господарювання стягується штраф, розмір і порядок його стягнення визначаються законами, що регулюють податкові та інші відносини, в яких допущено правопорушення. Статтею 250 Господарського кодексу України встановлено, що адміністративно-господарські санкції можуть бути застосовані до суб'єкта господарювання протягом шести місяців з дня виявлення порушення, але не пізніш як через один рік з дня порушення цим суб'єктом встановлених законодавчими актами правил здійснення господарської діяльності, крім випадків, передбачених законом. Як вбачається з матеріалів справи, відповідно до розрахунку штрафних (фінансових) санкцій по акту перевірки № 6169/1705-2894607650 від 15.09.2009 року [PERSON], здійснення розрахункових операцій без застосування РРО (не на повну суму покупки), або проведення розрахункових операцій без використання розрахункової книжки за 4 квартал 2007 року складає 26000,00 грн., а тому штрафні (фінансові) санкції нараховано в сумі 130000,00 грн.; здійснення розрахункових операцій без застосування РРО (не на повну суму покупки), або проведення розрахункових операцій без використання розрахункової книжки за 1 квартал 2008 року складає 26000,00 грн., а тому штрафні (фінансові) санкції нараховано в сумі 123000,00 грн.; здійснення розрахункових операцій без застосування РРО (не на повну суму покупки), або проведення розрахункових операцій без використання розрахункової книжки за 2 квартал 2008 року складає 39400,00 грн., а тому штрафні (фінансові) санкції нараховано в сумі 197000,00 грн.; здійснення розрахункових операцій без застосування РРО (не на повну суму покупки), або проведення розрахункових операцій без використання розрахункової книжки за 3 квартал 2008 року складає 483000,00 грн., а тому штрафні (фінансові) санкції нараховано в сумі 241500,00 грн. Загальна сума штрафних (фінансових) санкцій за період з 4 кварталу 2007 року по 3 квартал 2008 року становить 691 500,00 грн. Крім того, як встановлено судом, останні 6 днів 3 кварталу 2008 року підпадають під правильне застосування штрафних санкцій, проте, враховуючи відсутність суми необхідної для оподаткування, так як позивач, в охоплений перевіркою період книгу обліку доходів і витрат не вів, суд вражає за необхідне скасувати оскаржуване рішення в частині починаючи з 4 кварталу 2007 року по 3 квартал 2008 року включно. Враховуючи вищевикладене, суд доходить висновку, що відповідачем правомірно застосовано до позивача адміністративно - господарські санкції починаючи з 4 кварталу 2008 року по 2 квартал 2009 року включно, а тому адміністративний позов підлягає задоволенню частково, а саме визнання протиправним та скасування рішення про застосування штрафних (фінансових) санкцій в частині нарахування 691 500,00 грн.

Результат розгляду: partial