Рішення адміністративного суду від 2014-01-30 00:00:00+02

[PERSON] звернувся до Славутського міськрайонного суду Хмельницької області з адміністративним позовом до Управління Пенсійного фонду України в Славутському районі та м.Славута Хмельницької області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії. Постановою Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 25.11.2013 року адміністративний позов задоволено. Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, Управління Пенсійного фонду України в Славутському районі та м.Славута Хмельницької області подало апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Управління Пенсійного фонду України в Славутському районі та м.Славута Хмельницької області та прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову. У судовому засіданні представник відповідач підтримав апеляційну скаргу та просив задоволити її вимоги. Позивач у судовому засіданні вказав на безпідставність вимог апелянта. Таким чином, колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, сторони, перевіривши рішення суду першої інстанції та доводи апеляційної скарги, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволеню з прийняттям нової постанови, враховуючи наступне. Як досліджено з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, позивач що [INFO] досяг віку 55 років і набув право на пенсію на пільгових умова як особа, що постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи 3 категорії. З 13.05.2013 року управлінням Пенсійного фонду України в Славутському районі та місті Славута призначено позивачу пенсію на пільгових умовах, що стверджується Протоколом 6961 від 17.07.2012 року. Відповідно до розрахунку стажу та з Листа управління Пенсійного фонду України в Славутському районі та місті Славута № 109/Б-15 від 25.09.2013 року вбачається, що до страхового трудового стажу позивача при призначенні пенсії зараховано період його навчання у вищому начальному закладі з 01.09.1978 року по 21.06.1983 року, вказаний у Дипломі про вищу освіту № 716308 від 02.07.1983 року, а не період навчання, вказаний в трудовій книжці. Апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції, що дії УПФ України в Славутському районі та місті Славута щодо не зарахування до страхового трудового стажу позивача періоду його навчання у вищому навчальному закладі з 01.12.1977 року по 30.09.1983 року, що стверджується записом в трудовій книжці, є протиправними виходячи з наступного. Відповідно до ст. 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України. Відповідно до п. 1 цього Порядку, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. Згідно з Інструкцією про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженою наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 29.07.93 р. № 58, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 17.08.93 р. за № 110 до трудових книжок за місцем роботи вносяться окремим рядком з посиланням на дату, номер та найменування відповідних документів, зокрема такі записи: для студентів, слухачів курсів, учнів, аспірантів та клінічних ординаторів, які мають трудові книжки, навчальний заклад (наукова установа) вносить записи про час навчання на денних відділеннях (у тому числі підготовчих) вищих навчальних закладів. Підставою для таких записів є накази навчального закладу (наукової установи) про зарахування на навчання та про відрахування з числа студентів, учнів, аспірантів, клінічних ординаторів. З наведеного вбачається, що диплом є підставою для підтвердження трудового стажу лише у разі відсутності трудової книжки. На підставі викладеного суд знаходить доведеним факт навчання позивача в Українському інституті інженерів водного господарства з 01.12.1977 року по 30.09.1983 року і означений період навчання підлягає зарахуванню до страхового трудового стажу для перерахунку пенсії відповідно до вимог ст. 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення". При цьому, апеляційна інстанція не може погодитися з висновками суду першої інстанції щодо задоволення позовних вимог позивача з 13 травня 2012 року. Так, відповідно до частини 2 статті 99 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Згідно до ст. 100 КАС України адміністративний позов, поданий після закінчення строків. установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд за заявою особи, яка його подала, не знайде підстав для поновлення строку, про що постановляється ухвала. Виходячи з вищенаведеного та зважаючи на ту обставину, що позивач не навів жодних поважних причин пропуску шестимісячного строку звернення до суду, даний адміністративний позов в частині заявлених вимог з 13 травня 2012 року слід залишити без розгляду. Відповідно до ст.99 КАС України, позовні вимоги позивача підлягають задоволенню з 01.05.2013 року. Відповідно до статті 202 КАС України, підставами для скасування постанови або ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є порушення судом норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання. Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нової постанови про часткове задоволення позовних вимог

Результат розгляду: partial