Рішення адміністративного суду від 2014-03-20 00:00:00+02

Товариство з обмеженою відповідальністю «Інвест» (далі - ТзОВ «Інвест») звернулося до суду з позовом до Золочівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Львівській області (далі - Золочівська ОДПІ), в якому просить визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення відповідача від 30.12.2013 року № 0000142200, яким збільшено суму грошового зобов'язання з податку на додану вартість в сумі 1 399 295 грн, в тому числі 932 862 грн - за основним платежем та 466 433 грн - за штрафними (фінансовими) санкціями та від 30.12.2013 року № 0000152200, яким збільшено суму грошового зобов'язання з податку на прибуток в сумі 480 339 грн, в тому числі 320 225 грн за основним платежем та 160 114 грн - за штрафними (фінансовими) санкціями. В обґрунтування позовних вимог посилається на безпідставність висновків податкового органу, викладених в акті перевірки від 17.12.2013 р. № 71/22-12/31907840, про неправомірність віднесення до складу валових витрат та податкового кредиту по податку на додану вартість послуг, отриманих підприємством у контрагентів ТОВ «Конді 50», ТОВ «Континент Профі», ТзОВ «Сана Прим» та ТзОВ «Маштрейд» у зв'язку із відсутністю підтвердження фактичного надання таких послуг. Зазначає, що факт придбання ТзОВ «Інвест» товарів документально підтверджено договорами, видатковими та податковими накладними, які повністю відповідають вимогам, встановленим до первинних документів статтею 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні». Відповідачем не вказано жодних обставин, які б спростували реальність цих господарських операцій. З посиланням на закріплений в статті 61 Конституції України принцип індивідуальної відповідальності зазначає, що підприємство не може нести відповідальність за дії третіх осіб. Вважає, що викладені в акті перевірки посилання на виявлені порушення та на результати перевірки контрагентів є неналежними та недопустимими доказами в розумінні КАС України. За таких обставин спірні податкові повідомлення-рішення є протиправними і підлягають скасуванню. Представник позивача Батіг В.Ю. в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві. Просила позов задовольнити. Представник відповідача Слуцький Т.О. в судовому засіданні позову не визнав з підстав, викладених у письмовому запереченні. Пояснив, що на виконання постанови старшого слідчого СВ прокуратури Львівської області, Домбровського В. від 20.11.2013 року про призначення позапланової документальної перевірки на підставі наказу від 29.11.2013 № 563, виданого ГУ Міндоходів у Львівській області, проведена позапланова виїзна перевірка ТзОВ «Інвест» з питань дотримання вимог податкового законодавства по взаєморозрахунках з взаєморозрахунків з ТОВ «Конді 50» (код ЄДРПОУ 38149196) за період жовтень 2012 року, ТОВ «ЕЙС Констракшен Менеджмент» (код ЄДРПОУ 36757122) за період вересень 2011 року, ТОВ «Лідерком» (код ЄДРПОУ 35197074) за період з 01 вересня 2011 по 31 грудня 2011 року, ПП «Біко Агротрейд» (код ЄДРПОУ 36677875) за період лютий 2012 року, ТОВ «Континент Профі» (код ЄДРПОУ 38544090) за період з 01.02.2013 по 31.03.2013 та з 01.05.2013 по 30.06.2013, ТОВ «Сана Прим» (код ЄДРПОУ 33927607) за період травень 2012 року та ТОВ «Маштрейд» (код ЄДРПОУ 37956799) за період березень 2012 року. За результатами перевірки Золочівською ОДПІ складено акт від 17.12.2013 р. № 71/22-12/31907840 та прийнято податкові повідомлення-рішення від 30.12.2013 року №0000142200 та №0000152200. Перевіркою встановлено неправомірність включення ТзОВ «Інвест» до складу податкового кредиту та віднесення до валових витрат коштів по оплаті ТМЦ, отриманих підприємством від ТОВ «Конді 50», ТОВ «Континент Профі», ТзОВ «Сана Прим» та ТзОВ «Маштрейд», витрати по яких здійснено без фактичного продажу ТМЦ. Під час перевірки використано документи, наявні у матеріалах кримінального провадження та дані, здобуті в ході досудового розслідування. Такими документами буди договори, накладні та податкові накладні. Товарно-транспортні документи, які б підтвердили доставку товару. відсутні. Зазначив, що при перевірці підприємства доведено безтоварність операцій, які свідчать про укладання позивачем договорів з вказаними постачальниками без мети настання реальних наслідків, а для отримання безпідставної податкової вигоди, яка полягає в заниженні податку на прибуток, що виключає господарський характер понесених із виконанням таких договорів витрат. Оскільки відсутній зв'язок понесених витрат з витратами виробництва та обігу, ТзОВ «Інвест» завищено податковий кредит з податку на додану вартість по операціях з ТОВ «Конді 50», ТОВ «Континент Профі», ТзОВ «Сана Прим» та ТзОВ «Маштрейд». Враховуючи вищевикладене, віднесення підприємством - покупцем до складу податкового кредиту вартості придбаних ТМЦ є безпідставним і не відповідає вимогам чинного податкового законодавства. Вказав, що правові наслідки у вигляді виникнення права платника податку на податковий кредит можуть мати лише реально вчинені господарські операції з придбання товарів, послуг чи основних фондів з метою використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності, а не саме оформлення відповідних документів. За таких обставин у ТзОВ «Інвест» відсутні правові підстави для віднесення до складу податкового кредиту та валових витрат коштів по господарських операціях з переліченими контрагентами. Вважає спірні податкові повідомлення - рішення від 30.12.2013 року №0000142200 та №0000152200 законними. Просив у задоволенні позову відмовити. Суд, заслухавши пояснення представників сторін, з'ясувавши обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог та заперечень, дослідивши докази, якими вони обґрунтовуються, дійшов висновку, що позов не підлягає до задоволення, мотивуючи це наступним. Позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Інвест», зареєстрований як суб'єкт підприємницької діяльності - юридична особа 26.11.2002 року за кодом ЄДРПОУ 31907840 та перебуває на податковому обліку у Перемишлянському відділенні Золочівської ОДПІ з 01.01.2003 року за № 170. ТзОВ «Інвест» є платником ПДВ відповідно до виданого ДПІ у Перемишлянському районі Свідоцтва про реєстрацію платника податку на додану вартість № 18526686 від 17.02.2003 року. На виконання постанови старшого слідчого СВ прокуратури Львівської області, Домбровського В. від 20.11.2013 року про призначення позапланової документальної перевірки, Золочівською ОДПІ на підставі наказу від 29.11.2013 № 563, виданого ГУ Міндоходів у Львівській області, проведена позапланова виїзна перевірка ТзОВ «Інвест» з питань дотримання вимог податкового законодавства по взаєморозрахунках з ТОВ «Конді 50» (код ЄДРПОУ 38149196) за період жовтень 2012 року, ТОВ «ЕЙС Констракшен Менеджмент» (код ЄДРПОУ 36757122) за період вересень 2011 року, ТОВ «Лідерком» (код ЄДРПОУ 35197074) за період з 01 вересня 2011 по 31 грудня 2011 року, ПП «Біко Агротрейд» (код ЄДРПОУ 36677875) за період лютий 2012 року, ТОВ «Континент Профі» (код ЄДРПОУ 38544090) за період з 01.02.2013 по 31.03.2013 та з 01.05.2013 по 30.06.2013, ТОВ «Сана Прим» (код ЄДРПОУ 33927607) за період травень 2012 року та ТОВ «Маштрейд» (код ЄДРПОУ 37956799) за період березень 2012 року. Як слідує з постанови про призначення позапланової документальної перевірки від 20.11.2013 року, слідчим відділом прокуратури Львівської області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 420131500000000169 від 14.11.2013 року за фактом зловживання владою та службовим становищем службовими особами Перемишлянського відділення Золочівської ОДПІ, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 364 КК України. Результати позапланової виїзної перевірки ТзОВ «Інвест» оформлено актом від 17.12.2013 р. № 71/22-12/31907840, яким встановлено порушення: - п.44.1 ст.44. п.138.2 ст.138.2. п.п.139.1.9 п.139.1 ст.139 Податкового кодексу України від 02.12.2010 № 2755-VI (зі змінами та доповненнями), в результаті чого ТзОВ «Інвест» занижено податок на прибуток підприємств за період 2012 рік на суму 320 225грн, в тому числі за І квартал на суму 27 383 гр., за II квартал на суму 190 079 грн, за III квартал на суму 92 642 грн, за IV квартал на суму 10 121 грн; - пп.14.1.181 п.14.1 ст.14, п. 198.2. п. 198.3, п.198.4. п.198.6. ст.198, п.200.1 ст.200 Податкового кодексу України від 02.12.2010 № 2755-VI (із змінами та доповненнями), в результаті чого ТзОВ «Інвест» занижено податок на додану вартість по операціях з ТОВ «Конді 50», ТОВ «Континент Профі», ТзОВ «Сана Прим» та ТзОВ «Маштрейд» в сумі 932 862 грн, в тому числі за періоди: березень 2012 року в сумі 161 343 грн, травень 2012 року в сумі 133 994 грн, жовтень 2012 року в сумі 9 639 грн, лютий 2013 року в сумі 111 209 грн, березень 2013 року в сумі 134 357 грн, травень 2013 року в сумі 152 196 грн, червень 2013 року в сумі 230 124 грн. На підставі вказаного акту Золочівською ОДПІ 30.12.2013 року прийнято два податкових повідомлення - рішення: - № 0000142200, яким збільшено суму грошового зобов'язання з податку на додану вартість в сумі 1 399 295 грн, в тому числі 932 862 грн - за основним платежем та 466 433 грн - за штрафними (фінансовими) санкціями; - № 0000152200, яким збільшено суму грошового зобов'язання з податку на прибуток в сумі 480 339 грн, в тому числі 320 225 грн за основним платежем та 160 114 грн - за штрафними (фінансовими) санкціями. Позивач податкові повідомлення - рішення від 30.12.2013 року №0000142200 та №0000152200 в адміністративному порядку не оскаржував. Підставою для прийняття спірних податкових повідомлень-рішень стали висновки податкового органу про неправомірність включення до складу податкового кредиту та віднесення до валових витрат коштів по оплаті товару, отриманого підприємством від ТОВ «Конді 50», ТОВ «Континент Профі», ТзОВ «Сана Прим» та ТзОВ «Маштрейд», витрати по яких здійснено без фактичного отримання ТМЦ, неможливістю встановити економічну ефективність для підприємства та його господарської діяльності після отримання товарів та у зв'язку з штучним формуванням валових витрат та податкового кредиту, які не мають реального товарного характеру. До таких висновків контролюючий орган прийшов на підставі того, що ТзОВ «Інвест» не представило до перевірки належним чином оформлених первинних документів, які б підтверджували отримання ТМЦ від перелічених контрагентів: актів приймання-передачі товару, довіреностей, документів, що засвідчують транспортування (товарно-транспортних накладних, які є основним документом для підтвердження перевезення вантажу), зберігання товарів. При цьому податковим органом була використана інформація по контрагентах позивача, що міститься у актах ДПІ у Печерському районі м. Києва та ДПІ у Шевченківському районі м. Києва. Вирішуючи спір, суд виходив з наступного. З 01 січня 2011 року відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначення вичерпного переліку податків та зборів, що справляються в Україні, порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства, регулюються Податковим кодексом України (далі - Податковий кодекс). Склад витрат, що враховуються при обчисленні об'єкта оподаткування та порядок їх визнання регулюється статтею 138 Податкового кодексу, а витрати, що не враховуються при визначенні оподатковуваного прибутку - статтею 139. Згідно пункту 138.2. статті 138 Податкового кодексу витрати, які враховуються для визначення об'єкта оподаткування, визнаються на підставі первинних документів, що підтверджують здійснення платником податку витрат, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку, та інших документів, встановлених розділом II цього Кодексу. У разі якщо платник податку здійснює виробництво товарів, виконання робіт, надання послуг з довготривалим (більше одного року) технологічним циклом виробництва за умови, що договорами, укладеними на виробництво таких товарів, виконання робіт, надання послуг, не передбачено поетапної їх здачі, до витрат звітного податкового періоду включаються витрати, пов'язані з виробництвом таких товарів, виконанням робіт, наданням послуг у цьому періоді. Платник податку для визначення об'єкта оподаткування має право на врахування витрат, підтверджених документами, що складені нерезидентами відповідно до правил інших країн. Згідно до підпункту 139.1.9. пункту 139.1 статті 139 Податкового кодексу не включаються до складу витрат витрати, не пов'язані з провадженням господарської діяльності, а саме: витрати, не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими первинними документами, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення бухгалтерського обліку та нарахування податку. Відповідно до підпункту 14.1.181. пункту 14.1. статті 14 Податкового кодексу, податковий кредит - сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов'язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу. Правила формування податкового кредиту визначені статтею 198 Податкового кодексу. Відповідно до пункту 198.1. статті 198 Податкового кодексу право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з: а) придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг; б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів, у тому числі при їх ввезенні на митну територію України (у тому числі у зв'язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності); в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України; г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу. Датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту відповідно до пункту 198.2. цієї статті вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною. Відповідно до пункту 198.3. статті 198 Податкового кодексу податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку. Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду. Отже, вказана норма Податкового кодексу пов'язує настання права на податковий кредит з призначенням придбаних або виготовлених матеріальних та нематеріальних активів (послуг) - для використання таких у господарській діяльності платника податку. Пунктом 198.6. статті 198 Податкового кодексу встановлено заборону віднесення до податкового кредиту сум податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, які не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу. У разі коли на момент перевірки платника податку органом державної податкової служби суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними цим пунктом документами, платник податку несе відповідальність відповідно до цього Кодексу. Згідно підпункту 201.1. статті 201 Податкового кодексу платник податку зобов'язаний надати покупцю (отримувачу) на його вимогу підписану уповноваженою платником особою та скріплену печаткою податкову накладну з зазначеними в ній обов'язковими реквізитами згідно переліку, визначеного цим же підпунктом. Згідно підпункту 201.10. статті 201 Податкового кодексу податкова накладна видається платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, на вимогу покупця та є підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту. З метою підтвердження чи спростування права платника на податковий кредит слід дослідити чи відбувались господарські операції в дійсності, чи лише їх сутність була відображена платником у податковій звітності з метою отримання права на податковий кредит (на податкову вигоду). Відповідно до позиції Верховного Суду України, викладеній у постанові від 08.09.09 року по справі за позовом ВАТ «Київхімволокно» до ДПІ у Деснянському районі м. Києва про визнання недійсним податкового повідомлення-рішення, про необґрунтованість податкової вигоди можуть свідчити доводи податкового органу, зокрема про наявність таких обставин: неможливість фактичного здійснення суб'єктом господарювання господарських операцій з урахуванням часу, оперативності проведення операцій, місцезнаходження майна, віддаленості контрагентів один від одного або обсягу матеріальних ресурсів, економічно необхідних, для виробництва товарів, виконання робіт або надання послуг; виявлення ведення обліку для цілей оподаткування тільки тих господарських операцій, які безпосередньо пов'язані з виникненням податкової вигоди, якщо для даного виду діяльності також потрібно здійснення й облік інших господарських операцій; здійснення операцій з товаром, що не вироблявся або не міг бути вироблений в обсязі, зазначеному суб'єктом господарювання у документах обліку; відсутність необхідних умов для досягнення результатів відповідної господарської, економічної діяльності в разі відсутності управлінського або технічного персоналу, основних фондів, виробничих активів, складських приміщень, транспортних засобів. ГУ Міндоходів у Львівській області вручено ТзОВ «Інвест» вимогу від 02.12.2013 року №1 про надання документів, пов'язаних з обчисленням та сплатою податків та зборів (а.с. 119-121). Листом від 03.12.2013 року №21 ТзОВ «Інвест» надано відповідь про те, що під час проведення 19 листопада 2013 року в приміщенні підприємства обшуку слідчим відділом прокуратури Львівської області були вилучені усі договори, прихідні документи за 2011-2013 роки та оргтехніка ТзОВ «Інвест» (а.с. 122). У зв'язку з цим податковим органом під час перевірки використовувались документи, наявні у матеріалах кримінального провадження та дані, здобуті в ході досудового розслідування. На вимогу суду ні ТзОВ «Інвест» ні податковий орган не представили жодних первинних документів на підтвердження господарських операцій з ТОВ «Конді 50», ТОВ «Континент Профі», ТзОВ «Сана Прим» та ТзОВ «Маштрейд». На виконання вимог ухвали Львівського окружного адміністративного суду представником відповідача долучено копії наступних документів: - копію акту ДПІ у Шевченківському районі м. Києва «Про неможливість проведення взаємозвірки ТзОВ «Маштрейд» від 07.03.2013 року №682/22-01/37956799 (а.с. 130-131); - копію акту ДПІ у Печерському районі м. Києва «Про неможливість проведення взаємозвірки ТзОВ «Конді 50» від 17.05.2013 року №1695/22-3/38149196(а.с. 132-136); - копію акту ДПІ у Печерському районі м. Києва «Про неможливість проведення взаємозвірки ТОВ «Континент Профі» від 08.08.2013 року №728/26-55-22-07/38544090 (а.с. 137-141); - копію акту ДПІ у Печерському районі м. Києва «Про неможливість проведення взаємозвірки ТОВ «Сана прим» від 08.11.2013 року №2202/26-55-22-01/33927607(а.с. 142-145). Зі змісту представлених відповідачем актів ДПІ у Шевченківському та Печерському районах м. Києва слідує, що вказані контрагенти ТзОВ «Інвест» проводили діяльність спрямовану на здійснення операцій, пов'язаних з наданням податкової вигоди третіх осіб. Згідно аналізу даних комп'ютерних автоматизованих систем податкового органу АРМ «Звіт», АРМ «Аудит» та АІС «Податковий блок» по кожному з вказаних контрагентів з'ясовано, що операції із продажу товарів, послуг не носили реальний товарний характер, товар не перевозився і не зберігався, неможливо встановити вид транспорту, розмір витрат, осіб, які понесли дані витрати, можливість здійснення таких операцій з урахуванням оперативності проведення операцій та віддаленості контрагентів один від одного, послуги не здійснювались та не надавались. Враховуючи об'єми задекларованих операцій, різноплановість проданих товарів, та наданих послуг, відсутність трудових ресурсів, податковим органом зроблено висновок про неможливість здійснення операцій, що задекларовані у податкових звітностях кожного з вказаних контрагентів. В ході проведення перевірки не встановлено факту передачі товарів від продавця до покупця та можливості надання послуг у зв'язку з відсутністю (не наданням для перевірки), документів, що засвідчують транспортування, зберігання товару. За таких обставин податковий орган зазначив, що операції за участю ТОВ «Конді 50», ТОВ «Континент Профі», ТзОВ «Сана Прим» та ТзОВ «Маштрейд» здійснювались лише із вчиненням дій з перерахування постачальнику коштів за товар без фактичного отримання останнього та переходу права власності на нього, без наміру викликати юридичні наслідки та з метою надання податкової вигоди третім особам. Як було зазначено вище. на вимогу суду сторони не надали суду жодних первинних документів по взаємовідносинах ТзОВ «Інвест» з ТОВ «Конді 50», ТОВ «Континент Профі», ТзОВ «Сана Прим» та ТзОВ «Маштрейд». При цьому, як слідує з акту перевірки від 17.12.2013 р. № 71/22-12/31907840, предметом перевірки податковим органом були договори, укладені ТзОВ «Інвест» з ТОВ «Конді 50», ТОВ «Континент Профі», ТзОВ «Сана Прим» та ТзОВ «Маштрейд», а також накладні та податкові накладні (а.с.30-46). За відсутності у матеріалах справи вказаних документів суд позбавлений можливості дати їм правову оцінку. Відповідно до частини другої статті 3 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16.07.1999 року № 996-ХІV (далі - Закон № 996-ХІV) фінансова, податкова статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник, ґрунтуються на даних бухгалтерського обліку. Підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Згідно зі статтею 9 Закону № 996-ХІV первинні документи повинні мати такі обов'язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції. Відповідно до пункту 2.1 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24 травня 1995 року №88 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 5 червня 1995 року за №168/704, первинні документи - це письмові свідоцтва, що фіксують та підтверджують господарські операції, включаючи розпорядження та дозволи адміністрації (власника) на їх проведення. Господарські операції - це факти підприємницької та іншої діяльності, що впливають на стан майна, капіталу, зобов'язань і фінансових результатів. Згідно пункту 2.2 вищевказаного Положення, первинні документи повинні бути складені у момент проведення кожної господарської операції або, якщо це неможливо, безпосередньо після її завершення. Пунктом 2.4 Положення передбачено, що первинні документи (на паперових і машинозчитуваних носіях інформації) для надання їм юридичної сили і доказовості повинні мати такі обов'язкові реквізити: назва підприємства, установи, від імені яких складений документ, назва документа (форми), код форми, дата і місце складання, зміст господарської операції та її вимірники (у натуральному і вартісному виразі), посади, прізвища і підписи осіб, відповідальних за дозвіл та здійснення господарської операції і складання первинного документа. Надані позивачем копії рахунку 361 «Розрахунки з вітчизняними покупцями» та оборотно-сал?ьдові відомості по рах?унку 201 «Матеріали на складі» за охоплений перев?іркою період не є пер?винними документами в розумінні статті 9 Закону № 996-ХІV. Відсутність первинної документації по взаємовідносинах ТзОВ «Інвест» з ТОВ «Конді 50», ТОВ «Континент Профі», ТзОВ «Сана Прим» та ТзОВ «Маштрейд» спростовує доводи позивача про фактичне здійснення господарських операцій з вказаними контрагентами. Правові наслідки у вигляді виникнення права платника податку на податковий кредит можуть мати лише реально вчинені господарські операції з придбання товарів, послуг чи основних фондів з метою використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності, а не саме оформлення відповідних документів. Статтею 67 Конституції України закріплений обов'язок кожного сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом. Суб'єкт господарювання повинен здійснювати діяльність з метою одержати економічний ефект у результаті підприємницької або іншої економічної діяльності. Намір одержати доход виключно чи переважно за рахунок формування податкового кредиту та валових витрат, без здійснення реальної господарської діяльності, не можна розглядати як самостійну ділову мету. Встановлені судом фактичні обставини справи свідчать про вірність висновків податкового органу про безпідставність включення ТзОВ «Інвест» до складу податкового кредиту та валових витрат коштів по взаємовідносинах з ТОВ «Конді 50», ТОВ «Континент Профі», ТзОВ «Сана Прим» та ТзОВ «Маштрейд», відтак донарахування грошових зобов'язань з податку на додану вартість та податку на прибуток є правомірнім. За правилами, встановленими статтею 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. Відповідно до вимог частини другої статті 71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Беручи до уваги встановлені фактичні обставини справи, суд дійшов висновку, що Золочівська ОДПІ вказані вимоги щодо обов'язку довести правомірність своїх рішень виконала. Відповідно до частини третьої статті 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті ( вчинені ) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повно важення надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку. Перевіривши оскаржені позивачем податкові повідомлення - рішення Золочівської ОДПІ від 30.12.2013 року №0000142200 та №0000152200, суд дійшов висновку, що вони прийняті відповідачем з урахуванням вимог Податкового кодексу України і з дотриманням передбачених статтею 2 КАС України принципів. Враховуючи наведене, суд дійшов переконання, що відповідач діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені законами та іншими нормативними актами України, податкові повідомлення - рішення від 30.12.2013 року №0000142200 та №0000152200 винесені правомірно, тому позов є безпідставним. Відповідно до положень статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України не підлягають відшкодуванню з Державного бюджету України понесені позивачем судові витрати у вигляді судового збору.

Результат розгляду: denied