Рішення адміністративного суду від 2014-03-27 00:00:00+02

26.03.2014 Амвросіївська міська рада Донецької області звернулась до Донецького окружного адміністративного суду з позовом до [PERSON], [PERSON], Амвросіївської партії «ВО» Батьківщина», в якому просила: встановити [PERSON] обмеження права на проведення мирного зібрання, шляхом заборони проведення мітингів на площі міста Авмросіївка у період з 29.03.2014 по 18.05.2014; встановити [PERSON] обмеження права на проведення мирного зібрання, шляхом заборони проведення мітингів на площі міста Авмросіївка у період з 29.03.2014 по 18.05.2014; встановити Амвросіївській партії «ВО» Батьківщина» обмеження права на проведення мирного зібрання, шляхом заборони проведення мітингів на площі міста Авмросіївка у період з 29.03.2014 по 18.05.2014. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що 21.03.2014 на адресу Амвросіївської міської ради надійшла заява від Амвросіївської партії «ВО «Батьківщина», в якій зазначено, що планується проведення мітингів з 29 березня по 18 травня 2014 року о 12 годині на площі імені Леніна в місті Авмросіївка. Орієнтована кількість учасників до 200 осіб. 24.03.2014 на адресу Амвросіївської міської ради надійшла заява від [PERSON] як лідера організації народного ополчення «За Донбас» та [PERSON], в якій повідомляється про проведення мітингу на площі міста Авмросіївка з 29.03.2014 по 18.05.2014 року о 12 годині. Орієнтована кількість учасників до 2000 осіб. 25.03.2014 до Амвросіївської міської ради Донецької області звернувся начальник Амвросіївського міжрайвідділу управління Служби безпеки України в Донецькій області з рекомендацією вирішити питання, відповідно до чинного законодавства, щодо тимчасового обмеження проведення громадсько-масових заходів на території міста Амвросіївка до стабілізації соціальної ситуації та відновлення громадського спокою у регіоні. Крім того, позивач посилається на те, що місто Амвросіївка знаходиться поблизу кордону з Росією, у зв'язку з чим можливі вчинення провокаційних дій та інші масові заворушення. Враховуючи те, що учасники запланованих мітингів мають протилежні політичні погляди, позивач вважає, що одночасне проведення таких заходів може порушити гарантовані Конституцією України права громадян в частині безпеки життя та здоров'я людини та суспільства, громадського порядку. Також позивач зазначає, що 22 та 23 березня на площі імені Леніна проводились несанкціоновані масові заходи, в результаті яких були спроби проникнення до приміщення міської ради та райдержадміністрації шляхом пошкодження вхідних дверей та вікна. Враховуючи те, що відповідачі подали повідомлення про намір проводити масові акції майже в одному і тому ж самому місці і одночасно, це може призвести до великого скупчення людей, а проведення вказаних масових заходів може призвести та вже призводило до виникнення конфліктних ситуацій та може створити реальну небезпеку заворушень та злочинів. Позивач вважає, що проведення одночасно мітингів за участю великої кількості людей є потенційно небезпечним для учасників даних заходів. У зв'язку із зазначеним та з метою попередження масових безпорядків, недопущення порушення прав і свобод громадян, просив встановити обмеження щодо реалізації права на мирні зібрання шляхом заборони проведення мітингу (арк. справи 3 - 5). У судовому засіданні представник позивача Дордочкіна К.В. позовні вимоги підтримала, просила позов задовольнити. Відповідачі [PERSON], [PERSON], представник відповідача Амвросіївської партії «ВО» Батьківщина» в судове засідання не з'явились. В судовому засіданні представник позивача Дордочкіна К.В. надала суду заяву від 27.03.2014 від представника відповідача Амвросіївської партії «ВО» Батьківщина» Борецької-Ященко Л.І. про долучення до матеріалів справи необхідних документів зазначених в ухвалі судді від 26.03.2014. В заяві також було зазначено, що з боку народного ополчення «За Донбас» відбуваються провокаційні дії, спрямовані на роз'єднання держави та можливим наслідком чого, можуть бути масові заворушення. З огляду на скорочені строки розгляду справ цієї категорії, про дату, час і місце розгляду справи вказані відповідачі повідомлені з дотриманням вимог статті 38, частин 3-4 статті 182 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) за допомогою факсимільного зв'язку (арк. справи 18-23). Відповідачі явку своїх представників в судове засідання не забезпечили, про причини неявки суду не повідомили, відповідачі [PERSON], [PERSON] свого ставлення до заявлених позовних вимог не висловили. Заслухавши пояснення представника позивача, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, дослідивши докази, наявні в матеріалах справи, судом встановлено наступне. 21.03.2014 до Амвросіївської міської ради Донецької області надійшла заява від голови Амвросіївської партії «ВО «Батьківщина» Борецької-Ященко Л.І. про проведення мітингів з 29 березня по 18 травня 2014 року о 12 годині на площі імені Леніна в місті Авмросіївка. Орієнтована кількість учасників до 200 осіб (арк. справи 6). 24.03.2014 до Амвросіївської міської ради Донецької області надійшла заява від члена організації народного ополчення «За Донбас» [PERSON] та громадянки [PERSON], в якій зазначені особи від імені громади Амвросіївського району просили надати дозвіл на проведення мітингу на площі міста Авмросіївка з 29.03.2014 по 18.05.2014 року о 12 годині. Орієнтована кількість учасників до 2000 осіб. Відповідальний за проведення мітингу [PERSON] (арк. справи 6). З листа управління служби безпеки України в Донецькій області від 25.03.2014 № 56/26-138 на ім'я голови Амвросіївської міської ради Донецької області Склярова І.В. вбачається, що протягом останнього часу в Донецькій області спостерігається значна активізація діяльності радикально-налаштованих активістів та членів громадських організацій проросійської спрямованості, яка виявляється в проведенні громадсько-масових заходів, у тому числі - на території міста Амвросіївка, метою яких є вирішення питання про подальше самовизначення громади міста із висвітленням ідей про приєднання до РФ. При цьому, вказані акції у більшості не схвалюються населенням міста, проходять із порушенням діючого законодавства, створюють передумови до вчинення провокаційних дій по відношенню до їх учасників, представників правоохоронних органів та органів місцевого самоврядування, та, як наслідок, можуть призвести до масових заворушень і дестабілізації соціально-політичної обстановки у регіоні. З урахуванням викладеного, рекомендовано, відповідно до чинного законодавства, вирішити питання щодо тимчасового обмеження проведення громадсько-масових заходів на території міста Амвросіївка (арк. справи 9). З повідомлення Амвросіївського районного відділу ГУ МВС України в Донецькій області про початок досудового розслідування від 25.03.2014 № 3413 на ім'я Амвросіївського міського голови Склярова І.В. вбачається, що за фактом пошкодження віконного скла, камери спостереження та вхідних дверей в будівлі Амвросіївської міської ради, що мало місце 22.03.2014 о 23 год. 35 хвил., слідчим відділом Амвросіївського районного відділу ГУ МВС України в Донецькій області розпочато досудове розслідування з попередньою кваліфікацією кримінального правопорушення за частиною 1 статті 296 Кримінального кодексу України (арк. справи 10). Вирішуючи даний спір, суд виходить з наступного. Статтею 3 Конституції України визначено, що людина, її життя і здоров'я, честь і гідність, недоторканість і безпека визнаються найвищою соціальною цінністю. Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов'язком держави. В Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй. Норми Конституції України є нормами прямої дії. Звернення до суду для захисту конституційних прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується, що передбачено ст.8 Основного Закону. Згідно з частиною 1 статті 9 Конституції України, чинні міжнародні договори, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України. Статтею 21 Конституції України визначено, що усі люди є вільні і рівні у своїй гідності та правах. Права і свободи людини є невідчужуваними та непорушними. Відповідно до статті 22 Конституції України, права і свободи людини і громадянина, закріплені цією Конституцією, не є вичерпними. Конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. Право на мирні зібрання гарантоване частиною 1 статті 39 Конституції України, згідно з якою, громадяни мають право збиратися мирно, без зброї і проводити збори, мітинги, походи і демонстрації, про проведення яких завчасно сповіщаються органи виконавчої влади чи органи місцевого самоврядування. Обмеження щодо реалізації цього права може встановлюватися судом відповідно до закону і лише в інтересах національної безпеки та громадського порядку - з метою запобігання заворушенням чи злочинам, для охорони здоров'я населення або захисту прав і свобод інших людей, що передбачено частиною 2 статті 39 Конституції України. Законом України «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції» від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР, ратифікована Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, яка набула чинності для України з 11 вересня 1997 року. Згідно з частиною 1 статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року № 3477-IV, суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права. Статтею 1 Конвенції передбачено, що Високі Договірні Сторони гарантують кожному, хто перебуває під їхньою юрисдикцією, права і свободи, визначені в розділі I цієї Конвенції. Відповідно до частини 1 статті 11 Конвенції Кожен має право на свободу мирних зібрань. Частиною 2 статті 11 Конвенції встановлено, що здійснення цих прав не підлягає жодним обмеженням, за винятком тих, що встановлені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної або громадської безпеки, для запобігання заворушенням чи злочинам, для охорони здоров'я чи моралі або для захисту прав і свобод інших осіб. Ця стаття не перешкоджає запровадженню законних обмежень на здійснення цих прав особами, що входять до складу збройних сил, поліції чи адміністративних органів держави. Згідно з пунктом 30 Розділу В «Пояснювальна записка» Керівних принципів ОБСЄ щодо свободи мирних зібрань (2007 рік), будь-які обмеження, що накладаються, мають базуватися на положеннях основного законодавства. Саме законодавство має бути сформульованим з достатньою чіткістю, щоб надати особі можливість визначити, чи буде її поведінка суперечити закону та якими можуть бути вірогідні наслідки порушень. Передбачення у національному законодавстві чітких визначень є істотною умовою для того, щоб закон залишався нескладним для розуміння та застосування, а також для запобігання спробам регулювати діяльність, яка не підлягає регулюванню. Отже, визначення мають бути не надто деталізованими і не надто широкими Відповідно до положень частин 1-2 статті 8 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини. Таким чином, при вирішенні даної справи судом враховується практика Європейського Суду з прав людини, зокрема висновки Суду у справах «Вєренцов проти України» та «Шмушкович проти України». Звертаючись до суду з вказаним позовом, позивач посилався на те, що учасники запланованих мітингів мають протилежні політичні погляди, а тому проведення масових акцій майже в одному і тому ж самому місці і одночасно може призвести до виникнення конфліктних ситуацій та може створити реальну небезпеку заворушень та злочинів, може порушити гарантовані Конституцією України права громадян в частині безпеки життя та здоров'я людини та суспільства, громадського порядку. Однак, суд зазначає, що під час судового засідання позивачем не було доведено, що протилежні політичні погляди відповідачів неодмінно приведуть до виникнення конфлікту та створять реальну небезпеку заворушень чи вчинення кримінальних правопорушень, загрозу здоров'ю населення або правам і свободам інших людей саме з боку відповідачів. Лист управління Служби безпеки України в Донецькій області від 25.03.2014 № 56/26-138 на ім'я голови Амвросіївської міської ради Склярова І.В., що масові акції проходять із порушенням діючого законодавства, створюють передумови до вчинення провокаційних дій по відношенню до їх учасників, представників правоохоронних органів та органів місцевого самоврядування, та, як наслідок, можуть призвести до масових заворушень і дестабілізації соціально-політичної обстановки у регіоні, не містить в собі жодних відомостей про порушення з боку відповідачів вимог діючого законодавства під час проведення мирних зібрань в місті Амвросіївка та не свідчить про неможливість забезпечення громадського порядку з боку органів внутрішніх справ України під час проведення мирних зібрань, запланованих відповідачами. Крім того, повідомлення Амвросіївського районного відділу ГУ МВС України в Донецькій області від 25.03.2014 № 3413 про початок досудового розслідування за частиною 1 статті 296 Кримінального кодексу України за фактом пошкодження віконного скла, камери спостереження та вхідних дверей в будівлі Амвросіївської міської ради, що мало місце 22.03.2014 о 23 год. 35 хвил., не свідчить, що вказаний злочин вчинили саме відповідачі та не свідчить про можливе порушення відповідачами громадського порядку та прав інших громадян та юридичних осіб під час проведення запланованих мирних зібрань. Відповідно до частини 5 статті 182 КАС України, суд задовольняє вимоги позивача в інтересах національної безпеки та громадського порядку в разі, якщо визнає, що проведення зборів, мітингів, походів, демонстрацій чи інших зібрань може створити реальну небезпеку заворушень чи вчинення кримінальних правопорушень, загрозу здоров'ю населення або правам і свободам інших людей. У постанові суду зазначається спосіб обмеження щодо реалізації права на мирні зібрання. Однак, як зазначалось вище, суду не надано достатніх, належних, об'єктивних доказів про те, що мітинги відповідачів приведуть до виникнення конфлікту та створять реальну небезпеку заворушень чи вчинення кримінальних правопорушень, загрозу здоров'ю населення або правам і свободам інших людей. Таким чином, позивач відповідно до вимог частини 1 статті 71 КАС України, згідно з якою кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу, не довів належними та допустимими доказами наявність підстав, передбачених частиною 2 статті 39 Конституції України, частиною 2 статті 11 Конвенції та частиною 5 статті 182 КАС України для обмеження реалізації права на мирне зібрання саме по відношенню до відповідачів у справі. З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги Амвросіївської міської ради Донецької області до [PERSON], [PERSON], Амвросіївської партії «ВО» Батьківщина» про встановлення обмежень щодо реалізації права на мирні зібрання шляхом заборони проведення мітингу задоволенню не підлягають.

Результат розгляду: denied