Рішення адміністративного суду від 2014-01-28 00:00:00+02

До Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов приватного підприємства «ДСК Стандарт» до Західно-Донбаської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення. В адміністративному позові, приватне підприємство «ДСК Стандарт» (далі по тексту - ПП «ДСК Стандарт», позивач) просить визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення рішення за формою «Р» Західно-Донбаської об'єднаної державної податкової інспекції м. Павлоград Головного управління Міндоходів у Дніпропетровської області (далі по тексту - відповідач, Західно-Добаська ОДПІ) від 16.09.2013 року №0000012240 про збільшення суми грошового зобов'язання з податку на додану вартість у сумі 67344,00грн., в тому числі за основним зобов'язанням 53875,00грн., за штрафними санкціями 13469,00грн. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що відповідач внаслідок проведення документальної позапланової невиїзної перевірки зробив неправомірні висновки щодо нереальності здійснення господарської операції між ПП «ДСК Стандарт» та ТОВ «Бест Тайм Інвестмент» з підстав відсутності товарно-транспортних накладних на перевезення товару визначеного договором №9/04-13 від 09.04.2013р. Позивач вважає, що у відповідача не було жодної підстави робити висновки щодо нереальності господарської операції, оскільки договір, який ним укладений з ТОВ «Бест Тайм Інвестмент» судом недійсним не визнавався та контрагент позивача є належно зареєстрованою юридичною особою і являється платником ПДВ. Тому прийняте податкове повідомлення-рішення є неправомірним та підлягає скасуванню. Представник позивача надав до суду заяву про розгляд справи в порядку письмового провадження. Відповідач свої заперечення виклав письмово, обґрунтовуючи свою позицію тим, що при проведенні документальної позапланової невиїзної перевірки позивача діяв на підставі, у спосіб та у межах повноважень передбаченими законами України. Прийняте податкове повідомлення-рішення, підтверджуються дослідженими під час перевірки первинними документами. Представник відповідача надав до суду заяву про розгляд справи в порядку письмового провадження. За таких обставин суд прийняв рішення про розгляд справи в порядку письмового провадження. Розглянувши доводи позовної заяви та наданих заперечень, дослідивши письмові докази та оцінивши їх у сукупності, суд вважає, що адміністративний позов задоволенню не підлягає з наступних підстав. Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що на підставі п.п.20.1.6 п.20.1 ст.20 та ч.1 п.73.3 ст.73, п.п. 75.1.2 п.75.1 ст.75 , ст.79, ст.85, ст.86 Податкового кодексу України Західно-Донбаською ОДПІ проведено документальну позапланову невиїзну перевірку ПП «ДСК Стандарт». За результатами перевірки відповідачем 29.08.2013 року складено акт № 32-22/4-37562810 «Про результати документальної позапланової невиїзної перевірки ПП «ДСК Стандарт» з питань дотримання вимого податкового законодавства при нарахуванні та сплаті податку на додану вартість при проведенні господарських операцій з ТОВ «Бест Тайм Інвест» за період з 01.04.2013 по 30.04.2013 рік (далі по тексту - акт перевірки). За висновками акту перевірки відповідачем встановлено, що ПП «ДСК Стандарт» порушено п.198.1. п.198.2, п.198.3, п.198.6 ст.198, п.201, п.201.4 ст.201 Податкового кодексу України, а саме безпідставно завищено податковий кредит з податку на додану вартість за квітень 2013 року в сумі 53875,00грн. по операціям з придбання товару у ТОВ «Бест Тайм Інвест». ПП «ДСК Стандарт» не погодившись з висновками акту перевірки звернувся до відповідача із запереченнями. Західно-Донбаська ОДПІ повідомила позивача про їх розгляд листом від 11.09.2013 року №4756/10/22.4, в яких зазначила, що висновки акту перевірки залишені без змін. На підставі висновків акту перевірки Західно-Донбаська ОДПІ прийняла податкове повідомлення-рішення від 16.09.2013 року №0000012240 про збільшення суми грошового зобов'язання з податку на додану вартість у сумі 67344,00грн., в тому числі за основним зобов'язанням 53875,00грн., за штрафними санкціями 13469,00грн. (далі по тексту - податкове повідомлення-рішення). В порядку адміністративного оскарження ПП «ДСК Стандарт» звернулось до Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області із скаргою на вказане податкове повідомлення-рішення. За результатами розгляду цієї скарги Головним управлінням Міндоходів у Дніпропетровській області 21.11.2013 року прийняте рішення №4023/10/04-36-100809, яким скарга ПП «ДСК Сандарт» залишена без задоволення, а прийняте податкове повідомлення-рішення залишено без змін. Вирішуючи спір по суті суд зазначає, що згідно із п.61.1 ст.61 Податкового кодексу України до сфери податкового контролю віднесено контроль правильності нарахування, повноти і своєчасності сплати податків і зборів, а також дотримання законодавства з питань регулювання обігу готівки, проведення розрахункових та касових операцій, патентування, ліцензування та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи. Відповідно до п.198.1. ст.198 Податкового кодексу України право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг. Згідно до п.п.198.2, 198.3 ст.198 Податкового кодексу України датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається: дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг, дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною. Податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до ст.39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою п.193.1 ст.193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку. У відповідності до п.201.1 ст.201 Податкового кодексу України платник податку зобов'язаний надати покупцю (отримувачу) на його вимогу підписану уповноваженою платником особою та скріплену печаткою податкову накладну, в якій зазначаються обов'язкові реквізити визначенні даною статтею. Податкова накладна виписується у двох примірниках у день виникнення податкових зобов'язань продавця. Оригінал податкової накладної видається покупцю, копія залишається у продавця товарів, послуг. Пункт 198.6 ст.198 Податкового кодексу України встановлює, що не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними або оформлені з порушенням вимог чи не підтверджені митними деклараціями (іншими подібними документами згідно з п.201.11 ст.201 цього Кодексу). У разі якщо на момент перевірки платника податку органом державної податкової служби суми податку, які попередньо віднесені до податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними цим пунктом документами, платник податку несе відповідальність відповідно до закону. З матеріалів справи та наданих письмових доказів вбачається, що ПП «ДСК Стандарт» зареєстроване виконавчим комітетом Павлоградської міської ради Дніпропетровської області 24.03.2011, взяте на податковий облік в Західно-Донбаській ОДПІ 28.03.2011, є платником ПДВ згідно свідоцтва від 15.08.2012 року №200063839. Згідно довідки Міжрайонного управління статистики у Павлоградському районі Дніпропетровської області серії АБ №385192 основними видами економічної діяльності ПП «ДСК Стандарт» є будівництво доріг, аеродромів та улаштування поверхні спортивних споруд; будівництво будівель; діяльність автомобільного вантажного транспорту; виготовлення каркасних конструкцій і покрівель; інші види оптової торгівлі. ПП «ДСК Стандарт» 09 квітня 2013 року укладений з ТОВ «Бест Тайм Інвестмент» договір поставки №9/04-13 відповідно до умов якого ТОВ «Бест Тайм Інвестмент» (постачальник) зобов'язалось доставити до місця призначення і передати у власність (повне господарське ведення) ПП «ДСК Сандарт» (покупцю) будівельний матеріал/ асфальтобетон-200,0т, бітум БНД-40/60-10,0т, шлак домен.-59,17т., на загальну суму 32325,00грн., а покупець зобов'язався прийняти товар та своєчасно його оплатити на умовах даного договору. До матеріалів справи позивачем на підтвердження дійсності даної операції з придбання товару у ТОВ «Бест Тайм Інвестмент» надані копії наступних документів: договіру поставки від 09.04.2013 року №9/04-13, податкова накладна від 30.04.2013 року №20, видаткова накладна №РН-20 від 30.04.2013 року. Згідно п.44.1 ст.44 Податкового кодексу України для цілей оподаткування платники податків зобов'язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов'язаних з визначенням об'єктів оподаткування та/або податкових зобов'язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов'язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством. Стаття 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» встановлює, що первинним документом є документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення. Підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Відповідно до ч.1 ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Такі первинні документи повинні мати обов'язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання;назву підприємства від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції. Надаючи оцінку доводам позивача про правомірність віднесення до складу податкового кредиту у квітні 2013 року, суд зазначає, що на підтвердження здійснення оподатковуваних операцій позивачем не надано первинні документи (товарно-транспортні накладні, акти приймання передачі, довіреності на отримання товарно-матеріальних цінностей, банківські виписки, платіжні доручення, тощо) що свідчить про недоведеність факту реальності господарської операції. Відмовляючи в задоволенні адміністративного позову, суд виходить із того, що об'єктом оподаткування є певна операція між конкретними суб'єктами господарювання, яка має бути підтверджена необхідними первинними документами. Підставою для відсутності у платника податків права на отримання податкових переваг є відсутність необхідних первинних документів, що підтверджують здійснення операцій. Для вирішення спору по суті та надання оцінки правомірності проведення позивачем податкового обліку суд перевіряє відповідність вимогам законодавства первинних документів, їх наявність, що вимагається нормативно-правовими актами та безпосередньо укладеними угодами, що в свою чергу в певній мірі свідчить про реальність таких операцій. Суд вважає за необхідне зазначити, що позиція Вищого адміністративного суду України викладена в листі від 02.06.2011 №742/11/13-11, зокрема, про те, що встановлення факту нереальності вчинення господарської операції не потребує з'ясування змісту умислу учасників такої операції. Відсутність реально вчиненої господарської операції та, як наслідок, юридична дефектність відповідних первинних документів за змістом пункту 44.1 Податкового кодексу України не дозволяє формувати дані податкового обліку незалежно від спрямованого умислу платників податку - учасників відповідної операції. Отже, операції, що формують податковий кредит для цілей визначення оподаткування податком на додану вартість мають бути фактично здійснені і підтверджені належним чином складеними первинними документами, що відображають реальність господарської операції, яка є підставою для формування податкового обліку платника податків. З вищевикладеного вбачається, що відповідач правомірно, на підставі отриманих від позивача документів дійшов висновків про заниження податку на додану вартість у сумі 53875,00грн. за квітень 2013 року. Відповідно до ст.ст.46-49 Податкового кодексу України ведення податкового обліку покладено на кожного окремого платника податку. При цьому такий платник несе самостійну відповідальність за порушення правил ведення податкового обліку. Зазначена відповідальність стосується кожного окремого платника податку і не може автоматично поширюватися на третіх осіб, у тому числі на його контрагентів. З урахуванням позиції Вищого адміністративного суду України та проведеного судом аналізу первинних документів наданих до справи, відповідачем обґрунтовано та об'єктивно було зроблено висновок, про порушення ПП «ДСК Стандарт» п.198.1, 198.2, 198.3, 198.6 ст.198, п.201.1, 201.4 ст.201 Податкового кодексу України, в результаті чого занижено податок на додану вартість на загальну суму 53875,00грн. за квітень 2013 року. Таким чином, суд вважає, що вимога позивача про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення за формою «Р» Західно-Донбаської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області від 16.09.2013 року №0000012240, є необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню, оскільки позивачем не доведено суду факту придбання товару, а податкове повідомлення-рішення прийняте податковим органом з урахування усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, тому таке податкове повідомлення-рішення є правомірним і скасуванню не підлягає.

Результат розгляду: denied