Рішення адміністративного суду від 2014-03-27 00:00:00+02

До Харківського окружного адміністративного суду звернувся позивач, [PERSON] , з адміністративним позовом до Фонду загальнообов'язкового державного соціального страхування України в особі Харківського міського центру зайнятості , в якому просив суд визнати протиправними дії Харківського міського центру зайнятості щодо прийняття наказу від 03.09.2013 р. № 838 „Про повернення коштів, виплачених як допомога по безробіттю ПІБ - [PERSON]"; скасувати наказ Харківського міського центру зайнятості щодо прийняття наказу від 03.09.2013 р. № 838 „Про повернення коштів, виплачених як допомога по безробіттю ПІБ - [PERSON]". Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 27.03.2014 року адміністративний позов [PERSON] до Фонду загальнообов'язкового державного соціального страхування України в особі Харківського міського центру зайнятості про визнання протиправними дій та скасування наказу в частині вимог про скасування наказу Харківського міського центру зайнятості від 03.09.2013 р. № 838 „Про повернення коштів, виплачених як допомога по безробіттю ПІБ - [PERSON]" - залишено без розгляду. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що вважає отримані ним документи: лист-претензія про повернення коштів від 03.09.2013 р. № ХМЦЗ-02-15441-22/13, наказ від 03.09.2013 р. № 838 «Про повернення коштів, виплачених як допомога по безробіттю ПІБ - [PERSON]» прийнятий на підставі акту № 235 розслідування страхових випадків від 20.08.2013 р. є безпідставними, містять в собі неповну та неправдиву інформацію, прийняті без додержання правових норм діючого законодавства, порушують його конституційні права. Відповідач, в письмових запереченнях та представник відповідача в судових засіданнях проти позову заперечував, зазнаючи, що позивач [PERSON] 06.11.2012 була зареєстрована в Харківському міському центрі зайнятості з відкриттям персональної картки №203912110600066. Харківським міським центром зайнятості при проведенні перевірки обґрунтованості виплат матеріального забезпечення [PERSON], встановлено, що в період перебування на обліку в центрі зайнятості, вона знаходилась в трудових відносинах з ПрАТ "Отіс", а отже відносилась до категорії зайнятого населення, в результаті чого комісією зроблено висновок про те, що кошти, виплачені службою зайнятості позивачу у період з 13.11.2012 року по 19.03.2013 року у сумі 7483,81 грн. підлягають поверненню. Харківським міським центром зайнятості видано наказ №838 про повернення коштів виплачених [PERSON] як матеріальне забезпечення на випадок безробіття за період з 13.11.2012 року по 19.03.2013 року у сумі 7483,81 грн. Вказаний наказ разом з листом-претензією було направлено позивачу. Відповідач вважає, що при прийнятті наказу діяв в межах своїх повноважень, наданих законами України та підзаконними нормативно-правовими актами, в зв'язку з чим просив в задоволенні позову відмовити. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав та просив суд адміністративний позов задовольнити. Представник відповідача в судовому засіданні заперечував проти позову з підстав викладених у запереченні на позов. Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши подані сторонами документи, з'ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення сторін, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Судовим розглядом встановлено, що [PERSON] 13.11.2012 року подала до Харківського міського центру зайнятості, заяву з проханням надати їй статус безробітного з виплатою допомоги по безробіттю, де вказала, що пенсію не отримує, не має права на пенсію за віком, не є найманим працівником, не укладала договір цивільно-правового характеру, не зареєстрована як фізична особа - підприємець, не є членом особистого селянського господарства . Згідно з наказом відповідача від 13.11.2012 року №НТ121113 [PERSON] була зареєстрована як така, що шукає роботу з відкриттям персональної картки №203912110600066, їй було надано статус безробітного і призначено допомогу по безробіттю з 13.11.12 року по 19.03.2013 року відповідно до п.п.2, 4 ст. 22 Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття" та п.п.2.7, 2.9 "Порядку надання допомоги по безробіттю, у тому числі одноразової її виплати для організації безробітними підприємницької діяльності". Так, згідно з довідкою Харківського міського центру зайнятості [PERSON] в період з 13.11.12 року по 19.03.2013 року отримала допомогу по безробіттю у розмірі 7483,81 грн. Судом встановлено, що відповідачем 26.07.2013 року було направлено запит до Святошинського районного центру зайнятості щодо безробітної [PERSON] Листом від 20.08.2013 року №06-27/4210 Святошинський районний центр зайнятості надіслав акт розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплат матеріального забезпечення №235 від 20.08.2013 року, яким було встановлено, що [PERSON] отримувала дохід у 4 кварталі 2012 року відповідно до умов цивільно - правового договору, укладеного між нею та ПрАТ "Отіс". Таким чином, на підставі вищевказаного акту розслідування директором Харківського міського центру зайнятості виданий наказ від 03.09.2013 р. № 838 „Про повернення коштів, виплачених як допомога по безробіттю ПІБ - [PERSON]" за період з 13.11.2012 року по 19.03.2013 року у сумі 7483,81 грн. Не погодившись з прийнятим рішенням Харківського міського центру зайнятості, щодо повернення коштів виплачених [PERSON] як матеріальне забезпечення на випадок безробіття за період з 13.11.2012 року по 19.03.2013 року у сумі 7483,81 грн., позивач звернулась в адміністративному порядку зі скаргою від 24.09.2013 року до Харківського обласного центру зайнятості. За результатами адміністративного оскарження листом Харківського обласного центру зайнятості № Б-33-14 від 07.10.2013 року скарга позивача залишена без задоволення. Перевіряючи відповідність дій суб'єкта владних повноважень щодо прийняття наказу від 03.09.2013 р. № 838 „Про повернення коштів, виплачених як допомога по безробіттю ПІБ - [PERSON]" вимогам ч. 3 ст. 2 КАС України, суд виходить з наступного. Підпунктом "а" пункту 3 статті 1 Закону "Про зайнятість населення" передбачено, що до зайнятого населення належать громадяни працюючі по найму на умовах повного або неповного робочого дня (тижня) на підприємствах, в установах і організаціях, незалежно від форм власності, у міжнародних та іноземних організаціях в Україні і за кордоном у фізичних осіб. Згідно ч. 2, 3 ст. 36 Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття" застраховані особи, зареєстровані в установленому порядку як безробітні, зобов'язані своєчасно подавати відомості про обставини, що впливають на умови виплати їм забезпечення та надання соціальних послуг. Сума виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг застрахованій особі внаслідок умисного невиконання нею своїх обов'язків та зловживання ними стягується з цієї особи відповідно до законодавства України з моменту виникнення обставин, що впливають на умови виплати їй забезпечення та надання соціальних послуг. Відповідно до ст. 12 Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття" центри зайнятості проводять розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплати матеріального забезпечення згідно з Порядком розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплати матеріального забезпечення безробітним, затвердженого спільним наказом Міністерства праці та соціальної політики України та Державної податкової адміністрації України від 13.02.2009 р. № 60/62 та постановою правління Пенсійного фонду України від 13.03.2009 р. №7-1. Для проведення перевірки центри зайнятості взаємодіють з Державною податковою адміністрацією України, Пенсійним фондом України та державними реєстраторами шляхом обміну інформацією про отримані особами, які перебувають на обліку в державній службі зайнятості як безробітні, доходи від провадження підприємницької діяльності, виконання робіт за трудовим договором, у тому числі за сумісництвом, під час роботи за кордоном, виконання робіт (надання послуг) за цивільно-правовими договорами. Обмін інформацією здійснюється між Державним центром зайнятості, Державної податковою адміністрацією України, Пенсійним фондом України та державними реєстраторами з метою перевірки достовірності даних, які є підставою для надання особі статусу безробітного, визначення розміру матеріального забезпечення та надання інших соціальних послуг. Відповідно до п.2 Порядку розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплати матеріального забезпечення безробітним, розслідування згідно з цим Порядком здійснюється шляхом проведення перевірки достовірності даних, які є підставою для надання особі статусу безробітної та виплати їй матеріального забезпечення, що зазначені в документах, поданих особою до державної служби зайнятості під час її реєстрації та протягом періоду її перебування на обліку як безробітної. Перевірка проводиться районними, міськрайонними, міськими та районними у містах центрами зайнятості, на які покладено виконання функцій робочих органів виконавчої дирекції Фонду загальнообов'язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття, за місцем реєстрації роботодавця як платника внесків на загальнообов'язкове соціальне страхування на випадок безробіття (далі - центри зайнятості) у разі, коли, зокрема, під час перебування особи на обліку як безробітної до центру зайнятості надійшла інформація від державних органів, підприємств, установ, організацій чи громадян про обставини, що впливають на умови виплати матеріального забезпечення та надання соціальних послуг безробітній особі, яка відрізняється від поданих нею відомостей, або така інформація розміщена в засобах масової інформації. Згідно абз. 2, 3 п.5 Порядку розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплати матеріального забезпечення безробітним, за результатами звірки або перевірки оформлюється акт, який підписується посадовими особами, що її проводили. У разі встановлення недостовірності даних, на підставі яких особі надано статус безробітної та право на виплату матеріального забезпечення, особа ознайомлюється з актом, про що засвідчує власним підписом. У разі відмови особи підписати акт про це робиться відповідна відмітка спеціалістом центру зайнятості. Матеріалами справи підтверджено, що за місцем реєстрації роботодавця була проведена перевірка Святошинським районним центром зайнятості, про що складено акт розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплат матеріального забезпечення №235 від 20.08.2013 року, яким було встановлено, що [PERSON] отримувала дохід у 4 кварталі 2012 року відповідно до умов цивільно - правового договору, укладеного між [PERSON] та ПрАТ "Отіс". Судом встановлено, що 08.08.2012 року ПрАТ "Отіс" та [PERSON] уклали договір підряду №9, п. 1.3 якого передбачено, що Підрядник зобов'язується виконати роботи перелічені в п.1.1 в термін з 08.08.2012 року по 30.11.2012 року. Тобто, даний договір діє до 30.11.2012 року. З пояснень наданих позивачем у судовому засіданні встановлено, що жодних письмових заяв про розірвання договору [PERSON] на адресу ПрАТ "Отіс" направлено не було, в матеріалів справи також відсутні будь-які заяви від ПрАТ "Отіс" щодо розірвання договору підряду. Отже, договір в односторонньому порядку не розривався, що спростовує твердження відповідача про розірвання договору наприкінці жовтня 2012 року. Крім того, факт того, що на момент звернення позивача до органів центру зайнятості договір був чинний, а відтак [PERSON] не мала законних підстав для отримання допомоги по безробіттю у сумі 7483,81 грн. встановлено при розгляді справи № 820/10030/13-а за позовом Фонду загальнообов'язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття в особі Харківського міського центру зайнятості до [PERSON] про стягнення суми. Постановою Харківського окружного адміністративного суду від 25.11.2013 року по справі № 820/10030/13-а вказаний адміністративний позов було задоволено. Ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 21.01.2014 року постанова Харківського окружного адміністративного суду від 25.11.2013 року залишена без змін. Відповідно до ч. 1 ст. 72 КАС України обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Таким чином, суд приходить до висновку, що юридично договір підряду від 08.08.2012 року розірваний не був. Та на момент звернення позивача до органів центру зайнятості він був чинний, а відтак [PERSON] не мала законних підстав для отримання допомоги по безробіттю. Пунктом 6 Порядку №60/62 від 13.02.2009 року передбачено, що у разі встановлення центром зайнятості відповідно до цього Порядку належності безробітної особи до категорії зайнятих така особа знімається з обліку як безробітна в установленому законодавством порядку та повертає суму незаконно отриманого матеріального забезпечення і вартості наданих соціальних послуг з моменту виникнення обставин, що впливають на умови виплати матеріального забезпечення та надання соціальних послуг. Якщо відомості про доходи є недостовірними з вини особи, центри зайнятості припиняють відповідні виплати, а суми здійснених виплат з дня їх призначення повертаються особою відповідно до пункту 7 цього Порядку. Рішення про повернення коштів особою чи роботодавцем оформлюється наказом. Протягом двох робочих днів після прийняття рішення центр зайнятості надсилає особі чи роботодавцю рекомендованим листом повідомлення про необхідність протягом 15 календарних днів з дня отримання повідомлення повернути незаконно виплачені кошти (п. 7 Порядку №60/62). На виконання приписів зазначеної норми Харківським міським центром зайнятості винесений наказ від 03.09.2013 р. № 838 „Про повернення коштів, виплачених як допомога по безробіттю ПІБ - [PERSON]". Згідно п.7 Порядку розслідування наказ Харківського міського центру зайнятості разом з листом - претензією від 03.09.2013 року № 15441 надісланий позивачу та отримано ним 11.09.2013 року, згідно поштового повідомлення про вручення ( а.с. 97). Таким чином, суд вважає дії Харківського міського центру зайнятості, щодо винесення оскаржуваного наказу "Про повернення коштів, виплачених як матеріальне забезпечення на випадок безробіття", такими що були вчинені у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Згідно з ч.1 ст.71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу Відповідно до ч.2 ст.71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Позивачем в судовому засіданні не надано суду належних та допустимих доказів в обґрунтування протиправності дій відповідача при прийнятті оскаржуваного наказу, натомість відповідач належним чином довів, що при прийнятті наказу діяв в межах своїх повноважень, наданих законами України та підзаконними нормативно-правовими актами. Оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, з урахуванням вимог, встановлених частиною 2 статті 19 Конституції України та частиною 3 статті 2 КАС України, системного аналізу положень законодавства України та доказів, наявних у матеріалах справи, суд дійшов висновку про не обґрунтованість позовних вимог та наявність підстав для відмови в задоволенні позову. Відповідно до ст. 94 КАС України судові витрати не стягуються.

Результат розгляду: denied