Рішення адміністративного суду від 2014-03-17 00:00:00+02

[PERSON] звернувся до Вінницького міського суду Вінницької області із адміністративним позовом до управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області, за участю третьої особи без самостійних вимог на предмет спору Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про визнання неправомірними дій щодо обмеження під час нарахування розміру пенсії за вислугою років та зобов'язання вчинити певні дії. Позовні вимоги мотивував тим, що згідно постанови Замостянського районного суду м. Вінниці від 02.03.2011 року визнано неправомірними дії ГУ ПФ України у Вінницькій області та управління ПФ України у Замостянському районі м. Вінниці, а також зобов'язано останнє здійснити йому з 24.12.2008 року перерахунок пенсії з урахуванням виплачених відповідно до постанови Замостянського районного суду м. Вінниці від 02.02.2007 року по справі № 2-а-395 щомісячної надбавки у розмірі 100 відсотків грошового забезпечення, що передбачено Указом Президента України № 173/2002р. від 23.02.2002 року та надбавки за безперервну військову службу, встановлену Указом Президента України № 389/2003р. від 05.05.2003 року, а також виходячи з розміру місячного заробітку за відповідною посадою, з якої особа вийшла на пенсію, станом на час звернення за призначенням або перерахунком. Вищевказані судові рішення набули законної сили. Управлінням Пенсійного фонду України у Замостянському районі м. Вінниці постанову суду від 02.03.2011 року не виконано у повному обсязі з тих підстав, що на їх думку, суд своїм рішенням не зобов'язує управління Пенсійного фонду України у м. Вінниці здійснити при перерахунку пенсії коригування виплат, тобто на їх думку судом не визначено способу виконання судового рішення. Позивач вважає, що розрахунок і застосування коефіцієнту загального підвищення розмірів посадового окладу та окладу за військове звання не право, а обов'язок управління пенсійного фонду України у м. Вінниці, яке є розпорядником коштів, призначених для виплати пенсії. Зазначені обставини і стали підставою для звернення до суду із даним адміністративним позовом. Згідно ухвали суду від 30.09.2013 року справу призначено до судового розгляду в загальному порядку. В ході судового розгляду, за клопотанням позивача, залучено до участі у справі в якості співвідповідача Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області з тих підстав, що [PERSON] заявлені позовні вимоги в тому числі і до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області. В судовому засіданні позивач [PERSON] вимоги позову підтримав у повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві. Представник відповідача управління пенсійного фонду України у м. Вінниці за довіреністю Павич О.С. позов не визнала, посилаючись на письмові заперечення, які долучені до матеріалів справи. Представник відповідача Головного управління Пенсійного фонду України у вінницькій області в судове засідання повторно не з'явився, причини неявки суду не повідомив. Згідно письмових заперечень, проти задоволення адміністративного позову [PERSON] заперечували з тих підстав, що останній не перебуває на обліку у Головному управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області, а відтак у них відсутні повноваження щодо нарахування чи перерахунку позивачу пенсії. Суд ухвалив проводити розгляд справи за відсутності представника співвідповідача Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області. Заслухавши думку сторін, дослідивши матеріали справи та оцінивши зібрані докази у їх сукупності, суд прийшов до переконання про задоволення позовних вимог [PERSON] до управління Пенсійного фонду України у м. Вінниці та відмову у задоволенні вимог до Головного управління пенсійного фонду України у Вінницькій області з наступних підстав. Постановою Замостянського районного суду м. Вінниці від 02.03.2011 року по справі № 2-а-83-11 частково задоволено адміністративний позов [PERSON] до управління Пенсійного фонду України у Замостянському районі м. Вінниці та Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області. Визнано незаконними дії відповідачів та зобов'язано управління Пенсійного фонду України у Замостянському районі м. Вінниці здійснити з 24.12.2008 року перерахунок пенсії з урахуванням виплачених [PERSON] на підставі постанови Замостянського районного суду м. Вінниці від 02.02.2007 року по справі № 2-а-395 щомісячної надбавки у розмірі 100 відсотків грошового забезпечення, що передбачена Указом Президента України № 173/2002 від 23.02.2002 року та надбавки за безперервну військову службу, встановлену Указом Президента України № 389/2003 від 05.05.2003 року, а також виходячи із розміру місячного заробітку за відповідною посадою, з якої особа вийшла на пенсію, станом на час звернення за призначенням або перерахунком. Зобов'язано управління Пенсійного фонду України у Замостянському районі м. Вінниці виплатити заборгованість з урахуванням встановленого індексу інфляції. Вказана постанова суду першої інстанції набула законної сили відповідно до ухвали Вінницького апеляційного адміністративного суду від 31.05.2012 року, якою постанову Замостянського районного суду м. Вінниці від 02.03.2011 року по справі № 2-а-83-11 залишено без змін. В ході примусового виконання виконавчого листа, виданого Замостянським районним судом м. Вінниці по справі № 2-а-83-11, постановою державного виконавця від 07.08.2012 року призначено спеціаліста у виконавчому провадженні. На виконання вимог даної постанови, Департаментом праці і соціального захисту населення Вінницької міської ради надано листа № С-08-35954/08-432 від 19.02.2013 року, згідно якого, виконуючи рішення суду, управлінням Пенсійного фонду України у м. Вінниці ураховано виплати, передбачені положеннями статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру» для обчислення середньомісячного заробітку, однак не застосовано коефіцієнт 1,51 для коригування цих виплат з 01.04.2006 року, що призвело до недоплати заборгованої суми заявникові з 24.12.2008 року. Відповідно до положень частин 3 та 4 статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру», розмір виплат (крім посадових окладів, надбавок за класні чини, вислугу років), що включаються в заробіток для обчислення пенсії, визначається за вибором того, хто звернувся за пенсією, за будь-які 60 календарних місяців такої роботи підряд перед зверненням за пенсією незалежно від наявності перерв протягом цього періоду на даній роботі. Середньомісячна сума зазначених виплат за 60 календарних місяців визначається шляхом ділення загальної суми таких виплат на 60. Коригування зазначених виплат проводиться із застосуванням коефіцієнта загального підвищення розмірів посадового окладу, надбавок до нього за класний чин. Посадовий оклад, надбавки за класний чин і вислугу років під час призначення пенсії враховуються в розмірах, установлених на дату звернення за пенсією. Відповідно до спільного листа Міністерства праці та соціальної політики України та Пенсійного фонду України № 221/0/7-06; № 2918/02-20 від 13.03.2006 року, надано роз'яснення щодо порядку коригування виплат, які включаються до заробітної плати під час обчислення пенсії військовим прокурорам. Даними роз'ясненнями визначено, що у заробіток для обчислення пенсії прокурорам включаються посадовий оклад, надбавки за класний чин та вислугу років у розмірах, установлених на день звільнення з роботи, та інші виплати за останні 24 календарні місяці роботи, яка дає право на цей вид пенсії, поспіль перед зверненням за пенсією незалежно від наявності перерв протягом цього періоду на цій роботі. Коригування цих виплат проводиться із застосуванням коефіцієнта загального підвищення розмірів посадового окладу, надбавок до нього за класний чин. Посадовий оклад, надбавки за класний чин та вислугу років під час призначення пенсії враховуються в розмірах, установлених на день звільнення з роботи, що дає право на цей вид пенсії. Таким чином, відповідно до норм чинного законодавства у сфері пенсійного забезпечення прокурорів, у тому числі військових прокурорів, коригування є обов'язковою умовою при обчисленні середньомісячного заробітку, що ураховується для розрахунку пенсії прокурору. Відтак, дана умова є обов'язковою для управління Пенсійного фонду України у м. Вінниці при нарахуванні розміру пенсії [PERSON] незалежно від того, чи передбачена вона судовим рішенням. В той же час, у задоволенні позовних вимог до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області слід відмовити, оскільки функцію щодо призначення, перерахунку та виплати пенсій, призначених згідно до Закону України «Про прокуратуру», здійснюють територіальні органи Пенсійного фонду України, в даному випадку управління Пенсійного фонду України у м. Вінниці, де перебуває на обліку, як пенсіонер [PERSON] Відповідно до ч. 1 ст. 9 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Відповідно до ст. ст. 11, 71 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а суд згідно ст. 86 цього Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Частиною 1 статті 72 КАС України обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Питання судових витрат суд вирішує у відповідності до положень статті 96 КАС України. Враховуючи вищевикладене та

Результат розгляду: partial