Рішення адміністративного суду від 2014-02-11 00:00:00+02

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до управління Пенсійного фонду України в м. Селидове Донецької області (далі УПФУ в м. Селидове Донецької області), в якому просила: скасувати рішення УПФУ в м. Селидове Донецької області № 2934 від 28.10.2013 року про відмову в перерахунку зобовязати УПФУ в м. Селидове Донецької області провести перерахунок та виплату пенсії відповідно до вимог законодавтсва, а саме, включити в розрахунок для обчислення пенсії сум матеріальної допомоги на оздоровлення та для вирішення соціально-побутових питань, суми винагороди за вислугу років, яку отримувала відповідно до постнови Кабінету Міністрів Українни від 12.09.1997 року № 1013 «Про порядок виплати винагороди за вислугу років посадовим особам органів державної податкової служби, які мають спеціальне звання», сум індексації заробітної плати за роботу на державній службі та надбавки за спеціальне звання, які враховуються при обчисленні пенсії та з яких сплачено страхові снески, з урахуванням фактично отриманих сум пенсії (а. с. 2, 3). Постановою Селидівського міського суду Донецької області від 17 грудня 2013 року зазначений позов [PERSON] до УПФУ в м. Селидове Донецької області задоволено у повному обсязі, а саме: визнано неправомірною відмову УПФУ в м. Селидове Донецької області в перерахунку пенсії [PERSON] з урахуванням нарахованих та виплачених сум матеріальної допомоги на оздоровлення та вирішення соціально-побутових питань, сум індексації заробітної плати за роботу на державній службі, суми винагороди за вислугу років, яка складає 40 відсотків, виходячи з посадового окладу та надбавки за спеціальне звання; скасовано рішення УПФУ в м. Селидове Донецької області № 2934 від 28 жовтня 2013 про відмову в перерахунку пенсії [PERSON]; зобов'язано УПФУ в м. Селидове здійснити перерахунок та виплату пенсії [PERSON] з 23 жовтня 2013 року з урахуванням сум матеріальної допомоги на оздоровлення та вирішення соціально-побутових питань, сум індексації заробітної плати за роботу на державній службі, суми винагороди за вислугу років, яка складає 40 відсотків, виходячи з посадового окладу та надбавки за спеціальне звання, які враховуються при обчисленні пенсії та з яких сплачено страхові внески з урахуванням фактично отриманих сум (а. с. 27, 28). Відповідач не погодився з постановою суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати постанову суду у зв'язку з допущеними порушеннями норм матеріального та процесуального права, прийняти нову, якою відмовити в задоволенні позовних вимог. Доводи апеляційної скарги обгрунтовував тим, що такі види виплат, як матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань, матеріальна допомога на оздоровлення, індексація заробітної плати не включаються до заробітної плати державного службовця для обчислення пенсії. Також зазначив, що позивач працювала в Селидівському центрі зайнятості, і їй не було присвоєне спеціальне звання, а тому є незаконним рішення суду щодо зобов'язання здійснити перерахунок пенсії з врахуванням суми винагороди за вислугу років та надбавки за спеціальне звання (а. с. 30, 31). Представник відповідача в суді апеляційної інстанції підтримав доводи апеляційної скарги в повному обсязі, наполягав на її задоволенні та скасуванні постанови суду першої інстанції і просив прийняти нову постанову, якою відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі. Позивач вважала, що постанова суду першої інстанції є законною в частині зобов'язання здійснення перерахунку розміру пенсії з врахуванням виплачених сум матеріальної допомоги на оздоровлення та для вирішення соціально-побутових питань, сум індексації заробітної плати. Колегія суддів заслухала доповідь судді-доповідача, пояснення позивача, представника відповідача, перевірила матеріали справи, обговорила доводи апеляційної скарги і дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що [PERSON] знаходиться на обліку в УПФУ в м. Селидове Донецької області та отримує пенсію з 16.02.2010 року, призначену на підставі Закону України «Про державну службу». До виходу на пенсію позивач працювала у Селидівському міському центру зайнятості. Розмір її пенсії було обраховано на підставі довідок Селидівського міського центрі зайнятості від 16.02.2010 року від 16.02.2010 року №05-236 та №05-234 про складові заробітної плати за період з 01.02.2008 року до 31.01.2010 року (а. с. 6 - 8, 18, - 21, 54, 56 - 58, 61). 24 жовтня 2013 року [PERSON] звернулася до УПФУ в м. Селидове Донецької області з заявою про перерахунок пенсії (а. с. 22), надавши нову довідку про складові заробітної плати, виданої Селидівським міським центром зайнятості 23.10.2013 року № 1893, а саме, з урахуванням сум матеріальної допомоги на оздоровлення та матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань, індексації заробітної плати, з яких сплачувалися страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування. В довідці Селидівського міського центру зайнятості від 23.10.2013 року № 1893 про складові заробітної плати (надбавки та премії за останні 24 календарні місяці роботи або за будь-які 60 календарних місяців роботи підряд перед зверненням за пенсією), що подається для призначення пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу» зазначено, що [PERSON] за вказаний період виплачена матеріальна для вирішення соціально-побутових питань, матеріальна допомога на оздоровлення та індексація у розмірі 6023,77 грн. На всі виплати, включені в цю довідку нараховані страхові внески на загальнообов'язкове державне соціальне страхування (а. с. 9, 62). Рішенням УПФУ в м. Селидове Донецької області № 2934 від 28.10.2013 року позивачеві відмовлено в перерахунку пенсії в зв'язку з тим, що матеріальна допомога на оздоровлення та соціально-побутові проблеми, індексація заробітної плати, не є складовими заробітної плати державного службовця (а. с. 10, 11). Встановлені обставини підтверджені матеріалами справи і не є спірними. Спірним у справі є правомірність рішення відповідача №2934 від 28.10.2013 року про відмову в перерахунку пенсії по заробітку на підставі довідки Селидівського міського центру зайнятості від 23.10.2013 року № 1893, а саме з врахуванням при перерахунку розміру пенсії сум виплаченої матеріальної допомоги на оздоровлення, для вирішення соціально-побутових питань, індексації заробітної плати. Суд першої інстанції дійшов до правильного та обгрунтованрого висновку в частині задоволення позовних вимог, які стосуються протиправності спірного рішення відповідача про відмову в перерахунку пенсії №2934 від 28.10.2013 року та необхідності включення при обчисленні розміру пенсії таких складових заробіткої плати, як матеріальна допомога на оздоровлення, для вирішення соціально-побутових питань, індексації заробітної плати з огляду на наступне. Згідно ст.37 Закону України «Про державну службу» ( в редакції, яка діяла на час виникнення спірних відносин) пенсія державним службовцям призначається в розмірі 80 відсотків суми їх заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 80 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування. Законом України «Про оплату праці» від 24.03.1995 року №108/95-ВР (далі Закон №108/95-ВР) встановлено, що заробітна плата це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу (частина перша статті 1). Статтею 2 Закону №108/95-ВР визначено структуру заробітної плати, до якої входить: основна та додаткова заробітна плата, а також заохочувальні та компенсаційні виплати. Частиною другою статті 33 Закону №3723-XII передбачено, що заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплати за ранги, надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок. Статтею 66 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 року №1788-XII (далі Закон №1788-XII) врегульовано види оплати праці, що враховуються при обчисленні пенсій. Відповідно до частини першої статті 66 цього Закону до заробітку для обчислення пенсії включаються всі види оплати праці (виплат, доходу), на які відповідно до Закону України "Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування" нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, в межах максимальної величини фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, оподатковуваного доходу (прибутку), сукупного оподатковуваного доходу (граничної суми заробітної плати (доходу), з яких справляються страхові внески (збори) до соціальних фондів, що діяла на день одержання зазначеного заробітку (виплат, доходу). Статтею 44 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 року №1058-IV (далі Закон №1058) визначені виплати (доходи), що враховуються в заробітну плату (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії. Так, зокрема до такого доходу (заробітної плати) враховуються: суми виплат, отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно з цим Законом були фактично нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески; суми виплат, отримуваних застрахованою особою до набрання чинності цим Законом, у межах сум, на які відповідно до законодавства, що діяло раніше, нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування. За змістом наведених норм, отримувані застрахованою особою суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, враховуються в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати. (Правова позиція Верховного Суду України, викладена в постанові від 20.02.2012 року). Таким чином, твердження пенсійного органу про те, що матеріальна допомога на оздоровлення та для вирішення соціально-побутових питань, індексація заробітної плати, включені в довідку, для нарахування та обчислення пенсії, на які нараховані та сплачені страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, не включаються до складу заробітної плати державного службовця і не враховуються при обчисленні розміру його пенсії, є наслідком неправильного трактування застосування норм права, оскільки відповідач посилається тільки на норми Законів України «Про державну службу» та «Про оплату праці», які, щодо спірних правовідносин є загальними. Відповідач не враховує положення спеціальних норм, які мають перевагу над загальними, оскільки визначають виплати (доходи) для обчислення пенсії, за наведених обставин - стаття 41 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та стаття 66 Закону України «Про пенсійне забезпечення». Аналіз наведених положень законів дає підстави для висновку, що виплата матеріальної допомоги на оздоровлення, вирішення соціально-побутових проблем, індексація заробітної плати, які зазначені в довідці Селидівського міського центру зайнятості від 23.10.2013 року №1893 про заробітну плату за період з 08.08.2008 року до 30.01.2010 року про складові заробітної плати, входять до системи оплати праці державного службовця і ці виплати повинні бути врахованими при обчисленні розміру пенсії державного службовця. Водночас суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про задоволення цих позовних вимог з 23 жовтня 2013 року. Згідно ч.4 ст. 45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» перерахунок призначеної пенсії провадиться у разі виникнення права на підвищення пенсії - з першого числа місяці, в якому пенсіонер звернувся за перерахунком пенсії, якщо відповідну заяву з усіма необхідними документами подано ним до 15 числа включно, і з першого наступного місяця, якщо заяву з усіма необхідними документами подано ним після 15 числа. Судом апеляційної інстанції встановлено, що позивач 24.10.2013 року звернулася до відповідача з заявою про перерахунок пенсії по заробітку ( а. с. 22) та надала нову довідку для обчислення розміру пенсії, видану Селидівським міським центром зайнятості від 23.10.2013 року № 1893. Тобто, враховуючи дату надання нових документів, які стали підставою для перерахунку пенсії за заробітною платою та згідно ч.4 с.45 Закону №1058 позовні вимоги про зобов'язання відповідача здійснити перерахунок пенсії позивача з врахуванням виплачених сум матеріальної допомоги на оздоровлення, вирішення соціально-побутових проблем, індексації заробітної плати, які зазначені в довідці Селидівського міського центру зайнятості від 23.10.2013 року № 1893 підлягають задоволенню з 1 листопада 2013 року. Крім того, суд першої інстанції дійшов невірного висновку про задоволення позовних вимог позивача щодо зобов'язання відповідача провести перерахунок та виплату пенсії позивачеві з врахуванням суми винагороди за вислугу років, яку вона отримувала відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 12.09.1997 року №1093 «Про порядок виплати винагороди за вислугу років посадовим особам органів державної податкової служби, які мають спеціальні звання», надбавки за спеціальне звання внаслідок неповного з'ясування обставин справи, що мають значення для справи, оскільки позивач не працювала в органах податкової служби, не має спеціального звання. З цього приводу вона не зверталася до відповідача. Зазначені обставини справи, встановлені судом апеляційної інстанції, позивач підтвердила і пояснила, що позов в цій частині є необґрунтованим та безпідставним. Колегія суддів на підставі викладеного дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення позову в цій частині. Відповідно до ч.3 ст.94 КАС України на користь позивача за рахунок коштів Державного бюджету пропорційно до задоволених позовних вимог підлягають стягненню документально підтверджені судові витрати в сумі 29,00грн. (а. с. 1). З огляду на викладене, колегія дійшла висновку, що внаслідок неповного з'ясування обставин у справі, які мають значення для справи, суд першої інстанції частково дійшов до висновків, які не відповідають обставинам справи та частково невірно вирішив справу, тому постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню, з постановленням нової про часткове задоволення позову. В повному обсязі постанова складена 13 лютого 2014 року.

Результат розгляду: partial