Рішення адміністративного суду від 2014-02-04 00:00:00+02

05.08.2013 [PERSON] звернувся до суду з позовом до Управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Севастополя про визнання неправомірними дій відповідача щодо відмови у перерахунку пенсії за вислугою років у відповідності з частиною третьою статті 53 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та зобов'язання відповідача перерахувати пенсію з 12.03.2013. Постановою Ленінського районного суду м. Севастополя від 17.10.2013 (суддя Фисюк О.І.) у задоволенні позову [PERSON] відмовлено у повному обсязі. Не погодившись с постановою суду, позивач звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. Апеляційна скарга мотивована порушенням судом першої інстанції норм матеріального права. В судовому засіданні 04.02.2014 позивач підтримав апеляційну скаргу з підстав, викладених у ній. Представник відповідача з апеляційною скаргою не погодилась, вважаючи рішення суду першої інстанції законним та обґрунтованим. Обговоривши доводи апеляційної скарги, заслухавши позивача та представника відповідача, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно з матеріалами справи позивач перебував на обліку у відповідача та отримував пенсії за вислугою років як працівник льотного складу. 12.03.2013 позивач звернувся до відповідача із заявою про перерахунок пенсії у відповідності з частиною третьою статті 53 Закону України «Про пенсійне забезпечення», як особі льотного екіпажу повітряних суден цивільної авіації. Рішенням УПФУ в Ленінському районі м. Севастополя від 12.03.2013 №34 позивачу відмовлено у перерахунку пенсії з підставі, що посади інструктора парашутно-десантної підготовки та інструктора-парашутиста ДТСААФ не відносяться до посад льотно-випробного складу цивільної авіації (а.с.5-6). Згідно зі статтею 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові та службові особи зобов'язані діяти на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Відповідно до частини 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо; добросовісно; розсудливо; з дотримання принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку. У відповідності з частиною третьою статті 53 Закону України «Про пенсійне забезпечення» працівникам льотно-випробного складу та особам льотних екіпажів повітряних суден цивільної авіації (пілотам, штурманам, бортінженерам, бортмеханікам, бортрадистам, льотчикам-наглядачам) і бортоператорам, які виконують спеціальні роботи в польотах, пенсії обчислюються з середньомісячного заробітку за роботу, що дає право на пенсію за вислугу років (частина перша статті 64 та статті 65, 66, 69), одержуваного перед її припиненням, і призначаються в розмірах, передбачених частинами першою - третьою, шостою статті 19 та статтею 21 цього Закону для пенсій за віком, і не можуть перевищувати 85 процентів заробітку для працівників льотно-випробного складу та 75 процентів заробітку для осіб льотних екіпажів повітряних суден цивільної авіації (пілотів, штурманів, бортінженерів, бортмеханіків, бортрадистів, льотчиків-наглядачів) і бортоператорів, які виконують спеціальні роботи в польотах. При цьому розмір пенсії для осіб льотних екіпажів повітряних суден цивільної авіації (пілотів, штурманів, бортінженерів, бортмеханіків, бортрадистів, льотчиків-наглядачів) і бортоператорів, які виконують спеціальні роботи в польотах, не може перевищувати дві з половиною величини середньої заробітної плати працівників, зайнятих в галузях економіки України, за календарний рік, що передує місяцю, з якого призначається пенсія. Частина перша статті 54 цього Закону встановлює, що право на пенсію за вислугу років мають перелічені у цій статті категорії робітників і службовців авіації, а також працівники льотного і льотно-випробного складу, незалежно від відомчої підпорядкованості підприємств, установ і організацій, в яких вони зайняті, при вислузі років на цих посадах не менше 25 років у чоловіків і не менше 20 років у жінок. Частина друга цієї статі визначає, що перелік посад працівників льотного складу, порядок обчислення строків вислуги років для призначення їм пенсій, а також порядок призначення і виплати пенсій льотно-випробному складу затверджуються в порядку, що визначається Кабінетом Міністрів України. Відповідно до статті 54 Закону України «Про пенсійне забезпечення» постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.1992 №418 затверджені: Порядок обчислення строків вислуги років для призначення пенсій працівникам льотного складу; Перелік посад працівників льотного складу, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років; Порядок призначення і виплати пенсій за вислугу років працівникам льотно-випробного складу цивільної авіації; Перелік посад і робіт інженерно-технічного складу авіації, які дають право на пенсію за вислугу років та Порядок обчислення строків вислуги років для призначення пенсій працівникам, які управляють повітряним рухом і мають відповідне посвідчення. У переліку посад працівників льотного складу, робота на яких дає право на пенсію за вислугою років містяться: 1) члени екіпажів повітряних суден та інших літальних апаратів, 2) льотно-інструкторський склад, 3) командно-льотний склад: керівники (їх заступники), інспектори й інші спеціалісти з льотної служби (льотної роботи) міністерств, відомств, управлінь, об'єднань, підприємств, установ, організацій та їх структурних підрозділів, які мають діюче льотне свідоцтво і беруть участь в польотах у складі екіпажу повітряного судна або іншого літального апарата, 4) парашутисти всіх найменувань, рятувальники, а також десантники-пожежники всіх найменувань, інструктори авіапожежної служби, керівники парашутних (парашутно-рятувальних, пошуково-рятувальних) підрозділів, працівники позаштатних і штатних парашутно-десантних груп, які здійснюють стрибки з парашутом або спуски (підйоми) на спеціальних спуско-піднімальних пристроях з вертольотів, що перебувають на висоті не менше 10 метрів. Позивач з 03.04.1989 працював у Севастопольському авіаційному спортивному клубі ДТСААФ на посаді інструктора парашутно-десантної підготовки, яка 01.06.2001 була перейменована в інструктора-парашутиста (а.с.8-9), тобто його посада відноситься до льотно-інструкторського складу (п.2 вищезазначеного Переліку). Згідно з пунктом 1(г) Порядку обчислення строків вислуги років для призначення пенсії працівникам льотного складу, затвердженого постановою КМУ від 21.07.1992 №418, при обчисленні строків вислуги років для призначення пенсії працівникам льотного складу рахуються: 1 рік роботи на посадах льотного складу в навчальних і спортивних авіаційних організаціях ДТСААФ, Товариства сприяння обороні України - за півтора року вислуги за умови виконання плану навчально-льотної підготовки, а при ви конання елементів складного або вищого пілотажу - за 2 роки вислуги. З довідки Севастопольського авіаспортклуба ДТСААФ від 23.10.2001 №145 вбачається, що за період роботи позивача на льотно-підйомних посадах з 03.04.1989 по 21.10.2001 кількість виконаних позивачем стрибків складає 1045, щорічно - 40 та більше при щорічній нормі - 40 стрибків (а.с.10), тобто позивач виконував спеціальні роботи в польотах. Таким чином, посада, яку обіймав позивач до виходу на пенсію за вислугою років, підпадає під підстави для перерахунку пенсії у відповідності з частиною третьою статті 53 Закону України «Про пенсійне забезпечення». Аналогічну правову позицію визначив Верховний суд України у постанові від 09.06.2009 та Вищий адміністративний суд України в ухвалі від 30.05.2013 (справа №К-4271/10), від 01.02.2013 (справа №К-2055/09). З урахуванням викладеного судова колегія вважає помилковим висновок суду першої інстанції щодо правомірності дій відповідача з відмови у перерахунку пенсії позивача. Крім того, колегія суддів у відповідності з частиною другою статті 11 Кодексу адміністративного судочинства України вважає за можливе вийти за межі позовних вимог з метою повного захисту прав, свобод та інтересів позивача та визнати протиправним і скасувати рішення №34 від 12.03.2013 про відмову у проведенні перерахунку пенсії позивача. При цьому згідно з частиною першою статті 8 Кодексу адміністративного судочинства України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Згідно зі статтею 202 Кодексу адміністративного судочинства України підставами для скасування постанови суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є: неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими; невідповідність висновків суду обставинам справи; порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання.

Результат розгляду: granted