Рішення адміністративного суду від 2014-02-06 00:00:00+02

[PERSON] звернувся до суду з позовом до інспектора ВДАІ Барського РВ УМВС Рибака Василя Анатолійовича про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення, мотивуючи його тим, що постановою інспектора Рибака В.А. 17.01.2014р. серії АА2№781917, позивача визнанно виним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 255 грн. В постанові зазначено, що [PERSON] 17.01.2014р. в м. Вінниці по вул. Блока, керуючи автомобілем ВАЗ 2121 д.н.з. [NUMBER] на нерегульованому перехресті повертаючи ліворуч не пропустив пішохода, який рухався по пішохідній доріжці. З постановою позивач незгоден, оскільки 17.01.2014р. близько 15.30 год. він рухався на автомобілі ВАЗ д.н.з. [NUMBER] у м. Вінниці по вул. Константиновича, маючи намір повернути на вул. Блока. В цей час був змушений зупинитися на вимогу інспектора ДАІ. Відповідач повідомив, що позивач не пропустив пішохода, який переходив вулицю на пішохідному переході, однак дані обставини не відповідають дійсності. Просить скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення від 17.01.2014р. серії АА2№ 781917 винесену інспектором ВДАІ Барського РВ УМВС Рибаком В.А. про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255 грн. В судовому засіданні позивач [PERSON] та його представник [PERSON] позов підтримавли за обставин викладених в позовній заяві, просили його задовольнити, позивач пояснив що він не порушував ПДР України та пішоходів на пішохідному переході не було, пішохід знаходився за 3 метри від пішохідного переходу. Просив скасувати постанову відповідача. Відповідач інспектор ВДАІ Барського РВ УМВС Рибак В.А. в судове засідання не з'явився, з невідомих суду причин, хоча про місце та час розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином. Відповідно до вимог ст. 128 ч.4 КАС України, суд вважає можливим розглянути справу у відсутність відповідача на підставі наявних у справі доказів. Заслухавши пояснення позивача та його представника дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Згідно протоколу по справі про адміністративне правопорушення серії АБ2№655558 від 17.01.2014р., вбачається, що [PERSON] 17.01.2014р. о 15.25 год. в м. Вінниці по вул. Блока керував автомобілем ВАЗ 2121 д.н.з. [NUMBER] на нерегульованому перехресті повертаючи ліворуч не пропустив пішохода, який рухався по пішохідній доріжці. Чим порушив п.16.2 ПДР України. В графі пояснення, особи, яка притягується до адміністративної відповідальності [PERSON] зазначив, що пішохід рухався на тротуарі в трьох кроках від перехрестя ( пішохідного переходу). Перехід ніхто не переходив, що свідчить про невизнання своїє вини на місці складання протоколу. Крім того, відповідачем в графі порушення вимог ПДР України, зазначено п. 16.2, що не відповідає дійсності та обставинам викладеним в протоколі, оскільки вищезазначений пункт регулює правила проїзду регульованих і нерегульованих перехресть, а правила проїзду пішохідних переходів регулюється п. 18 ПДР України. Відповідно до постанови в справі про адміністративне правопорушення серії АА2№781917 від 17.01.2014р., [PERSON] визнано виним у вчиненні правопорушення передбаченого ст. 122 ч.1 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255 грн. Постанова складена про те, що [PERSON] 17.01.2014р. о 15.25 год. в м. Вінниці по вул. Блока керував автомобілем ВАЗ 2121 д.н.з. [NUMBER] на нерегульованому перехресті повертаючи ліворуч не пропустив пішохода, який рухався по пішохідній доріжці. Відповідачем порушено право позивача передбачені ст. 268 КУпАП, а сааме право на захист, оскільки позивач мав намір скористатись правовою допомогою під час розгляду протоколу. Частиною 1 статті 11 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, а частиною 1 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України зазначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Враховуючи викладене, а також те, що відповідачем не надано суду достовірних доказів в підтвердження того, що позивач [PERSON] не пропустив пішохода на нерегульованому пішохідному переході, суд вважає, що позов обґрунтований та підлягає до задоволення. Відповідно до ст. 94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійсненні нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України. Отже, судовий збір сплачений позивачем [PERSON] при подачі позову підлягає стягненню з державного бюджету України в порядку ст. 94 КАС України.

Результат розгляду: granted