Рішення адміністративного суду від 2014-01-24 00:00:00+02

Позивачка [PERSON] звернулась до Будьоннівського районного суду м. Донецька із позовною заявою, з урахуванням уточнень, до Управління Пенсійного фонду України в Будьоннівському районі м. Донецька (далі - УПФУ в Будьоннівському районі м. Донецька) про визнання дій неправомірним, скасування рішення та зобов'язання вчинити певні дії, вказавши, що з 11 лютого 2011 року вона перебуває на обліку в УПФУ в Будьоннівському районі м. Донецька та отримує пенсію за віком згідно зі ст. 37 ЗУ «Про державну службу». В період з 31.12.1979 року по 01.12.1986 року вона працювала на посаді інженера-програміста та має відповідну освіту, а у період з 29.11.1993 року по 10.02.2011 року на різних посадах державної служби у Державній податковій інспекції у Калінінському районі м. Донецька. 03.10.2013 року позивачка [PERSON] звернулась до відповідача з письмовою заявою про здійснення перерахунку призначеної їй пенсії по заробітку з урахуванням матеріальної допомоги на оздоровлення та вирішення соціально-побутових питань та індексації заробітної плати, так як при призначенні пенсії вони не ввійшли до складу заробітної плати, що суттєво вплинуло на розмір пенсії. Рішенням № 828 від 07.10.2013 року відповідач відмовив позивачці [PERSON] у здійсненні перерахунку пенсії, посилаючи на те, що індексація заробітної плати та матеріальна допомога на оздоровлення та соціально-побутові потреби не є складовими заробітної плати, посилаючись на ст. 33 ЗУ «Про державну службу». Вважає, що відповідач УПФУ в Будьоннівському районі м. Донецька безпідставно відмовив у здійсненні перерахунку призначеної їй пенсії державного службовця з урахуванням нарахованих і виплачених сум матеріальної допомоги на оздоровлення та вирішення соціально-побутових питань, індексації заробітної плати, з яких сплачені страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, чим порушенні конституційні права позивачки на соціальний захист. В судовому засіданні позивачка [PERSON] підтримала позовні вимоги, надавши пояснення аналогічні викладеним у позовній заяві та наполягала на їх задоволенні. Представник відповідача УПФУ в Будьоннівському районі м. Донецька Касприй В.П., яка діє за довіреністю юридичної особи, проти заявлених позовних вимог заперечувала, надавши суду письмові заперечення, в яких, посилаючись на ст. 33 ЗУ «Про державну службу», п.п. 2,4 постанови Кабінету Міністрів України № 865 від 31.05.2000 року «Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсії» зазначила, що суми будь-яких матеріальних допомог не входять до складу заробітної плати, з якої має бути розрахована пенсія державному службовцю. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги [PERSON] обґрунтовані та підлягають задоволенню з наступних підстав. Позивачка [PERSON] з 11.11.2011 року перебуває на обліку в УПФУ в Будьоннівському районі м. Донецька та отримує пенсію за віком згідно зі ст. 37 ЗУ «Про державну службу». 10.02.2011 року згідно з наказом № 18-о від 10.02.2011 року [PERSON] звільнена з посади начальника відділу реєстрації та обліку платників податків Державної податкової інспекції у Калінінському районі м. Донецька за статтею 38 КЗпП України за власним бажанням у зв'язку з виходом на пенсію, що підтверджено з копією трудової книжки, серії [NUMBER]. На момент звільнення (10.02.2011 року) її стаж державної служби складав 17 років 02 місяця 11 днів, а загальний стаж роботи - 32 років 4 місяця 02 дні. Заробітна плата складалась з посадового окладу, надбавки за ранг, високі досягнення у праці, премії, винагороди за вислугу років та інших виплат. Згідно з копією довідки Державної податкової інспекції у Калінінському районі м. Донецька № 20356/10/05-013 від 17.09.2013 року, інші виплати (матеріальна допомога на оздоровлення, вирішення соціально-побутових питань та індексація заробітної плати) за період з лютого 2006 року по січень 2011 року складають у сумі 40 373,03 грн. і з них нараховані страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування. 03.10.2013 року позивачка звернулась до УПФУ в Будьоннівському районі м. Донецька із заявою про перерахунок пенсії. Рішенням УПФУ в Будьоннівському районі м. Донецька № 828 від 07.10.2013 року [PERSON] відмовлено у перерахунку пенсії по заробітку, з посиланням на ст. 33 Закону України «Про державну службу», що суми будь-якої матеріальної допомоги та індексацій не є складовою заробітної плати, а тому не можуть бути враховані в заробіток, з якого обчислюється пенсія державному службовцю. Статтею 46 Конституції проголошено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Згідно зі ст. 37 ЗУ «Про державну службу» (у редакції, чинній на час виникнення спірних відносин) пенсія державним службовцям призначається в розмірі 80 % від сум їх заробітної плати, на які нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування. Відповідно до вимог цієї статті на одержання пенсії державних службовців мають право чоловіки, які досягли віку 62 роки, та жінки, які досягли пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», за наявності страхового стажу, необхідного для призначення пенсії за віком у мінімальному розмірі, передбаченого абзацом першим частини першої статті 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», у тому числі стажу державної служби не менш як 10 років, та які на час досягнення зазначеного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку. Пенсія державним службовцям призначається в розмірі 80 відсотків суми їх заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 80 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування. За частиною 2 статті 33 Закону № 3723 заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплати за ранги, надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок. Згідно зі ст. 45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» перерахунок призначеної пенсії проводиться у разі виникнення права на підвищення пенсії - з першого числа місяця, в якому пенсіонер звернувся за перерахунком пенсії, якщо відповідну заяву з усіма необхідними документами подано ним до 15 числа включно, і з першого числа наступного місяця, якщо заяву з усіма необхідними документами подано ним після 15 числа. Частиною 1 статті 1 Закону України «Про оплату праці» № 108/95ВР від 24 березня 1995 року передбачено, що заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором власник або уповноважений ним орган виплачується працівникові за виконану ним роботу. Відповідно до статті 2 цього Закону основна заробітна плата є винагородою за виконану роботу відповідно до встановлених норм праці (норми часу, виробітку, обслуговування, посадові обов'язки). Вона встановлюється у вигляді тарифних ставок (окладів) і відрядних розцінок для робітників та посадових окладів для службовців. Додаткова заробітна плата - винагорода за працю понад установлені норми, за трудові успіхи та винахідливість і за особливі умови праці. Вона включає доплати, надбавки, гарантійні і компенсаційні виплати, передбачені чинним законодавством; премії, пов'язані з виконанням виробничих завдань і функцій. Інші заохочувальні та компенсаційні виплати - до них належать виплати у формі винагород за підсумками роботи за рік, премії за спеціальними системами і положеннями, компенсаційні та інші грошові і матеріальні виплати, які не передбачені актами чинного законодавства, або які провадяться понад встановлені зазначеними актами норми. Статтею 66 Закону України «Про пенсійне забезпечення» врегульовано види оплати праці, що враховуються при обчисленні пенсій. Відповідно до частини першої статті 66 цього Закону до заробітку для обчислення пенсії включаються всі види оплати праці (виплат, доходу), на які відповідно до Закону України «Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування» нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, в межах максимальної величини фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, оподатковуваного доходу (прибутку), сукупного оподатковуваного доходу (граничної суми заробітної плати (доходу), з яких справляються страхові внески (збори) до соціальних фондів, що діяла на день одержання зазначеного заробітку (виплат, доходу). Стаття 41 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» визначає виплати (доходи), що враховуються в заробітну плату (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії. Так, зокрема до такого доходу (заробітної плати) враховуються: суми виплат, отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно з цим Законом були фактично нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески; суми виплат, отримуваних застрахованою особою до набрання чинності цим Законом, у межах сум, на які відповідно до законодавства, що діяло раніше, нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування. Таким чином, індексація заробітної плати, матеріальна допомоги на оздоровлення та допомога для вирішення соціально-побутових питань входить до системи оплати праці державного службовця. Аналогічна позиція викладена в постановах Верховного Суду України від 20 лютого 2012 року у справі № 21-430а11, від 28 травня 2013 року у справі № 21-97а13. Відповідно до ч. 2 ст. 244-2 КАС України рішення Верховного Суду України, прийняте за результатами розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначені права, та для всіх судів України. Суди зобов'язані привести свою судову практику у відповідність з рішенням Верховного Суду України. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що відповідач порушив право позивача на соціальний захист і воно має бути відновлене, а тому позов [PERSON] до Управління Пенсійного фонду України в Будьоннівському районі м. Донецька про визнання дій неправомірним, скасування рішення та зобов'язання вчинити певні дії, підлягає задоволенню у повному обсязі. При цьому перерахунок призначеної позивачці пенсій, у відповідності до ст. 45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування»підлягає здійсненню відповідачем з 01 жовтня 2013 року. На підставі викладеного,

Результат розгляду: granted