Рішення адміністративного суду від 2014-01-16 00:00:00+02

Управління Пенсійного фонду України в Орджонікідзевському районі м. Запоріжжя (далі позивач, УПФУ в Орджонікідзевському районі м. Запоріжжя) звернулось до Запорізького окружного адміністративного суду із позовом до Публічного акціонерного товариства «Український графіт» (далі відповідач, ПАТ «Український графіт»), в якому просить стягнути з відповідача на користь Пенсійного фонду України суму фактичних витрат на виплату та доставку пенсій за віком, призначених на пільгових умовах, у розмірі 102474 грн. 95 коп. Свої вимоги позивач обґрунтував тим, що відповідач, у порушення вимог чинного законодавства з питань пенсійного забезпечення, не відшкодував Пенсійному фонду суму витрат на виплату та доставку пенсії, призначеної на пільгових умовах, згідно п. а) ч. 1 ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», яка була виплачена Пенсійним фондом України колишнім працівникам ПАТ «Український графіт» за період з липня по жовтень 2013 року включно. 11 грудня 2013 року позивачем до суду подана заява (вх.№48394), якою він збільшив розмір позовних вимог на суму невідшкодованих ПАТ «Український графіт» фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах, за листопад 2013 року в розмірі 25619 грн. 23 коп. У зв'язку з цим позивач просить суд стягнути з відповідача заборгованість з фактичних витрат на виплату та доставку пенсій за віком, призначених на пільгових умовах, у розмірі 128094 грн. 18 коп., за період з липня по листопад 2013 року включно. Оскільки подана позивачем заява від 11.12.2013 про збільшення розміру позовних вимог не суперечить приписам ч. 1 ст. 137 Кодексу адміністративного судочинства (далі КАС України) суд прийняв її до розгляду. Представники сторін у судове засідання 16.01.2014 не з'явились. Представником позивача до суду подане письмове клопотання (вх.№51224 від 27.12.2013) у якому він просить розглянути справу за його відсутні, у порядку письмового провадження, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Представник відповідача позов не визнав, просить суд відмовити у задоволенні позову в повному обсязі. У письмових запереченнях (вх.№48309 від 10.12.2013) та у письмових запереченнях (вх.№1404 від 16.01.2014) вказує на безпідставність заявлених позовних вимог. Так представник відповідача зазначає, що УПФУ в Орджонікідзевському районі м. Запоріжжя необґрунтовано включено до відшкодування додаткові пенсії, доплати, надбавки та підвищення, які не включаються до розміру фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, що підлягають відшкодуванню, оскільки виплачуються за рахунок коштів Державного бюджету України, та необґрунтовано зараховано до суми відшкодування фактичні витрати на доставку пенсій, призначених за стажем роботи до 1992 року. Також представник відповідача вказує, що позивачем при визначенні розміру відшкодування витрат на виплату та доставку пенсій пропорційно роботи на підприємстві відповідача не враховано стаж роботи працівників на інших підприємствах. Представник відповідача вважає, що відсутні належні докази виплати та доставки пенсій як підстава для здійснення відшкодування таких витрат, у зв'язку з чим просить у задоволенні позову відмовити. Разом з цим, у письмових запереченнях від 16.01.2013 представник відповідача просить розглянути справу за його відсутності, у порядку письмового провадження. Згідно ч. 4 ст. 122 КАС України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі особи, які беруть участь у справі, судовий розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами. Розглянувши наявні матеріали та фактичні обставини справи, дослідивши і оцінивши надані докази в їх сукупності, суд встановив наявність достатніх підстав для задоволення позову, виходячи з наступного. Судом встановлено, що відповідач є платником збору на обов'язкове пенсійне страхування відповідно до Закону України «Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування», а також платником страхових внесків відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування». Згідно з п. а) ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» №1788-ХІІ на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи: працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо важкими умовами праці, - за списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць: чоловіки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах; жінки - після досягнення 45 років і при стажі роботи не менше 15 років, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах. Судом з'ясовано, що колишнім працівникам ПАТ «Український графіт», а саме [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON], які були зайняті на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за Списком №1, була призначена пенсія на пільгових умовах відповідно до п. а) ч. 1 ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», що підтверджується наявними у матеріалах справи протоколами про призначення пенсії. Пільговий стаж зазначених вище пенсіонерів підтверджується наявними у матеріалах справи довідками відповідача, які уточнюють особливий характер роботи. Відповідно до п. 2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» №1058-IV від 09.07.2003 (далі Закон №1058-IV) пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком №1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди. До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди підприємства та організації з коштів, призначених на оплату праці, вносять до Пенсійного фонду плату, що покриває фактичні витрати на виплату і доставку пенсій особам, які були зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, крім тих, що були безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт та рудників за списком робіт і професій, затвердженим Кабінетом Міністрів України, починаючи з дня набрання чинності цим Законом, у розмірі 20 відсотків з наступним збільшенням її щороку на 10 відсотків до 100-відсоткового розміру відшкодування фактичних витрат на виплату і доставку цих пенсій до набуття права на пенсію за віком відповідно до цього Закону. Порядок відшкодування підприємствами витрат Пенсійного фонду України на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах визначений розділом 6 Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, затвердженої Постановою правління Пенсійного фонду України №21-1 від 19.12.2003, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 16.01.2004 за № 64/8663 (далі Інструкція). Підпунктом 2.1.1 п. 2.1 Інструкції встановлено, що платниками страхових внесків є підприємства, установи й організації, створені відповідно до законодавства України, незалежно від форм власності, виду діяльності та господарювання, об'єднання громадян, профспілки, політичні партії (у тому числі філії, представництва, відділення та інші відокремлені підрозділи зазначених підприємств, установ, організацій, об'єднань громадян, профспілок, політичних партій, які мають окремий баланс і самостійно ведуть розрахунки із застрахованими особами), фізичні особи - суб'єкти підприємницької діяльності та інші особи (включаючи юридичних та фізичних осіб - суб'єктів підприємницької діяльності, які обрали особливий спосіб оподаткування - фіксований податок, єдиний податок та фіксований сільськогосподарський податок), які використовують працю фізичних осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, або за договорами цивільно-правового характеру. Згідно з п. 6.1 Інструкції, відшкодуванню підлягають витрати Пенсійного фонду на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах відповідно до частини 2 «Прикінцевих положень» Закону №1058-IV в таких розмірах: для платників, зазначених у підпункті 2.1.1 пункту 2.1 цієї Інструкції, - фактичні витрати на виплату і доставку пенсій працівникам, зайнятим повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, крім працівників, що були безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт та рудників за списком робіт і професій, затвердженим Кабінетом Міністрів України, у таких розмірах: 80 відсотків від фактичних витрат на виплату і доставку цих пенсій, призначених та/або виплачених у 2010 році. Відповідно до п. 6.4 Інструкції розмір сум до відшкодування на поточний рік визначається відділами надходження доходів органів Пенсійного фонду України щорічно у розрахунках фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до частини 2 «Прикінцевих положень» Закону №1058-IV, які надсилаються підприємствам до 20-го січня поточного року та протягом 10 днів з новопризначених (перерахованих) пенсій. Пунктом 6.8 Інструкції передбачено, що підприємства щомісяця до 25-го числа вносять до Пенсійного фонду зазначену в повідомленні місячну суму фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах. Надсилання позивачем та отримання відповідачем розрахунків фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, підтверджується наявними у матеріалах справи доказами. Зазначені розрахунки складені із дотриманням позивачем всіх необхідних вимог Інструкції. Розмір сум відшкодування фактичних витрат на витрату та доставку пенсії зазначеним у позові пенсіонерам визначено позивачем з дотриманням вимог Закону №1058-IV та Інструкції. Фактична виплата заявленої до відшкодування суми пенсії підтверджується довідками позивача. Частиною 3 статті 106 «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» встановлено, що орган Пенсійного фонду має право звернутися до суду чи господарського суду з позовом про стягнення недоїмки. У разі звернення органу Пенсійного фонду з позовом про стягнення недоїмки до суду передбачені законодавством заходи досудового врегулювання спорів не застосовуються. З огляду на наведене, оскільки матеріали справи свідчать про наявність у відповідача заборгованості з відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пенсій за віком, призначених на пільгових умовах, у розмірі заявленому до стягнення, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими, а тому підлягають задоволенню у повному обсязі. Стосовно посилання відповідача на непропорційний розподіл стажу роботи на підприємствах, суд вважає за необхідне зазначити, що відповідно до п. 6.2 Постанови правління Пенсійного фонду України «Про затвердження Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України» від 19.12.2003 за №21-1, витрати на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах особам, які мають стаж, що дає право на призначення цих пенсій на декількох підприємствах, покриваються цими підприємствами пропорційно стажу роботи з урахуванням вимог абзацу третього пп. 1 п. 2 розділу XV Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування». При цьому стаж роботи на останньому підприємстві враховується у повному обсязі, а з попередніх місць роботи осіб він додається до стажу, необхідного для призначення пенсій на пільгових роботах. Наявними у матеріалах справи розрахунками фактичних витрат на виплату та доставку пенсій підтверджується розмір (пропорційно до стажу роботи) суми до відшкодування фактичних витрат на виплату і доставку пенсії, призначеної зазначеним у позові пенсіонерам, які були зайняті на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за Списком №1. Окрім того, заперечення відповідача проти позову суд вважає необґрунтованими оскільки, по-перше, правомірність нарахування пільгової пенсії, наявність у зазначених в позові пенсіонерів необхідного стажу для нарахування такої пенсії, розмір фактично отриманих пенсій підтверджуються наявними у матеріалах справи доказами, в тому числі розрахунками та довідками позивача, по-друге, розмір виплачених пенсій не є предметом оскарження у справі. Згідно ч. 1 ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. Відповідно до приписів п. 4 ст. 94 КАС України, у справах, в яких позивачем є суб'єкт владних повноважень, а відповідачем - фізична чи юридична особа, судові витрати, здійснені позивачем, з відповідача не стягуються. На підставі викладеного,

Результат розгляду: granted