Рішення адміністративного суду від 2014-02-28 00:00:00+02

[PERSON] 28.10.2013 р. звернувся до суду з даним адміністративним позовом, та просить скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення серії АА2 № 900258, винесену 14.10.2013 р. відносно нього, а справу закрити. Зазначає, що 14.10.2013р. інспектором ВДАІ м. Дніпропетровська, винесено скаржувану постанову, якою його визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого за ч.1 ст.122 КУпАП а саме у тому, що він керуючи автомобілем "МАН 26.414", не виконав вимоги дорожнього знаку "Рух вантажних авомобілв заборонено", защо на нього накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 255,00 грн. Вважає дану постанову незаконною та такою, що винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права, так як в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, оскільки він обслуговував підприємство, яке розташоване в зоні дії цього знаку. В судове засідання позивач не явився, подав заяву про слухання справи у його відсутності , в якій зазначив, що позов підтримує та просить його задоволити. Відповідач будучи належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи в судове засідання повторно не з»явився, причин неявки суд не повідомив, заперечення напозов не подав, тому розгляд справи проводиться у його відсутності на підставі наявних у справі доказів. Оскільки в судове засідання не явилися всі особи, які беруть участь у справі, тому фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу, згідно ч.1 ст.41 КАС України, не здійснювалось. Проаналізувавши обставини та матеріали справи, дослідивши надані докази в межах заявлених позовних вимог, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини: 14.10.2013р. інспектором ДПС РДПС ДАІ м. Дніпропетровськ, прапорщиком Солом»яним В.В. була винесена постанова серії АА 2 № 900258, якою [PERSON] визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КпАП України та на нього накладено стягнення у виді штрафу в сумі 255.00грн. В згаданій постанові зазначено, що [PERSON] 14.10.2013р. о 12 год. 25 хв. по вул. Павлова в м. Дніпропервську, рухався автомобілем «МАН 26.414» д.н.з. [NUMBER], в зоні дії дорожнього знаку 3.3. «Рух вантажних автомобілів заборонено». Відповідно до розділу 33 -Дорожні знаки , пункту 3.3. «Рух вантажних автомобілів заборонено», забороняється рух вантажних автомобілів і составів транспортних засобів з дозволеною максимальною швидкістю понад 3,5 т. (якщо на знакові не зазначена маса) або з такою, що перевищує зазначену на знакові, а також тракторів, самохідних машин та механізмів. Не поширюється дія знаків 3.1-3.8, 3.11 на транспортні засоби, що обслуговують громадян чи належать громадянам, кі проживають або працюють у цій зоні, а також на транспортні засоби, що обслуговують підприємства, які розташовані у позначеній зоні. Як вбачається з пояснень позивача, які містяться в протоколі про адміністративне правопорушення, та які надані ним в адміністративному позові, в зону дію Дорожнього знаку 3.3. "Рух вантажних автомобілів заборонено", він в'їхав з метою обслуговування підприємства, яке розташоване в зоні дії цього знаку. У відповідності до ст. 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. Дане положення закріплено в ст. 62 Конституції України. Статтею 69 КАС України визначено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі. З врахуванням зазначеного суд приходить до висновку, що матеріали справи про адміністративне правопорушення щодо [PERSON], не містять належних доказів в підтвердження фактів, викладених в спірній постанові та необхідних для прийняття рішення про притягнення [PERSON] до адміністративної відповідальності в порядку, визначеному ст.278-280 КУпАП. Статтею 71 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Відповідачем жодних доказів правомірності винесеної постанови представлено не було. З метою забезпечення гарантії прав, свобод і інтересів особи і громадянина, виходячи із наданих ч.3 ст.162 КАС України суду повноважень при прийнятті постанови, та враховуючи положення ст.293 КУпАП, суд прийшов до переконання, що задоволення позовних вимог в повному обсязі буде найбільш доцільним способом захисту порушеного права позивача. Враховуючи викладене,

Результат розгляду: granted