Рішення адміністративного суду від 2014-01-20 00:00:00+02

Позивач звернувся до суду з зазначеним адміністративним позовом, свої вимоги мотивує тим, що 24 квітня 2013 року Сумською міською радою прийнято рішення № 2303- МР «Про укладення додаткової угоди до договору оренди від 01 вересня 2005 року № УКМ - 0047 цілісного майнового комплексу по виробництву, транспортуванню тепла та електричної енергії у місті Суми», яке не відповідає вимогам чинного законодавства. Вказане рішення порушує права територіальної громади міста Суми, а отже і права позивача, як особи яка мешкає в м. Суми і відноситься до територіальної громади м. Суми. При прийнятті оскаржуваного рішення відповідачем була порушена ч.3 ст. 15 Закону України «Про доступ до публічної інформації», п.4 ч. 2 ст. 19 Закону України «Про статус депутатів місцевих рад», Закон України «Про особливості передачі в оренду чи концесію об'єктів централізованого водо-, теплопостачання і водовідведення, що перебувають в комунальній власності», позивач у своєму позові просить вимоги задовольнити. У судовому засіданні представник відповідача свої вимоги підтримав. Представник відповідача Сумської міської ради вимоги не визнав повністю і пояснив суду, що оскаржуване позивачем рішення прав позивача не порушує, у позовній заяві відсутні будь-які обґрунтування щодо порушення прав позивача. Оскаржуване позивачем рішення є актом індивідуальної дії. З оскаржуваного позивачем рішення, вбачається, що в даному випадку, Сумська міська рада, у правовідносинах, що склались між Сумською міською радою та ТОВ «Сумитеплоенерго» виступає не як суб'єкт владних пованожень, а як господарюючий суб'єкт, власник майна орендодавець, правовідносини, що склались між сторонами засновані на юридичній рівності і за своєю природою є господарськими, просить суд відмовити в задоволенні позовних вимог. Представник третьої особи ТОВ «Сумитеплоенерго» також вважає, що позовні вимоги позивача є необгрунтованими і просить суд відмовити в їх задоволенні. Суд заслухавши сторони по справі, дослідивши зібрані докази по справі в їх сукупності вважає, що позов не підлягає задоволенню згідно наступного: Як було встановлено під час судового засідання, що рішенням Сумської міської ради від 24 квітня 2013 року № 2303-МР «Про укладення додаткової угоди до договору оренди від 01 вересня 2005 року № УКМ - 0047 цілісного майнового комплексу по виробництву, транспортуванню тепла та електричної енергії у місті Суми» вирішено укласти додаткову угоду до договору оренди від 01 вересня 2005 року № УКМ - 0047 цілісного майнового комплексу по виробництву, транспортуванню тепла та електричної енергії у місті Суми, підписання даної угоди доручено начальнику управління майна комунальної власності Сумської міської ради Щербаку В.І. Вказане рішення прийняте Сумською міською радою, відповідно до Закону України «Про оренду державного та комунального майна», Закону України «Про особливості передачі в оренду чи концесію об'єктів централізованого водо-теплопостачання і водовідведення, що перебувають в комунальній власності», статей 24,25,60 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні». Як вбачається з витягу протоколу засідання сесії Сумської міської ради від 24 квітня 2013 року при прийнятті оскаржуваного рішення був дотриманий Регламент роботи Сумської міської ради VI скликання, затверджений рішенням Сумської міської ради від 15 грудня 2010 року № 21-МР. Рішення Сумської міської ради від 24.04.2013 року № 2303-МР є актом індивідуальної дії, стосується прав і обов'язків Сумської міської ради та ТОВ «Сумитеплоенерго». Встановлені обставини судом у судовому засіданні підтверджується поясненнями сторін, а також письмовими доказами, а саме: копією рішення Сумської і міської ради від 24.04.2013 року за №2303- МР та копією додаткової угоди до договору оренди від 01.09.2005 року за №УКМ-0047 цілісного майнового комплексу по виробництву, транспортуванню тепла та електричної енергії у м. Суми а.с.а.с.22, 35-45. Витягом з протоколу засідання двадцять дев'ятої сесії Сумської міської ради шостого скликання від 24.04.2013 року а.с.а.с.30-32. Відповідно до ч.3 ст.24 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» органи місцевого самоврядування та їх посадові особи діють лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, передбачений Конституцією і законами України Згідно вимог ч. ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень. За змістом ч. 8 ст. 3 КАС України позивачем в адміністративній справі є особа, на захист прав, свобод та інтересів якої подано адміністративний позов. За приписами ч. 1 ст. 6 КАС України, кожна особа має право звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи чи інтереси. Виходячи із системного аналізу наведених норм КАС України, особа, яка звертається до адміністративного суду з позовом, а також особа до якої пред'явлено позов мають довести наявність порушення чи відсутність таких порушень оскаржуваним рішенням, дією або бездіяльністю суб'єкту владних повноважень саме їх прав та інтересів у сфері публічно-правових відносин, які потребують судового захисту. Позивачем не надано суду жодних належних та допустимих доказів на підтвердження того, що оскаржуване ним рішення прийняте з порушенням діючого законодавства та порушує які-небудь його права, свободи чи інтереси. Судом достовірно встановлено, що із зазначеним позовом звернулась взагалі не та особа, якій належить право вимоги. Звернення до суду з позовом особи, якій не належить право вимоги, є підставою для відмови в задоволенні вимог такого позову, оскільки як достовірно встановлено судом у судовому засіданні, права, свободи чи інтереси цієї особи у сфері публічно- правових відносин не порушено. Виходячи з викладеного, в зв'язку з тим, що судом під час розгляду справи не встановлено порушення прав, свобод чи інтересів позивача з боку органу місцевого самоврядування під час прийняття оскаржуваного рішення, його вимоги про визнання протиправним і скасування рішення Сумської міської ради від 24.04.2013 року № 2303-МР «Про укладення додаткової угоди до договору оренди від 01 вересня 2005 року № УКМ - 0047 цілісного майнового комплексу по виробництву, транспортуванню тепла та електричної енергії у місті Суми» задоволенню не підлягають.

Результат розгляду: denied