Рішення адміністративного суду від 2014-01-24 00:00:00+02

14 квітня 2011 р. позивач звернувся до суду першої інстанції з позовом, у якому просив поновити пропущений строк звернення до суду, визнати неправомірною бездіяльність відповідача та зобов'язати останнього здійснити перерахунок та виплату підвищення до пенсії відповідно до ст. 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" за період з 01.11.07 р. по 31.12.2010 р. Ухвалою Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська від 08 серпня 2011 р. позовні вимоги пред'явлені за період з 01 листопада 2007 р. по 13 жовтня 2010 р. залишено без розгляду. Постановою Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська від 08 серпня 2011 р. адміністративний позов задоволено частково. Визнано неправомірною бездіяльність відповідача. Зобов'язано відповідача здійснити перерахунок та виплату позивачу недоплаченої державної соціальної допомоги в розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком відповідно до ст. 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни", виходячи із розміру мінімальної пенсії за віком встановленого ч. 1 ст. 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" за період з 14.10.10р. по 22.07.2011 р. з урахуванням виплачених сум. Дана адміністративна справа розглянута судом першої інстанції відповідно до ст. 183-2 КАС України, в порядку скороченого провадження. Відповідач, не погодившись з вищезазначеним рішенням суду, подав апеляційну скаргу, у якій просить рішення суду скасувати, в позові відмовити. Дана адміністративна справа розглянута судом апеляційної інстанції відповідно до ст. 197 КАС України, в порядку письмового провадження. Дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає апеляційну скаргу такою, що підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного. Позивач перебуває на обліку у відповідача і відповідно до ст. 1 Закону України "Про соціальний захист дітей війни", який набрав чинності з 01.01.2006 р., набув статусу «Дитина війни», що надає йому право на отримання пільг та державної соціальної підтримки, встановлених цим Законом. Згідно ст. 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" з 01.01.2006 р. дітям війни до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, виплачується підвищення на 30 % мінімальної пенсії за віком. Як особі, що має статус «Дитина війни», позивачу з 2008 року підвищення до пенсії передбачене ст. 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" призначалось та виплачувалась частково, у розмірі 10% від прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність. Колегія суддів вважає, що судом першої інстанції, з урахуванням вимог ст. 99 КАС України, зроблено правильний висновок, що з 14.10.10 р., з урахуванням дати звернення до суду, позивачу повинно здійснюватись нарахування та виплата підвищення до пенсії у розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії за віком. Враховуючи, що держава взяла на себе обов'язок щодо виплати позивачу 30% доплати до пенсії та поклала виконання цього обов'язку на центральний орган виконавчої влади - Пенсійний фонд України, який діє через свої місцеві органи, що входять в систему його органів, але вони не вчинили жодної дії для нарахування цих коштів та їх виплати, колегія суддів вважає, що вони не виконали своїх повноважень без поважних причини. Тобто, суд першої інстанції, правильно встановив обставини справи щодо задоволення позовних вимог починаючи з 13.10.2010 р. Однак, колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції про задоволення позовних вимог до 22.07.2011 р. Так відповідно до ч. 2 ст. 11 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, і не може виходити за межі позовних вимог. З урахуванням заявлених позовних вимог до 30.06.2011 р. задоволенню підлягає саме зазначений період. Такий висновок суду першої інстанції суперечить завданню адміністративного судочинства, закріпленого ст. 2 КАС України, а саме: захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень. Тому, на підставі викладеного, колегія суддів вважає необхідним постанову суду першої інстанції змінити, зазначивши період, за який слід провести виплату, а саме - з 14.10.2010 р. по 31.12.2010р.

Результат розгляду: denied