Рішення адміністративного суду від 2014-02-04 00:00:00+02

[PERSON] звернулась до Станично-Луганського районного суду Луганської області з позовом до Управління Пенсійного фонду України в Станично-Луганському районі Луганської області про визнання протиправними дії відповідача щодо відмови у перерахунку пенсії та зобов'язання відповідача зробити перерахунок призначеної пенсії з урахуванням матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, допомоги на оздоровлення та щомісячної індексації заробітної плати, які виплачувалися з 01.05.2008 року до 29.04.2010 року в розмірі 90%, починаючи з дня призначення пенсії, тобто з 30.04.2010 року та виплатити недоплачену суму пенсії з 30.04.2010 року. Ухвалою Станично-Луганського районного суду Луганської області від 02.12.2013 року вимоги про визнання протиправними дій та зобов'язання вчинити певні дії в частині вимог за період з 30.04.2010 року по 28.05.2013 рік включно були залишені без розгляду. Постановою Станично-Луганського районного суду Луганської області від 23 грудня 2013 року позовні вимоги задоволені частково. Суд першої інстанції визнав неправомірними та протиправними дії Управління Пенсійного Фонду України в Станично-Луганському районі Луганської області щодо направлення 13.11.2013 р. [PERSON] відповіді про відмову у здійснені перерахунку і виплати пенсії з урахуванням сум матеріальної допомоги на оздоровлення, вирішення соціально-побутових питань, індексації заробітної плати до складу заробітної плати до якої обчислюється пенсія, зобов'язав Управління Пенсійного Фонду України в Станично-Луганському районі Луганської області з 01 листопада 2013 року здійснити перерахунок та виплату пенсії [PERSON] з урахуванням матеріальної допомоги на оздоровлення, для вирішення соціально-побутових питань та індексації заробітної плати які включені до графи «інші виплати» відповідно до довідки про складові заробітної плати, виданої [PERSON] фінансовою інспекцією в Луганській області від 11.11.2013 року за №12-11-2-25/10193 виходячи з розміру 90 % заробітної плати. В іншій частині вимог відмовив. Відповідач в апеляційній скарзі просив скасувати постанову суду першої інстанції, прийняти нову постанову, якою відмовити в задоволені позову. Апеляційна скарга обґрунтована тим, що матеріальна допомога та індексація заробітної плати не входять до складу заробітної плати державних службовців, та не може враховуватися при обчисленні пенсій державного службовця. Всі особи, які беруть участь у справі, у судове засідання не прибули, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання, тому відповідно до п.2 ч.1 ст. 197 КАС України суд апеляційної інстанції розглянув справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами. Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, встановила наступне. [PERSON] перебуває на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України у Станично-Луганському районі Луганської області та отримує пенсію за віком відповідно до норм Закону України «Про державну службу». 30.04.2010 року [PERSON] у відповідності до ст. 37 Закону України «Про державну службу», в редакції яка діяла на час первинного призначення пенсії, була призначена пенсія державного службовця в розмірі 90 % від суми заробітної плати. На час призначення пенсії позивачем було надано відповідачу довідку про складові заробітної плати, яка не містила інформацію про матеріальну допомогу на оздоровлення, матеріальну допомогу на вирішення соціально-побутових питань та індексацію заробітної плати, які вона отримувала та з яких сплачувалися страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування. 13.11.2013 позивач звернулась до Управління Пенсійного фонду України в Станично-Луганському районі з заявою про проведення перерахунку призначеної пенсії державного службовця з урахуванням матеріальної допомоги на оздоровлення, для вирішення соціально-побутових питань та індексації заробітної плати державного службовця в розмірі 90% (а.с.13). Управління Пенсійного фонду України в Станично-Луганському районі листом від 13.11.2013 року відмовив в перерахунку пенсії, пославшись на те, що індексація заробітної плати та матеріальна допомога на оздоровлення та вирішення соціально-побутових питань не є складовими заробітної плати у розумінні частини другої статті 33 Закону України «Про державну службу», тому не можуть бути враховані при розрахунку пенсії (а.с.14). Згідно довідки Фінансової інспекції в Луганській області від 11.11.2013 року за №12-11-20-25/10193 про складові заробітної плати (надбавки та премії за останні 24 календарних місяці роботи або будь-які 60 календарних місяці роботи перед зверненням за пенсією), що подається для призначення пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу», позивач підчас праці отримував також інші виплати, а саме нараховувалася та сплачувалася, як державному службовцю, матеріальна допомога на оздоровлення, матеріальна допомога на вирішення соціально-побутових питань та індексація заробітної плати, з яких сплачувалися страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.(а.с.11) Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що перерахунок пенсії позивачу повинен здійснюватися з усіх сум заробітної плати, на які нараховані страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування та єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, та при розрахунку пенсії позивача застосуванню підлягає відсоток заробітної плати, встановлений ст. 37 Законом України «Про державну службу», в редакції, що діяла на момент призначення пенсії, відповідно до якого розмір пенсії позивача повинен становити 90% від її заробітної плати. Колегія суддів частково погоджується з таким висновком суду, виходячи з наступного. Відповідно до статті 37 Закону № 3723-XII (у редакції, чинній на час виникнення спірних відносин) Пенсія державним службовцям призначається в розмірі 80 відсотків суми їх заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, . Відповідно до частини першої статті 1 Закону України «Про оплату праці» встановлено, що заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу. Статтею 2 цього Закону визначено структуру заробітної плати, до якої входить: основна та додаткова заробітна плата, а також заохочувальні та компенсаційні виплати. Частиною другою статті 33 Закону України «Про державну службу» передбачено, що заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплати за ранги, надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок. Аналіз наведених положень дає підстави для висновку, що всі отримані позивачем та враховані судом види матеріального забезпечення входили до системи оплати праці державного службовця. Крім того, статтею 66 Закону України «Про пенсійне забезпечення» врегульовано види оплати праці державного службовця. Відповідно до частини першої статті 66 цього Закону до заробітку для обчислення пенсії включаються всі види оплати праці (виплат, доходу), на які відповідно до Закону України «Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування» нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, в межах максимальної величини фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, оподатковуваного доходу (прибутку), сукупного оподатковуваного доходу (граничної суми заробітної плати (доходу), з яких справляються страхові внески (збори) до соціальних фондів, що діяла на день одержання зазначеного заробітку (виплат, доходу). Стаття 41 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» визначає виплати (доходи), що враховуються в заробітну плату (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії. Так, зокрема до такого доходу (заробітної плати) враховуються: суми виплат, отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно з цим Законом були фактично нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески; суми виплат, отримуваних застрахованою особою до набрання чинності цим Законом, у межах сум, на які відповідно до законодавства, що діяло раніше, нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування. За змістом наведених норм отримувані застрахованою особою суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, враховуються в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати. Зазначені висновки узгоджуються з правовою позицією Верховного Суду України, яка викладена в постанові від 20 лютого 2012 року у справі № 21-430а11, яка є обов'язковою для управління в силу положень частини першої статті 244-2 КАС України. Як вбачається з довідки Фінансової інспекції в Луганській області від 11.11.2013 року за №12-11-20-25/10193 про складові заробітної плати, яка відповідає формі встановленої постановою правління Пенсійного фонду України від 14.02.2011 року № 5-1, на всі виплати включені в довідку, нараховані страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування. Враховуючи вищевикладене, колегія суддів погоджується з висновками суду про обґрунтованість позовних вимог в частині здійснення перерахунку пенсії державного службовця з урахуванням індексації заробітної плати та матеріальної допомоги, на які нараховані страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування та отримувались позивачем. Стосовно позовних вимог про розрахунок пенсії позивача з застосування відсотку від заробітної плати встановленого ст. 37 Законом України «Про державну службу», в редакції, що діяла на момент призначення пенсії, а саме в розмірі 90% від заробітної плати, колегія суддів зазначає наступне. Колегія суддів зазначає, що 30.04.2010 року позивачу у відповідності до ст. 37 Закону України «Про державну службу», була призначена пенсія державного службовця в розмірі 90 % від суми заробітної плати, що підтверджується протоколом відповідача від 19.05.2010 року №5110. З огляду на матеріали справи та позовні вимоги позивача, позивач на теперішній час отримує пенсію державного службовця в розмірі 90 % від суми заробітної плати. Тобто, відповідачем позивачу відсоток від заробітної плати після призначення пенсії не змінювався та становить 90% від суми заробітної плати. На підставі викладеного, колегія суддів зазначає, що судом першої інстанції передчасно вирішено спір на майбутнє в частині визначення пенсії в розмірі 90 % від суми заробітної плати, без наявності об'єкту судового захисту в момент прийняття судового рішення. Зазначене позбавляє можливості залишення без змін постанови суду першої інстанції і призводить до необхідності зміни постанови суду першої інстанції. Крім того, колегія суддів зазначає, що відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» від 16 грудня 1993 року № 3723-12 (надалі Закон № 3723), в редакції на момент призначення пенсії позивачу та яка діяла до 8 липня 2011 року, пенсія державним службовцям призначається в розмірі 80 відсотків від сум їх заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 80 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі. За кожний повний рік роботи понад 10 років на державній службі пенсія збільшується на один відсоток заробітку, але не більше 90 відсотків заробітної плати. За приписами статті 37 Закону України «Про державну службу» від 16 грудня 1993 року № 3723-12 (надалі Закон № 3723), із змінами та доповненнями внесеними Законом України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» від 8 липня 2011 року № 3668-VI, яка регулює пенсійне забезпечення державних службовців, пенсія державним службовцям призначається в розмірі 80 відсотків суми їх заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 80 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування. Законом України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» від 8 липня 2011 року № 3668-VI, внесено зміни до статті 37 Закону України «Про державну службу» від 16 грудня 1993 року № 3723-12 та викладено у новій редакції, відповідно до якої, максимальний розмір пенсії (крім пенсійних виплат, що здійснюються з Накопичувального пенсійного фонду) або щомісячного довічного грошового утримання (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною), призначених (перерахованих) відповідно до законів України «Про державну службу» не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність. Зазначена норма Закону є діючою та не визнавалась не конституційною. Відповідно до ст..37-1 Закону України «Про державну службу», у разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям, а також у зв'язку із набуттям особою права на пенсійне забезпечення державного службовця за цим Законом відповідно здійснюється перерахунок раніше призначених пенсій. Колегія суддів зазначає, що виходячи з положень Закону України «Про державну службу» із змінами та доповненнями внесеними Законом України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» від 8 липня 2011 року № 3668-VI, вищезазначеною нормою встановлений граничний розмір пенсії державного службовця, зокрема те що її розмір дорівнює 80 відсотків від суми місячної (чинної) заробітної плати. На підставі викладеного колегія суддів зазначає, що застосовувати не передбачений Законом розмір пенсії на момент звернення з заявою про перерахунок 13.11.2013 року не вбачається можливим.

Результат розгляду: partial